Comprar als petits productors durant el confinament | ets el que menges\nAra, més que mai, hem de menjar de manera saludable i donar suport als petits productors i artesans del nostre territori. Una bona manera de cuidar la nostra salut i el teixit econòmic i mediambiental local.\n8 d'abril 2020 | Actualitzat el 16 d'abril 2020 per Lluca Rullan\nJa fa gairebé un mes que va començar el confinament i ens estem adaptant a aquesta nova realitat que ha creat l’estat d’alarma per la pandèmia de COVID-19. Es pot sortir poc i hi ha gent que no ho fa ni per comprar menjar, ja que, per evitar desplaçaments, prefereix fer comandes en línia; però qui comprava als mercats de pagès els ha perdut la pista.\nEn aquest sentit ens trobem diversos escenaris. Les empreses agroalimentàries que ja distribuïen per internet, com per exemple alguns pagesos que venen les cistelles de fruita i verdura ecològica, han doblat les comandes. Això és una bona notícia perquè moltes famílies han descobert aquesta opció que ofereix fruita i verdura de temporada, ecològica i de proximitat. A més, moltes també ofereixen altres productes complementaris com ous, lactis, viandes o productes de comerç just. És una opció que esperem que perduri més enllà del confinament.\nEn canvi, hi ha petits productors i artesans que tenen problemes de distribució perquè acostumen a vendre a mercats agroecològics o de pagès, que ara no estan permesos temporalment per l’alerta.\nDe fet, més d’un centenar d’organitzacions de tot l’Estat espanyol demanen al Ministeri d’Agricultura solucions per als mercats no sedentaris de proximitat i els circuits curts de comercialització, davant les restriccions de molts governs locals i autonòmics per contenir la propagació del virus.\nLes cooperatives de consum ecològic, que ja tenen una estructura i uns socis conscienciats, també són una solució per poder vendre aquests aliments que han vist afectats els seus canals de distribució habituals. És el cas del xai i el cabrit, que normalment se serveixen als restaurants i que ara s’ofereixen a les comandes dels integrants de les cooperatives.\nTot seguit, us expliquem dues iniciatives a través de les xarxes per ajudar-vos a identificar aquests petits productors i artesans locals. Comprar els seus aliments és una manera molt potent de cuidar la nostra salut, perquè sabem d’on provenen i qui els ha cultivat, criat o elaborat. També és una manera de reforçar el teixit econòmic i d’evitar que es malbarati menjar per manca de connexió entre venedors i compradors.\n“L’estat d’alarma és una oportunitat per als canvis.” Així ho defensa Arran de terra i Pam a Pam amb el projecte “Abastiment Agroecològic”, que té com a objectiu donar suport a les xarxes agroecològiques dels diferents territoris de Catalunya.\nLa base principal és un directori de pagesia i un mapa amb les ubicacions dels projectes que s’amplia dia a dia. A més, el mapa identifica amb color vermell les iniciatives que estan en situació d’emergència i necessiten vendre els seus productes aviat. Són les que pateixen en primera persona el tancament de serveis de restauració, fires, mercats o escorxadors.\nDavant d’aquesta situació, s’han posat en marxa o s’han readaptat iniciatives comarcals de circuit curt, sense actors intermediaris, per fer arribar aquests productes a la nostra taula.\nLes botigues d’alimentació, supermercats cooperatius o centrals de compres de l’Economia social i solidària (ESS) fan compres més grans i “Abastiment agroecològic” facilita contactes per si volen fer comandes conjuntes i ofereixen el llistat per si volen ampliar proveïdors.\nProductes locals i artesans\nDes de Prodeca, la Promotora dels Aliments Catalans, han impulsat la iniciativa #AlimentsDeProp, un projecte a través de xarxes socials per fomentar el consum de productes de proximitat i facilitar el contacte entre els consumidors i els productors agroalimentaris catalans en aquest context d’excepcionalitat.\nEls productors participants han de disposar del segell de venda de proximitat o del d’artesans alimentaris pel que fa als productes agrícoles, ramaders i/o elaborats, i del segell de peix de llotja en el cas del peix. El canal s’adreça també als productors i elaboradors de totes les denominacions d’origen: DO, DOP, IGP.\nCom funciona la iniciativa? Si es vol vendre o comprar algun producte només s’ha de fer una piulada amb l’etiqueta #AlimentsDeProp, afegint #venc o #compro seguit del nom del producte amb un altre coixinet i una última etiqueta amb la localitat per poder geolocalitzar i facilitar l’entrega. També s’hi poden posar altres etiquetes com #ecològic o #artesà per identificar millor els productes que s’ofereixen o busquen.\nTrobareu més informació sobre el projecte a la pàgina web de Prodeca.\nToo Good To Go, l’aplicació que ajuda el petit comerç durant el confinament\nToo Good Too Go és una aplicació per evitar el malbaratament alimentari que ajuda el petit comerç a vendre els productes que estan a punt de caducar o els frescos que ja estan molt madurs.\nDurant l’estat d’alarma, amplia serveis i l’aplicació s’obre, de manera temporal, al petit comerç i als supermercats perquè puguin oferir paquets setmanals amb aliments bàsics per a una persona i així evitar els desplaçaments.\nAquests paquets no contenen excedents, sinó productes específics de cada establiment, com fruiteries, carnisseries, peixateries, forns o supermercats. Cada comerç indica el contingut exacte del lot, que pot oscil·lar entre els 9 i els 25 €.\nEl servei es diu “Nos importas” o “We care” i pretén fer més fàcil que els consumidors surtin de casa només un cop a la setmana durant el confinament, com recomanen els organismes oficials. Així, també es minimitzen les cues i el temps que es passa fora de casa.\nQuan passi l’estat d’alarma, tornaran al seu model de lluita contra el malbaratament alimentari.


Ajuntament de Benicarló: Benicarló fa un desplegament sense precedents de serveis de desinfecció i neteja\nBenicarló fa un desplegament sense precedents de serveis de desinfecció i neteja\nCada dia es fan quatre serveis d'aigualeig en diferents zones urbanes, de manera que tots els sectors urbans de Benicarló reben dos tractaments de desinfecció setmanals. Cada contenidor es desinfecta dos vegades per setmana i s'ha contractat una empresa que desinfecta cada tres dies tots els espais considerats sensibles.\nLa crisi sanitària provocada pel coronavirus ha multiplicat exponencialment les necessitats de desinfecció en espais públics, zones vulnerables, com les residències de persones majors o de persones amb discapacitat, i zones d'alta concurrència, com ara supermercats, farmàcies o estancs.\nÉs per això que la Regidoria de Medi Ambient ha posat en marxa un desplegament sense precedents dels serveis de desinfecció i neteja, atés que, en paraules de l'alcaldessa de Benicarló, Xaro Miralles, «aquesta és una àrea essencial en la gestió de la crisi de la Covid19». Miralles ha detallat tots els serveis que s'han incrementat i ha destacat la contractació d'una empresa «exclusivament per a tasques de desinfecció d'espais sensibles».\nAixí, actualment s'estan fent quatre serveis d'aigualeig (baldeo en castellà) de forma diària, amb dos cubes per la nit i dos pel matí. Aquestes xifres suposen doblar el número de serveis que es feien abans de la crisi. D'acord amb la instrucció del Ministeri de Sanitat del 23 de març, s'ha afegit desinfectant a l'aigua i s'ha ampliat l'abast del servei a totes les vies urbanes. Amb aquesta programació, tots els sectors urbans de Benicarló reben dos tractaments de desinfecció setmanals.\nParal·lelament, s'ha triplicat el servei d'hidroneteja d'alta pressió, de manera que actualment hi ha dos equips en servei simultàniament en torn de nit, matí i tarde. Aquests equips s'encarreguen de la desinfecció i neteja de parcs i carrers estrets, mobiliari urbà i superfícies de places, a més d'alguna incidència puntual que puga sorgir.\nPel que fa als contenidors, es desinfecten combinant la hidronetejadora d'alta pressió (una vegada per setmana) amb un vehicle renta-contenidors (una altra vegada per setmana), de manera que cada contenidor es desinfecta dos vegades per setmana.\nL'agranat mecànic dels carrers s'ha suspés temporalment per evitar que el sistema d'aspiració de les màquines puga contribuir a escampar la càrrega viral que puga haver a les vies. No obstant això, la neteja dels carrers queda coberta amb les neteges per agranada manual i les d'aigua. A més, s'ha adaptat una agranadora mecànica per a fer funcions d'aigualeig de voreres i places aplicant producte desinfectant.\nFinalment, pel que fa a l'empresa de desinfecció d'espais sensibles, cal apuntar que els treballs se centren en espais com forns de pa, parades d'autobús, gasolineres, botigues d'alimentació, bugaderies, estancs, bancs, supermercats, farmàcies, residències, a més dels Centre de Salut, el retén de la Policia Local, el quarter de la Guàrdia Civil, els locals de Creu Roja i Caritas i la llotja i el moll de càrrega.\nEl servei en aquests espais es realitza cada tres dies, inclosos festius, amb productes viricides aprovats pel Ministeri de Sanitat.


IX Festival de Llegendes de Catalunya\n30 , jun , 2018\nJa tenim aquí el Festival de Llegendes de Catalunya! Sant Martí de Tous es converteix durant dos dies en la Capital de les Llegendes de Catalunya, una festa entranyable que gaudeixen les famílies de la comarca i d'arreu que ens visiten atrets per la singularitat i l'encant de l'esdeveniment. Des de la mateixa plaça on es troba la nostra masia podràs gaudir d'un espectacle inèdit, únic a les nostres terres amb espectacles i activitats per a totes les edats. Propostes d'estil més clàssic a cau d'orella però també propostes a mida i contemporànies per al FesLlecat. I com cada any, i aquest ja en fa nou, podràs gaudir de l’Apagada del Misteri al seu castell. Un cop el poble queda absolutament a les fosques i no hi ha una gota de llum enlloc, el nucli antic s’il·lumina amb més de 6.000 espelmes que marquen un recorregut de llegendes misterioses. El camí està replet d’històries que ens fascinaran i que acabaran en una última llegenda. A l’Apagada del Misteri s’hi sumaran moltes activitats carregades de misteri. Al llarg del cap de setmana podràs escoltar algunes llegendes apassionants de la mà d’actors i actrius de renom. Sens dubte, és un espectacle que has de viure! Ja tens una bona excusa per allotjar-te a Cal Fuster de la Plaça. Vens? T'esperem el cap de setmana del 30 de juny i 1 de juliol.


Caprabo ja ha complert el seu pla d’obertures per a aquest exercici i obrirà fins a 5 botigues més\nBarcelona, 30 d’agost 2017.- Caprabo supera les expectatives del seu pla d’expansió amb franquícies per a l’exercici 2017. Finalitzarà el setembre amb l’obertura dels dotze supermercats que tenia previst per a tot l’exercici i les previsions apunten que sumarà fins a cinc obertures addicionals.\nActualment, Caprabo, suma més de mig centenar de franquícies amb els formats Caprabo, Rapid i Aliprox, que han suposat la creació de més de 300 llocs de treball i la incorporació d’uns 15.000 metres de superfície comercial a la seva xarxa.\nDurant el que portem d’any, la companyia ha inaugurat 9 supermercats, dels quals 7 sota l’ensenya Caprabo: un a Granollers, 4 a Barcelona, un a la ciutat de Tarragona i un a Cornellà; i 2 més Aliprox, un a Barcelona i un altre a l’Hospitalet de Llobregat. En les properes setmanes obrirà botigues a Barcelona i a Badalona. Aquestes noves obertures realitzades han suposat la creació de més de 50 llocs de treball.\nCaprabo va posar en marxa el seu projecte d’expansió en forma de franquícies el 2011 mantenint un ritme selectiu d’obertures en el seu principal mercat estratègic que és Catalunya . Per Claudio Estévez, Director de Franquícies de Caprabo: “El pla de franquícies de Caprabo progressa de manera positiva. S’ajusta als nostres objectius i està basat en ser selectius en les obertures. Volem convertir-nos en la franquícia d’alimentació amb més rellevància a Catalunya”. “Les franquícies comparables estan registrant un increment de les vendes de gairebé el 9%, afegeix.\nCaprabo, Rapid Caprabo i Aliprox\nJuntament amb Rapid Caprabo i Caprabo, la companyia va llançar al 2016 l’ensenya Aliprox, ampliant a tres la seva gamma de franquícies. Cada un dels formats es diferencien per la seva localització, la mida de l’establiment, i la concentració de la població. Aliprox és un format de franquícia concertada que s’adapta bé en espais petits. Permet un tipus de compra àgil i còmoda, i té un horari d’obertura ampli.\nPel què fa a Rapid Caprabo, la companyia preveu que sigui un dels focus de creixement en els propers anys. Es tracta d’un format de supermercat urbà de conveniència, llançat el 2015, enfocat a donar un servei de proximitat, amb major amplitud d’horaris, tots els dies de l’any i màxima cobertura de necessitats de consum. Des del seu llançament, s’han obert 6 Rapid Caprabo, tots ells a la ciutat de Barcelona.\nSupermercats de proximitat\nEl model de negoci de franquícies Caprabo està consolidat i mantindrà el seu ritme d’obertures durant els propers mesos. Per a Caprabo constitueix incidir en un format de botiga de proximitat, a Catalunya, el seu principal mercat estratègic. És un model de creixement que permet a la companyia tenir presència a les localitats en les quals no tenia establiments com Cubelles, Santa Margarida i els Monjos, Sant Martí de Tous, Falset, Rosselló, Vilobí d’Onyar, Pont de Suert, Artesa de Segre, Argentona, Pla de Santa María i Andorra.\nEls supermercats franquiciats de Caprabo incorporen els serveis tradicionals de valor afegit de la companyia. Com a model comercial, destaca per disposar de la més gran varietat de marques per metre quadrat, plans promocionals intensos, competitivitat en el preu, marca pròpia amb un posicionament de mercat de referència, un programa de fidelització amb més d’un milió de targetes, a més d’una alta capacitat logística i desenvolupats sistemes d’informació.\nCaprabo aporta una posició de marca consolidada, així como la seva experiència de gairebé 60 anys en el sector de la distribució alimentària. Gestiona cada projecte de franquícia de forma individual, amb un pla de viabilitat propi, proporcionant suport constant i assesorament a l’emprenedor, més enllà de l’obertura del seu negoci.\nCaprabo, companyia de supermercats de referència, va néixer a Barcelona al 1959. És el supermercat més antic d’Espanya. Actualment, té una xarxa de 325 supermercats, ubicats al teixit urbà de les zones estratègiques de Catalunya i Navarra. Caprabo destaca per la innovació, la qualitat del servei i la personalització de l’oferta. Representa el supermercat urbà de prestacions amb el major nombre de referències per metre quadrat, que combina l'oferta d'estalvi amb l'oferta en marques més àmplia del mercat. Cada dia, més de 220.000 persones compren als supermercats Caprabo. Més d’un milió de persones usen la targeta client de Caprabo de manera regular. Caprabo és pionera en la venda d'alimentació per Internet a través de Capraboacasa i ha estat la primera empresa de distribució que ha llençat al mercat una app de compra completa. Des de 2007, Caprabo forma part del Grup Eroski, del qual suposa el 20% del negoci.


Amb el documental 'Atlantis Rising', James Cameron va mirar de descobrir el seu emplaçament\ndimecres, 15 de maig 2019 - 09:15h\nDescobrix tots els secrets que envolten la llegendària Atlàntida | HOROSCOPOMAGICO.COM\nLa llegenda que envolta l'Atlàntida és un dels mites més misteriosos de la història i més envoltat de curiositats. Es tracta d'un relat del que es té constància per primera volta a través dels escrits —i no de narracions orals— que ens va deixar Plató i que ens relaten la història d'una illa que la mar s'hauria engolit.\nDins de la cultura popular, les referències a l'Atlàntida són molt freqüents, tant a nivell cinematogràfic com literari i televisiu, tal com ha explicat 'Horóscopo Mágico'. Un dels títols més destacats que en parla és la cinta animada de Walt Disney 'Atlantis', que mira d'acostar la realitat de la llegenda als menuts de casa. Igualment, també destaca el documental 'Atlantis Rising' produït per James Cameron, que es va poder vore a través del National Geographic Channel i que mirava de desxifrar el misteri de la ubicació de l'Atlàntida.\nEn poques paraules, es pot dir que l'Atlàntida és una illa que forma part de la mitologia i que, aproximadament el 9600 abans de Crist, un cataclisme l'hauria engolit. De fet s'afirma que, quan es va fundar la ciutat d'Atenes, l'Atlàntida ja era una civilització molt important, cosa que fa que reflexionem sobre la gran antiguitat que devia tindre.\nPlató, un dels filòsofs més rellevants de l'antiga Grècia, explica que el regne de l'Atlàntida va patir un diluvi terrible 400 anys abans de la nostra era, perquè la gent que residia allí vivia submergida en el materialisme i la corrupció. Després del diluvi, l'illa mitològica va desaparéixer de la superfície de la Terra per a sempre més.\nHi ha diferents teories per a mirar d'explicar quina catàstrofe va destruir la civilització de l'Atlàntida, que varien des de les plagues d'Egipte fins a una possible erupció d'un volcà, tot i que no hi ha unanimitat al voltant d'eixes hipòtesis.\nTal com hem explicat al principi, l'illa hauria desaparegut en l'interior de l'abisme oceànic de manera misteriosa, i allò que fa que pensem que alguna vegada hauria existit són els coneguts textos de Plató que en parlen. En concret, el filòsof fa referència a ella en un parell dels Diàlegs que va escriure.\nTot i que algunes persones creuen que l'Atlàntida va existir i defenen que el relat de Plató era sobre una civilització de real —encara que assumirien una certa deformació dels fets per part de la interpretació de Plató—, una altra gent creu que el relat de Plató només és ficció i simplement és una al·legoria per tal de fer una crítica als grecs i les seues equivocacions. Un senyal d'alerta per a mirar de canviar abans que fora massa tard i la societat quedara afonada per a sempre.\nFill d'una humana anomenada Clito i de Posidó, el déu del mar, Atles és el rei de la mitològica Atlàntida. Les dimensions de l'illa serien més importants que Àsia i Líbia juntes i, de fet, volia sotmetre Àsia i Europa. Estava repartida en una desena de regnes, liderats per Atles juntament amb els seus nou germans i, més avant, per la seua descendència. Cada un d'eixos deu regnes disposava d'una capital i la metròpoli més important tenia forma circular, s'ubicava als voltants d'una muntanya i l'envoltava un fossat navegable.\nEs tractaria d'una illa molt rica en recursos naturals, com l'oricalc, un metall misteriós que seria un aliatge llegendari de metall entre el zinc i el coure. Això no obstant, tot i que l'illa era molt rica no era autosuficient i, per eixe motiu, dua a terme la importació d'alguns dels seus productes. Per això, comerciava amb altres cultures amb les quals havia d'estar forçosament en contacte. La religió dels habitants de l'illa es vertebrava al voltant del pare de les dinasties reials i déu del mar, Posidó, i cada any sacrificaven un bou damunt d'un altar, entre altres cerimònies.\nA mesura que va anar passant el temps, els individus que vivien allí, reputats per ser guerrers molt avançats tant per a la navegació com l'arquitectura, van anar caiguent en una espiral de corrupció, utilitzaven les armes i van dur a terme la conquesta de molts continents del seu voltant. La llegenda, de fet, explica que l'únic territori que va poder frenar els seus exèrcits va ser Atenes.\nA on estava situada?\nPlató, dins dels seus textos, explica que l'Atlàntida es troba més lluny de les columnes d'Hèrcules, que actualment serien Gibraltar. Generalment, la costa d'Espanya s'ha relacionat molt amb l'Atlàntida i, segons les fonts, n'hi ha que la situen al nord del territori espanyol, en la costa cantàbrica o, fins i tot, en alguns casos s'ha arribat a ubicar prop de les Canàries.\nIgualment, Plató fa referència a un sistema hidràulic amb una gran complexitat, cosa que pot fer-nos pensar en diferents localitzacions que podrien tindre una semblança important amb la seva descripció: Cuba, Santorí, Malta, Costa Rica o les Bahames.\nEn eixe sentit hem de dir que, durant la dècada dels seixanta, al mar Egeu es van fer diverses descobertes arqueològiques que van fer que Angelos Galanopoulos, un arqueòleg de Grècia, exposara la teoria que fins ara ha estat més creïble al voltant de la mitològica terra: que, aproximadament 1.500 anys abans del naixement de Crist, una explosió volcànica monumental es va engolir l'illa de Santorí i va acabar amb la civilització existent en les illes gregues, al nord de Creta i a la costa est de Grècia. Probablement, eixa catàstrofe tan important va ser el cataclisme que va acabar també amb l'Atlàntida. Ara bé, hi ha alguna cosa que no encaixa a nivell de les xifres: eixos fets haurien passat milers d'anys més tard de la data que apareix en els textos de Plató.\nFa molt de temps que l'Atlàntida ha inspirat històries de ficció, assajos i relats d'investigació. Francis Bacon, per exemple, va utilitzar esta idea per tal de redactar un llibre utòpic que parla de la política de la constitució ideal i que rep el nom de 'La Nova Atlàntida'. Amb la història de Plató com a inspiració, mostra una societat de científics i filòsofs perfectes que viuen en una illa inventada, Bensalem.\nRecentment, cal remarcar que l'any 2017 va vore la llum el documental produït per James Cameron anomenat 'Atlantis Rising', que ens parla del mític territori i que va ser gravat en Malta, Sicília, Santorí, Sardenya i alguns punts de la costa d'Espanya. En la cinta, un grup de diferents experts mirava de desxifrar els misteris que envolten esta mitològica terra desapareguda. L'equip, en este cas, volia resoldre l'enigma d'a on estava situada l'Atlàntida prenent com a eix de referència el Mediterrani.\n'Atlantis Rising', que es va fer per a National Geographic, va posar sobre la taula hipòtesis noves sobre el possible emplaçament de l'Atlàntida, a banda dels motius que haurien fet que s'esfumara del planeta ara fa més de 3.000 anys.


Mammothology Campaign Manager email\nQuadre de comandament Atractiu per veure la seva llista i estat de la campanya d'un cop d'ull\nBelles cartes per paquet i de campanya estadístiques, impulsat pel meravellós connector de jQuery Flot\nAjax actualitza pel que no recarrega la pàgina en comprovar les diferents llistes i campanyes\nVeure ràpidament tots els repertoris i els seus membres, a més de dades dels membres específics\nAfegir nous subscriptors a les seves llistes, en forma individual o com un lot\nVeure totes les seves campanyes i el seu contingut\nEl director de la campanya de correu electrònic Mammothology està dissenyat per posar en marxa de forma ràpida i senzilla. Simplement segueixi els següents passos i és € ™ ll ser la gestió de campanyes en cap moment.\nObtingui la seva clau d'API MailChimp des del lloc web MailChimp, Configuració del compte -> Extres -> Claus API -> Crear una clau\nISBN clau MailChimp i enganxar-lo a la part superior de EmailManager.php YOUR_MAILCHIMP_API_KEY substitució. (Mantenir les cometes al voltant de la clau)\nPuja el contingut d'aquest arxiu zip producte directament al seu servidor. En general, la carpeta arrel per al domini s'anomena public_html pel que desitja extreure el zip allà.\nVisita el domini en la qual va extreure l'arxiu zip en i vostè hauria de veure el tauler d'instruments amb les seves campanyes i llistes (si és € ™ veu creat cap a MailChimp)\nYouâ € ™ re tot fet, gaudir!\nLa integració en altres quadres de comandament d'administrador:\nSi és € ™ re integrar aquest producte en un altre tauler d'administració és € ™ ll necessiten almenys un coneixement bàsic de codificació. Ita € ™ s va suggerir a mantenir l'estructura d'arxius i carpetes intacta i simplement canvia el nom de index.php a email_manager.php o similar.\nLlavors tot el que heu de fer és afegir un enllaç des del seu panell de control d'administració actual per email_manager.php i tot hauria de funcionar amb normalitat.\nSi és € ™ re fent una integració més profunda, si us plau contacti amb nosaltres a [email protected] si té alguna pregunta.\nIgual que amb tots els productes de programari Mammothology suport complet està disponible en els nostres Fòrums de suport o es pot enviar per correu electrònic directe a: [email protected]\nWea € ™ re pensant en l'addició d'actualitzacions en el futur en funció de les peticions dels usuaris i la seva popularitat.\nFes una ullada als nostres altres productes\nWea € ™ veu va aconseguir alguna cosa per a tothom, sempre d'alta qualitat, sempre amb ple suport i documentació\nEsdeveniment Booking Pro : sistema de reserva d'esdeveniment complet amb back office.\nWebsite Template : Una plantilla de pàgina web amb totes les funcions feta amb Bootstrap 3\nWP completa ratlla : Un plugin pagaments Stripe per a Wordpress\nPagaments ratlla WooCommerce : Prengui la targeta de crèdit directes amb la ratlla per WooCommerce\nWP Força SSL Seguretat : seguretat SSL per al seu lloc web Wordpress\nEssencial Formes Bootstrap Paquet : Un conjunt de formes d'estil per a totes les seves necessitats de llocs web\nWP Vàlid Email : Millorar email sign-ups en el seu lloc web Wordpress\nCampaign Manager Correu electrònic : Un tauler d'administració per a les seves campanyes de MailChimp\nLloc web d'inici ràpid : Un punt de partida sòlid per al seu pròxim desenvolupament de llocs web\nBootstrap Formes de pagament : Caiguda en les formes de pagament amb estil per acceptar targetes de crèdit del seu lloc web\nÚltima Actualització febrer 22 14\nIE6, IE7, IE8, IE9, IE10, Firefox, Safari, Opera, Chrome, Arxius inclosos\neCommerce, tots els articles, admin, ajax, cartes, tauler d'instruments, correu electrò, nic, correu, MailChimp, gerent


Horaris Setmana Santa 2014\nMissa d'inici de curs pastoral 2011\nA finals de setembre va fer un any que Mn. Francesc Tirado és rector de la parròquia de Sant Llorenç. Enguany, per reunir tots els grups parroquials i recuperar el que s'anomenava Dia de la Parròquia, ha celebrat el diumenge 23 d'octubre la missa d'inici de curs pastoral.\nTots els grups parroquials s'hi han fet present preparant pregàries, monicions o els cants. També s'hi ha presentat el nou Consell Pastoral Parroquial que es va constituir el passat 20 d'octubre.\nLa missa també ha servit per donar gràcies de la presència a la parròquia del seminarista Adrian, que va destinat a una altra parròquia. Finalment s'ha donat la benvinguda al Sergi, seminarista d'últim curs, que a partir d'ara farà el servei a la parròquia des de divendres tarda fins diumenge.\nLa celebració s'ha acabat amb un petit aperitiu i repartint un punt de llibre.\nSant Rarimi 2011\nEnguany, enmig de setmana, es va celebrar la festivitat del nostre copatró, Sant Rarimi. El 12 d'octubre a les 12h, la comunitat és va reunir per dedicar-li una eucaristia solemne presidida per Mons. Agustí Cortés. Al voltant d'aquest Sant arquebisbe es celebra la Festa de Tardor, la més gran i popular de Sant Feliu de Llobregat.\nSant Llorenç 2011\nEl passat dimecres 10 d'agost es va celebrar la Missa solemne de Festa Major, en honor a Sant Llorenç, patró de la ciutat i titular de la catedral. En aquesta missa, hi van assistir una trentena de capellans (alguns molt coneguts pels parroquians) i els grups parroquials assistents van fer una ofrena que definia i identificava el grup. En acabar l'eucaristia es va poder gaudir d'un aperitiu al lateral de la catedral per recuperar el caliu social de la Festa Major.\nLes JMJ 2011 de pas per Sant Feliu\nSant Feliu acull 174 alemanys de les JMJ 2011\nAplec de la Salut 2011


Diablesses de la Geltrú | Federació de Diables i Dimonis de Catalunya\nData de fundació: 11 d'agost 2000\n-Diablesses i Ceptrots: Faldilla i casaca, de diferents colors.\n-Matxo Cabró: Pantaló, casaca i capa.\n-Tabals i Encenedors: Pantaló i casaca.\nEn un món encara molt masculinitzat han vingut per capgirar o com a mínim per equilibrar aquest domini mascle tan imperfecte. Elles són personificacions molt ben treballades de les nostres virtuts o pecats, perquè moltes vegades la frontera entre les unes i les altres és ben imperceptible. Al mateix temps ens volen indicar, lluny de la idea de càstig, que el món pot canviar.\nLa força creativa i transformadora es veu reflectida en els vestits. Del blanc al negre, de la reunió de tots els colors en la Puresa a l'absència de la llum que és la Mort. I el Poder, que abassega, egoísta, totes les manifestacions cromàtiques. Entre aquests extrems trobem la grisor de la Por, la pal·lidesa de la Fam o l'Infinit d'una posta de sol marró-vermell.\nEn definitiva, a través dels vestits, les Diablesses, com a forces del mal, o del l'absència del bé, ens fan adonar de la nostra realitat. Són uns éssers fantàstics, són la rebel·lió contra Déu -àngels caiguts-, o són un mirall de nosaltres mateixos?\nCorreu electrònic: diablessesdelageltru@hotmail.com\nAdreça: Plaça de l'Associació d'Antics Alumnes Obrers s/n\nPoblació:Vilanova i la Geltrú\nTelèfon:Isaac (president) 653669265


Quant costa remodelar una cuina? Guia de preus 2021\nEstà pensant a instal·lar una nova cuina i vol saber quant costa una reforma de cuina? És una de les estades més utilitzades d’una casa, per la qual cosa sempre ens assegurem que tingui un aspecte estupend. El preu és una de les majors incògnites quan es tracta de remodelar una cuina. A Avanti volem explicar-te les claus per a reformar la teva cuina i també t’ajudarem a calcular un preu aproximat.\nEn primer lloc, ens agradaria assenyalar que hi ha molts factors que poden influir en el preu d’una remodelació de la cuina, però dues d’ells tindran una influència especial: la qualitat dels materials que es vulguin utilitzar i el cost de l’obra a realitzar. Però abans d’entrar en els preus, ens agradaria donar-te alguns consells per a ajudar-te a reformar.\nQuant costa reformar un local comercial? Guia de preus 2021 ...\nQuant costa reformar una casa? Guia de preus en 2021 ...\nQuant costa remodelar una cuina? Guia de preus 2021 Està ...\nQuant costa renovar un bany? Desglossament de preus 2021 Està ...\nQuant costa posar parquet en tot l'habitatge? Guia de preus ...\nTreballs de paletes: Guia de preus 2021 Tots volem tenir ...\nQuant costa construir una piscina d'obra? Preus i pressupostos en ...\nQuant costa construir una casa? Preus i pressupostos en 2021 ...\nReformar cuina sense obras 2.500 €\nReformar cuina 10 m² 8.100 €\nReformar cuina 7 m² 5.900 €\nReformar cuina petita 4 m² 3.850 €\nReformar cuina i bany 10.700 €\nEls preus dels projectes de renovació de cuines més populars\nObrir la cuina al saló\nLa sensació general d’espai és major i allibera espai en les cuines petites: emmagatzematge, mobles de menjador, etc. Per a aquest tipus de canvi en la cuina, és important instal·lar una campana extractora potent i comptar amb l’assessorament d’un arquitecte per a garantir la viabilitat de l’obra.\nDepenent de la mena de mur (divisori o de càrrega), és necessari obtenir un permís de l’ajuntament. El preu és d’uns 320 euros per una paret de 5 m².\nCanvi de plaques de cocció\nEn tractar-se de la zona de treball, sempre és millor triar materials de bona qualitat i fàcils de netejar. Els més barats són els laminatges, a partir de 25 euros/metre lineal, que són duradors i no requereixen molt manteniment. Els sòls de fusta natural costen des de 60 euros/metre lineal, els de quars i granit des de 150 euros/metre lineal i els neolítics des de 320 euros/metre lineal.\nEn qualsevol cas, tant el gruix com la mena de cant i la qualitat del material poden fer variar aquests preus.\nInstal·lació d’una illa de cuina\nÉs un element que facilita el treball en la cuina, però és important que la cuina tingui espai suficient per a permetre un pas còmode al voltant de l’illa. Si necessites instal·lar una aigüera o una placa de cocció, és possible que hagis de canviar la lampisteria o el cablejat elèctric i instal·lar una campana, segons el cas. És més fàcil si només es tracta d’una illa que serveix de zona de treball o de menjador.\nEl cost depèn de l’ús i els materials, i pot oscil·lar entre 1.200 i 3.000 euros si té aparells elèctrics.\nRenovació dels mobles de cuina\nLa varietat d’acabats és enorme, tant en materials com en colors i acabats. A l’hora de triar, és important assegurar-se que aprofiten bé l’espai i que compten amb elements interns com a separadors, organitzadors o compartiments giratoris que permeten maximitzar l’espai d’emmagatzematge que ofereixen.\nMoblar una cuina de 10 m² amb mobles de laminat costa uns 2.500 euros, amb mobles de PVC el preu puja a 5.000 euros i amb mobles de fusta massissa a uns 8.000 euros.\nRenovació de les instal·lacions elèctriques i d’aigua\nCom a norma general, es recomana renovar les instal·lacions elèctriques i de lampisteria de la cuina almenys cada 15-20 anys. En el cas de les instal·lacions elèctriques, és necessari tenir en compte la normativa vigent, que prescriu una determinada distància entre els punts de llum i l’ús de materials homologats. En el cas de la lampisteria, la llei obliga a substituir les velles canonades de plom per altres de coure o PVC.\nSubstituir el sistema elèctric d’una cuina de grandària mitjana canviant el recorregut costa uns 1.000 euros. En el cas de la lampisteria, substituir les canonades sense canviar el seu recorregut costaria uns 500 euros.\nÉs habitual substituir els electrodomèstics per a adaptar-los a les noves necessitats estètiques i funcionals de la cuina després de la reforma. Els preus varien molt segons el model i la marca, però com a orientació, un pressupost de 2.000-3.000 euros per a la cuina, incloent el muntatge i instal·lació d’aquesta. El preu mitjà d’una placa d’inducció és d’uns 300 euros, mentre que una simple campana extractora pot costar uns 150 euros.\nD’altra banda, és recomanable aprofitar la reforma de la cuina per a invertir en electrodomèstics i equips de baix consum per a millorar l’eficiència energètica de la casa.\nNous revestiments de parets i sòls\nLa renovació de la cuina sol incloure la instal·lació de nous sòls, revestiments i superfícies. Es recomana utilitzar materials duradors i fàcils de netejar, especialment al voltant de la placa de cocció. Hi ha una gran varietat de materials que es poden utilitzar, des de les rajoles de porcellana (les més duradores) fins al gres, la rajola o el sòl de vinil. Els laminatges també poden utilitzar-se en el sòl.\nSubstituir tot el paviment (sòls i parets) d’una cuina de 10 m² per material porcelánic d’alta qualitat pot costar uns 3.000 euros. Un sòl laminat hidròfug i molt resistent al desgast costaria uns 300 euros.\nEl preu mitjà de la renovació d’una cuina estàndard de 7 m² amb materials de qualitat mitjana és d’uns 6.000 € – 9.000 €.\nEl pressupost de la cuina inclou la demolició i retirada d’enderrocs, l’enrajolat, el mobiliari, la instal·lació de fusteria, els electrodomèstics i la reforma de les instal·lacions generals.\nQuant costa una cuina nova? Factors importants i exemples de pressupostos\nEn el pressupost de la reforma d’una cuina entren en joc factors que la fan variar significativament:\nMà d’obra: en les obres intervenen paletes, electricistes i lampistes, els preus mitjans de les quals oscil·len entre 20 i 35 euros/hora. Dins del pressupost, la quantitat de treball pot suposar entre el 10 i el 15% del pressupost total.\nGrandària de la cuina: Les habitacions més grans requereixen més materials i mà d’obra, per la qual cosa el pressupost augmenta en proporció a la grandària de la cuina.\nReforma total o parcial: Per a una cuina de 10 m², una reforma total pot costar uns 8.000 euros. En el cas d’una reforma parcial, en la qual només se substitueixen els revestiments del sòl, el cost pot reduir-se a uns 2.500 euros.\nQualitat dels materials: és un factor important en tots els aspectes de la reforma, ja siguin els revestiments o el mobiliari, i pot augmentar fins i tot més del 20%.\nMarques i disseny: són dos aspectes que poden augmentar significativament el pressupost si s’opta per marques prestigioses de mobles i electrodomèstics o mobles amb un disseny exclusiu, de fet les diferències de preu poden ser de fins a un 50%.\nReforma integral de la cuina\nEl major avantatge de la reforma integral d’una cuina és que permet un disseny completament nou en substituir els electrodomèstics o els mobles per a guanyar espai i funcionalitat.\nÉs aconsellable renovar tota la cuina, sobretot si està desgastada per l’ús o els anys, si és molt antiga o si la seva distribució no és pràctica. També pot utilitzar el programa quan faci altres renovacions a la casa o quan calgui canviar la lampisteria o el sistema elèctric.\nEl cost de l’obra pot variar, en línies generals el pressupost per a la reforma completa d’una cuina de 6 m², disposada en línia i amb materials de qualitat mitjana, podria ser el següent:\nEls costos: L’obra està inclosa en cada comanda. Per regla general, pot representar al voltant del 20% del pressupost.\nRetirada de mobles: uns 100 €.\nTreballs de demolició i buidatge: incloent la retirada de revestiments i falsos sostres, 500 €.\nRenovació de les instal·lacions sanitàries i elèctriques: 1.500 euros.\nInstal·lació d’un fals sostre: incloent treballs de pintura. 350 €\nSubstitució de sòls i parets: taulells de porcellana de qualitat mitjana. 2.000 €.\nMobles de cuina nous: 3 metres lineals de tapa i fons en laminatge mat, 2.400 euros.\nElectrodomèstics: placa, campana, forn, aigüera i aixeta, 1.100 €.\nPlaca de cocció: granit nacional, 400 €.\nFusteria: finestres de PVC, 350 €.\nNeteja al final de l’obra: 60 €.\nTotal: 8.760 euros.\nRenovació parcial de la cuina\nLes reformes parcials són adequades quan no és necessari renovar o modificar les instal·lacions, o quan només es tracta de millorar l’estètica de la cuina o substituir algun element que s’ha deteriorat. El cost d’una reforma de la cuina depèn dels canvis que es realitzin.\nEn el cas d’una cuina de 10 m² en forma de L, les següents xifres són estimacions aproximades:\nSubstituir l’antiga placa de cocció per una de gamma mitjana de Silestone amb llosa, escorredora i desguàs per a aigüera i placa (6 metres lineals) costaria uns 1.800 euros.\nLa substitució dels aparells per uns altres de PVC costaria uns 5.000 euros.\nInstal·lar una illa de cuina sense electrodomèstics en els mateixos materials que els mobles i la placa de cocció costaria uns 1.000 euros.\nDerrocar una paret i adaptar el sòl i el sostre per a obrir la cuina al saló costaria uns 500 euros.\nAfegir una barra de desdejuni, en la qual la paret és del mateix material que la placa de cocció i té 1,2 m d’altura, costaria uns 500 €.\nReformar la cuina sense fer obres\nÉs possible renovar la cuina sense necessitat de fer obres. És més ràpid i més barat.\nPintar els taulells de la cuina: si no estan en mal estat, és una bona manera de renovar el seu aspecte. Utilitzi sempre pintures especials que s’adhereixin bé i siguin resistents a la humitat. Per a una cuina de 6 m², el treball costaria uns 700 euros, incloent la instal·lació i la retirada dels mobles.\nSubstituir el sòl de la cuina per un sòl de vinil: aquest tipus de rajola es pot col·locar sobre el sòl antic sense haver d’aixecar-lo. Substituir el sòl d’una cuina de 6 m² costaria uns 200 euros, segons la mena de rajoles triat.\nSubstitució de la il·luminació: substituir les velles bombetes halògenes per il·luminació LED costaria uns 120 euros.\nPintar els armaris de la cuina i substituir els tiradors: Si les portes dels armaris no estan danyades, es poden pintar fàcilment. Si a més col·loques manilles noves, el seu aspecte canviarà dràsticament. El treball pot costar uns 600 euros.\nErrors que ha d’evitar en renovar la seva cuina\nComençar la renovació sense un pressupost fix\nEstablir un pressupost li permetrà crear un disseny adequat i prioritzar si la inversió és major de l’esperat. El preu d’una reforma de la cuina és elevat i sempre poden sorgir imprevistos. Per tant, és aconsellable no sols tenir aquest pressupost, sinó també assegurar-se que és un preu fix i, sobretot, evitar els canvis d’última hora, que sempre són cars.\nIgnora la disposició de la cuina\nAbans de res, la cuina ha de ser funcional, per la qual cosa, si pot ser, ha de dissenyar-se en el que es denomina un triangle de treball: en un vèrtex estaria la zona de cocció, en un altre la de fregat i en el tercer la d’emmagatzematge.\nAquesta disposició és fàcil per a les cuines grans o quadrades, que permeten disposar els armaris en forma d’O o L, o fins i tot instal·lar una illa en la cuina. Per a les cuines en línia, és important deixar suficient espai entre cada zona.\nSi l’espai és limitat o l’habitació és irregular, la millor solució és una cuina a mesura que permeti aprofitar al màxim cada espai disponible.\nElecció de materials inadequats per a les cuines\nLes cuines estan molt exposades al vapor, la brutícia, el greix i els impactes de tota mena. Per això, és un error no pensar en la qualitat dels materials i la seva resistència a les agressions a les quals estaran exposats, especialment les plaques de cocció i els sòls.\nTambé és important recordar que la higiene és essencial en la cuina, per la qual cosa els materials triats no sols han de ser fàcils de netejar, sinó també resistents als productes químics i desinfectants.\nNo aprofitar-se d’aquest temps per a fer altres canvis\nLa remodelació de la cuina és un bon moment per a realitzar un altre tipus de millores o reformes, com obrir-la al saló per a guanyar amplitud visual o lluminositat. També pot fer la reforma de la cuina i el bany al mateix temps, la qual cosa serà més pràctic i menys costós que fer-ho per separat.\nPreguntes freqüents sobre la reforma de la cuina\nCom reformar una cuina petita per a aprofitar-la al màxim?\nA l’hora de reformar una cuina petita, cal tenir en compte alguns trucs que milloraran l’aspecte de la cuina i augmentaran la seva funcionalitat. És una bona idea dissenyar una distribució lineal que concentri tot l’espai de treball en una paret, deixant la resta de la cuina lliure.\nEls armaris de paret sense tiradors, així com els armaris amb vitrines, fan l’efecte de més espai. D’altra banda, és recomanable optar per armaris a mesura que aprofiten millor l’espai, però el seu preu és més elevat, ja que per a una cuina de 6 m² poden costar uns 2.000 euros si són de bona qualitat.\nUna altra solució per a estalviar espai és una porta corredissa. En cas de solapament, no cal fer obres i el cost no és elevat, uns 300 euros.\nQuant al color de les parets i els revestiments, sempre és aconsellable remodelar una cuina petita amb tons blancs i clars que no recarreguin l’espai.\nÉs una bona idea renovar la cuina i el bany al mateix temps?\nUna reforma, ja sigui d’una cuina o d’un bany, sempre implica costos i esforç. Si aprofites la reforma per a substituir la cuina i el bany, pots compartir despeses com els serveis de neteja i desenrunament, així com el lloguer d’espais públics per a contenidors (per separat, serien més cars).\nD’altra banda, la compra de materials per a la reforma del bany i la cuina pot fer-se al mateix temps, i els professionals solen fer un millor negoci quan la reforma es fa conjuntament. La reforma completa de les dues habitacions (cuina de 8 m² i bany de 4 m²) costaria uns 9.000 ¤, la qual cosa suposa un 10% menys que si les reformes es fan per separat.\nQuant temps es triga a renovar completament una cuina?\nEs necessita temps per a gaudir d’una nova cuina després d’una renovació completa. Si tot el treball està ben coordinat, pot trigar unes dues setmanes, i en alguns casos una mica més. Això depèn no sols de la velocitat del treball, sinó també de la grandària de la cuina.\nUna renovació parcial o sense obres pot fer-se en dos o tres dies, o com a molt en una setmana.\nQuins materials no han d’utilitzar-se en una reforma de la cuina?\nUna cuina és un espai humit que està exposat a impactes, fum, greix i brutícia. Per tant, els materials que no puguin suportar aquests factors o que no puguin netejar-se fàcilment no han d’utilitzar-se tret que hagin estat tractats adequadament. Aquest és el cas de la fusta no tractada, els papers pintats no aptes per a zones humides o la ceràmica porosa.\nEls passos de la reforma de la cuina\nPlanificar la renovació\nEl més important és saber quins seran els elements de la cuina i com es distribuiran:\nSi la cuina és allargada o rectangular, sempre és millor tenir un sol front de treball per a estalviar espai. Si la cuina té més metres per a tenir una illa o una barra de desdejuni requerirà un estudi tècnic i un projecte de reforma.\nTambé és important no oblidar on estan les connexions d’aigua i gas, perquè són punts a tenir en compte en la distribució del mobiliari i l’oficina. Si la nova distribució ho requereix, pots afegir els endolls necessaris si no tens almenys 8 per a aparells elèctrics i 2 per a ús ocasional.\nSi es renovaran les instal·lacions, és important planificar acuradament la distribució dels aparells elèctrics. Com a norma, es recomana utilitzar el «triangle de treball». En una cantonada, la zona de cocció, en una altra, la zona de rentada, i en la tercera, la zona d’emmagatzematge. Entre ells, ha d’haver-hi sempre suficient espai en la placa de cocció i, per descomptat, el rentavaixella ha d’estar situat prop de l’aigüera.\nInstal·lar un fals sostre pot ser una opció interessant, ja que redueix l’enrajolat i la neteja. En utilitzar un sostre de pladur, per exemple, pots passar les canonades i els cables elèctrics, de manera que el recorregut de les instal·lacions sigui menys llarg. En general, es redueix la quantitat de treball i també existeix l’avantatge de poder instal·lar més punts de llum en la cuina.\nPressupost de la cuina\nUn pressupost preparat per endavant és essencial per a evitar despeses innecessàries, ajustar cada partida i prioritzar l’una o l’altra segons les necessitats. A manera de guia, el pressupost per a reformar una cuina completa sol dividir-se en els següents apartats:\nMobles i electrodomèstics 40%.\nSòls 7% Taulells\nEnrajolat 13% Lampisteria i electricitat\nLampisteria i electricitat 10\nPlaca de cocció 15% Acabat, eliminació de residus\nObres, enderrocs i projectes 10% Obres, enderrocs i projectes 10% Fusteria\nFusteria 5% Fusteria\nEn general, s’ha de donar prioritat a la renovació de la lampisteria i el revestiment. El primer per raons de seguretat i eficiència energètica, i el segon perquè són els elements de la cuina que romandran igual durant més temps.\nGestió de llicències i/o permisos\nEls permisos per a realitzar millores o reformes poden dividir-se en permisos d’obra menor i d’obra major:\nLa majoria de les renovacions de cuines es classifiquen com a obres menors. La majoria de les reformes de cuines es classifiquen com a obres menors, per la qual cosa en la majoria dels casos només cal informar l’autoritat local dels canvis.\nLes reformes que requereixen llicència d’obra major són les que impliquen canvis en l’estructura o elements comuns de l’edifici, que han de ser aprovats per l’ajuntament. Aquesta llicència només seria necessària en el cas d’una modificació de la cuina de l’obra, un canvi en la distribució o una remodelació de les parets principals.\nEn el cas d’una reforma completa de la cuina, cal comptar amb els contenidors d’enderrocs. El preu del lloguer de l’espai públic és d’uns 5 euros al dia.\nL’obra i la seva execució\nUna cuina nova triga una mitjana de tres setmanes des de l’inici de les obres. En una setmana es poden fer renovacions puntuals o parcials. Aquests terminis són purament indicatius i poden variar en alguns casos, en funció d’imprevistos en la cuina o de la disponibilitat de materials en estoc.\nEn qualsevol cas, el temps pot reduir-se si les noves instal·lacions s’instal·len al mateix temps que les rajoles i els sòls. El 50% del temps de renovació es dedica a aquests aspectes.


Departament d’Orientació – Col·legi La Salle Palma\n– Assessorament dels alumnes, els professors i les famílies.\n– Orientació escolar i professional dels alumnes.\n– Atenció als alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu (ANESE).\n– Reforç educatiu als alumnes amb dificultats d’aprenentatge.\nAtenció als alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu i amb dificultats de l’aprenentatge, amb els següents objectius:\n– Proporcionar un medi educatiu el menys restrictiu i més ric possible als alumnes amb necessitats específiques de suport educatiu, dificultats d’aprenentatge, desfavorits per condicions de salut o diverses realitats personals o socials desfavorables.\n– Desenvolupar la competència curricular i social d’aquests alumnes.\nOrientació acadèmica i professional:\n– Conèixer l’estructura general del sistema educatiu, així com l’oferta formativa del context en funció dels interessos dels alumnes.\n– Proporcionar mitjans per a l’autoconeixement de les possibilitats, les capacitats i els interessos personals a l’hora d’escollir un itinerari formatiu o acadèmic.\n– Conèixer el sistema productiu i laboral més immediat potenciant la investigació sobre les famílies professionals.\n– Adquirir les habilitats necessàries per a la presa de decisions i la seva aplicació en l’elecció d’un itinerari educatiu o professional ajustat.\n– Garantir l’acció Tutorial coherent, contínua i compartida per a tot l’alumnat.\n– Afavorir dins cada grup classe, el coneixement mutu i la seva dinamització creant un ambient acollidor.\n– Contribuir a l’orientació personal, acadèmica i professional a partir d’un coneixement i comprensió personal de cada un dels alumnes, estimulant i participatiu en el qual es fomentin els valors democràtics.\n– Afavorir la coordinació de l’activitat educativa entre els membres dels equips docents.\n– Detectar les necessitats educatives dels alumnes i ajustar la resposta educativa a partir dels nous programes o d’altres que es puguin elaborar, amb especial referència als alumnes amb necessitats educatives especials.\nPodeu contactar amb nosaltres telefonant a la centraleta: 971 60 63 97.\nEl Departament d’Orientació ofereix el servei d‘Escola de Pares en xarxa, junt amb altres centres La Salle.\nTambé estableix una programació anual, juntament amb l’Amipa, de xerrades i tallers per a pares. Mireu calendari.


Tigomigo: l’espai de diàleg, experimentació i creativitat de l’art contemporani egarenc\nYou are here: Home / Cultura / Exposicions / Tigomigo: l’espai de diàleg, experimentació i creativitat de l’art contemporani egarenc\nCavilaciones. Foto: PV\nGrunge. Foto: PV\nL’Estudi Tigomigo, espai de trobada i difusió de les diferents propostes d’art contemporani d’artistes emergents de l’Ègara o voltants, va obrir les seves portes el passat 20 de setembre amb una doble exposició que finalitza el proper 6 de desembre. Aquesta doble proposta artística inicial és d’allò més interessant i del tot recomanable de visitar abans que finalitzi.\nPer una banda, la fusió entre l’stencil art i la gràfica digital del solsonès Martí Pérez, més conegut com a Grunge, en la que es ret homenatge al còmic underground, la cultura pop i el rock així com el cinema clàssic de terror per crear un univers apocalíptic i pertorbador on hi conviuen, amb ironia, David Bowie, el monstre del Llac i personatges de la mitologia de l’horror. A través dels seus quadres, Martí Pérez ens proposa un joc de referències creuades reinterpretant els arquetips del còmic i de l’art urbà.\nPer una altra banda, la ceràmica minimalista sota el títol de Cavilaciones de la veneçolana Jeniffer Ferrer, en la que proposa una reflexió entorn la bellesa i el pas del temps. La fusió entre l’arbre de la vida i l’arbre del coneixement és l’obra central d’aquesta exposició tractant-se d’un majestuós arbre del que sorgeixen aquells fruits misteriosos que obliguen a l’espectador a reflexionar sobre la fugacitat de l’experiència humana, la bellesa i la seva inexorable transitorietat. A més, a través de les múltiples lectures de les expressions del rostre humà, l’artista reflecteix la transitorietat de la vida i de la bellesa. Els seus busts de porcellana reflecteixen la dualitat del rostre com a presó i escut, i es converteixen en miralls que conviden a l’espectador a un exercici d’introspecció.


Veïns de Volpelleres s'oposen a la ubicació dels nous mòduls de La Mirada\nEl parc on s'hauran d'ubicar els nous mòduls de La Mirada FOTO: Cedida\n"Perdem una de les poques zones verdes que hi ha al barri", lamenta l'Associació de Veïns\nper Bernat Bella 16 de gener de 2020\nEls mòduls prefabricats de l'Escola La Mirada es dividiran finalment en dos espais per garantir el seu creixement, com a conseqüència del retard de les obres de l'edifici definitiu i que comportarà que el centre continui tres cursos més en barracons. L'espai escollit des del Departament d'Ensenyament i l'Ajuntament és el parc que hi ha davant de l'Escola L'Olivera, on hi ha espai verd i arbres.\nAquesta decisió no ha agradat a l'Associació de Veïns de Volpelleres. "La proposta passa per eliminar una de les poques zones verdes que hi ha al barri", lamenta el president de l'entitat, Alberto Valcarce, que recorda que tot just fa un any s'hi van plantar arbres per millorar la confortabilitat de l'espai.\nMés info: La Mirada continuarà com a mínim tres cursos més en barracons\nDes de l'Associació defensen la necessitat de creixement de La Mirada, tot lamentant els retards de l'edifici definitiu. Però no consideren que la ubicació escollida sigui la idònia, ja que els veïns perden espai verd en un barri ja molt construït. Alberto Valcarce proposa el solar reservat per la futura residència per a la gent gran o el camp de futbol de darrera del Mercantic com a ubicacions alternatives.\nA més, no confien en el caràcter provisional, ja que s'han anat acumulant els retards: "Tot i ser una mesura provisional, no es concreta la seva durada ni què passarà amb les zones ocupades pels mòduls en el futur". També lamenten que la decisió s'hagi pres "sense escoltar" la posició de l'Associació.\nLa Mirada Volpelleres\nMillores a l'entorn\nSegons Alberto Valcarce, la "compensació" que s'ha ofert des de l'Ajuntament per la pèrdua de la zona verda és la millora del parc de la Guineu amb la creació d'una pista multiesportiva, taules de ping pong i altres elements d'esbarjo. "Aquesta proposta ja estava contemplada als pressupostos participatius de 2019, no és una compensació", assegura el president.\nL'alcaldessa de Sant Cugat, Mireia Ingla, presentarà "el conjunt d’actuacions que es duran a terme per ubicar els nous mòduls de l’escola La Mirada i potenciar les zones verdes de l’entorn", segons ha comunicat l'Ajuntament. Des de l'Associació han convocat els veïns a mostrar el seu rebuig amb una protesta en el parc en qüestió aquest divendres a les 13 hores.\n— AVBVolpelleres 🦊 (@Volpelleres) January 15, 2020\nLes famílies de l'Escola\nDes de l'Associació de Famílies d'Alumnes ja van explicar al TOT que no veien amb bons ulls la possibilitat de separar l'escola en dos espais, ja que una de les característiques del projecte educatiu és la interelació entre alumnes de diferents edats. Cosa que, si es separa primària i infantil en dos zones, no podrà passar. També podria suposar un problema logístic per les famílies.\nMés info: Les famílies de La Mirada, en alerta per la possibilitat de dividir l'escola en dos espais\nAquest fet se suma a una llista de greuges que les famílies han vingut denunciant els últims anys, com el retard en les obres de l'edifici definitiu, la manca d'espai del pati o la falta d'equipaments complementaris com biblioteca, gimnàs... Tot plegat afegit al fet d'estar en barracons, fet que s'allargarà tres cursos més. Hi haurà alumnes que hauran cursat des de P-3 fins a 5è de Primària en aquesta situació.\nMés info: Famílies de La Mirada es manifesten davant de l'Ajuntament: "Ja n'hi ha prou!"


Escena Poblenou, 16 edicions de creació contemporània | Barcelona Cultura\nEspais del Poblenou i altres punts de la ciutat\nEscena Poblenou, 16 edicions de creació contemporània\nEl festival té lloc del 19 al 22 d'octubre amb una extensa programació.\nLes arts escèniques contemporànies implicades amb el territori i amb la realitat social actual són les protagonistes del festival Escena Poblenou, que enguany arriba a la 16a edició. Serà del 19 al 22 d'octubre a diferents espais del barri, i alguns dels noms destacats que hi prendran part són Les Impuxibles, Joan Estrader, silere, Mònica Muntaner, Colectivo Ameno o Amer i Àfrica circ cia.\nPodríem definir l'Escena Poblenou com un viver d'escena amb projectes culturals, socials i escènics que es duen a terme durant l'any amb la complicitat de diverses entitats i espais de la ciutat, sobretot del Poblenou. El programa de la present edició s'estructura en 8 projectes: Escena+Dones, que vol reconèixer i visibilitzar el treball de dones creadores i directores professionals d'escena; Embrions, amb projectes artístics de creació emergent en estat de gestació; Beques i residències de creació artística; Projecte Territori, amb l'objectiu de potenciar vincles artístics i comunitaris al barri a través de l'escena i de l'art en general; Projecte Comunitat, un altaveu de projectes que parlen de la realitat social actual; Educació i joves, compromès amb l'educació; Diàleg i reflexió sobre cultura, art, activisme i societat, i Internacional, per obrir camins, crear ponts, donar visibilitat a les diferents propostes del festival a escala internacional.\nEl certamen va néixer l'any 2001 a iniciativa dels artistes Ada Vilaró i Sergi Estebanell. El seu objectiu era generar una plataforma de creació i exhibició de diferents propostes escèniques contemporànies i al mateix temps potenciar el teixit artístic vinculat al Poblenou, i a la ciutat, amb una perspectiva internacional.\nPer conèixer tots els detalls de la programació, consulteu el web del festival.


10/01/2017 - LA GRADERIA\nArchivo por días: 10/01/2017\nMare de déu quin fred !!!\nL’Avenida ja ha arrivat a Ekaterimburg on juguen dijous partit de l’Eurolliga. A l’arribada a l’aeroport només faltaven els pingüins … -20 graus !!!\n-20 grados nos reciben en Ekaterimburgo… ❄☃❄⛄\nA descansar  pic.twitter.com/Mfo0eb9oHD\n— Perfumerías Avenida (@CBAvenida) 10 de enero de 2017\nSer competent no depèn del pressupost\nFins aquest any quan pensava en qui dóna la imatge més “professional” al bàsquet femení espanyol pel que fa al marketing, sempre em venia al cap el Perfumerías Avenida amb les presentacions de les jugadores, les rodes de premsa de l’entrenador accesibles per tothom, la web actualitzada puntualment, … No són actes ni fets espectaculars, però almenys a mi em donen sensació de bona imatge. Donat el seu pressupost pensava que aquest era el motiu d’aquesta diferencia de nivell respecte als altres, però l’Araski m’ha tirat per terra la teoria perquè sobrats de pressupost no van quan han vingut a Girona i han hagut de fer el viatge del tirón per reduïr despesses.\nL’Araski és un dels rookies de la categoria i en aquest sentit els hi passa la mà per la cara a tots els clubs de la LF. D’entrada les presentacions de les jugadores, han presentat a totes les incorporacions en roda de premsa des de l’inici de la Lliga extrangeres i nacionals, com varen fer ahir amb la Gisela Vega. A banda de presentar la jugadora i comentar la situació de l’equip, aprofiten per promocionar establiments locals … ni a Salamanca tenen tanta vista amb aquests detalls. Jo no he estat mai a Vitòria, però aquest any ja he estat virtualment a un centre comercial, a un museu i a una cafeteria on segur que aniria si hi vaig perquè ara ja sé que recolzen el bàsquet femení.\nLes seves retransmissions en directe superen de llarg la de la resta d’equips. Realitzades per una jove empresa de Vitòria, Baicast, compten amb comentaristes de nivell què saben de què parlen com els periodistes Mikel Uriarte i Olga Jiménez, acompanyats per l’ex jugador Santi Abad i amb una qualitat d’imatge excel.lent. Ja les feien l’any passat a LF2 amb el mateix nivell i sense Canal FEB pel mig (que sovint aquesta plataforma fa més nosa que servei tot sigui dit).\nSent els més ràpids per exemple organitzant el viatge per venir a Girona per la Copa o venent un ampli ventall de productes variats de merchandising per tal d’aprofitar la campanya nadalenca de Reis en que més d’una familia potser ha fet aquest regal.\nEns podem queixar i amb raó que els mitjans de comunicació fan poc cas i donen poca difusió als equips femenins, però són els propis equips els primers que s’han de saber vendre a l’exterior i queda molt per fer.\nEn aquest sentit Araski és la mostra que per fer les coses bé i ser competent no depèn del pressupost que es tingui sino més aviat de la imaginació, de les ganes i la il.lusió amb que es fan les coses. Suposo que es nota, però els hi tinc molta enveja, … sana, però molta enveja. 🙂\nZORIONAK ARASKI PER LA FEINA DINS I FORA DE LA PISTA !!!\nMirant de reüll Turquia\nA l’Uni els Reis no ens varen deixar cap pívot, però sembla ser que no va ser perquè ens portessim malament, sino perquè no trobaven el que els hi fes el pes. Això sembla, després que avui ens hem aixecat amb la noticia a la premsa que és possible que ens arrivi un regal des de Turquia coincidint amb les rebaixes de Gener que ens aniria de perles per millorar el nostre fons d’armari.\nLa candidata és Mima Coulibaly, ben coneguda de l’afició gironina, que un cop acabat el contracte que tenia el passat 5 de Gener amb el Samsun turc té intenció de marxar de Turquia davant la situació que es viu al país. De fet la setmana passada ja no va jugar amb el seu equip costant-li la derrota.\nL’Uni després d’estudiar altres opcions com Cierra Bravard i Devereux Peeters que no s’han acabat concretant sembla que està ben atent a que la situació de la pívot de Mali es desencalli per entrar en acció i si la noticia ja s’ha filtrat a la premsa això a d’estar al caure.\nLa Mima Coulibaly seria un excel.lent fitxatge per la plantilla per reforçar el rebot molt minvat amb la baixa d’Alminaite que encara en té per algunes setmanes. Es podrien afrontar amb certa garantia els partits contra jugadores com Erika de Souza, Nadia Colhado o Gisela Vega que ens poden deixar en evidencia a poc que s’esmerin una mica com va passar al darrer partit contra l’IDK.\nA banda de la vessant rebotejadora sota el cèrcol, el físic atlètic de la jugadora de Mali permetria acoplar-se sense problemes al joc ofensiu de l’Uni i no desentonaria com hauria passat amb una pívot excesivament corpolunta com podria haver estat Gisela Vega o Vanessa Gidden que haurien anat a remolc en els contratacs i només li hauríem tret el suc en el joc estàtic. Per tant sembla que és un perfil que s’ajustaria força a les necessitats de l’Uni.\nA més, conèixer ja l’Uni i a algunes de les seves jugadores facilitaria enormement la seva adaptació i s’evitaria ja d’entrada una possible “fuga” per no adaptar-se. A aquestes alçades de la temporada s’ha d’assegurar que serà un fitxatge que encaixi perquè no hi haurà marge d’error. L’únic inconvenient d’aquesta operació és que només podria jugar la LF perquè a l’Eurocup continuaríem amb Haley Peters i Ify Ibekwe, però seria un mal menor.\nEsperarem que l’operació fructifiqui i veiem Coulibaly ben aviat retrobant-se amb Jordana, Ibekwe i Spanou perquè de confirmar-se seria un complement perfecte per la plantilla actual. De pas, nosaltres continuaríem creient en els Reis Mags i sobretot en Pere Puig que passarà a la història com ja deiem fa un temps com “El senyor que feia miracles” que convertia quatre duros en un equipàs ben competitiu.


Blog d'Assemblea per la Diversitat: de juliol 2015\nRetalls històrics del CREDV - El darrer dia de treball\nLectores i lectors del bloc.\nHan transcorregut dos anys des de que em vaig jubilar. Han estat dos anys intensos, plens d’activitats i sortosament alegries continuades. Buscant en el meu amic, el braille parlat, he extret alguns dels apunts presos del darrer dia de treball en el CREDV (Centre de Recursos Educatius per a Deficients Visuals) - Divendres, 22 de març de 2013 A les 6’30 hores sona el despertador.\nA les 7’13 hores pujo al tren que em portarà a Barcelona. El tren de sempre, -són tantes les vegades que he fet el mateix recorregut-, que per a mi és com una rutina que forma part del meu tot; però avui és diferent, del meu tot, es desprèn una petita part quelcom significativa. El tren a vessar d’estudiants i molts menys persones que van al seu treball que temps enrere (la crisis es nota).\nCom sempre pujo al darrer vagó, en concret al darrer seient, però hi ha una diferència recordant temps propers: els acompanyants que compartíem tertúlia..., no en hi ha cap. Perquè?. Uns s’han jubilat, altres estan a l’atur o els hi han reduït l’horari de treball i alguns pocs van en altres medis de transport degut a la seva lentitud.\nEm sembla que en un estudi fet per l’amic Francesc , de Manresa a Olesa la velocitat és d’uns 42 Km/hora; calculant el temps perdut en anar i tornar podem extreure la quantitat de temps destinat a desplaçaments per anar al treball. Curiosament, poca millora hi ha hagut en un transport públic com aquest. El tren després de fer el xiulet de sempre, es posa en marxa. En el compartiment vaig acompanyat de dues noies desconegudes i somnolentes, possiblement és el que toca a aquesta hora del matí.\nUna vegada acomodat en el tren, em despisto i poso la cartera a la baca; un impuls em fa aixecar, torno a agafar-la i la col•loco sobre els meus genolls tot recordant el dia que mig endormiscat en van agafar la cartera, quin disgust; mai vaig tornar a recuperar-la i vaig perdre ... El tren va fent camí; estic absort amb els meus pensaments i per no dir-ho una mica neguitós. És el darrer dia de treball. Qui ho diria que aixó em passes. El que em ronda més pel cap és poder traspassar a la professional que ocuparà el meu lloc, de la millor manera possible (no em volia deixar res i és per aixó que havia fet un recull d’anotacions) A les 8 hores i escaig el tren arriba al final del trajecte (Plaça Espanya).\nTot desplegant el bastó blanc i a pas lent, m’encamino cap al treball. Parada obligada per esmorzar al bar del Xavi: galetes de xocolata que porto des de Olesa, taronjada i Café sense sucre. Deixo La Vanguardia que m’han regalat en el tren (gairebé sempre que em donen La Vanguardia, la deixo per si les professionals de l’Equip d’Atenció Primerenca passant a fer un “talladet” o semblant).\nM’acomiado del Xavi i la seva parella: una noia xinesa i de la que sempre guardaré un bon record. Tant ella com el Xavi sempre han estat molt atents; amb la seva feina són uns bons professionals. A la cantonada del Bar del Xavi es troba l’entrada al CREDV.\nBon dia!. Em respon una persona desconeguda per a mi. Penso, òndia!, quina casualitat, avui també hi ha un conserge nou, o que jo no conec. Els divendres, és un dia que és costum que no hi hagi gaire personal en el CREDV.\nPujo amb l’ascensor fins a la tercera planta. Obro la porta del departament i m’acomodo a la taula del treball, tot treien de la maleta el meu inseparable amic el Braille parlat. Al departament encara no han arribat les dues companyes, sovint una acostuma a ser bastant puntual, l’altra, com quasi sempre, mai saps la seva hora d’entrada (potser el seu horari és diferent als dels altres, jo no ho he sabut mai).\nDe sobte s’obra la porta del Departament i apareix la professional que ocuparà el lloc que deixo vacant, tal com havíem acordat el dijous passat, seguim amb el que s’anomena en el nostre treball “traspàs” .\nPer fer-ho amb més tranquil•litat anem a la Sala de Valoració ubicada a la cinquena planta. És una sala molt acollidora i que estimula al treball; tot un encert per part dels i les professionals que van organitzar-la, tot està molt ben endreçat i disposa de tot el necessari. Sovint ha estat l’espai on he mantingut entrevistes amb alumnes, famílies i altres professionals, també la he utilitzat per a fer la passació de qüestionaris, proves...\nUn cop instal•lats seguim fent el traspàs d’informació i documentació. La professional que ocuparà el meu lloc, molt atenta al que li vaig dient, quan menys ho esperava em diu una de les frases més boniques i inesperades que mai m’han dit: “Amb l’empenta i energia que tens, encara no t’hauries de jubilar”. Dit per ella que sols m’ha vist en contades ocasions, m’afalaga, a més, caram!, si per motius de la jubilació ella podrà disposar d’una feina força estable. Prossegueix el traspàs i l’intercanvi d’opinions. Cap al migdia acordem de seguir per la tarda. Abans d’anar a dinar m’acomiado de la major part de l’equip sociopsicopedagògic; sols a una professional detecto una indiferència que no es res d’estrany “cadascú és cadascú”. M’emociono quan ens abracem amb el pedagog amb ceguesa, amb qui he compartit moltes alegries, esperances, hores de treball i alguns disgustos remarcables.\nDino sol en un dels amagatalls que sovint i per desconnectar acostumo a anar “Bar Txiqui”. Res extraordinari a l’àpat, sols un petit porronet amb vi del Priorat de forta graduació però que passa molt be. Em despedeixo de la Nuri i l’Enric, propietaris d’un entranyable raconet que en algunes ocasions ha estat com si fos la meva segona casa.\nPer la tarda continuem la feina amb la psicopedagoga. Cap a les quatre i escaig donem per finalitzat el traspàs. M’ofereixo a fer la seva presentació en algunes escoles i que ella vegi com feia el treball per si li fos útil. Tot seguit ens acomiadem . Hom quedo una estona més en el Departament.\nLa impressió que he tingut de la psicopedagoga és bona. El temps i l’alumnat ho diran. Passada una bona estona, recullo els meus estris. El divendres per la tarda el CREDV, desert com sempre. El silenci prevaleixia en la planta tercera possiblement en les altres. Com sempre. Amb la cartera i una bossa vaig baixar amb l’ascensor a la planta baixa i en el vestíbul em vaig trobar amb una nova conserge, que per la veu semblava molt jove . Ep! Fins i tot hi ha hagut canvis de conserges. Quina casualitat!. Al dir-li Adéu, em va respondre fins el dilluns, doncs que savia ella que ja no tornaria. Per la vorera de sempre i tot encenent amb delicadesa vaig assaborir un pur canari “Isleño”. Es consumeix aviat, metafòricament parlant com la meva estada al CREDV. Al pas de sempre, seguint el camí de sempre, em dirigeixo a l’estació, l’andana de sempre, el tren de sempre, el seient de sempre, l’hora de sempre, però..., amb una diferència era el meu darrer viatge; la jubilació era un fet inamovible. Semblava que no arribaria mai, doncs el meu desitg era no jubilar-me i, així sovint ho havia expressat en converses amb la família i alguns companys i amics. A l’hora de sempre el tren es posa en marxa.\nEstic absort amb els meus pensaments i amb els ulls mig tancats, recordo a Joan Manuel Serrat i em venen a la memòria algunes de les frases de les seves meravelloses cançons, que ves per on relaciono amb les vivències viscudes i esperances desitjades en el CREDV: Succeeixen un seguit de records i desitjos, que jo que sé si arribarà la bona nova que es compleixin. Seria fantàstic que res no fos urgent.\nNo passar mai de llarg i servir per quelcom. Anar per la vida sense compliments anomenant les coses pel seu nom. Cobrar en espècies i sentir-se ben tractat i pixar-se de riure i fer volar coloms. Seria tot un detall, tot un símptoma d'urbanitat, que no perdessin sempre els mateixos i que heretessin els desheretats. Seria fantàstic que guanyés el millor i que la força no fos la raó. Que s’instal•lés al barri el paradís terrenal. Que la ciència fos neutral. Seria fantàstic no passar per l'embut. Que tot fos com és manat i ningú no manés. Que arribés el dia del sentit comú. Trobar-se com a casa a tot arreu. Poder badar sense córrer perill.\nsi en el CREDV\nNo es conegués la gelosia.\nEn els diferents equips\nfos una realitat\nla teoria matemàtica de conjunts.\nL’objectiu únic fos ajudar a créixer a l’alumnat amb ceguesa.\nLa participació dels alumnes fos una realitat,\nsense ficcions, ni desdibujada.\nHi hagués un Consell escolar democràtic,\nrepresentat per pares, professors i alumnes.\nEls càrrecs fossin per vàlua,\nno per afinitats polítiques ni amiguismes.\nLa democratització deixes de ser una esperança.\nLa Direcció fos una autoritat i,\nSeria fantàstic si no hi hagués una crisis permanent d’identitat\nLes estacions es succeeixen amb rapidesa més rapidesa que mai , com si fos un camí sense retorn. Que ve ho deia Don Antonio Machado. És anunciada per megafonia la propera parada: Olesa de Montserrat. Amb temps suficient em preparo per a baixar. Ja a l’andana, deixo passar a la resta de passatgers.\nAmb pas lent vaig a la sortida i m’encamino cap a casa. Seguint el camí de sempre, arribo a casa. I el primer que s’ha m’acut a l’Elisabeth, la meva dona, és: s’ha acabat, la vida segueix i em queden tantes coses per a fer que no m‘avorriré gens.\nÀngel Mas Parera\nVolem recordar que el Blog d’Assemblea per la Diversitat és un espai obert a aportacions que tinguin relació amb el món de la diversitat funcional, ja provinguin de persones membres de l’entitat o no, essent cada autor responsable de les seves opinions i reflexions, que son en tot cas personals.\nD’aquesta manera, us volem encoratjar a participar d’aquest blog fent-nos arribar els vostres escrits al correu electrònic de l’entitat.\nPublicat per Notícies a 11:57 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cecs, ceguesa, Diversitat, educació, opinió\nPilar Orero, guardonada per la seva tasca en audiodescripció\nTal com informa l'ACIC, la doctora en Traducció i experta en audiodescripció Pilar Orero, ha estat guardonada enguany amb el premi Barry Levine Memorial Award for Career Achievement in Audio Description 2015, el premi més important que atorga l’American Council of the Blind, l’associació de persones invidents dels Estats Units.\nAquest guardó li ha estat concedit per la seva contribució a la creació i el desenvolupament de programes d’àudiodescripció i l’important prestació de servei cap als demés que comporta el seu treball en accessibilitat. al 2014 Pilar Orero també va rebre el premi Xènia Martínez que atorga l’Associació de Traducció i Adaptació Audiovisual d’Espanya, per la seva tasca de dignificació, especialització i difusió de la docència i la recerca en la traducció audiovisual.\nDoctora en traducció per la Universitat de Manchester UMIST (Regne Unit), Pilar Orero és investigadora principal del grup de recerca TransMedia Catalonia (2014SGR27) i també va ser coordinadora del Màster Europeu en Traducció Audiovisual de la UAB.\nCom a membre de l’organisme d’estandardització AENOR va colaborar en la redacció de les normes UNE de subtitulació per a sords 135010 i l’audiodescripció 135020 a la Unió Internacional de Telecomunicacions de l’ONU, des del grup de treball en accessibilitat als mitjans, i ha coeditat l’estàndard ISO d’audiodescripció.\nTé la Càtedra INDRA/Adecco per a Tecnologies Accessibles i lidera el projecte europeu HBB4ALL. L’ACIC ha colaborat en diferents projectes amb la UAB, amb els seus investigadors lligats a aquest master i concretament amb la Pilar Orero, la qual inclús ens ha donat la possibilitat de participar en alguns d’europeus. Per tota la seva tasca i per les seves propostes sempre obertes a les diverses entitatts, especialment a l’ACIC, LA PILAR Orero va realitzar la Conferència sota el títol "L’audiodescripció com eina d’accés a lacultura i a la informació" durant l’acte de cloenda de la celebració dels 20 anys de la nostra associació.\nDes d’aquí volem felicitar-la per l’últim i merescut guardó que, com citàvem, li ha estat concedidt per una gran associació de persones cegues d’Estats Units i destaquem aquest master, que ara coordina Carme Mangiron, en el que Pilar Orero, actualment com a professora, aporta tot el seu coneixement per tal que puguin sorgir nous professionals vinculats amb l’audiodescripció i l’accessibilitat cultural.\nDes de fa 14 edicions, el MTAV forma futurs traductors audiovisuals no solament en les modalitats tradicionals (doblatge i subtitulació) sinó també en altres modalitats en expansió com les veus superposades, l’audiodescripció, la subtitulació per a sords o la traducció de videojocs, entre d’altres, tot això sobre una base teòrica i metodològica. Aquestes diverses modalitats s’apliquen a un ampli ventall de productes com ara pel·lícules, sèries, dibuixos animats, reportatges, documentals i vídeojocs.\nAquest programa prepara els estudiants per treballar tant com a professionals autònoms com en plantilla en diversos àmbits de la traducció audiovisual.\nPublicat per Notícies a 11:40 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cecs, ceguesa, cultura, difusió, educació\nEls companys d'ACIC homenatgen Eva Monrós\nL’Associació Catalana per a la integració del cec ha organitzat un homenatge a l’Eva Monrós, una dona compromesa en diversos àmbits i sòcia d’aquella entitat que malauradament enyorem ja que ens va deixar l’any passat.\nPer aquest motiu volen donar a conèixer el seu compromís en la defensa de les llengües amenaçades i minoritzades, en la lluita pels drets de les persones cegues i per fer cada dia una mica més real la necessària llibertat personal i nacional així com el seu optimisme i la seva manera de viure el dia a dia. L’Eva es va fer sòcia de l’ACIC ja en la primera etapa de l’entitat ara fa una vintena llarga d’anys i des d’aleshores va fer possible que els textos d’aquella entitat tinguessin la correcció necessària.\nA l’acte d’homenatge que han preparat els companys d’ACIC tractaran de la relació de l’Eva amb l’associació i llegiran una selecció de textos del blog que escrivia convertits en el seu llibre pòstum titulat "Anecdotari d’un vianant no qualsevol".\nLes lectures aniran entrellaçades amb algunes de les cançons de què parla, interpretades pel Grup d’havaneres "Aigua Dolça". El llibre s’ha publicat gràcies a la iniciativa del Grup d’Estudi de Llengües Amenaçades (GELA) i les aportacions d’entitats com i de persones a títol individual a partir d’una campanya al web Verkami.\nEn el transcurs de l’acte es mencionaran també la versió en Braille i l’audiollibre de l’Anecdotari que ja es poden sol•licitar. L’acte tindrà lloc al Centre Cívic urgell de Barcelona el proper 8 de juliol a les set de la tarda. Sota d'aquest text teniu totes les dades.\nDades de l’acte Homenatge a l'Eva Monrós\nCentre Cívic Urgell (dins el Centre cultural Teresa Pàmies)\nc. Comte d’Urgell 145 (entre els carrers Mallorca i Provença, cantó Llobregat) Dimecres, 8 de juliol de 2015, a les 19:00h.\nCom arribar al centre Cívic Urgell en transport públic Metro: Parada: Hospital Clínic (línia 5, blava)\nTambé hi arriben les següents línies de bus: - Línia H10 (parada Mallorca-Comte d’Urgell o València-Comte d’Urgell, segons la direcció) - Línies 14, 20, 37 i 59 (parada Villarroel-Mercat del Ninot)\nInstruccions descriptives per a arribar al Centre Cívic Urgell des del metro Baixeu a la parada Hospital Clínic (línia 5, blava) i preneu la sortida Urgell/Escola Industrial. Si veniu de Vall d’Hebron és la sortida de davant. Si en canvi veniu des de Cornellà heu de sortir per darrere. Pugeu les escales i feu un gir de 180 graus.\nTrobareu un altre petit tram d’escales i un altre tram petit de passadís. A l’esquerra, les portes de sortida.\nPugeu un nou petit tram d’escales manuals i després d’un gir a la dreta enfileu les escales també manuals cap al carrer. Si preferiu l’ascensor, el trobareu just a la dreta abans de pujar el petit tram d’escales.\nAquesta és la sortida també al carrer Urgell/Rosselló però al costat Besòs, és a dir, que si pugeu al carrer amb l’ascensor o per les escales d’aquest costat haureu de creuar Urgell. Si heu pujat per la sortida de les escales manuals no haureu de creuar Urgell.\nFeu un gir de 180 graus i us trobareu primer l’encaminament per creuar Urgell. Passeu-lo de llarg, feu el xamfrà i busqueu l’encaminament per creuar Rosselló. Tindreu els cotxes aturats a la vostra dreta. El semàfor és sonor.\nBaixeu per Urgell i creueu la propera, Provença. Fet el xamfrà, ben aviat notareu que hi ha una obertura a la dreta (és l’entrada peatonal al pati d’interior d’illa). Supereu aquesta entrada, feu una petita diagonal cap a la dreta i trobareu la paret del Centre cívic.\nPocs metres més endavant hi ha la primera porta –que és la recomanable. Si la passeu de llarg us trobareu de seguida –estan enganxades- una porta giratòria.\nLa sala on tindrà lloc l’acte està justament entrant al centre a la dreta. Si entreu al centre Cívic i aneu cap a l’esquerra trobareu el taulell de recepció i un plànol de situació en relleu i Braille dels diversos espais d’aquest.\nPublicat per Notícies a 10:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: activitat, cecs, ceguesa, cultura, difusió\nRetalls històrics del CRE ONCE Barcelona - Article 3\n“A l’any 2012, vaig expressar en el present article el meu pensar vers la Inclusió escolar. En el convenciment de que és vàlid avui en dia, us passo l’escrit.”\nCap a una inclusió escolar normalitzada\nCom es pot veure en les cites reflectides en el present document, així com en els llibres recomanats, podem constatar, seguint un ordre en el temps, que el nen, des de la Declaració de les Nacions Unides fins a l’actualitat, hi ha hagut un reconeixement implícit i explícit a reconèixer el nen com a tal, deixant de banda situacions de: llengua, raça, color, religió, lloc de naixement, situació familiar, situació econòmica, discapacitat, marginació...En definitiva l’important és la igualtat d’oportunitats amb naturalitat. Som coneixedors que aquest és un ideal que no s’ha complert (veure la situació escolar del nen en el món avui dia).\nAra bé, tot ideal pot arribar a consolidar-se en més o menys grau i, els educadors, com a part fonamental de la comunitat educativa, han de procurar avançar en aquestes línies. En el transcurs de l’evolució del sistema escolar, cada vegada més, el fet inclusiu està més en vigència; no obstant, sovint, és més de paraules que en fets. Això succeeix, bé per falta d’actitud dels professionals, bé per falta de recursos o bé per ambdós.\nNo hem de confondre professionalitat amb vocacionalitat. Les dues accepcions són necessàries i complementàries. Tanmateix, si haguéssim de triar un camí, aquest seria el de la vocacionalitat, degut a que una bona actitud generalment, genera una bona professionalitat. Arribats a aquest punt, caldria diferenciar amb contundència la segregació de la inclusió.\nLa inclusió comença per un mateix. És un pensar i actuar com a projecte de vida, que es trasllada al món de l’educació formal d’una manera natural. Per aquest motiu, hem de tenir present que tots els alumnes tinguin accés a tot tipus d’aprenentatges. Seguint caminant..., entenem que l’escola inclusiva pretén implicar a la pròpia escola el paper de donar resposta a les diferències. Per tant, el més important és creure en l’alumne.\nDe manera breu hem de indicar que:\n- L’alumne és l’objecte de l’educació.\n- L’alumne forma part del projecte educatiu.\n- Els professionals han de compartir i col•laborar.\n- Prioritzar el treball directe amb l’alumne; si bé, l’assessorament té la seva importància però no la prioritària.\n- La normalitat en el dia a dia ens porta a la normalització. - Cal treballar la personalització no la individualització.\n- Els valors inclusius han de formar part del procés d’ensenyament- aprenentatge. - No confondre la integració amb la inclusió. La inclusió és un valor universal; en canvi la integració és un acte forçós. En quant a l’alumnat amb alguna discapacitat, el condicionant fonamental és l’actitud de les persones que envolten l’alumne (família, professors, companys, veïns...).\nEl factor necessari per una actitud positiva és: l’acceptació de les diferències. Per tant, cal tenir ben clar el sentit de la paraula acceptació i posar-la en pràctica en tot moment, formant part de la pròpia persona. Al respecte, no hem de confondre acceptació amb tolerància. Tolerar implica estar per sobre, ser superior.\nCaldrà fer esment que acceptar no vol dir estar d’acord amb una manera de fer, però sí acceptar als altres com a persones. Quan el procés d’acceptació de les diferències està ben consolidat, es pot fer un altre pas: la inclusió de l’alumne.\nLa inclusió educativa implica l’adaptació de tots els membres de la comunitat educativa a la situació concreta de l’alumne. Quan arribem a la inclusió educativa, en més o menys grau, podem començar a parlar de normalització, ja que hi ha hagut una acceptació de la diversitat d’uns als altres. Per tant, des del punt de vista inclusiu, o millor dit, d’una manera de ser, pensar i fer d’una forma inclusiva, hauríem de parlar de capacitats diverses, enlloc de discapacitats, minusvalies, disminuïts. Per tant, davant la qüestió plantejada per la Direcció Tècnica Pedagògica del CRE ONCE Barcelona, a parer meu, caldria: - En primer lloc és necessari que totes les persones que formen part de la comunitat educativa del CRE ONCE Barcelona, tinguin ben clar l’ideari del centre i les connotacions que això comporta. Doncs, és prioritari disposar d’aquest ideari perquè tothom sàpiga on està, on anirà i el camí a seguir. - Amb la premissa de l’ideari i sense apartar-se d’ ell cal elaborar el projecte educatiu del CRE. El projecte educatiu no ha de ser un document, ben ubicat a les prestatgeries o a l’ordinador del CRE, sinó un document assumit, tant per les persones que formen la comunitat educativa actualment com per les que s’inclourien.\nTanmateix, ha d’estar a l’abast de tothom i la primera eina que la direcció tècnica pedagògica del CRE ha d’entregar i explicar al personal de nova incorporació. Com a conseqüència de l’ exposat en aquest punt, és condició imprescindible disposar del PEC.\n- Realitat curricular del centre. Motivat per la singularitat del centre de recursos educatius, no utilitzem la paraula “projecte”; en tot cas podem parlar de sinònims projecte curricular/ realitat curricular. És aquí, on els i les professionals del CRE ONCE Barcelona haurien d’intervenir d’una manera directa i sense cap tipus de condicionants o censures (sempre i quan el RCC no s’allunyi de la línia indicada en l’ideari ni del PEC). És evident que és una tasca engrescadora i útil. Hom és on es reflectirà el procés d’ensenyament- aprenentatge com a complement del centre educatiu on està escolaritzat l’alumne.\nÉs fàcil deduir que el personal ha d’estar convençut tant de l’ideari com del PEC; altre cosa és ficció i la ficció és perillosa. - Conclusió final. Sense disposar d’un ideari, un PEC i un RCC no puc definir-me en una situació o una altre, ja que això por comportar un conflicte entre professionals que no són responsables de que el CRE no disposi de les eines esmentades.\nAltre qüestió seria l’opinió que es pot tenir. Per suposat que no és altre que l’indicada per la bibliografia aportada, alguns escrits extrets de la bibliografia i l’expressat en el present document.\nVolem recordar que el Blog d’Assemblea per la Diversitat és un espai obert a aportacions que tinguin relació amb el món de la diversitat funcional, ja provinguin de persones membres de l’entitat o no, essent cada autor responsable de les seves opinions i reflexions, que son en tot cas personals. D’aquesta manera, us volem encoratjar a participar d’aquest blog fent-nos arribar els vostres escrits al correu electrònic de l’entitat.\nPublicat per Notícies a 14:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: cecs, difusió, document, educació\nRetalls històrics del CREDV - El darrer dia de tre...\nPilar Orero, guardonada per la seva tasca en audio...\nRetalls històrics del CRE ONCE Barcelona - Article...


Federació de Sanitat, compromis i lluita contra la LGTBIfobia - CCOO Consorci Sanitari Maresme\nFederació de Sanitat, compromis i lluita contra la LGTBIfobia\n15 de maig 2015, 1:40 publicada per CCOO Consorci Sanitari del Maresme [ actualitzat el 15 de maig 2015, 1:55 ]\nEl dia 17 de maig se celebra el Dia Internacional contra la LGTBifobia (fòbia a persones del col·lectiu de gais, lesbianes, bisexuals transsexuals i intersexuals), en record que fa 25 anys que l'Organització Mundial de la Salut va suprimir de la llista de malalties mentals l'homosexualitat.\nSegons dades del Departament d'Interior, en 2014 es van registrar 1285 delictes d '"odi", el 40% dels quals estaven vinculats a l'orientació sexual de la víctima. Encara que la dada no és real, ja que no sabem quants s'arriben a cometre sense ser denunciats ni registrats, evidència el molt que hem de treballar com a societat fins que la diversitat sexual i la identitat de gènere siguin fets visibles, normalitzats i respectats. En l'àmbit laboral també es reflecteixen tots aquests prejudicis i intoleràncies contra el col·lectiu LGTBI, que es tradueixen en discriminació en l'accés, la permanència o la promoció en el treball.\nDes de la Federació de Sanitat de Catalunya ens unim a la campanya que la Confederació Sindical de CCOO està desenvolupant aquests dies, reiterant amb aquest gest simbòlic el nostre compromís en la lluita per la igualtat de drets i oportunitats de totes les persones, tant en l'àmbit laboral com social, i independentment del seu sexe, orientació o identitat sexual.\nAls voltants del Dia Internacional contra l’Homofòbia i la Transfòbia, que se celebra el 17 de maig, CCOO de Catalunya ha organitzat, el dijous 14 de maig, al vestíbul de la seu del sindicat a Barcelona (Via Laietana, 16, planta baixa) la lectura del manifest de CCOO contra l’Homofòbia i la Transfòbia. També s'ha penjat a la façana de l’edifici la bandera de l’arc de Sant Martí i s'ha fet un photocall col·lectiu amb la campanya “Lluitem per eradicar la LGTBIfòbia al treball”.\n-el manifest de CCOO del Dia Internacional contra l'Homofòbia i la Transfòbia\n-les fotografies de l'acte de lectura del manifest de CCOO del Dia Internacional contra l'Homofòbia i la Transfòbia, fet el dijous 14 de maig de 2015.


veure un psicòleg: guia de pares i fills\nUn psicòleg és un professional sanitari format per la universitat que ha estudiat el comportament humà. Els psicòlegs són experts en les maneres de pensar i comportar les persones.\nEls psicòlegs treballen en moltes àrees diferents. La majoria de psicòlegs treballa directament amb la gent quan està molest o amb problemes: per exemple, quan algú té ansietat o depressió o experimenta estrès. També treballen amb persones que tenen problemes en la vida, com ara problemes de parentalitat o relació. Els psicòlegs poden ajudar les persones a trobar millors maneres d’afrontar o gestionar parts de la seva vida.\nEls psicòlegs també ajuden les persones a millorar el rendiment, la salut i l’aprenentatge. De vegades treballen en recerca, formació i educació.\nEls psicòlegs no prescriuen medicaments per ajudar a la gent a sentir-se millor. Treballen en canviar pensaments, comportaments i emocions mitjançant diferents teràpies i enfocaments.\nPer què vostè o el seu fill pot veure un psicòleg\nÉs probable que vegis un psicòleg si tu o el teu fill ho necessites:\nassessorament per ajudar en problemes de la vida, inclosos problemes de dol, trauma o relació\nsuport educatiu i de desenvolupament per ajudar amb dificultats d’aprenentatge, trastorns com el TDAH i comportaments difícils, o amb el desenvolupament d’habilitats socials\najudar a fer front a problemes de salut mental com depressió infantil, depressió adolescent, ansietat infantil, ansietat adolescent, estrès en adolescents i estrès per a adults\najudar a la rehabilitació després de lesions cerebrals o ictus.\nNo necessiteu cap referència derivada del metge de capçalera per veure un psicòleg, però el vostre metge de capçalera sempre és un bon lloc per començar si us preocupa la salut o el desenvolupament del vostre fill. El vostre metge de capçalera us pot ajudar a decidir sobre veure un psicòleg i us ajudarà a trobar algú adequat per al vostre fill.\nAbans d’anar a un psicòleg\nAbans de veure un psicòleg, és convenient conèixer les coses següents:\nPer què hi aneu? al psicòleg: parleu amb el vostre metge de capçalera per què el vostre fill ha de veure un psicòleg.\nLlista d'espera: quant de temps abans podeu demanar cita per veure el psicòleg?\nÉs aquí qualsevol cosa que puguis fer mentre esperes per demanar cita?\nPrevia cita: pot trigar més d'una trucada telefònica a demanar una cita.\nCost: quant costarà la cita amb el psicòleg? Pot ser car, de manera que podríeu comprovar si sou elegible per Medicare, una assegurança de salut privada o un altre descompte. És possible que pugueu obtenir un pla de tractament de salut mental de Medicare a través del vostre metge de capçalera, que us pot ajudar amb els costos de veure un psicòleg.\nUbicació: esbrineu on heu d’anar a veure el psicòleg (per exemple, un hospital públic o privat o sales de consulta). Pot ser que hagueu de viatjar més lluny del que espereu, segons les necessitats del vostre fill.\nQuè cal portar a la cita: per exemple, potser haureu de portar carta de derivació del vostre fill, informes escolars o valoracions d’altres especialistes com els patòlegs de la parla.\nPodeu parlar d’aquestes coses i de qualsevol altra pregunta amb el vostre metge de capçalera abans d’anar al psicòleg. També podeu demanar a la clínica del psicòleg quan feu la cita. És una bona idea anotar les preguntes que tingueu, perquè no us oblideu.\nEdat Escolar Temps de pantalla en edat escolar: consells per a l'equilibri\nGuies Úlceres bucals\nPreadolescents Sobre el ciberassetjament\nBebès Vestir el teu nadó\nEmbaràs La primera setmana del vostre nadó: què esperar\nJoves Etiquetes alimentàries: informació nutricional i ingredients\nJocs de vestir: activitat per a nens de 3-6 anys\nEl joc en brut: un guia\n'Frenemies' i amistats tòxiques


A l’any 1910 ja ho sabien, hi ha coses que no canvien - EsDiari.com\nA l’any 1910 ja ho sabien, hi ha coses que no canvien\nL’any 1976, en plena transició, vaig topar amb un pamflet que encara conservo, fet al 1.910 titulat “Los Ilegales” és de tendència anarquista, ho copiaré amb castellà perquè així està escrit i té més força, entre altres coses diu, “ La ley conserva, la revolución renueva, si hay que renovar hay que comenzar con romper la ley. Pretender que la revolución sea hecha dentro de la ley es una locura, La ley es yugo y el que quiera liberarse de este yugo tiene que quebrarlo, El que predica que dentro de la ley puede obtenerse la emancipación del pueblo es un embaucador. Rebeldía y legalidad son términos que andan a la greña. Quedan pues, la ley y el orden para los conservadores y farsantes.”\nDic això perquè arran de la primera manifestació independentista de l’onze de setembre del 2012, vaig escriure a un amic periodista, que el dit procés no arribaria a cap lloc, li deia, una mica basant-me a aquell pamflet, que “ L’engany que els partits polítics oficials fan als catalans amb la independència de Catalunya, és vergonyós, Als volen fer creure que es pot aconseguir la llibertat d’un poble amb manifestacions. Mai als opressors han deixat anar als oprimits sense la lluita d’aquests. El PSOE ja ha dit que si Catalunya va cap a la Independència al tindran enfront. Del PP no cal ni parlar-ne. Esquerra Unida a l’hora de la veritat també si posarà del cul, no cal més que escoltar les ambigüitats d`en Herrera. CIU si però no, mai és el moment. Creus que si Esquerra Republicana (que ja hem vist el seu paper amb el tripartit) juntament amb altres partits que portessin la independència amb el seu programa electoral guanyessin les pròximes eleccions per majoria, tindria el que s`ha de tenir per proclamar unilateralment des de la Generalitat la Independència de Catalunya o ve tornarien a parlar de terminis per “negociar” amb Espanya? Creus que Espanya negociaria i els donaria un copet a l’esquena, modificaria la Constitució i els deixaria marxar de bon grat?. Europa ens reconeixeria i ens obriria les portes com a País si es proclamés la Independència unilateralment?.\nAl meu amic no li va agradar gens el que li vaig escriure, ja que ell creia, pot ser per la seva joventut, en la revolta dels somriures que es va vendre, i el “perquè així ho volen els catalans”, que a l’hora de la veritat i després del 27S s’ha vist que no arriba al cinquanta per cent.\nVaig dir això el 2012, han passat cinc anys i Convergència ha passat d’autonomista a ser més independentista que ningú, Esquerra Unida ha estat substituïda pels Comuns de Colau que també es manté amb l’ambigüitat, si, però si és acordat, quan sap que amb la llei actual no ho podrà ser mai, Junqueras amagat a veure-les venir. Actors diferents per la mateixa comèdia.\nDiuen que si, o si, es farà el referèndum el setembre d’enguany, però per si de cas ja es van preparant per si hi ha unes autonòmiques, com deia el coordinador d’organització del PDECat David Bonvehí en un dinar amb càrrecs del partit, que ha provocat una baralla entre el PDECat i Esquerra Republicana per la filtració de la conversa, posant de manifest les tibantors que hi ha entre els socis de JuntsXSi. Dies enredera va haver-hi l’espectacle entre Junqueres i la Consellera de Governació Meritxell Borràs per la compra d’urnes sol·licitada verbalment pel vici-president, però la consellera de Governació ho volia per escrit, i més ara que la Fiscalia està controlant tots els moviments que es fan al voltant del referèndum, sembla que ningú vol ser responsable de res.\nEls que tenen clar que l’única solució és desobeir són els de la CUP i estan més per la revolució que per la independència, cosa que molesta al PDECAt , quan Marta Pascal diu que “haguessin preferit uns altres companys de viatge en vers de la CUP”.\nEl meu amic, dies enrere, feia una crònica que l’acabava dient sobre els polítics catalans que, “Fan molt soroll i pocs fets”. Hi ha coses que no canvien, per molt que ens dolgui admetre-ho.


Consulta amb al teu assessor energètic – FAC – Federació Ateneus Catalunya\nHome / All Posts / Notícies / Consulta amb al teu assessor energètic\nConsulta amb al teu assessor energètic\nPublicat15/04/2020 | Categoria Notícies\nMolts ateneus tenim contractat amb les companyies elèctriques unes potències molt altes per tal que el nostre equip tècnic del teatre i dels equipaments esportius funcionin correctament. Durant aquest temps de confinament en que els ateneus estan tancats us proposem que contacteu amb el vostre assessor energètic per intentar estalviar el màxim possible per aquest concepte.\nUna opció es rebaixar la potència contractada. Es pot demanar una baixada de la potència ara i, quan acabi la crisi, tornar a demanar de posar-la al nivell actual. Aquest canvi de potència no ha de generar cap cost a l’Ateneu. Us heu de quedar amb la potència mínima ja que seguiràs necessitant potència per el funcionament bàsic de la teva entitat. Recordeu, però, de tornar a modificar la potència un cop es tornin a obrir els teatres o instal·lacions esportives.\nL’altra opció és demanar a la companyia que us subministra l’electricitat posposar el pagament dels rebuts. Un cop finalitzat aquesta situació l’import d’aquestes factures es regularitzarà a parts iguals en els següents 6 mesos sense interessos ni costes addicionals.\nCada companyia subministradora us pot oferir diferents avantatges o solucions. Consulteu amb elles.\nDes de la FAC ens preocupem per poder oferir les màximes facilitats possibles a totes les entitats durant el període de confinament, es per això que anirem informant puntualment de tots aquells recursos que us puguin ajudar en aquest sentit.\nTags: companyies electricitat energia factures