crisi i l'infern de la radicalitat - Diari de Girona\ncrisi i l'infern de la radicalitat\nalfons quintà 16.11.2008 | 01:00\n"Dreta i esquerra ens tenen atrapats per una pinça delirant. En una banda hi ha la demagògia i la frivolitat i a l'altra unes declaracions sense parangó"\nel president Kennedy va dir que "els llocs més calents de l'infern estan reservats per a aquells que, en temps de crisi, mantenen la seva neutralitat".\nPerò heus aquí que a Catalunya i a Espanya el millor que podem esperar dels dirigents polítics és que, en aquests moments de crisi, es presentin com neutrals. En efecte, quan els polítics que patim deixen de ser neutrals es mereixen encara pitjors maldats que les esmentades pel president assassinat a Dallas. Se'n van vers el radicalisme.\nQuan piula, a la dreta li surt el seu secular conservadorisme: voldria que el món no canviés com ho està fent. A l'esquerra li reapareix el seu ridícul reaccionarisme: vol retornar a l'estatisme d'un passat que és impossible recuperar, per sort.\nQuant a la concreció dels seus respectius discursos, dreta i esquerra ens tenen atrapats per una pinça delirant, formalment igual. En una banda de la pinça hi ha la demagògia i la frivolitat. A l'altra, unes declamacions ideològiques que no tenen parió a Europa.\nLa dreta espanyolista l'usa des d'un estatisme radical tan gran que ja ha desaparegut fins i tot a França, primer gràcies a Sarkozy. Allí ara també és assumit pels seus dirigents socialistes. Pel que fa a la dreta catalanista ha recuperat la ridiculesa del sobiranisme, que no és res més que un estatisme que no ha germinat. Ni l'un ni l'altre tenen res a veure amb la marxa del món vers la modernitat.\nLa varietat de l'esquerra és l'estatisme col·lectivista. No hi ha per on agafar-lo. Es defineix només per la via negativa. És incapaç de proposar res de nou. Que a Catalunya, geogràficament situada a Europa, es miri amb admiració a Chávez i Morales no té gens a veure amb el pensament, ni amb la política, ni amb l'economia. És només una patologia social.\nUns i altres passen l'estona fent salts de la part de la pinça que aparenta ser ideològica a la que és mera frivolitat. Fan un bram i després es refugien en la primera frase publicitària que se'ls acut.\nAra, per exemple, el PSOE ha gosat dir que Zapatero havia de combatre el que ells anomenen neoliberalisme. ¿Ho farà Zapatero en els pocs minuts que podrà parlar a Washington, on a més haurà de seguir el guió que li indiqui el liberal Sarkozy?\nNo hi ha cap perill de que concretin en res aquest darrer bram, perquè no és possible i si ho fos ells no en serien capaços. El mateix es pot dir de les cridòries de la dreta, que esporàdicament dóna a entendre que, a més de ser estatista (com proven els fets) vol passar per liberal. Han descobert el cercle quadrat.\nS'ha de combatre aquestes dues paròdies de discurs defugint tant la frivolitat com la cabòria ideològica. Ens hem de posar en el terreny dels fets, de les anàlisis concretes i de les solucions també concretes.\nS'ha de dir, per exemple, que el sector de l'habitatge i el del crèdit hipotecari eren ja molt regulats als Estats Units i, encara més, a Europa. Aquesta regulació no va impedir que hagin estat factors bàsics de l'actual crisi.\nEnfocar-ho així és fer-ho de manera inductiva, amatent als fets i pensant en solucions realistes. Certament, hauran de passar per millors controls externs i per millors autoregulacions, coses molt diferents del vell estatisme. Si aquest no hagués estat superat mai no haguéssim crescut com ho vàrem fer. Ara hi ha d'haver immensos replantejaments, però tots ells adients als fets, no pas fills de cabòries que varen fracassar en el passat i que tornarien a fallir si es ?reprenguessin.


L’alumne Pol Villaverde participa en una activitat de voluntariat a Sicília dins del On-Demand Youth Leadership Program with Southern Europe - Betània Patmos\nL’alumne Pol Villaverde participa en una activitat de voluntariat a Sicília dins del On-Demand Youth Leadership Program with Southern Europe\nDel 31 de gener al 5 de febrer el Pol, alumne de 2n de Batxillerat de l’Escola, ha participat en un programa de voluntariat consistent en la neteja de platges a l’illa de Sicília. Aquesta activitat ha suposat la posada en pràctica dels coneixements adquirits durant l’estada que va fer als Estats Units el passat mes d’agost dins del mateix programa i ha permès agrupar joves, tant autòctons com de diferents països, per tal de resoldre un problema local de contaminació.\nL’equip de neteja, format per persones vingudes d’Europa, Àfrica i Orient Mitjà, ha estat recollint tota mena de deixalles dipositades a les platges i ha compartit els diferents projectes personals destinats a generar impactes positius en les comunitats d’origen. En el cas del Pol, el projecte ha consistit en el replantejament del MUNBP, la simulació diplomàtica del funcionament de les Nacions Unides que se celebra cada any a l’Escola –aquest any tindrà lloc els dies 14 i 15 de març i comptarà amb l’assistència del cònsol dels Estats Units.\nMoltes felicitats, Pol, per aquesta gran experiència!


Taller artístic amb Francesc Ruiz. El Memorial Democràtic. Generalitat de Catalunya\n> Taller artístic amb Francesc ...\nDivendres, 31 de març de 2017\tTaller artístic amb Francesc Ruiz\nActivitat paral·lela de l’exposició ‘Patufet en guerra’\nL’artista Francesc Ruiz oferirà un taller artístic a alumnes de Belles Arts de la Universitat de Barcelona dimecres, 5 d’abril, al Memorial Democràtic.\nEls estudiants visitaran l’exposició “Patufet en Guerra. La il·lusió de la normalitat” amb el doctor en Història i tècnic del Memorial Democràtic Josep Lluís Martín i Berbois. Posteriorment realitzaran el taller de creació amb Francesc Ruiz.\nVols que els estudiants del teu centre educatiu facin aquest taller? Si ets professor i estàs interessat, contacta amb nosaltres. El taller s'adreça i adapta a diferents grups, des d'estudiants de secundària a estudiants universitaris. Es pot adaptar a les necessitats i al nivell de contingut de cada grup.\nFrancesc RuizFrancesc Ruiz va néixer a Barcelona el 1971, ciutat on viu i treballa. L’afició del seu germà gran pel col·leccionisme de còmic va descobrir-li un món que el va dur a estudiar Belles Arts a la Universitat de Barcelona. Des dels anys noranta, ha centrat el seu treball plàstic en el dibuix utilitzant el còmic per explorar nous llenguatges narratius. Ell mateix l’anomena «còmic expandit»: una forma que va més enllà de les vinyetes i que ocupa espais expositius o proposa jocs que impliquen la interacció de l’espectador. Entre les seves exposicions individuals destaquen les de la Fundació Suñol de Barcelona (2012), la Contemporary Image Collective del Caire (2010), la Gasworks de Londres (2010), la Fundació Joan Miró de Barcelona (2004). Ha representat l‘Estat espanyol, juntament amb d’altres artistes, a la Biennal de Venècia de 2015. Té obra a col·leccions com el CGAC de Santiago de Compostel·la, Cal Cego de Barcelona, el Fons municipal d’art contemporani de París, el MUSAC de León i el MACBA de Barcelona.


Casa Passero Orvieto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Casa Passero\nSugano, Orvieto, Itàlia - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Passero està situat idealment a Orvieto; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa Passero ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com massatge, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Casa Passero.


Publicat per 05 Juny 2015\t· Exposicions\nQuan tenim problemes més grans que nosaltres, busquem solucions més grans que nosaltres. Aquest és un dels objectius de la religió, de la metafísica, de la mística i de la màgia: donar-nos esperança en l'existència d'alguna cosa superior als humans, alguna cosa que pugui donar-nos un cop de mà quan patim i no hi ha solució terrenal possible a la vista. És aquesta la utilitat dels déus, dimonis, sants, esperits, arquetips, sistemes esotèrics i criatures…\nPublicat per 03 Juny 2015\t· Exposicions\nData Del 6 de juny al 10 de juliol\nInauguració 6 de juny de 2015\nNúria Rion presenta "Refugi / Refugio / Refuge / Refuge / Schutzhütte" en The Grey Square, Tarragona. La bellesa és un misteri, diu Simone Weil, i que si estem sols en plena natura i amb disposició a l’atenció, alguna cosa ens empeny a estimar el que ens envolta i aleshores ens adonem que el món és bell. Sens dubte, tots i totes hem sentit alguna vegada aquesta emoció que ens traspassa de manera íntima sense idees, valors ni…\nPublicat per 08 Abril 2015\t· Convocatòries\nData De l'1 al 19 de juny de 2015\nEl Premi Guasch-Coranty té el seu origen en el llegat d’Emília Coranty, vídua de Francesc Guasch, del qual foren beneficiaris l’Ajuntament de Valls i la Diputació de Tarragona. La ciutat de Valls l’ha convocat en setze ocasions, onze de les quals dins del marc de la Biennal de Valls. La present convocatòria de la Biennal de Valls-Premi Guasch Coranty 2015 és organitzada per la Fundació Ciutat de Valls, amb el patrocini de la Generalitat de…


Ignasi Llorente - Blogs de l'indirecte!cat\nDivendres, 26.10.2007. 09:16 h\nAquesta setmana la Comissió de la Dignitat ha estat capaç de reunir més de 12.000 persones al Palau Sant Jordi de Barcelona en un acte per dir “Prou” a l’immobilisme del govern espanyol (dels govern espanyols) respecte al retorn d’uns documents que en qualsevol país normal des d’un punt de vista democràtic ja fa anys que serien en mans dels seus legítims propietaris. Un cop més el catalanisme ha mostrat la seva capacitat mobilitzadora per fer front a una agressió del nacionalisme espanyol. Llegir-ne més\n2843 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article\nDijous, 7.6.2007. 10:50 h\nÉs l’habitatge, estúpids\nDurant la campanya electoral nord-americana de l’any 1992 on es van enfrontar George Bush (el pare) i Bill Clinton, aquest va usar un lema tant polèmic com eficaç: “It’s the economy, stupid”. Aquest eslògan* era un dels tres pilars en que el Partit Demòcrata va basar la seva campanya electoral, juntament amb “Change vs. More of the same” i “Don’t forget health care”, i des d’aleshores ha estat usat en repetides ocasions per polítics de tot el món. Llegir-ne més\n2214 lectures Cap comentari\t Enviar l'article\nDivendres, 1.6.2007. 14:00 h\nFora els que manen?\nFa uns anys el polifacètic Michael Moore, director de pel·lícules com “Bowling for Columbine” o “Fahrenheit 9/11” va escriure un llibre amb un títol prou provocador com “Fora els que manen!”. Aquells de vosaltres que conegueu mínimament la seva trajectòria us podeu imaginar que era un llibre interessant, de llenguatge fresc i àgil i escrit en clau nord-americana. El llibre era una reflexió sobre les causes que havien portat a una bona part de la majoria de nord-americans a desconfiar en la classe política dels Estats Units. Llegir-ne més\n4727 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article\nQue ningú no s’espanti. Aquesta xifra no fa referència a la despesa de cap partit polític en propaganda per a les eleccions municipals. Aquests 583 milions d’€ són l’equivalent al dèficit fiscal de Catalunya durant els 15 dies que ha durat la campanya electoral, sense comptar el dia de reflexió (on mentre uns reflexionem altres espolien). Malgrat la magnitud d’aquesta xifra el dèficit fiscal del principat no ha estat tema central de cap debat durant la campanya. Llegir-ne més\n6441 lectures 3 comentaris\t Enviar l'article


Bio – Mar borrajo\nMar Borrajo va cursar Belles Arts a la Universitat de Barcelona i a Massachusetts College of Art de Boston. Després va continuar aprenent de la mà de l’Escola Eina, on va fer el Màster en Tipografia Avançada. Més tard, va tornar a la UB per cursar el màster de Tipografia: Disciplina i Usos.\nEl seu treball professional es centra en el disseny editorial, les cobertes de llibres, la identitat corporativa, la tipografia, la direcció d’art i la il·lustració.\nÉs autora del llibre “Manual de Cal·ligrafia per a Esquerrans” publicat per l’editorial Base. I ha il·lustrat i dissenyat diversos llibres com “Carrer del Mar” i “Monos en la Cara”, ambdós editats per Piscina un Petit Oceà.\nHa impartit classes i tallers de tipografia, disseny gràfic, creativitat i collage a la Fundació Miró, l’Escola d’Art i Superior de Disseny Deià, l’Escola d’Art i Disseny de Tarragona i Eserp Business School, entre d’altres. També ha participat en diverses exposicions tant individuals com col·lectives.


Adéu al senyor Bachs | Gemma Busquets | barcelona | Comunicació | El Punt Avui\nAdéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs + Adéu al senyor Bachs E-mail\nAdéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs Adéu al senyor Bachs E-mail\nSe'n destaca que va ser pioner\na l'hora de posar les bases de l'entreteniment televisiu català\n“Senyores i senyors, tanquem la paradeta.” Amb aquesta frase, Josep Maria Bachs acomiadava cada tarda, durant tres temporades, del 1986 al 1989, el programa Filiprim, un dels concursos més populars de la història de TV3. L'expressió, 25 anys després, ha quedat lligada al personatge i a l'imaginari col·lectiu de diverses generacions que van créixer amb un tipus d'entreteniment que apostava pel llenguatge proper, l'humor a voltes absurd i la personalitat del presentador, que se sabia acompanyar de secundaris excel·lents en el seu paper com ara l'Encarregat (Jaume Sorribas) i l'Avi (Llàtzer Escarceller). Per tot això, va esdevenir un referent televisiu. Per Filiprim, Bachs va guanyar un premi Ondas.\n“Probablement, és la figura més popular dels concursos al nostre país”, va escriure sobre el conegut senyor Bachs el crític Josep Maria Baget-Herms (1944-2004) en el seu llibre La nostra sobre els vint anys d'història de TV3. Baget-Herms feia referència a Tres i l'astròleg (1984), que va significar el debut de Bachs en la cadena catalana, la qual feia un any que havia començat les emissions. Josep Maria Bachs dirigia i presentava el concurs, que tenia l'astrologia com a eina de joc i en el qual participava l'astròleg Joaquim Teixidor. També hi col·laboraven els humoristes Tom Roca, Romeu i Jaume Perich. Al plató també hi havia dues hostesses, “un detall irònic que reflectia les seves intencions de prendre's de broma fins i tot la televisió”, escrivia el crític.\nEl sentit de l'humor de Josep Maria Bachs era una de les característiques del presentador. Mari Pau Huguet, que hi havia treballat, ho recordava ahir en declaracions a Els matins de TV3: “Se'n reia d'ell mateix”, explicava la presentadora, que el va definir com “tot un senyor” i el seu “pare professional”. Mari Pau Huguet es va referir també a la timidesa de Josep Maria Bachs, que combatia amb el famós bigoti, “postís”, però que li conferia molta personalitat. “Quan es pensava en un presentador d'entreteniment, es pensava en Bachs”, va assenyalar.\nEn una entrevista al diari Avui, el 17 de novembre del 1989, amb motiu del premi Ondas que havia rebut per Filiprim, el periodista Miquel Botella escrivia sobre les “imatges equivocades” que pot crear la televisió: “El senyor Bachs dels concursos és una persona d'allò més seriosa.” I el presentador contestava: “Jo sóc molt seriós, el que passa és que les bromes van intercalades. La meva manera de ser sempre ha estat així.”\nEl periodista Salvador Alsius, també als platós de TV3, va subratllar ahir que Josep Maria Bachs va ser un gran comunicador i en va destacar el tarannà innovador i pioner a l'hora de posar els fonaments d'una manera de fer televisió: “Traspassava la pantalla, arribava a la gent.” Alsius també va recordar la faceta més periodística de Bachs: “Tots el coneixem des de l'entreteniment, però ell era una persona molt sòlida i culta, i això el va portar a presentar també informatius”, assenyalava Salvador Alsius.\nBachs, nascut al barri de Gràcia de Barcelona el 1944, va començar la seva carrera com a periodista a Ràdio Joventut. Un altre històric de la comunicació del país, Àngel Casas, que mantenia amb Josep Maria Bachs una gran amistat, explicava en declaracions a l'agència Europa Press que va iniciar el seu camí professional al costat de Bachs en el programa Barcelona internacional de Ràdio Joventut, “el primer en català després de la Guerra Civil”, recordava Casas.\nA Ràdio Joventut, Bachs va presentar el mític programa d'humor El sacapuntas (1975), acompanyat de Josep Maria Pallardó i Jordi Estadella. El sacapuntas es pot considerar l'embrió dels programes de paròdia, ja que els locutors interpretaven tota classe de personatges populars, des de polítics fins a esportistes, amb uns guions delirants. La paròdia de l'actualitat ha estat imitada posteriorment, primer en altres emissores, i després a la televisió. Per Àngel Casas, “Bachs es va inventar la ràdio i n'era un dels referents més grans.” Hi va afegir que “va saber crear un univers diferent del que estàvem acostumats”. Per Casas, amb la mort de Bachs, “es perd un mite” de la comunicació del país. El conseller de Cultura, Ferran Mascarell, també va lamentar ahir la mort de Bachs, de qui va destacar que era una “persona entranyable'' i un “bon comunicador''. Mascarell va recordar que Bachs ha estat de les persones que han donat forma a la televisió de Catalunya “amb cara, veu, expressivitat i coneixement''.\nCasat des del 1989 amb la periodista Lola Cuadrado, el funeral es farà avui a dos quarts de dotze del migdia al tanatori de les Corts de Barcelona.\nHomenatjat l'any passat\nEl festival Zoom Igualada va homenatjar l'any passat Josep M. Bachs. El presentador havia tornat a la televisió el 2008, a Barcelona TV (BTV), amb el magazín matinal Connexió Barcelona. Els últims anys s'havia dedicat a la ràdio amb programes a Catalunya Ràdio, Ràdio 4 i RAC1. En l'emissora del Grup Godó havia col·laborat amb el programa La primera pedra, amb la secció Senyor Bachs, què passa?.\nEls inicis de Bachs, però, com passa amb la majoria de comunicadors del país, són a la ràdio. De Ràdio Joventut va passar a TVE a Catalunya, on va treballar deu anys a Informatiu Miramar, Opinió i Giravolt. Després va ser una de les cares fundacionals de TV3, amb programes com ara Filiprim, Tres i l'astròleg, La parada –que va significar la seva estrena en un magazín en horari de màxima audiència, amb entrevistes i cobrint l'espai i el record deixat per Àngel Casas– i Dicciopinta. El 1993 es va estrenar a la televisió a Espanya i va substituir Jordi Estadella en el concurs Un, dos, tres. El 1996 va tornar a TV3 amb més concursos com ara Si l'encerto l'endevino (1997) i A+A+ (2003). A propòsit del premi, l'any passat, i convidat a Els matins, Helena García Melero li va preguntar amb què es quedava de la televisió: “Com de bé m'ho vaig passar; em divertia, m'ho vaig passar pipa.”\nEl Punt Avui. Girona 18-11-2014, Pàgina 28\nEl Punt Avui. Nacional 18-11-2014, Pàgina 28


La respiració com a objecte de meditació - Espai Obert\nHome > Article > La respiració com a objecte de meditació\nA aquella part de la nostra realitat present que escollim per concentrar-nos i / o observar durant la meditació en diem objecte de meditació.\nUtilitzar la respiració com a objecte de meditació té diverses implicacions interessants:\n-Meditar en la respiració és meditar en la vida mateixa, sentint l’oxigen que ens alimenta moment a moment.\n-Focalizarnos en la respiració literalment ens centra ja que aquesta es produeix en el centre del cos. També ens ajuda a mantenir el tronc dret i equilibrat ja que si ens encorvem l’aire no flueix fins a l’abdomen (en realitat, la part baixa dels pulmons).\n-El recorregut de l’aire durant la respiració unifica els nostres tres centres vitals: el centre instintiu a les entranyes, el centre emocional al cor i el centre racional al cap. Prestar atenció a aquest recorregut ens permet harmonitzar en una mateixa direcció fer, sentir i pensar.\n-Quan utilitzem la respiració com a objecte de meditació aquesta es converteix en la nostra mestra ja que ens ensenya a deixar passar els continguts mentals. Amb cada exhalació deixem anar l’aire de manera natural i sense esforç i l’atenció a aquest procés ens ensenya a fer el mateix amb els continguts mentals.\n-Quan la respiració es calma amb cada inhalació sentim com si baixéssim al fons de l’oceà on tot està en calma i això facilita entrar en estats d’absorció meditativa (si practiquem la concentració).\n-Es en el trajecte del recorregut de l’aire des del cap fins al ventre és on sentim les sensacions corporals emocionals, l’aspecte de l’experiència que ens permet l’aprenentatge de la gestió de les emocions (si practiquem l’observació).\nQuan utilitzem la respiració com a objecte de meditació, si volem desenvolupar una atenció precisa i incisiva triarem com a objecte d’atenció algun punt concret i reduït del recorregut de l’aire i prestarem atenció a aquest punt moment a moment. Els dos punts clàssics són l’interior de les aletes de les fosses nasals i el tanden o hara a l’abdomen (tres dits per sota del melic). Personalment prefereixo aquest últim punt per estar més a prop de terra i més lluny del cap (que és on acostumem a situar la ment pensant). A més el tanden és un veritable centre energètic i d’equilibri del cos. També podem practicar una atenció més oberta atenent globalment a tot el recorregut de l’aire entrant i sortint.\nObservar amb equanimitat tot el que passa en aquest univers que va del nas a l’abdomen és una aventura per a la que no necessites comprar cap bitllet, està sempre amb tu, al teu abast.\nAl post Com Meditar I expliquem com resiprar durant la pràctica i al post Comptar respiracions i utilitzar mantres expliquem com utilitzar el compteig i els mantres.


Maragall, ¿un llop en pell de corder...? | FACAO-Federació d'Asociacións Culturáls de l'Aragó Oriental\nMaragall, ¿un llop en pell de corder...?\n21 de enero de 2011 - 13:59\n(Publicado originalmente el 12 de septiembre de 2003).\nEn el meu poble, ad aixo que està fent Maragall se li denomina "marejar la perdiu". Disfraçar les coses. Ficar-se la pell de borreguet damunt de la seua pelleranca llobera. Pero no nos enganya: "te conosco, bacalao, aunque vengas disfrasao", i...encara que la mona -¿o llop?- es vista de seda -o d’ ovelleta- puix aixo...m...es queda.\nDespres de la pluja de critiques dins i fora del partit unides a les protestes de molts ciutadans a la seua devoradora proposta, ara, l’ ambicios Maragall (aspirant a presidir la Generalitat Catalana, es a dir, a "molt honorable") ha variat la forma de presentar el seu plat. El va adornar suavisant-lo. Ya no el nomena com en l’ inici, "territoris hispanics de l’ antiga corona d’ Arago" (ni tan sisevol s’ atrevix a mencionar allo de "països catalans" pel rebuig que produix) sino que ara, en estos ultims dies, somrisa bigotuda en ristre, se nos presentà en l’ ornament denominatiu "MACROREGIO EUROPEA o EUROREGIO" afegint territoris del sur de França sense atrevir-se en Napols, Sicilia, Toscana, Cerdenya, etc. (que tambe estan en el mediterraneu, pertanyiren a la Corona d’ Arago i ya posats, igualment podrien estar en este o atre proyecte d’ euroregio).\n¿A quin sant ve este canvi d’ estrategia en el seu proyecte? Maragall no es tonto. Farà totes les variacions de forma que li siguen necessaries. Suavisarà tot lo que calga la seua idea per ad anar lentament convencent a l’ opinio publica, per ad anar vencent ressistencies i dubtes, de manera que puga anar calant i guanyant adeptes. Per a que es parle d’ ell, per a convertir-se en l’ home fort de Catalunya, superar a Pujol quan este ya ha complit la seua etapa, atrevint-se ad intentar al menys lograr eixe proyecte que Jordi no va poder eixecutar\nAl marge de connotacions d’ imperialisme pancatalaniste (que existixen de fondo encara que Maragall les amague disfraçant-les) les raons que el lider del PSUC ha esgrimit per a justificar el proyecte, els motius que defen com a "benignes i positius per al desenroll soci-economic-empresarial, etc." de les comunitats autonomes que ha implicat en el mateix (balears, valencia, sur de frança, arago, catalunya); son artimanyes i trampes encobertes. Bones parauletes que oculten vertaderes fosques intencions gens positives no beneficioses per ad estes autonomies al menys politico-territorialment (ademes de soci-culturalment) en un llarc plaç.\nNo crec que siga obligatori crear euroregions ni estes tenen tantes ventages com Maragall opina ( ni tan sisevol economico-empresarialment) estant en una Unio Europea que aposta per una Constitucio unica globalisadora i per una Europa -majoritaria- dels Estats (països o nacions) en lloc d’ una Europa -minoritaria- de les Regions i Nacionalitats.\nNo es tan necessari, imprescindible o vital per als empresaris, industrials, inversors, exportadors, agents financiers i capitalistes valencians de les 3 provincies de la nostra autonomia; establir eixos vinculs en eixa euroregio que Margall preten i que ademes encapçala i tutela Catalunya com a promotora de l’ idea, per molt que Maragall intente negar que no existix dominacio, supremacia o superioritat de Catalunya en dit proyecte respecte als demes hipotetics "socis". S’escomença per la cooperacio economico-empresarial, despres es va abonant el terreny per ad acabar en la fussio-intergracio mijant la subordinacio d’ uns cap ad aquella. Ara no hi ha risc aparent, el perill es posterior, una volta afiançades les cooperacions financieres-industrials (perque les culturals ya les patim) acabarém per parlar com en Euskadi, d’ integracio.\nEls empresaris valencians invertixen els seus diners (demostrada la seua tradicio historica d’ expansio) on els dona la gana (que es per tot el mon). La nostra produccio o PIB valencià es lo suficientment solida i en amples garanties com per a en base a les exportacions establir relacions comercials i colaboracio lliures i independents (sense sucursalismes ni depenencies o subordinacio alguna) en qualsevol atra autonomia de l’ estat i sobre tot en qualsevol païs-estat-nacio tant d’ Europa com dels 4 continents restants, sense necessitat de crear o entrar a formar part d’ una euroregio. Proyecte este que venint de qui ve ( no oblidem que els valencians en general desconfiem en este tema) no mereix credibilitat ya que qui el propon junt ad aquells que porten massa temos atentant en connivencia o complicitat en alguns conciutadans valencians (tambe en colaboracionistes balears, aragonesos, provençals i rossellonesos) contra la nostra cultura, llengua, lliteratura, historia, art, folc, etc. autoctons i propis. O siga, contra la nostra identitat com a poble. Contra el nostre "fet diferencial valencià". Estic segur que si hi haguera segut al reves, Maragall s’ haguera s’ opost. >.\nAbans que eixa ambiciosa euroregio de Maragall existixen atres necessitats, alternatives o proyectes totalment inocus i inclus mes trascendents que este. L’ arc mediterraneu des de Tarifa al Golf de LLeo, la "cunya" atravessant l’ interior per a conectar el surest en la cornisa cantabrica, els països de l’ orellada mediterranea europeus i africans; entre atres proyectes economic-empresarials que no necessiten euroregions basades en autonomies d’ antics territoris historics i que no suponen politisacio ni pretensions anexionistes ni cap subordinaci o integracio. De fet, resulta sospitos i no es casual no mera coincidencia el que les autonomies que Maragall preten enqüadrar en la seua euroregio hi hagen estat totes baix una mateixa unio politica: la Corona d’ Arago. No es fruit de l’ asar. ¿Per qué no pren atres territoris que no tingueren eixe passat comu ampliant aixi eixa euroregio? Per eixemple, si tan bona es l’ euroregio de Maragall, que amplie el proyecte a Murcia -antic regne incorporat a l’ atra corona, la de Castella. ¿Per qué ad eixos territoris concrets i no ad atres? ¿Per qué no reivindica Maragall tota la Corona d’ Arago sancera: Milanesat, Neustria, Sicilia, Cerdenya, Corcega. Toscana, Napols, etc...pel mediterraneu, ¡fins Jerusalem, de la qual el titul de rei de la mateixa varen portar -i porten- els nostres monarques! Molt senzill. Puix perque a Maragall i adlaters no els interessa cap atre territori que estos, els ya esgrimits per ell: Balears, Valencia, Arago, Midi-Pyrenees (Rossello i Provença). Per tant, a la suma de tot aço ad lo llarc d’ anys l’ han mal nomenada: "països catalans". I es que les similituts llingüistiques entre elles a pesar de ser minimes i insuficients argumentables, escusen falsament la creacio de tal "federacio". I es que la llengua a banda de vots aporta força politica i poder. Poder per ad ofendre i agraviar ad aquells que no desigem mes que lo millor per a la nostra terra sense submissions ocultes.\nNi valencians, ni aragonesos, ni balears i molt manco rossellonesos i/o provençals necessitem cap euroregio por molt bona que nos la pinten i encara menys venint de qui ve l’ assunt.\nMaragall, ¿llop en pell de corder...? ¿Et creus un mesies? ¿Et sents el nou "Jaume I El Conqueridor" del mileni? Ni de conya. Calla’t i deixa’ns en pau d’una vegada per totes i per a sempre.\nCalladet estas mes guapet..\n(Membre de Aellva, ex redactor dels diaris AREA camp de gibraltar, El Faro de Ceuta, El Periodico Indepe. de Ceuta, colaborador en varis mijos)\n← Pedro Grúas\nCorguen cam a trabés per La Llitera. Lo Castell de La Mora. (Peralta de Calasanz) →


Le Relais du Soir Erbray França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4 Place Du Calvaire, Erbray, Erbray, França, 44110 - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Relais du Soir\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Le Relais du Soir és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Erbray. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Le Relais du Soir és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant.\nL'ambient de Le Relais du Soir es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, billar, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Le Relais du Soir és una selecció idònia per a la vostra estada a Erbray.


Inici > Notícies > Ferran Adrià, xef i doctor honoris causa per la UB: «Un dels temes del futur...\n«Sempre que vaig pel món, quan explico o em pregunten sobre la meva trajectòria, parlo de l’honoris causa de la UB.»\n«Fa cinquanta anys el problema era menjar i ara el problema és que mengem massa.»\n«Cuiners, entorn universitari, metges, etcètera, fem un bon equip.»\n«Existeix un diàleg entre la ciència i la cuina que ja veurem fins on arribarà. Però sens dubte ja és aquí i ha arribat per quedar-se. »\nSempre que vaig pel món, quan explico o em pregunten sobre la meva trajectòria, parlo de l’honoris causa de la UB. Va ser el primer reconeixement que vaig rebre i, a més, a la meva ciutat. Va ser molt emocionant per aquest fet, perquè és la meva ciutat, perquè sóc d’aquí, i allò que un no és profeta a la seva terra no és veritat. És el primer honoris causa en la història que s’atorga a un cuiner, i per tant, és un fet històric per a la UB, no per mi, és clar.\nPosteriorment, es va crear el Premi UB-Ferran Adrià amb Gallina Blanca, com ho valora?\nQuan em van comentar la idea de crear un premi amb el meu nom ho vaig trobar fantàstic. A més, com que hi havia implicats el professor Claudi Mans i la Universitat de Barcelona, vaig dir que sí de seguida. És un honor que un premi porti el meu nom, i ajudaré i col·laboraré en tot el que pugui.\nCom veu que s’incorporin els temes d’alimentació i gastronomia al currículum dels alumnes?\nUn dels temes del futur és, sens dubte, tot allò relacionat amb l’alimentació, la salut i l’educació. Cal abordar des de l’educació problemes com ara l’obesitat en relació amb la diabetis i altres malalties. És importantíssim. Si no s’ha fet abans és perquè no tocava. Hem de tenir en compte que fa cinquanta anys el problema era menjar i ara el problema és que mengem massa, és la diferència. No ens havíem posat al dia i, a poc a poc, ho hem anat fent.\nSóc molt positiu en relació amb això. Crec que l’entorn educatiu està molt mentalitzat en relació amb aquesta qüestió, i els cuiners en general som molt col·laboradors: sempre que se’ns demana alguna cosa, responem molt bé. Cuiners, entorn universitari, metges, etcètera, fem un bon equip.\nS’ha parlat molt de la relació entre ciència i cuina i vostè ha treballat molt en aquest sentit. Creu que la ciència i la cuina fan un maridatge amb futur?\nQuan s’estudia arquitectura, cal saber coses sobre ciència, enginyeria, entre altres disciplines. Quan s’estudia medicina, passa el mateix. I quan s’estudia cuina, també necessitem experts. No és tan important que els cuiners fem de científics ―cosa impossible perquè el món de la cuina és molt ampli―, sinó que dialoguem amb altres disciplines per omplir els buits quan ens falta algun coneixement. A poc a poc, vas agafant coneixement: parles, escoltes, demanes el perquè. És un diàleg entre la ciència i la cuina que ja veurem fins on arribarà. Però sens dubte ja és aquí i ha arribat per quedar-se.\nQuè li ha aportat el coneixement científic a l’hora de desenvolupar la seva cuina?\nEls processos creatius són molt semblants. A vegades els cuiners som més immediats perquè hem de ser més ràpids i la recerca en ciència va més a poc a poc. Però és un bon maridatge perquè els cuiners hem d’aprendre a fer les coses més a poc a poc. Hi ha molt bona comunicació... Pot ser que aquest diàleg funcioni tan bé perquè als científics els agrada molt menjar (rient).\nLa seva cuina ha influït en l’oferta gastronòmica actual. Creu que una part de la seva manera de fer cuina també arribarà al que es fa en el dia a dia a les cases?\nL’esperit ja hi ha arribat. Què és l’esperit? El que anomeno actitud gastronòmica és que, posem per cas, hi hagi un 10 % de la població que quan va a prendre un cafè procura que sigui el millor possible d’acord amb la seva butxaca. Un 10% a Catalunya són 700.000 persones i a Espanya quasi cinc milions... És molta gent! Aquesta és la força de la cuina: mengem cada dia i tothom en sap, de cuina; al voltant d’una taula, qualsevol persona és capaç de parlar sobre el menjar, cosa que fa que sigui molt assequible i faci feliç la gent.\nEs tenen en compte els temes de nutrició en un restaurant gastronòmic com El Bulli?\nQuan parlem de la salut hem de ser ètics. Quan vas a El Bulli, a El Celler de Can Roca, al Sant Pau o a qualsevol altre, hi vas una vegada a l’any. O vas quinze cops a l’any a restaurants gastronòmics, no pas més. Aquell dia fas festa grossa i tens la resta de l’any per recuperar-ho. És com quan et vesteixes per a un dia especial i el que portes no es còmode però t’ho poses perquè aquell dia toca anar guapo.\nEl Bulli, i vostè concretament, han fet un gran esforç de comunicació per explicar el seu treball. Per què han fet aquesta aposta?\nLa filosofia d’El Bulli és la passió per les coses que fas. La feina és més que una feina. Passió, compartir i risc són els tres manaments que tenim a El Bulli, i qualsevol persona que hagi passat per allà té aquest esperit, independentment de si fa cuina d’avantguarda o no. Compartir és necessari, com que la cuina és efímera, és una qüestió fonamental. A més, ara que El Bulli es transformarà, si no tinguéssim llibres i documentació no se sabria com era. Amb tot el material audiovisual també tindrem un altre element per explicar des de la Fundació com era tot això. Ara, qualsevol professor té deu hores de material audiovisual de la història d’El Bulli. De fet, aquest catàleg audiovisual, que és una eina molt pensada per a les universitats, espero que en dos o tres anys estigui a Internet.\nActualment està en un moment de canvis, el 30 de juliol va tancar El Bulli com a restaurant i reobrirà el 2014 com a centre de creativitat gastronòmica. Com es planteja aquesta nova etapa?\nEl Bulli és una Fundació sense ànim de lucre en què volem compartir, a través d’Internet, la nostra recerca. El gran repte és que cada dia es pengi el que s’ha creat i que la gent hi pugui accedir. En el món de la cuina, és molt difícil crear perquè no tens temps (en un restaurant, la gent treballa de nou a quatre i de sis a dotze, de manera que en condicions normals és molt difícil crear). Cal una ajuda perquè en un restaurant es puguin crear quinze o vint novetats a l’any i hi hagi un arxiu d’idees. Estem molt il·lusionats perquè el nostre projecte és força innovador.\nPer acabar, quin és l’ingredient que més li agrada?\nNo sóc gens absolutista, però el més important és la sal, sens dubte. L’únic producte que canvia la cuina és la sal, el foc i la sal. Sense foc no es podrien fer molts plats i sense la sal seria una altra cuina, no tindria res a veure.\nNota: el vídeo de l’entrevista sencera és pot veure al portal UBTV.


Aquestes són les nostres amanides russes favorites per a l'estiu | gastronomia 2021\nL'Observatori de la Ensaladilla Russa ho té clar. Una ensalada russa feta i dreta no ha de venir acompanyada d'enciam o patates fregides. No accepta l'ús de motlles en la presentació, ou filat o olives i confitats en la composició. Això, per algunes de les prohibicions que l'Oder ha instaurat en el seu decàleg de l'perfecte ús i gaudi de l'ensalada russa.\nUltratges en la seva preparació es cometen diàriament i en tots els bars de la geografia espanyola que decideixen incloure-la en la seva carta estiuenca. Encara que això no vol dir que no estiguin bones o que no tinguin una bona legió de fans. És el que té la raça humana, que el fascina tot allò que va més enllà dels límits acceptats per la societat. I en aquest cas, els puristes.\nPensant en fer-te una mica més fàcil la recerca per trobar algunes de les millors d'Espanya, delimitem una mica les coses amb un llistat de les nostres amanides russes favorites. Però com no hi ha dos paladars iguals, també ens ajudem de les recomanacions dels nostres lectors i fins i tot dels seguidors de la redacció en xarxes socials.\nQueda a les teves mans planearte una bona ruta per provar-les totes …\nQuè ha de tenir l'ensalada russa perfecta? © Alamy\nDonar La Lata i Els Escumosos (Saragossa)\nA Saragossa es prenen seriosament allò de trobar i guardonar la millor ensaladilla de la ciutat. És per això que recentment van inaugurar el primer concurs especialitzat en trobar-la. El bar Donar La Lata es va alçar amb el primer premi -en segon lloc va quedar L'Amagatall i en tercer, La Plataforma per la seva Ensaladilla de conte, inspirada en Rumañín, el conte d'Elena Quintín.\nAixò en les novetats, perquè com a favorita de tota la vida li guanya el posat la "clàssica" de Els Escumosos, cerveseria especialitzada en cervesa amb llimona de la casa. Acompanya-la amb unes gambes Orly i demana misericòrdia per tenir la força de voluntat per poder aturar.\nAmanida guanyadora de DarLaLata a Saragossa © DarLaLata\nL'hit andalús creat per la família Bru García i millor conegut com Lambuzo, ho broda amb la seva amanida de tonyina de Barbate i la de llagostins en qualsevol dels seus quatre localitzacions madrilenyes. Els 200 quilos que venen a la setmana són prova fidedigna del seu èxit.\nAlbirat exemplar de ensaladilla de llagostins lliure, sense amo, ¡A PER ELLA !!!! #Lambuzo #andalucesenmadrid #saborasur #tuembajadadeandalucia Una publicació compartida de Lambuzo adrogueria bar de tapes (@barlambuzo) el 6 juny 2018 a les 00:52 PDT\nSituada entre Conde Duque i Malasaña, els seus seguidors coincideixen que aquesta és una de les millors en les seves rutes de diumenge. Porta una mica de cibulet com a decoració i encara que això no sol ser venerat pels més puristes, no és un impediment perquè sigui una de les més buscades de l'moderneo a la capital.\nIrresistible nostra ensalada? #ensaladillarusa #foodiesmadrid #latapemadrid Una publicació compartida de la Tape (@latapemadrid) el 22 Mar, 2018 a les 05:57 PDT\nBar de Pla (Barcelona)\nQuan la serveixen a taula no hi ha comensal que no es tiri sobre ella amb una actitud digna d'documental de la 2. Amb tonyina, patata i ou ratllat. Calista Flockhart i Harrison Ford van ser vists menjant aquí en la seva última visita a la Ciutat Comtal fa un parell d'anys … ¿hauran caigut a les seves urpes?\nGot d'Or (Barcelona)\nAquest passadís de les delícies és una de les joies més ben guardades de la Barceloneta a l'hora de tapes. La seva amanida ve condecorada amb crostons monumentals de pa fregit i amb una textura que sembla que els àngels han estat els encarregats de pastar les patates. Un deu i el perfecte preàmbul a un bon i merescut filet amb foie -un dels plats estrella de la casa-.\nQue no ens treguin mai l'ensalada russa de l'Got d'Or ?? #ensaladillarusa #oldbar #yummy #vasodeoro #bares #bar #barcelona #baresconsolera #baresconencanto #baresemblematicos #taberna #labarceloneta #enelbar #somosdebarra Una publicació compartida de BaresAuténticos (@baresautenticos) el 6 abr, 2016 a les 9:20 PDT\nCuluca (La Corunya)\nLa serveixen en una llauna de conserves i és la seva tapa més demandada. Premiada, estimada i creació de l'xef Chisco Jiménez.\nUna publicació compartida de Chisco (@culucacocinabar) el 25 abr, 2018 a les 00:53 PDT\nTasquita de Al davant (Madrid)\nNo hi ha rànquing de amanides en què no hi hagi la de Juanjo López. Senzilla, canònica, cremosa i de mos sucós, amaga sempre un as a la màniga segons les ocurrències de el cap: coronada per eriçons de mar o anxoves, rematada amb tàrtar de ventresca i caviar o, la més recent, amb picada de llonganissa.\nBar Ezkurra (Sant Sebastià)\nPatata que frega la textura d'un puré, pèsols, ous, pastanaga, tonyina, maionesa … La vols en plat combinat? Endavant. En pintxo? Doncs val. Una ració per compartir? Ben fet. O fins i tot en un tupper per endur a casa. I a sobre acompanyada d'una cervesa artesana. Es pot demanar més? Serà que no.\nEns estem quedant sense suficient material goxua com aquest ☝? Per tant, demaneu per telèfon amb, si pot ser, 24 hores d'antelació. Bestela gabe geratuko zarete, elementuek! ?? Aurretiaz eskatu, mesedez! Una publicació compartida de Bar Rest Ezkurra (@ezkurra) el 18 juny 2018 a les 6:05 PDT\nL'ànima de l'Vi (Barcelona)\nEl millor acompanyament a una de les millors cartes de vins naturals de Born barceloní. Suma-li unes anxoves de l'Cantàbric i una ració de cecina i voldràs viure aquí per sempre.\nLa Cosmopolita (Màlaga)\nUn dels millors i més honestos restaurants de Màlaga pel que fa a estil de cuina i tracte a l'producte es refereix. Escassa de verdures, floritures i senzillament coronada per picada de pernil.\nLa Cosmopolita © DR\nUna institució de la cuina casolana. Aquest lloc no només triomfa en cadascuna de les elaboracions de la seva extensa carta sinó que també en qüestió de preus. Encara que la seva amanida incompleix la normativa pel seu ús d'olives Camp Real … a qui li importa quan sap TAN bé? A més, els seus tres cambrers són els més encantadors de el Barri de les Lletres.\nCafè-Bar Gran Via (Múrcia)\nAmanida russa servida sobre un donut de pa i una anxova. "Ai Múrcia, què bé ens tractes amb els teus marineres!".\nSeguint els cànons de Salamanca, aquí a l'ensaladilla la vesteixen amb un colom, un plus a la seva ja deliciosa composició. L'Oder avala la seva qualitat i els madrilenys que la recomanen, la seva popularitat. Un clàssic de clàssics que, per descomptat, s'elabora amb una delicadíssima maionesa casolana.\nA la banda de la Catedral, la gamba és la reina de l'ensalada més popular a l'hora de l'aperitiu. No necessita res més que patata i maionesa per aconseguir treure somriures i tirar-se a sobre una (bona) fama sense precedents.\nPodríem inventar-nos que els seus ous de lluç amb maionesa de la casa són la seva peculiar homenatge a l'ensalada … si no fos perquè tenen la de cranc sempre a peu de barra. Una amanida com Déu (i l'Esperança de Triana) manen.\nUna de dues. Tapa de ensalada russa casolana a l'estil de donya Pilar amb llagostins i anxoves de Santoña o servida en un 1 cruixent escorça de blat (colom). Si ens preguntes, vam triar de cap la segona opció. Per allò de viure a la vora dels índexs permesos de colesterol.\nUna ensalada com Sevilla mana © Jaylu


Participació en la Jornada TIME sobre dobles titulacions internacionals (Job networking session TIME França-Espanya) al Campus Nord, 15 d'octubre de 2018 — Consell Empresarial de la UPC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / Notícies / Participació en la Jornada TIME sobre dobles titulacions internacionals (Job networking session TIME França-Espanya) al Campus Nord, 15 d'octubre de 2018\nLa jornada ha tingut lloc a l’Aula Màster i a l’espai Àgora del Campus Nord de la UPC a Barcelona i ha repassat els punts principals de les dobles titulacions entre universitats espanyoles i franceses, tot posant en valor els resultats obtinguts en els últims anys. S’ha destacat, sobretot, l’impacte positiu que han tingut pel que fa a la capacitació així com el valor afegit que suposa per als titulats tenir el doble grau TIME en el moment de la seva la incorporació al mercat laboral.\nPer la tarda, el programa de la jornada ha tingut una sessió “Face to Face”, on una dotzena d’empreses i associacions empresarials (com per exemple PIMEC) han pogut posar-se en contacte amb estudiants per tenir entrevistes curtes. També s’ha facilitat el contacte amb representants d’universitats franceses. La jornada s’ha tancat amb un còctel ofert pel Consolat francès a Barcelona.\nMés informació sobre la xarxa TIME i sobre la jornada:\nLa xarxa TIME (Top Industrials Managers for Europe) aplega unes 50 universitats fonamentalment d'Europa, encara que hi ha membres del Brasil o del Japó, entre les quals s’estableixen acords de doble titulació entre universitats de països diferents.\nEl currículum que desenvolupen els estudiants es basa en el cicle complet de grau i màster i implica l'estada d'almenys dos anys en cadascuna de les institucions involucrades i un increment d'un semestre respecte a la durada normal dels estudis.\nAl final del cicle els estudiants reben el diploma d'Enginyer de les dues institucions involucrades.


Estaria format per sessions informatives i didàctiques amb objectius com són: explicar que són els estereotips i els prejudicis. Reflexionar sobre els propis. Com s'aprenen i es transmeten. Què és la discriminació i els seus efectes. Les sessions didàctiques són molt efectives per a la reflexió. Es tracta d’intentar esborrar estereotips que tenen moltes persones cap les persones que són diferents a elles.\nLa realització d’accions per combatre les conductes xenòfobes ja es preveu en el programa del PAM "Pla de convivència i civisme". La teva proposta es tindrà en compte dins d’aquest programa. Per tant, aquesta proposta no pot anar a votació perquè ja s'assumeix per l'equip de govern


Tres setmanes de festes sota l’ombra de Gaudí\nBarri de la Sagrada Familia, Aj. Barcelona (Barcelonès), Tres darrers caps de setmana d’abril\nEls gegants Pere i Pepa\nCapgrós del Drac Drylus\nEl Drac Farfolla\nLa festa major del barri de la Sagrada Família que cada any se celebra pels volts de la diada de Sant Jordi, inclou centenars d’activitats esportives, gastronòmiques i culturals que tenen lloc al voltant del temple insígnia d'un dels catalans més universals: Antoni Gaudí.\nLa Festa Major o Festes de Carrer del barri de la Sagrada Familia, al districte de l’Eixample dreta de Barcelona, compten amb una llarga tradició. Aquesta zona de la ciutat, coneguda antigament amb el nom d“El Poblet”, havia celebrat la seva festa grossa primer al juliol i després a l’agost. En l’actualitat, i des que el 1978 l’Associació de Veïns de la Sagrada Família es fa càrrec de les celebracions, la festa s’ha traslladat al 23 d’abril i s’ha fet coincidir amb la diada de Sant Jordi. Des d’aleshores la festa es perllonga durant els tres darrers caps de setmana d’abril, Sant Jordi inclòs.\nLa festa major, que cada any es dedica a un sector de la població o grup social del barri diferent (els joves, la gent gran, etc), destaca per les seves activitats esportives: la Milla de la Sagrada Família, una cursa atlètica que es celebra des de 1984 al voltant de l'illa Gaudí; la Passejada en Bicicleta pel barri i el Campionat de Natació, que també es celebra des de 1984. També destaquen les activitats gastronòmiques populars (botifarrada, xocolatada, etc) i les diferents activitats musicals i dansaires que es fan a la plaça de la Sagrada Família (concerts, ballades de sardanes, etc).\nEl 22 d'abril, primer dia oficial de les festes, a la tarda es fa el cercavila d'inici de festes, el pregó de Festa Major, un concert a la cripta de la Sagrada Família i un sopar de Festa Major al carrer de Marina, entre Mallorca i Provença.\nLa trobada de gegants es celebra dissabte a la tarda i està organitzada per l'Associació de Veïns Sagrada Família, l’entitat que gestiona la parella de gegants i capgrossos del barri. Estrenats l'any 1978, representen dos personatges característics de l'antic municipi d’El Poblet: la peixatera Pepa i en Pere, la figuració de l’Home dels Coloms, un personatge real i molt popular al barri, que es dedicava a ensinistrar coloms. Els gegants, que tenen un ball propi anomenat Cucurull, estan acompanyats per dos capgrossos, el Kiku i el Drilus, que representen un drac i un pagès de cacau africà, ambdós arribats a Barcelona des de ben lluny. Cada any per la Festa Major, la colla designa Geganter (o Gegantera) d'Honor a alguna persona o entitat que hagi col·laborat amb l’entitat.\nUn altre dels elements destacats de la festa és un drac de foc, anomenat Farfolla, que es va estrenar l’any 1998. S’inspira en un drac forjat en ferro que es va trobar a l’interior del temple de la Sagrada Família i que hom creu que és obra de Gaudí. El drac ha estat diverses temporades en desús fins que recentment ha estat recuperat per la colla de dimonis del barri.\nFotografies: Associació de Veïns i Veïnes de la Sagrada Família\nData de publicació digital: 12/4/2006 11444 lectures\nc/ València 415\n08013 Barcelona (el Barcelonès)\n· Colla de Gegants de la Sagrada Família de Barcelona\n· Castellers de la Sagrada Familia de Barcelona (el Barcelonès)\n· Drac Farfolla de Barcelona (el Barcelonès)


Biblioteca: de maig 2009\nENS AGRADA FER VOLAR LA IMAGINACIÓ AMB ELS CONTES\nCada setmana els nens i nenes de P4 i P5 anem tot el grup a la biblioteca. Allà escoltem uns contes d'allò més meravellosos, que ens fan volar la nostra imaginació en un munt d'històries diferents, totes elles molt especials.\nUn cop hem escoltat el conte col·loquem la imatge de la portada al racó dels llibres que hem escoltat i seiem a les taules per fer un dibuix sobre la història. Els nens i nenes de P5 ja escrivim el títol del conte! Quan acabem el dibuix mirem una estona lliurement els llibres que més ens criden l'atenció de la biblioteca.\nEns agrada mirar els contes d'històries d'imaginació, històries fantàstiques, d'aventures,... però el que més ens agrada és remirar el llibre que hem escoltat aquell dia. Hi ha vegades que triem un conte i li expliquem a un company, o el mirem entre varis nens i nenes. També ens agraden els llibres d’endevinalles, i fer-les als companys.\nQuan és l'hora de marxar, recollim, posem els contes ben col·locats al seu lloc i tornem cap a la classe.\nPublicat per Núria MC a 22:41 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: curs 08/09, parvulari\nFINAL COMARCAL DE LECTURA EN VEU ALTA\nRamón López de sisè ens representarà el dimarts 26 a la V Final Comarcal de Lectura en veu alta.\nAquests dies, s'està preparant de valent les lectures.\nAquí teniu un tastet de la seva feina.\nLi desitgem mooooooooolta sort!!!!\nPublicat per M.Rosa a 14:41 2 comentaris\nEtiquetes de comentaris: cicle superior, curs 08/09\nUn altre llibre de l'Eulàlia Canal:\nL'autora no s’esperava l’èxit del seu llibre guardonat amb el Premi Barcanova de literatura infantil i juvenil.\nA les primeres tres edicions, cadascuna de 3.000 exemplars, se n’hi ha sumat una quarta, de 4.000 exemplars.\nMolts dels lectors ja li han demanat una segona part d’Un petó de mandarina. “Fins ara no m’ho havia plantejat”, ha dit l'autora.\nUs recomano aquest llibre, sobretot, a tots aquells que volen la pau i els hi agrada treballar en grup, enamorar-se, cantar i fer raps.\nI si encara no esteu convençuts Cliqueu aquí\nPublicat per M.Rosa a 13:46 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: cicle mitjà, cicle superior, curs 08/09\nEls nens i nenes que participen com a jurat, en el premi de literatura infantil Atrapallibres. Han escollit el llibre de l'Eulàlia Canal, Un somni dins el mitjó com el que més els hi ha agradat de tots els que havien de llegir.\nLa Naima espera anar de vacances amb els seus pares, però la mare està molt enfeinada i s’ha quedat sense temps per fer-ne, i sense temps per somiar. La nena sospita que hi ha un lladre que roba el temps a la mare i, amb l’ajuda d’en Rimmi, el seu millor amic, trama un pla per atrapar-lo.\nEls nens i nenes de 4t el recomanen per a tots aquells que els agrada fer descobriments i arribar finalment a fer una gran troballa.\nPublicat per M.Rosa a 13:21 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: cicle mitjà, curs 08/09\nHola i benvinguts tots al bloc de la biblioteca escolar Enric Gibert.\nDes d’aquí us volem fer arribar un pessic de la nostra biblioteca. I fer-vos partícips, d’una manera més directa de totes aquelles notícies i activitats que realitzem al llarg del curs.\nCatàleg Biblioteca d'escola\nPortal educatiu "Llegir ens fa més grans"


Èxit de la ponència del Centre Tecnològic Manel Xifra Boada a Alimentaria\nEl Centre Tecnològic Manel Xifra Boada va protagonitzar una de les conferències que es van realitzar durant el saló Alimentaria aportant una nova visió al sector de l’alimentació. David Centelles, director del Centre, va explicar els principals atributs que han de treballar-se per a l’optimització dels productes així com les tendències de futur. A més, durant aquesta conferència, titulada “Packaging flexible. Optimització i innovació per a l’envasat del meu producte”, Centelles va detallar les noves solucions tecnològiques i els serveis professionals que Comexi Group i el Centre Tecnològic Manel Xifra Boada estan desenvolupant per donar resposta a les necessitats del mercat.\nAproximadament 100 persones van assistir a la xerrada oferida pel Centre Tecnològic per conèixer de primera mà el futur de l’envàs flexible. Els convertidors i brand owners assistents també van mostrar molt interès en los Servicios ofrecidos pel Centre Tecnològic Manel Xifra Boada, reconeixent l’esforç que l’entitat fa per millorar el sector.


Tot un referent que dóna la clau - 40 Aniversario de Prensa Ibérica - Levante-EMV\nTot un referent que dóna la clau\nDes de fa 40 anys, Premsa Ibèrica és un referent de producció informativa que ha sabut adaptar-se a les noves tendències comunicatives i ha anat més enllà del paper per a oferir continguts multimèdia.\nSense deixar de banda la informació general, la comunicació local i comarcal és una necessitat\nSi hi ha un tret significatiu en el seu treball és la publicació d’informació de proximitat amb les edicions comarcals, com la de Levante-EMV la Ribera, que enguany ha complit 30 anys.\nSense deixar de banda la informació d’àmbit general, la comunicació local i comarcal és una necessitat per a la ciutadania. Volem ser part de la informació i ser part de la història, conéixer els protagonistes de les notícies, llegir, per exemple, quins són els guanyadors dels Premis Literaris Ciutat d’Alzira, que enguany complixen també 30 anys; què ens traslladen les temudes alertes meteorològiques o quins són el èxits dels nostres esportistes.\nLevante-EMV ens ha fet protagonitzar estes notícies i moltes altres, tractades amb valentia i minuciositat, perquè la informació local pot presumir de ser de primera mà, pròxima i contrastada.\nEn nom de la ciutat d’Alzira, vull felicitar a totes i tots els que heu fet possible tots estos anys d’informació de qualitat. Agraïm la vostra aposta per les capçaleres que treballen per donar veu als veïns de ciutats i comarques com la nostra, per deixar que ens trobem dins les vostres pàgines però en les quals també podem llegir importants temes autonòmics o nacionals. Perquè al final «el que no es comunica no existix i, en això, vosaltres teniu la Clau».


Sortida de descoberta i interpretació del paisatge al Voltreganès\nRuta de senderisme a un dels millors miradors de la Plana i del Voltreganès, el serrat de Sant Martí, a la comarca d’Osona.\nSortida de descoberta i d’interpretació del singular paisatge del Voltreganès, un mosaic agroforestal format per petits turons, cingleres, retalls de bosc, camps i masies. Itinerari per camins i corriols, a estones arran de cingle, amb àmplies vistes a la plana de Vic i les muntanyes que l’envolten.\nL’excursió no té cap dificultat tècnica a excepció d’un tram de pendent pronunciat per corriol. S’ha de tenir en compte però, que part de l'itinerari passa arran de cinglera.\nEl Voltreganès és una subcomarca situada al sector septentrional de la plana de Vic, al nord-oest de la comarca d'Osona. Aquest territori inclou els municipis de Sant Hipòlit de Voltregà, les Masies de Voltregà, Santa Cecília de Voltregà, Sobremunt i Orís.\nEl paisatge del Voltreganès es caracteritza per un mosaic agroforestal format per camps de conreu i boscos de roure, pi i alzina. Els petits turons margosos són característics d'aquest paisatge on destaca la riera de Sorreigs, la serra de Sobremunt i el riu Ter.\nRuta amb vistes excel·lents de la plana de Vic i les muntanyes que l’envolten\nDescobrir el paisatge agroforestal del Voltreganès\nCaminar arran de cingle i gaudir del vol de les aus rapinyaires\nAltitud màxima: 858 m\nTemps efectiu: 1h40\nExigència física: Fàcil. Itinerari adequat per persones amb bona condició física.\nDificultat tècnica: itinerari per corriols enmig del bosc i camins de muntanya, amb alguns pendents pronunciats i un tram que passa arran de cinglera, però sense dificultat.\nHora i lloc de trobada: 10:20 h a Sant Hipòlit de Voltregà *lloc a concretar en el moment de fer la inscripció\nÈpoca recomanable: tardor, hivern i primavera\nCal portar esmorzar i/o quelcom per picar, i aigua.\nNombre de participants: mínim 4 i màxim 15\nEl Santuari, La Gleva, Sant Hipòlit de Voltregà\nRestaurant Can Dijous, Sant Hipòlit de Voltregà Tel. 938 57 00 60


Detingut per agredir la seva parella a Manresa i per lesionar un policia - Regió7\nDetingut per agredir la seva parella a Manresa i per lesionar un policia\nLa víctima va ser localitzada al carrer amb esgarrapades i cops als braços i a l'abdomen\n04·02·19 | 12:13\nUna patrulla de la Policia Local, en una imatge d'arxiu Arxiu | O. Bayona\nLa Policia Local de Manresa ha detingut aquest dilluns a la matinada un home per haver agredit presumptament la seva parella sentimental, que ha estat localitzada al carrer amb esgarrapades i cops. Durant la detenció, un agent ha resultat lesionat.\nEls fets, segons ha informat el cos policial, han tingut lloc cap a 2/4 de 2 de la matinada, quan la sala del 092 ha rebut una comunicació informant que en un domicili del Nucli Històric s'estava produint una baralla.\nEls agents, un cop a l'habitatge, han trobat signes de violència i un home amb restes de sang, el qual presentava un estat important de nerviosisme. L'home, segons les mateixes fonts, ha explicat que acabava de tenir una discussió amb la seva parella i que la dona havia marxat de casa.\nParal·lelament, la sala del 092 ha tingut coneixement que una patrulla dels Mossos d'Esquadra havia trobat una dona caminant pel carrer, amb esgarrapades i cops als braços i a l'abdomen. La dona els va manifestar que acabava de ser agredida per la seva parella i que per aquest motiu havia marxat de casa.\nFetes comprovacions amb els Mossos, s'ha determinat que la dona en qüestió era la parella del home abans mencionat, motiu pel qual els agents li han comunicat que haurien de procedir a detenir-lo.\nEn aquest moment, segons les mateixes fonts, l'home s'ha posat agressiu i ha escomès contra els agents. Com a conseqüència, un dels policies ha resultat lesionat amb una fissura a les costelles. Per aquest motiu, a més del delicte de violència sobre la dona, se li ha imputat un altre d'atemptat a agents de l'autoritat.


Aquesta peça forma part d'una col·lecció de més de 200 preparacions anatòmiques que, tot representant diversos aspectes de l'anatomia normal, patològica i comparada del cos humà, es conserven al Museu. La Venus ha estat una incorporació recent al Museu, procedent de la càtedra d'Anatomia i Embriologia Humana de la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona. Amb motiu de l'exposició commemorativa del 600 aniversari de l'Hospital de Santa Creu i Sant Pau, l'equip de restauració del Museu de la Ciutat, encapçalat per Montserrat Pugès i Laia Fernández, aconseguí millorar l'estat de conservació de la Venus amb uns resultats espectaculars.\nResulta difícil fixar amb exactitud l'origen i la data de realització d'aquesta peça, si bé no hi ha dubte que ens hem de situar al segle XIX. Fou a les primeres dècades d'aquella centúria quan les Venus anatòmiques adquiriren una gran popularitat als museus anatòmics europeus. Això es fonamentà en el fet que l'exhibició de figures anatòmiques de cos sencer permetien divulgar coneixement, sense gaire esforç per part de l'observador, mitjançant una representació precisa de la natura. Aquests elements es troben a la Venus Anatòmica, que mostra una evident bellesa exterior, combinada amb el rigor anatòmic dels components interns del cos humà, traslladats a partir dels coneixements mèdics adquirits en la pràctica de la dissecció. De fet, la realització de preparacions anatòmiques, efectuades a partir de diversos materials, sempre cercà dos objectius bàsics, cenyits a aspectes pedagògics i, en menor mesura, artístics o estètics. La persistència en el temps d'aquesta forma de representació artificial de l'anatomia humana ens recorda el paper complementari de comprensió pedagògica que tingueren aquestes preparacions a les facultats de medicina, on l'expert anatomista dirigia el treball de l'artista modelador.\nEn el cas de la Venus Anatòmica els objectius conflueixen: educació i entreteniment. Mitjançant un intens realisme, la dona que trobem jau en una posició de descans i convida a l'observador a apropar-s'hi. El nu femení constituïa un pretext per a l'exhibició pública i tot evitant la incorrecció moral aconseguia atraure un major nombre d'observadors. Com a d'altres models semblants preservats a museus europeus, com ara Florència o Viena, la dona que reposa és una dona embarassada que permet accedir a l'interior del seu cos mitjançant disseccions successives que porten fins el fetus. L'objectiu d'il·lustrar a un públic ampli i no especialitzat s'aconseguia així a partir d'una representació de la natura, aquí viva i natural, basada en la construcció d'un tipus humà perfecte, el de la bellesa de Venus.


Nadal necessita tres desempats per deixar fora el canoner Karlovic - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nNadal necessita tres desempats per deixar fora el canoner Karlovic\nefexangai (xina) 15.10.2015 | 00:00\nEl manacorí Rafa Nadal va superar per 7-6, 6-7 i 7-6 el potent i veterà croat Ivo Karlovic i va accedir als vuitens de final del Masters 1.000 de Xangai, on avui s'enfrontarà al canadenc Milos Raonic. Aquest també va tenir molts problemes per vèncer Roberto Bautista per 6-4, 6-7 i 7-6.\nNadal continua dient que els tornejos que falten per acabar la temporada són, per a ell, "un escalfament de cara a la temporada vinent", i es va mostrar content d'haver guanyat "per 7-6 en el darrer set, perquè significa haver superat una prova important" en aquest desenvolupament.\nLa jornada va tenir poques sorpreses. Una de relativa va ser la derrota de David Ferrer contra el prometedor australià Bernard Tomic, davant del qual va cedir per 6-4 i 6-2. En la jornada d'ahir també van passar ronda John Isner, Kei Nishikori, Kevin Anderson, Tomas Berdych, Gilles Simon, Andy Murray, Novak Djokovic, Stan Wawrinka i Richard Gasquet, a més del toledà Feliciano López, que va superar l'alemany Dominic Thiem en tres disputats sets, per 6-7, 7-6 i 6-3.\nAvui torna a la pista la sensació del torneig, el barceloní Albert Ramos, que tindrà un adversari dur de rosegar en el francès Jo-Wilfried Tsonga, un especialista en superfície ràpida.


Per descartar més contagis, ja han fet la prova a 329 usuaris i ara serà el torn dels treballadors del centre\nRosa Serrano és funcionària de carrera, amb plaça fixa a la residència Bonanova de Palma.\nPalmaLa residència de la Bonanova no ha detectat cap cas positiu més de covid-19, després de fer proves a tots els usuaris a causa del resident que va donar positiu aquest dimarts, segons ha informat l'agència Efe. L'Institut Mallorquí d'Afers Socials (IMAS), conjuntament amb la Conselleria de Salut, ha fet un cribratge a tots els usuaris que hi resideixen, i ara encara falta fer les proves als treballadors.\nDetectat un usuari amb coronavirus a la residència de la Bonanova i una altre a la de Seniors d'Inca\nLa institució ha informat que han fet 329 proves PCR als 333 residents. Dels quatre casos que falten, només s'hauran de fer les proves a dos abans que acabi la setmana, perquè els altres dos varen ser els que varen donar positiu dimarts i un altre que ja havia sol·licitat fer-se les proves i que va donar negatiu.\nPer poder descartar més contagis, els treballadors són els següents a fer-se la prova i aquest dijous es farà l'analítica a 350. A més, per temes logístics de torns, uns altres 20 hauran d'anar al servei de Covid Exprés personalment. Des del centre esperen que totes les proves s'acabin de fer divendres.\nTot i això, el centre manté restringides les entrades i sortides, estan suspeses les visites dels familiars i les sortides dels residents per motius de seguretat, fins a tenir els resultats de les proves del personal i dels dos usuaris que encara falten per fer.\ncoronavirus contagis residència bonanova conselleria de salut mesures de seguretat IMAS


L'ordinador de 100 dòlars es va presentar mundialment a València | Consumer\nL’ordinador de 100 dòlars es va presentar mundialment a València\nAquest portàtil busca educar i apropar la tecnologia als nens dels països en desenvolupament\nLa trobada “Idees per al futur, Ara”, que se celebra aquests dies a la Universitat Politècnica de València, va anar el marc triat per a la presentació mundial de l’ordinador de 100 dòlars, la finalitat dels quals és educar i apropar la tecnologia als nens dels països menys avançats.\nDesprés de diversos prototips i maquetes, ahir es va poder veure en primícia -en viu i via Internet- un model funcional d’aquest ordinador, que es presentarà oficialment demà en Davos (Suïssa). Michail Bletsas, un dels seus pares, va recordar la situació de desavantatge tecnològic en la qual es troben els nens dels països en desenvolupament i, en aquest sentit, va destacar la iniciativa que està duent a terme l’ONG “Un portàtil per a cada nen”. “L’ordinador dels 100 dòlars intenta que no hi hagi una frontera de desenvolupament al món i que tots els nens del planeta tinguin les mateixes oportunitats”, va explicar Bletsas, que va apostar per “integrar els ordinadors en totes les activitats diàries dels nens, fins i tot fora de l’escola”.\nLa producció d’aquests dispositius s’iniciarà al juliol i, en 2008, ja es començaran a vendre als governs dels països en desenvolupament perquè els distribueixin entre els petits. De moment es van a fabricar prop de deu milions d’unitats per lliurar a Brasil, Argentina, Líbia, Rwanda, Nigèria i Tailàndia.\nAdaptat a l’entorn\nEl portàtil està concebut tenint en compte “l’entorn real on viuen els nens dels països en vies de desenvolupament, on no hi ha electricitat, es manca de connexió a Internet i no tenen recursos econòmics”, va dir Bletsas.\nA fi de pal·liar el problema de l’energia en aquests llocs s’ha desenvolupat un mecanisme perquè el portàtil es recarregui mitjançant l’acció humana. Es tracta d’un sistema similar al dels motors que s’arrenquen estirant una corda, la qual cosa permet emmagatzemar energia per al seu funcionament.\nMalgrat el seu reduït cost, té totes les característiques d’un ordinador convencional: USB, disc dur i connexió sense fil Wi-Fi, que permetrà navegar per Internet als països que la infraestructura ho permeti.\nUn element fonamental per a la reducció de costos ha estat la pantalla. Bletsas va indicar que s’ha creat una pantalla que costa una tercera part menys que les convencionals i que s’ha donat un enfocament “no comercial” al producte per reduir “un 15% més el preu final”. No obstant això, va deixar entreveure que podria crear-se una versió comercial que ajudaria a subvencionar el projecte.\n100% dòlars ordenador-ca


Precedents al Palau amb ElPozo força equilibrats - FC Barcelona\nHomeSeccionsFutbol SalaPrimer EquipNotíciesPrecedents al Palau amb ElPozo força equilibrats\nPrecedents al Palau amb ElPozo força equilibrats\nAmbdós equips han disputat set partits al Palau, amb un balanç lleugerament positiu per al conjunt blaugrana (3 victòries, 2 empats i 2 derrotes) Els precedents davant ElPozo d’aquesta temporada, favorables als de Marc Carmona\nBarça Alusport - ElPozo Múrcia. Foto: Arxiu FCB.\nEl Barça Alusport i ElPozo Múrcia jugaran el seu vuitè partit de Lliga al Palau Blaugrana des que l’any 2006 el club blaugrana va tornar a la Divisió d’Honor de futbol sala. Des de llavors, en set enfrontaments al Palau, el Barça s’ha mostrat lleugerament superior al conjunt murcià i el balanç és favorable. Tres victòries (2006/07, 2009/10 i 2010/11), dos empats (2008/09 i 2011/12) i dues derrotes (2007/08 i 2009/10) han estat els resultats aconseguits pel conjunt dirigit per Marc Carmona davant ElPozo.\n2009/10 i 2010/11, dues victòries contundents\nEn les dues darreres campanyes, el Barça Alusport va aconseguir els dos resultats més amplis amb l’equip murcià al Palau. El conjunt blaugrana es va endur la victòria per 4-1 i per 6-1, respectivament. Aquella temporada, però, el duel es va saldar amb empat a 5 en el darrer partit jugat al Palau Blaugrana entre aquests dos equips.\nBalanç favorable aquesta temporada\nEl FC Barcelona Alusport, a més, compta amb un balanç favorable en els enfrontaments contra ElPozo d’aquesta temporada. Ambdós equips s’han enfrontat fins a cinc vegades, amb tres victòries blaugrana (primer partit del play-off, Copa del Rei i Supercopa) i dos empats a la Lliga.\nEls de Marc Carmona es troben amb un precedent similar en la final de la temporada passada, quan el Barça, primer classificat i amb el factor pista a favor, va perdre el primer partit i va aconseguir endur-se el títol. Ho recordava el tècnic després del triomf a Múrcia. És per això que l’objectiu és aconseguir la segona victòria de la sèrie al Palau per poder deixar l’eliminatòria ben encarada.\nFC Barcelona- ElPozo Múrcia\n4-1 (fase regular) i 4-6 (play-off) (2009-10)\nDivendres, tots amb el Barça Alusport al Palau


premis nobles de la pau repartits per tot el món: una bona xarxa de notícies - Totes Les Novetats\nEls premis Nobel de la pau s’estenen per tot el món\nEstocolm, Suècia: els guanyadors del Premi Nobel de la Pau són escollits cada vegada més entre diverses nacions, ja que hi ha més nominacions a l'honor dirigides a africans, asiàtics, europeus de l'est i llatinoamericans. Els candidats i els guanyadors es reparteixen de manera més uniforme a tot el món a mesura que les regions devastades per la guerra donen acollida a aquelles persones amb la força de treballar per la pau.(a continuació, Distribució geogràfica dels guardonats amb els premis de la pau 1901-2000)\nAls primers dies del premi Nobel de la pau, Europa posseïa gairebé tres quartes parts de tots els guardonats. Al darrer quart del segle XX, totes les regions tenien una part important de premis, i Àsia rebia una pluralitat. Els guardonats i nominats provenen d’orígens molt diversos i ofereixen històries úniques sobre l’evolució de la pau. La tendència es pot atribuir a diversos factors.\nLes zones pobres històricament s’eleven per afrontar els reptes de l’economia mundial i donen lloc als líders mundials en la resolució de conflictes i l’activisme per la pau. Les mentalitats eurocèntriques estan donant pas a un augment del desig de diversitat d’oportunitats i assoliments. El més important és que regions com Europa i gran part d’Amèrica Llatina, que anteriorment van viure períodes de conflicte importants, s’han tornat més pacífiques.\nGràfic que mostra la distribució geogràfica dels candidats, 1901-2000\nLa llista dels guardonats del segle XXI:\n2006Muhammad Yunus,Grameen Bank(Àsia)\n2005Mohamed ElBaradei,Agència Internacional d’Energia Atòmica(Àfrica)\n2004Wangari Maathai,El cinturó verd, va plantar 30 milions d'arbres a Kenya ((Àfrica)\n2003Shirin Ebadi,Associació de Suport als Drets dels Infants a l’Iran(Àsia)\n2002Jimmy Carter (Amèrica del Nord)\n2001Kofi Annan,Nacions Unides(Àfrica)\nFonts addicionals:Hi ha un mapa interactiu del Premi per la Pau i els jocs educatius sobre conflictes mundials nobelprize.org\nLes cèl·lules mare guareixen la ceguesa\nroger waters fill\nVa crear un Ethical Fashion Co., just fora de la universitat, després de mudar-se a Cambodja.\nL’advocat de Tampa Bay celebra un concurs per regalar casa gratuïta a les famílies que ho necessiten\nVius una vida significativa? Aquí hi ha alguns consells sobre com començar\nUn Actor en Teatre Guia de carrers Fingeix ser Ferit, un Gos Guia de carrers s'Apropa a consolar\nUn vídeo aeri impressionant del volcà verd d’Islàndia pot calmar l’estrès de bloqueig\n'Humble Bus Driver' fa servir bloqueig i nusos constants dels estudiants per obtenir finalment el títol universitari\nAquests restaurants ofereixen menjar i cafè gratuïts a personal de l’hospital que lluita contra el COVID-19\nEl formigó per descongelar pot fer els ponts més segurs i els aeroports més fiables\nEn honor a l'home que la va rescatar fa 68 anys, la dona ha donat 16 litres de sang\nSegona vegada: com trobar i adoptar una nova carrera professional després dels 50 anys


Que no ho coneguem no significa que sigui dolent. - El blog de Fesomia\nQue no ho coneguem no significa que sigui dolent.\nCada dia -i no és una frase feta- cada dia trobo almenys una cosa nova i sorprenent a la Xarxa. Seré més concreta amb dos exemples:\nen sec a Flickr em trobo amb un àlbum amb fantàstiques fotografies d’ocells, el nom científic de cada un d’ells i la localització. L’album és d’un estudiant de biologia apassionat per l’ornitologia.\nTrobo a Youtube, el vídeo d’una dissenyadora d’interior on mostra una sèrie de proves i d’experiments amb diferents materials.\nDos casos de com la Xarxa és un exel·lent recurs per projectar, i com a mínim fixar, tasques, idees i feines de la quotidianitat.\nPensem una mica en aquest dos exemples?\nDues persones que amb un cost econòmic molt baix, una optimització extrema de la seva feina i una repercussió potencial molt important, utilitzen la Xarxa per a difondre la seva activitat professional i nodrir la seva presència a Internet.\nDes d’un punt de vista professional, és bo? Quins avantatges i beneficis poden treure’n? En què els pot ajudar? I per contra, què té de dolent? Què hi tenen a perdre? Se’ls pot girar la truita?\nL’ús del web 2.0 és bo, des d’un punt de vista professional és molt bo. Que algú arribi a veure com treballes, que conegui els teus apunts fotogràfics, que sàpiga com et preocupes per valorar els nous materials és molt bo. De dolent no en té res, no et sembla?\nDoncs bé, després d’aquestes descobertes intentem explicar a professionals i empresaris de la nostra generació les noves oportunitats de la Xarxa i sovint ens trobem que no en volen saber res, i quan senten parlar de blocs, Youtube, Flickr o de qualsevol altre recurs 2.0 aixequen un mur del tipus “no m’atabalis, això només són rucades d’adolescents lligons” i es tanquen en banda.\nTot i això a Enraona estem convençuts que les noves possibilitats de relació que trobem a Internet no és poden ignorar. Per això farem tot el que estigui en les nostres mans perquè la generació del correu electrònic i Google -els que vam tocar el primer ordinador l’últim any de la carrera- entenguin el valor de la Xarxa i s’adonin de com és d’interessant integrar-la en la seva quotidianitat. Després, que cadascú faci el que vulgui: descobrir-la, aprofitar-la contribuir-hi, ignorar-la, rebutjar-la o evitar-la… el que vulgui.\nPublished 6 de gener de 2008 By Bernadette\nViquipèdia: la informació a Internet és de fiar?


Parcialment desconvocada la vaga de maquinistes de Renfe - Calella Comunicació\nParcialment desconvocada la vaga de maquinistes de Renfe\nLa mobilitat en tren ha estat caòtica durant els dies de vaga\nViatjar en tren per Catalunya és avui una mica més fàcil. El sindicat majoritari de maquinistes, SEMAF, ha arribat a un acord amb Renfe, el que els ha portat a desconvocar la vaga. Però el Sindicat Ferroviari, minoritari a la companyia, continua mobilitzat i proposa aturades entre les 7h i les 9h i les 16h i les 22h.\nDe moment, s’han complert els serveis mínims decretats pel matí, tot i que encara es produeixen retards en la circulació dels trens. No es pot comparar, però, al caos que es va viure en les primeres jornades, en les que pràcticament no passaven trens per Calella degut a l’incompliment dels serveis mínims decretats. Els usuaris van haver d’esperar hores per poder arribar al seu destí i la planificació era impossible: Renfe desconeixia quins trens passarien, pel que no es podia consultar enlloc més que a la pròpia estació.\nDes de SEMAF es mostren satisfets que la companyia hagi acceptat “recuperar tots els trens, totes les plantilles i la integritat de l’empresa pública i els treballadors”. Això passa per la introducció de nous maquinistes; Renfe es troba en un procés d’incorporació de 924 conductors, que farà tenir una plantilla de 5.720 maquinistes.


Els treballadors autònoms també han de presentar la declaració de la renda en el termini marcat per l’Agència Tributària, que en la campanya per l’exercici fiscal de 2019 comença l’1 d’abril i acaba el 30 de juny de 2020.\nApp: en funcionament des de l’inici de la campanya per a la consulta de les dades fiscals i l’estat de la declaració. No permet modificacions respecte a l’esborrany, per la qual cosa està reservada a les declaracions més senzilles, les d’uns 4,8 milions de contribuents. Per a la resta cal visitar Renda Web.\nPla “Li Truquem”. Pla d’atenció telefònica amb cita prèvia per concretar amb Hisenda el dia i l’hora per rebre la trucada. Les cites es concedeixen en franges de 15 minuts des de les 9.00 fins a les 20.30 hores. A la pàgina web de l’Agència Tributària s’informa dels beneficiaris d’aquest servei.\nEl primer que cal tenir en compte és que a nivell fiscal no totes les despeses són deduïbles. En la campanya de 2020, no obstant això, es manté que els autònoms poden desgravar dietes i allotjament així com un 30% de les despeses d’aigua, electricitat, gas, telèfon o internet, sempre en funció dels metres quadrats de l’espai de treball si coincideix amb el domicili habitual.\nAixí mateix, els autònoms també poden deduir-se en aquesta campanya les despeses realitzades en el desenvolupament de la seva activitat, sempre que tinguin lloc en establiments de restauració i hostaleria i si s’abonen amb targeta. Quant és possible deduir-se? Els límits són 26,67 euros diaris per àpats (48,08 euros a l’estranger) i 53,34 euros diaris quan es dorm fora de casa (91,35 euros si és a l’estranger).\nAltres despeses que també es poden deduir són l’adquisició del domini de la pàgina web de negoci així com les despeses pel seu disseny i les campanyes de promoció publicitària que es duguin a terme en les xarxes socials.


Només l'Hospital de Bellvitge ha atès 69 dones víctimes de maltractaments per violència de gènere durant 2016. Totes elles van necessitar d'atenció mèdica en els serveis d'urgències.\nEls treballadors socials del mateix hospital ha realitzat un estudi per avaluar quin és el perfil mitjà. Es tractaria de dones espanyoles (54%) d'edats compreses entre els 18 i els 50 (61%) que en la majoria dels casos són colpejades (88% dels casos) a casa seva per les seves parelles o exparelles.\nEl 95% de les agressions sexuals van tenir com a víctima a una dona, la meitat de les quals tenien entre 18 i 25 anys, mentre que els autors de les agressions eren, en un 55% homes del seu entorn.\nQuan d'aquestes dones arriben al servei d'urgències de Bellvitge, els treballadors socials són els que posen en marxa els dispositius d'ajuda i seguiment dels casos per evitar que aquestes situacions es tornin a succeir\nEls treballadors socials exploren els possibles riscos psicosocials, empoderen les pacients per sortir de la situació, fan la derivació cap als serveis d'atenció primària i faciliten informació sobre recursos municipals de protecció i ajuda a les dones.\nLa responsable de la Unitat de Treball Social de Bellvitge, Sandra Soler, ha manifestat que "l'abordatge directe de cada situació personal és el primer objectiu, per això s'intenta ser molt proactiu en la comunicació amb els professionals de l'atenció primària, que són bàsics ja que són els que podran fer el seguiment posterior del cas ".


Ónega també ho reconeix: “El procés ha ressuscitat” | Humbert.Cat\nÓnega també ho reconeix: “El procés ha ressuscitat”\nÓnega també ho reconeix: “El procés ha ressuscitat”.\nEl periodista creu que “el 27-S podrem anar a dormir amb Espanya trencada i Catalunya divorciada”\nEl periodista Fernando Ónega assegura avui que “el procés ha ressuscitat”. En un article publicat a ‘La Vanguardia’, reconeix que pensava que el procés “era una bombolla que es desinflava” i que després del 9-N s’havia “rebentat el somni de la secessió”. Ara, però, el procés “ha recuperat forces”.\n“El 27 de setembre podrem anar-nos a dormir amb Espanya trencada i Catalunya divorciada, o amb una vacuna d’urnes contra la malaltia de la secessió”. Pel periodista gallec, els propers vuit mesos són “molt per als que considerin insuportable una campanya electoral tan llarga. Un temps ajustat per construir estructures d’Estat, i poc per a qui encara ha de trobar un discurs capaç de combatre la fortalesa ideològica del nacionalisme”.\nFinalment, Ónega escriu: “Que ningú no s’enganyi, aquest és el veritable desafiament: o les forces polítiques i socials que volen seguir a Espanya tenen prou suport popular, o serà comprensible que molta Catalunya no vulgui continuar a Espanya. Així de dramàtic. Però en democràcia, així d’elemental”.\nEl periodista gallec, Fernando Ónega\n← SOS unionista a la UE – VilaWeb\nAlfred Bosch: ‘Cal frenar els qui volen convertir Barcelona en un bastió contra la independència’ – VilaWeb →


A la reunió,a la que han assistit el president de la FCP, Ramon Basiana, el vicepresident, Benjamí Pons i el gerent, Albert Cucarella, s'ha continuat amb el pla de treball de l'event que l'any 2019 reunirà en una mateixa competició els campionats del món de les deu disciplines del patinatge sobre rodes que estan sota la jurisdicció de la FIRS. També s'ha avançat sobre l'organigrama de l'estructura organitzativa dels World Roller Games i sobre la proposta de dates, programa, escenaris i calendari de la competició. I, entre d'altres punts de l'ordre del dia, també s'ha tractat sobre el pla de treball de l'organització per als World Roller Games de Nanjing 2017.\nEntre d'altres, també han assistit a la reunió Carmelo Paniagua, president de la Real Federación Española de Patinaje; David Escudé, Comissionat d'Esports de l'Ajuntament de Barcelona; Daniel Laga, coordinador d'Esports de la Diputació de Barcelona; i Santi Siquier, representant territorial de l'Esport a Barcelona de la Generalitat de Catalunya.


Un equip de la UOC dissenya una eina per automatitzar la programació de dispositius\nEls investigadors treballen noves solucions informàtiques per potenciar el desenvolupament de la indústria 4.0.\nUn equip de la UOC dissenya una eina per automatitzar la programació de dispositius.\nTENDÈNCIES / Redacció/UOC\nEn l'era de la internet de les coses (IOT, en la sigla en anglès), els objectes quotidians han evolucionat cap al que coneixem com a «sistemes ciberfísics». Un sistema ciberfísic és un mecanisme físic controlat o monitorat per algoritmes computacionals i altament interconnectat mitjançant internet. L'ús i el desplegament d'aquests sistemes ha penetrat amb molta intensitat en la indústria, especialment per al control i la gestió de processos industrials, i ha donat lloc a l'anomenada «indústria 4.0». El professor de recerca ICREA Jordi Cabot i l'investigador Abel Gómez, membres del grup Systems, Software and Models Research Lab (SOM Research Lab) de l'Internet Interdisciplinary Institute (IN3) de la UOC, en col·laboració amb el centre tecnològic basc IKERLAN, han dissenyat una eina innovadora per automatitzar i facilitar la creació de sistemes que empren comunicacions asíncrones dirigides per esdeveniments, una de les arquitectures informàtiques més utilitzades en aquest sector. L'eina és pionera en utilitzar l'especificació recent AsyncAPI, que permet treballar més àgilment amb aquest tipus d'arquitectures. El prototip, desenvolupat inicialment en el context del projecte MegaMa@Rt2, s'ha fet en codi obert i està disponible de manera gratuïta.\nEn les infraestructures informàtiques on hi ha molts dispositius que s'han de comunicar entre ells, com és el cas de fàbriques amb diferent maquinària que cal monitorar i controlar, tota la informació acostuma a estar dirigida per un node central. Per evitar que aquestes arquitectures es col·lapsin per fallades d'alguns dels elements del sistema, s'utilitzen arquitectures asíncrones dirigides per esdeveniments, que tenen l'avantatge, entre altres coses, que en cas que un component no funcioni correctament, no es bloqueja la resta del sistema. Un dels paradigmes més populars en aquest tipus d'arquitectures és l'anomenada «publicació-subscripció», en què les comunicacions no s'adrecen a un destinatari específic. «El que es fa és establir un canal comú a tots els dispositius de la xarxa i quan un dels elements —com ara un ordinador, un servidor o un altre tipus de dispositiu— vol rebre una informació determinada, l'únic que ha de fer és subscriure's a una determinada categoria de missatges. D'aquesta manera, quan un altre dispositiu és capaç de proporcionar aquesta informació, simplement la publica al canal comú sota la categoria que s'hagi acordat i només rebran els missatges publicats sobre aquest tema els dispositius que hi estiguin subscrits», explica Abel Gómez.\nTot i que aquestes arquitectures distribuïdes són especialment escalables i flexibles, no estan exemptes de problemes, ja que encara no hi ha un estàndard de programació establert, com per exemple sí que passa en la creació de pàgines web. Per tant, cal acordar quines són les categories de missatges, així com el format i l'estructura interns. «Com que no hi ha un llenguatge comú i es tracta d'infraestructures tan distribuïdes, és molt fàcil que cada un dels elements els hagi programat una persona diferent, de manera que els missatges poden variar entre els diferents dispositius. Així, en cas que es produeixi una divergència en el nom dels temes o en el format emprat, els receptors no rebran o no en sabran desxifrar el contingut», detalla l'investigador.\nRecentment ha sorgit una proposta de solució estandarditzada per unificar la programació d'arquitectures dirigides per esdeveniments: l'especificació AsyncAPI. Aquesta especificació permet definir tota la informació rellevant necessària per dissenyar i executar dispositius IoT en aquests entorns. No obstant això, AsyncAPI es troba en les primeres etapes de desenvolupament i, per tant, les eines que li donen suport encara són escasses. En aquest context, els investigadors han desenvolupat una eina basada en aquesta nova proposta que permet automatitzar la creació dels missatges en el format adequat, així com l'enviament i la recepció. «Gran part de la feina que cal fer per implementar un programa per a un dispositiu IoT és crear els missatges en el format que esperen els subscriptors al canal i també "traduir" el que arriba d'altres dispositius per poder processar la informació. Es tracta, per tant, d'una gran quantitat de codi que s'ha de programar i que, com que es fa manualment, pot ser una font d'errors», descriu Abel Gómez.\n«L'adopció d'aquesta nova eina —continua l'investigador— permet reduir significativament el temps de desenvolupament i implementació dels programes, i n'afavoreix la interoperabilitat, augmenta la qualitat del codi, i, per tant, redueix el nombre d'errors en el cicle de vida de desenvolupament de sofware.»\nUn model per optimitzar els programes basats en sèries temporals de dades\nUn altre dels reptes de la integració dels sistemes ciberfísics en la indústria 4.0 és la millora de la gestió informàtica de les sèries temporals de dades, com ara les que recullen temperatura o altres dades de manera contínua. Aquest registre històric és necessari per monitorar el funcionament correcte dels sistemes, així com per millorar els processos industrials o per detectar les possibles fonts d'un error després d'un error catastròfic. En aquesta àrea, els investigadors de la UOC, en col·laboració amb un grup de recerca austríac, han dissenyat un model teòric que combina l'enginyeria basada en models amb les bases de dades de sèries temporals per automatitzar part del procés de desenvolupament.\nLes bases de dades de sèries temporals permeten el registre i l'anàlisi de dades històriques massives, com ara el mesurament de tant en tant de la temperatura d'una nevera industrial. Aquesta informació permet després fer diferents operacions, com ara calcular la temperatura màxima o la temperatura mitjana durant un període de temps concret. L'objectiu principal del nou treball ha estat integrar aquest tipus de càlculs basats en bases de dades temporals en un model, és a dir, una representació d'un determinat sistema informàtic, que automatitzi tot el procés i eviti haver de codificar les funcionalitats cada vegada per a diferents casos. «Hem definit un model que permet optimitzar les consultes històriques aprofitant les bases de dades temporals. Aquest model inclou tant com hauria de ser el llenguatge de consultes com l'estructura adequada de les bases de dades temporals que donarien suport a aquest model», descriu Abel Gómez.\nSegons els investigadors, els avantatges d'aquesta proposta és que permetria automatitzar el procés de programació i evitar el risc dels potencials errors de codi, ja que en el model hi hauria especificada tota la informació necessària perquè funcioni correctament. «Aquest model reduiria el temps de programació i també els errors, ja que, en generar el codi de manera automàtica a partir del model, no tens un programador fent-ho a mà que pugui cometre errors», conclou l'investigador.\nAquesta recerca forma part del projecte Open Data for All: an API-based infrastructure for exploiting online data sources, finançat pels ajuts a projectes d'R+D+I corresponents al Programa estatal de recerca, desenvolupament i innovació orientada als reptes de la societat, en el marc del Pla estatal de recerca científica i tècnica i d'innovació 2013-2016 del Ministeri d'Economia i Competitivitat (TIN2016-75944-R).\nArxivat a: UOC PROGRAMACIÓ DISPOSITIUS


gener de 2021 – IES ENRIC VALOR\n20 de gener de 2021 per martinez_mongra\nRequisits Setze anys complits l’any de la prova. Estar matriculat en el nostre centre. Proves El nostre centre realitza proves de Nivell Bàsic (A2) d’INGLÉS i de FRANCÉS. La prova homologada s’articularà en quatre destreses: comprensió escrita (CE), comprensió oral (CO), expressió escrita (EE) i expressió oral (EO). Sol·licitud Emplenar la sol·licitud d’inscripció i presentar en la secretaria … Llegiu més Proves homologades d’idiomes de nivell bàsic A2\nPer a la sol·licitud d’una certificació acadèmica: Has d’emplenar l’imprés de taxes, seleccionant la taxa de Certificacions acadèmiques i certificats a efecte de trasllats MOD. 046, i imprimir les tres còpies. Maneres de realitzar el pagament de la taxa: Pots efectuar el seu pagament en les entitats bancàries corresponents Realitzar el pagament a través del teu compte bancari … Llegiu més Sol·licitud de certificació acadèmica\n12 de febrer de 2021 18 de gener de 2021 per diaz_joscer\nINSTRUCCIONS PER A SOL·LICITAR EL TÍTOL MOLT IMPORTANT: EN CICLES FORMATIUS, NO REALITZAR EL PAGAMENT DE LES TAXES FINS QUE EL TEU TUTOR NO VOS HO INDIQUE. Documents que heu d’aportar: La sol·licitud: Heu d’emplenar l’imprés de taxes MOD 046, (en l’apartat C, no emplenar la data de finalització d’estudis ni la nota mitjana), seleccionant el títol … Llegiu més Sol·licitud de títol\n19 de gener de 2021 15 de gener de 2021 per martinez_mongra\nS’ha publicat la resolució amb la convocatòria per a les proves d’accés als cicles formatius de Formació Professional. A continuació pots trobar un extracte de: Calendari de les proves Horari de les proves Sol·licitud d’inscripció en les proves Tota la documentació ha d’enviar-se signada a través del formulari adjunt. Es pot signar a mà i escanejar … Llegiu més Convocatòria proves d’accés a cicles


El PP demana reconsiderar l'admissió a tràmit de la proposta de JxCat, ERC i la CUP al Parlament\nActualitzat 23/10/2019 13:37 CET\nEl PP ha demanat aquest dimecres que la Mesa del Parlament reconsideri l'acord pel qual va admetre a tràmit la proposta de resolució que van presentar JxCat, ERC i la CUP, que inclou dos apartats --l'11 i el 13-- que han motivat aquesta petició del PP, segons un escrit del partit que ha consultat Europa Press.\nL'article 11 vol que el Parlament reiteri "la reprovació a la monarquia, la defensa del dret d'autodeterminació i la reivindicació de la sobirania del poble de Catalunya per decidir el seu futur polític", i acusa l'Estat d'intentar limitar els assumptes de debat al Parlament i, davant d'aquest fet, defensa la llibertat d'expressió dels diputats.\nA més a més, l'article 13 recorda que el Parlament ha aprovat "desenes de resolucions polítiques sobre el dret d'autodeterminació des de l'any 1989 sense que hagi estat objecte de persecució i censura per part de les institucions de l'Estat", i es compromet a continuar fent-ho si és la voluntat dels diputats de la Cambra.\nEl PP considera que tots dos articles "contravenen clarament" diverses sentències i interlocutòries del Tribunal Constitucional (TC), i inclouen un contingut inconstitucional, motiu pel qual creu que la Mesa del Parlament ha incomplert la seva obligació de no admetre a tràmit iniciatives parlamentàries contràries a la Constitució, segons els populars.\nA més a més, sostenen que l'article 11 planteja que el ple "es reiteri en resolucions o mocions que han estat declarades nul·les i inconstitucionals a través de diversos pronunciaments" del TC, cosa que també critiquen Cs i el PSC-Units, que han demanat reconsiderar l'admissió a tràmit de la proposta o part de la proposta, en el cas dels socialistes.