xevi bardolet: de setembre 2008\nToni Albà, teatre en furgoneta\nDes d'ahir admiro encara una mica més en Toni Albà. No ja com a actor, que no cal dir-ne res de nou respecte al que gairebé tothom coneix d'ell, sinó com a professional, com a responsable de la seva pròpia companyia i com a home de teatre en el sentit més integral del terme. Quan estàs més o menys ficat en l'organització d'una festa major te'n trobes de tots colors a l'hora de contractar un espectacle. Gent simpatiquíssima, gent menys agradable i, de tant en tant, un muntador llomat i força amargat en general que es passa el dia de mal humor, donant ordres tocant-se l'esquena i fotent bronques a tort i a dret fins i tot als de la comissió de festes que l'ajuden i a qui no coneix de res.\nAhir vam tenir en Toni Albà i la seva companyia, amb el Protocol per a camaleons. Van arribar a Sant Pere, en dues furgonetes, poc després de les 11 del matí. Actuaven a les 8 del vespre. Tot i que ho preveia el contracte, no van demanar ningú per muntar. Just els que érem allà per ajudar a descarregar tot el material, i carregar-lo a la nit. Tot el muntatge de l'escenari, que va durar sis hores, se'l va fer la mateixa companyia, els mateixos actors i els seus propis tècnics. Amb en Toni Albà al capdavant, coordinant-ho tot i amb un humor que contagiava a tothom, cantant, imitant i transmetent un bon rotllo impressionant.\nUna hora abans de l'espectacle, quan ja en feia sis que treballaven i que normalment és l'hora que arriben els artistes per trobar-ho tot a punt, els actors de Protocol per a camaleons es van anar a dutxar, a canviar i a posar-se a punt per sortir a l'escenari que acabaven de muntar. Ja els esperava el públic. Van fer la funció, la gent va riure, va acabar la funció i, mentre a la pista començava la botifarrada popular, els actors de la companyia tenien un parell d'hores més de feina per desmuntar l'escenografia i empaquetar-ho tot per tornar-ho a carregar. En Toni Albà va respirar una mica abans de posar-s'hi, fent-se algunes fotos amb admiradors.\nEls carregàvem les furgonetes a quarts d'una de la matinada. I continuaven cantant, escarnint, i rient. I en Toni Albà, a dins de la furgoneta, continuava coordinant l'operació i posant les caixes en ordre com segurament devia fer el primer dia que va anar de bolo.\nSegurament que tot això no fa per un actor de la tele. Per això, des d'ahir, encara admiro una mica més en Toni Albà.\nPublicat per bardo a 12:37 Cap comentari:\nQuè passa avui a Sant Pere?\nLa Bibiana Ballbé, pregonera d'avui\nDoncs que després del concert d'ahir dels Quatre de Corda, que va agradar molt a la seixantena llarga de persones que van ser a la sala d'actes de Les Monges, avui comencen els quatre dies centrals de la festa. Aquest any hi ha la novetat que abans del pregó tindrem cercavila amb La Simforosa. A 2/4 de 10, tindrem la Bibiana Ballbé al balcó de l'Ajuntament, i després les carretilles, el ressopó a la plaça de la Generalitat i els sardanes amb la cobla Ciutat de Girona. A partir de la mitjanit, obrirà el Xiringuito a la zona industrial amb l'actuació, entre d'altres, de la banda SPT. És el cau alternatiu del jovent, però un dels pulmons de la festa, sobretot divendres. Hi ha motiu per acostar-se a tot arreu. A més, ara diu que el temps acompanyarà.\nPublicat per bardo a 0:36 Cap comentari:\nDoncs que comença la festa major. Tindrem un concert amb els Quatre de Corda, que formen el santperenc Jordi Ricart (viola), Roger Pujol i Hèctor Rodrigo (violins) i Arcadi Prat (violoncel). Serà a 2/4 de 10 del vespre, a la sala d'actes de Les Monges. L'organitza la biblioteca L'Esqueller i és la primera vegada que la festa grossa de Sant Pere s'obre amb violins i violoncels. El que passa és que no serà precisament per tocar Mozart, Beethoven o Haydn, sinó Beatles, Nirvana o Evanescence. Una proposta musical original i ben tocada, com ben tocades queden moltes altres coses que aquesta colla toquen amb altres formacions de cambra o simfòniques. El concert és amb entrada gratuïta.\nP.D. Avui també tenim ple del Consell Comarcal. Suposo que entre festa i festa i acte io acte tindré temps per comentar-ne alguna cosa.\nPublicat per bardo a 0:28 Cap comentari:\nSuposo que es nota que aquesta setmana no tinc gaire temps d'estar pel bloc. Sense que serveixi d'excusa, clicant sobre la foto en teniu els motius. Esteu invitats a tot arreu, que consti.\nPublicat per bardo a 23:42 Cap comentari:\nPartint de la condema més total a l'atemptat d'ETA, que és una cosa de la qual no m'apartaré mai, he fet l'excercici de posar-me, per un moment, en l'escenari de diàleg que es va obrir durant l'anterior legislatura i que va acabar essent una estafa. D'ETA cap al govern central, segurament; però segurament que també del govern cap a ETA i, el més greu, cap al conjunt de l'opinió pública que havia fet l'esforç de creure's que allò podia anar seriosament.\nL'exercici és tan senzill com extrapolar el cúmul de mentides i de compromisos incomplerts per part del Govern central en relació a l'Estatut, i posar-ho en el que devia ser la primera mesa de diàleg entre govern i ETA quan va declarar-se la treva indefinida. Llavors, la resposta del PP era que el govern cedia al xantatge dels terroristes per dir-los sí a tot. En canvi, coneixent una mica el Govern, no crec que en tots els mesos que es va dir que hi havia diàleg hi hagués gaire res més que maniobres dilatòries per no acabar proposant massa res, ni en fons ni en formes. I que l'estratègia no anava gaire més enllà que guanyar temps i crear un estat d'opinió, fins i tot al País Basc, en què el terrorisme acabés desapareixent per ofec.\nNo va ser així. I així continuem anant, malgrat tot.\nPublicat per bardo a 16:21 2 comentaris:\nFinalment, la foto denúncia\nQuan feia BUP vaig ser de la cèl·lula fundadora de l'MDT-Osona. No diré amb qui perquè, ara que s'està il·legalitzant tot, encara em farien donar noms per il·legaltizar-los a ells i a tot el que han fet des de llavors amb efectes retroactius. Teníem un local clandestí al carrer Rocaprevera de Torelló. I ho era tant, de clandestí, que fins i tot nosaltres teníem problemes per entrar-hi. També hi teníem una impremta clandestina, que era un ciclostil amb el qual vam arribar a fer vuit o deu butlletins. De tota manera, vaig abandonar la militància abans de pagar la primera quota, perquè un bon dia vam decidir la primera acció: anar a apedregar l'estació de tren de Sant Quirze perquè a la façana encara hi deia San Quirico de Basora.\nAbans de ser de l'MDT, jo m'havia educat amb la Norma, aquella nena tan simpàtica que ens ensenyava català per la tele a començaments dels vuitanta. També corrien adhesius d'aquells que deien En Català, sis us plau. De fet, els principis dels vuintanta quedaven molt a la vora del cop d'Estat del 1981, dels últims anys del franquisme i dels primers anys de recuperació de la democràcia i, de mica en mica, de la normaltizació de la llengua.\nAdmeto que jo n'havia enganxat uns quants, d'adhesius d'aquests. Em sublevava veure el català tan mal escrit en molts rètols, papers, programes i altres cartells penjats en parets i aparadors. Però també entenia, en aquell moment, que era molt més el desconeixement d'una determinada generació de la llengua normativa, més que no pas la falta de voluntat per escriure-la i per reivindicar-la com a vehicle de comunicació normal d'un país normal.\nAra el que em subleva és la desídia amb què a vegades s'està utilitzant la llengua, destrossant-la sense cap mirament ni cap interès per saber com s'escriu. I és simptomàtic, també, que tot i que ja fa molts dies que els cartells que reprodueixo estan en una pizzeria de Torelló -i que fan un mal d'ulls terrible-, no consta que hi hagi hagut ni una sola queixa, ni una sola protesta, ni un sol adhesiu per fer adonar algú que el català és una llengua seriosa, que té una normativa i que s'escriu d'una determinada manera, amb la seva pròpia ortografia i la seva pròpia gramàtica. Doncs aquí, ni una cosa ni l'altra.\nQuan feia de periodista, una de les entrevistes més interessants que recordo haver fet va ser amb en Quim Monzó. I em deia, al final, que estava convençut que ell seria de la generació d'escriptors amb qui es tancaria el català com a llengua literària. "Perquè això s'acaba, segur". Em sap greu constatar que cada dia que passa tinc més motius per donar-li la raó.\nPublicat per bardo a 9:00 Cap comentari:\nQuan sents per la ràdio la quota diària, o si més no setmanal, de la violència de gènere que viu aquest país arriba un punt que ja no t'afecta. Quan les circumstàncies t'hi fan sentir implicat emocionalment i t'alteren el cor, perquè n'acabes de viure un exemple a 50 metres d'on estaves, se't regira l'estómac i et rebenta. Només vull deixar-ne constància pel que ha passat aquest matí a Torelló.\nP.D. De veritat que avui ja tenia previst penjar la foto denúncia. És més, tinc el text escrit i tot. Però ho deixo pel cap de setmana. Les urgències manen. I els principis, encara més.\nDenúncia sense foto\nEm van venir ganes d'escriure-ho al mateix moment que m'hi vaig trobar, però sabent que altres vegades tinc problemes per trobar una idea per escriure me l'he guardat fins avui, que toca actualitzar el bloc. El cas és que ahir, a les nou del matí tocades, vaig baixar al bar de sota a casa a esmorzar i em vaig trobar amb un embús monumental al carrer Sant Miquel i dels que pretenien sortir de la plaça Nova. La primera idea va ser que tot era culpa de l'entrada a l'escola i de la gent que si pogués agafaria el cotxe per anar del menjador a la cuina. (A Torelló, a Sant Pere i a tot arreu, que consti).\nPerò no va ser això. Al mig del carrer, al costat d'una llibreria, s'hi havia aturat un repartidor de premsa que havia de fer la seva feina: deixar els paquets de diaris a dins. Potser no és res del que em vaig imaginar, però la meva pel·lícula és aquesta: com que cap dels aparcaments de la zona de càrrega i descàrrega estaven disponibles, i el que semblava més aviat és que estaven okupats per gent que no tenia res a veure amb el repartiment de res, el bon home va fer la protesta cívica d'aturar-se al mig del carrer agafant-se el temps que li fes falta, més que res perquè no tenia altre lloc on fer-ho.\nSi hagués anat en cotxe segurament m'hauria emprenyat molt. Però com que anava a peu, l'acció del repartidor de premsa, a qui suposo que tothom li devia dir més o menys de tot, em va semblar simplement heroica.\nFalta que el que hagi explicat sigui radicalment veritat. Però si no és veritat, almenys seria maco que ho hagués estat. I ja tinc un altre post escrit.\nFins demà. I dono una última oportunitat, ara sí, als que vull fer objecte de la meva foto denúncia.\nPublicat per bardo a 0:11 Cap comentari:\nJa m'han civilitzat\nEls del Barça em van venir a abraçar quan van saber que ja tenia TDT. Sóc al mig\nAhir al vespre em vaig sentir com Cristòfol Colom devia pensar que se sentien els indígenes quan va arribar a Amèrica per primera vegada: m'havien portat la civilització a casa. Bàsicament, havien instal·lat el reeemissior de senyal digital a Bellmunt i ja podia veure totes les cadenes possibles per la TDT, menys les comarcals, que des d'allà encara no hi emeten. Fins ara només veia les de TV3. Ahir mateix m'havia assabentat, indirectament, que la posada en marxa de les emissions des de Bellmunt afectava els que tenen orientada l'antena a Collsuspina. Això havia de voler dir que a Bellmunt hi havia novetats. Va ser arribar casa, allà a quarts de nou, reconfigurar el terminal, trobar-me amb Antena 3 i veure el primer gol del Barça a la Champions. A casa van acabar guanyant 3 a 1. No sé a fora.\nTinc amics que fa molts mesos que ja han tingut temps fins i tot d'avorrir la TDT i d'arribar a la conclusió que l'oferta global és molt dolenta. I que els segons programes de les principals cadenes generalistes són ben bé la torna, o una mena de blocs on només hi pengen els posts més vells i concursos dels que busquen animals de quatre lletres i es passen mitja tarda per trobar-los.\nJo veig a venir que la TDT difícilment l'avorriré perquè les meves hores habituals de televisió són poquíssimes, però em va fer gràcia, després de tants mesos i de tan aïllament tot i viure al centre de Torelló, veure la tele nítida, sense la pantalla estrellada i tot planxat i polit. Diria que per això va guanyar del Barça.\nEl que encara no he sabut trobar, tot i que l'aparell ho ha estat regirant tot durant la nit, és el més mínim indici de canal públic de televisió comarcal. A partir d'ara podré comprovar a cada moment, i directament des de casa, les ganes que hi ha de fer-lo.\nP.D. Estic tan content amb la TDT que dono un dia més de marge als que em volia carregar amb la foto denúncia que vaig anunciar ahir.\nPublicat per bardo a 8:22 Cap comentari:\nD'entrada demanar disculpes als que dilluns a la mateixa hora van pensar que entrant al bloc hi trobarien alguna cosa. Jo pensava al mateix. De fet, el tema ja el tinc a punt. És una foto denúncia que quan em disposava a fer aquest matí m'he adonat que tenia la càmera sense targeta i sense piles. Com que desgraciadament no crec que d'avui a demà millori la situació, miraré de presentar el cas demà mateix. Mentrestant, i per dissimular, el que proposo és que us mireu la programació de la festa major de Sant Pere, que estarà força bé i que comencem la setmana que ve. Que bé!\nPublicat per bardo a 10:27 Cap comentari:\nJa serà molt si com a mínim ens creiem aquesta.\nBona Diada a tothom, i fins dilluns a la mateixa hora!\nPublicat per bardo a 11:02 Cap comentari:\nAvui TV3 fa 25 anys. Malgrat tot, és un dia per felicitar-la, i per felicitar molt especialment els que van tenir l'encert de crear-la i de convertir-la en l'instrument més potent de projecció de la nostra llengua. A mi em va fer gràcia, ahir a la nit, passejant-me per la web del 25è aniversari, veure que el primer record que hi tenen penjat de tots aquests 25 anys d'història, just sota el vídeo de l'inici d'emissions amb en Joan Pera, és un de meu. No l'explicaré pas aquí. Si el voleu veure, és aquest. Per molts anys!\nP.D. El programa d'avui me l'hauré de gravar, perquè a Sant Pere ens estarem menjant sardines boníssimes escoltant unes havaneres que encara ho seran més.\nPublicat per bardo a 8:50 Cap comentari:\nAquest dilluns vaig ser, amb d'altra gent, a Montserrat acompanyant una expedició dels Jubilats Bellmunt de Sant Pere. Vam omplir un autocar amb 40 persones, vam anar a la conventual solemne del 8 de setembre, vam ser rebuts pel torellonenc abat emèrit i vam anar a dinar a Collbató, en un petit restaurant de poble on vam menjar la mar de bé per menys de 10 euros -cafè inclòs-, cosa que vist fredament pot acabar essent del més destacat del viatge. Més que res perquè comença a ser difícil dinar en un restaurant dignament per aquest preu.\nMontserrat m'ho conec una mica, i els que em coneixen ja saben per què. Però anar-hi en companyia d'altra gent que per primera vegada, per exemple, tenen contacte amb l'interior del monestir, t'ho fa reviure amb la il·lusió i l'interès afegit que també hi posa tota aquesta gent. O sigui que faré el resum del que ens van explicar, que són coses d'aquelles que si un estudiant ha de fer una redacció de sisè i busca "Montserrat" sàpiga, per exemple, això.\n· El dia 8 de setembre s'hi celebra la festa de la Nativitat de la Mare de Déu. La de Montserrat és, com moltes altres, una de les marededéus trobades. Explica la llegenda que va ser un pastor que un bon dia va veure una llum molt estranya darrere unes mates. Avisats el rector i fins i tot el bisbe, van anar fins al lloc i, després de gratar una mica, van descobrir-hi la imatge de la Mare de Déu. La idea inicial era portar-la a la Seu de Manresa, però mentre l'hi duien, al passar per on ara hi ha el santuari la imatge es va fer terriblement pesada -de pes, vull dir- i no hi havia manera de moure-la. O sigui que van acabar deduint que és que es volia quedar allà. I allà s'ha quedat.\n· Sant Ignasi de Loyola era un noble navarrès que fa ser ferit en una cama durant una de les seves batalles. Convalescent, va començar a llegir i va entrar en contacte amb els textos religiosos. El van afectar fins al punt que, després, va voler iniciar un peregrinatge a Terra Santa. Quan anava cap a Barcelona cap a embarcar-se, alguna cosa el va fer aturar a Montserrat. El va rebre un monjo i va quedar captivat del lloc i de la Mare de Déu, a qui va fer vetlla d'armes una nit sencera. Després, va desvestir-se de l'armadura i va anar fins a Manresa, en una cova, on va escriure els seus exercicis espirituals.\n· Cada any passen per Montserrat 2,5 milions de persones. La comunitat la formen uns vuitanta monjos, en què també s'hi compten els de les comunitats associades del Miracle i Cuixà.\n· La història del santuari comença el 888, i a partir de 1025 hi ha la primera vida monàstica, amb els monjos que hi envia l'abat Oliba des del monestir de Ripoll. Precisament, aquest 2008 s'està celebrant el mil·lenari de l'abat Oliba, i el 2025 se celebrarà el de Montserrat com a monestir.\n· La devoció de la Mare de Déu és una de les que ha tingut, des de tots els temps, més projecció internacional. A Praga hi ha una església dedicada a la Mare de Déu de Montserrat, com també al Brasil. I l'illa de Montserrat amb què l'expedició de Cristòfor Colom va batejar una de les seves descobertes a les antilles, en el segon dels seus viatges a Amèrica, remet al nostre Montserrat. S'ho coneixien prou bé, sobretot un monjo de Montserrat que l'acompanyava per delegació papal.\nPublicat per bardo a 17:54 Cap comentari:\nQue sempre s'aprenen coses ho demostra que si fa uns pocs dies m'haguessin demanat quants anys té l'estelada no se m'hauria acudit dir que 100. I la diferència entre una estelada amb el triangle blau o groc, com el fons de la bandera, és una cosa que -tot i que no m'hauria costat res preguntar-ho o buscar-ho- tampoc l'hauria sabut explicar. En resum: la històrica és la blava, en què el blau representa el cel comú de la humanitat, mentre que la groga amb estrella roja és la d'influència marxista i aquest any també està d'aniversari: se la van inventar el 1968, i per tant té 40 anys.\nAhir vaig aprendre tot això a Bellmunt, on la Comissió Unitària de l'Onze de Setembre hi va pujar una estelada de 8 metres per 5 amb motiu de la Diada i de la campanya 100 anys, 100 cims. La que ha anat més lluny és a l'Everest. A Bellmunt ens vam quedar en 1.246 metres, que fan de bon fer, sobretot si hi puges en cotxe com va ser el meu cas.\nEm va semblar un acte interessant, pedagògic i valuós pel que tenia, també, de trencar alguns estigmes que associen l'estelada amb l'independentisme radical, el violent i el que legitima el terrorisme. Res més lluny de realitat, i més encara com més enllà portes la història. La millor definició me la feia l'Oriol Falguera, de la comissió 100 anys d'estelada. Vicenç Albert Ballester, a qui es considera pare de l'estelada, venia a ser "un Eliseu Climent de l'època". És a dir, de 1918. A la web de la campanya s'explica l'origen i les adhesions que està tenint la iniciativa, tot i que "de moment encara no ha sortit per TV3". I els promotors tampoc se n'han sortit amb el Museu d'Història de Catalunya, on es va proposar una exposició sobre el tema. Se'n va començar a parlar amb en Jaume Sobrequés, però al maig el van substituir. Coses que passen.\nPublicat per bardo a 8:30 Cap comentari:\nAgenda Nacional de Catalunya\nAdmeto que no sóc gens original. És un copiat literal de la web de Sant Pere, però agafeu-vos-ho com una invitació. La pujada a Bellmunt serà maca, i les havaneres de dimecres, molt bones. Bon cap de setmana, i no oblideu la senyera -com a mínim- al balcó!\nDins dels actes unitaris de celebració de la Diada Nacional a la Vall del Ges, aquest diumenge 7 de setembre es farà a Sant Pere la pujada de l'estelada a Bellmunt en el marc de la campanya 100 estelades, 100 cims. Se sortirà a 2/4 de 9 del matí de Sant Pere i, a dalt, hi haurà esmorzar i parlaments. A la 1 del migdia, a la sala d'actes de Les Monges, s'inaugurarà l'exposició sobre el centenari de l'estelada, que els propers dies passarà pels altres municipis de la Vall. A Sant Pere, la resta d'agenda de l'11 de Setembre és aquesta:\n· A les 20.30 h, sardinada popular a la plaça del Dr. Monmany\n· A les 21.30 h, havaneres amb el grup L'Empordanet (Palafrugell)\n· A les 14.00 h, dinar popular i ball al pavelló, organitzat pels Jubilats Bellmunt\nDiu que Catalunya serà pionera al món en la instal·lació d'un sistema d'infrarojos per detectar si en un cotxe hi va només el conductor o unes quantes persones més. I que si és així, tindràs descompte als peatges per agrair-te la contribució a una mobilitat més sostenible. També seria pioner que cada vegada que passes per un peatge et fessin passar per la cabina de pagament manual i que l'encarregat de caixa comptés la gent que hi va descomptant 20 cèntims pel segon passatger, 40 pel tercer i pagant-te directament un parell d'euros a partir del quart. No crec que ho facin enlloc més del món, això.\nEl que no sé, però, és si a l'hora de detectar els subjectes d'un cotxe, els infrarojos donarien per bo un personatge com el pilot automàtic d'aquesta foto, que és una escena mítica de la mítica Airplan! (1980). Amb quatre o cinc viatges segurament que ja l'amortitzaries. El que passa és que si te'n vas a Internet per buscar-hi ninots inflables, no surten precisament acompanyants per fer bulto a dins d'un cotxe.\nPublicat per bardo a 9:02 Cap comentari:\nSubvencions comarcals de Cultura\nAhir vam tenir la primera reunió de la comissió permanent del ple del Consell Comarcal. Com ja vaig explicar en un post anterior, els temes eren molt de tràmit, tot i que al final va aparèixer la Mila Martrínez, consellera d'Immigració, per presentar-nos una memòria de la seva àrea i dir-nos que aquest any s'han pogut gestionar 30.000 euros més i que s'ha disparat el servei de traduccions que s'ofereix als nouvinguts: en el primer semestre de 2008 ja se n'han fet tantes com en tot l'any passat, prop de 500. Com a rellevant, i de l'acta corresponent a la sessió de juliol i que ahir vam aprovar, enumero les subvencions atorgades per l'Àrea de Cultura a les entitats d'Osona en base a la convocatòria oberta per tot l'any, i que ha repartit uns 30.000 euros. Ahir vam fer el mateix aprovant les d'Esports. Faré el mateix quan, al mes que ve, ratifiquem l'acta de la reunió d'ahir. Els santperencs que sàpiguen que hi ha 1.000 euros pel Centre Excursionista Serragrenyada.\nP.D. El tros blanc que hi ha fins al començament de la taula no hi hauria de ser. M'hauré d'apuntar a un curset perquè m'ensenyin a esborrar-lo.\nXXè Concurs literari Ajuntament de Gurb\nFira Medieval de Besora\nSisè festival de curtmetratges de Manlleu\nTeatre per a persones amb discapacitat intel·lectual de la comarca d’Osona (Sant Tompas)\nFira del Fil a l’Agulla de Tona\nFlama del Canigó 2008 (Tradicat)\n7a Fira del Llibre de Muntanya\nOsonaSona (Pla del Remei)\nLes caramelles de Sau – 7a. edició\nLa conservació i el foment de la cultura i la tradició del món rural - Conservació material passants 3 tombs\nTertúlia literària i club del llibre al Centre de formació permanent d’Osona Sud\nCertamen literari del Moianès i Osona, de Collsuspina\nCasa museu del Voltreganès (2a fase)\nMissatges al vent, d’ADFO\nFes-te l’agost, de Prats de Lluçanès\nEspectacles familiars a l’Esquirol\nXXIX premis literaris de Calldetenes\nVersosbisaura 2008. Quarta edició\nLes papallones, els insectes i altres éssers vius en l’obra de Verdaguer\nPublicació que inclou l’edició d’un DVD titulada: Cantar a la fàbrica, cantar al “coro” (MIT)\nDinamització del teatre no professional a la comarca d’Osona - Activitat Premi Boira de Teatre\nIV Festa de les Arts del Lluçanès\nAprilium (Les Masies de Voltregà)\nCicle de conferències 2008. Recursos que mouen el món. Rutes comercials a través de la història (L’Esquerda)\nPessebre vivent vila de Rupit\nPublicat per bardo a 22:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: consell comarcal\nTornen les reunions del Consell Comarcal\nAquest és l'ordre del dia de la comissió permanent del ple del Consell Comarcal que es reuneix aquest dimecres, a 2/4 de 8 del vespre. No és gaire emocionant, però com que és el primer suposo que també estrenarem bata.\n01.- Aprovació de l’acta de la sessió anterior (08/2008)\n02.- Aprovació de la 3a certificació del projecte constructiu dels col·lectors i l’EDAR de les Cases Noves.\n03.- Aprovació de la 2a certificació del projecte constructiu dels col·ectors i l’EDAR de Tavertet.\n04.- Aprovació de la 2a certificació del projecte constructiu dels col·lectors i l’EDAR de Santa Maria de Besora.\n05.- Encàrrec redacció i execució del projecte de generació d’energia elèctrica a partir del biogàs generat a l’EDAR de Vic.\n06.- Ampliació de l’encàrrec de reposició i millores pels sistemes de sanejament a la comarca d’Osona.\n07.- Adjudicació definitiva del subministrament de bosses de recollida de vidre i fracció multiproducte.\n08.- Modificació d’algunes rutes escolars.\n09.- Contractació personal laboral.\n10.- Aprovació de bases i convocatòria d’ajuts per l’activitat “Taller del Pa”.\n11.- Aprovació de bases i convocatòria d’ajuts pel programa “Entrem als Museus d’Osona”.\n12.- Primer atorgament d’ajuts individuals de desplaçament curs 2008-2009.\n13.- Primer atorgament d’ajuts individuals de menjador obligatori pel curs 2008-2009.\n14.- Primer atorgament d’ajuts individuals de menjador de caràcter socioeconòmic pel curs 2008-2009.\n15.- Ratificació de resolucions.\nEn un altre ordre de coses, agraeixo i felicito el Consell Comarcal perquè el tema de la xerrada de l'Onze de Setembre sigui, aquesta vegada, la figura de l'Abat Oliba en l'any del seu mil·lenari. Arran de la moció d'adhesió que es va aprovar en l'últim ple, al juny, a proposta del grup d'ERC, el nostre grup va afegir que seria oportú dedicar-hi l'acte institucional de la Diada d'aquest any. O sigui que faig extensiva la invitació a tothom a través del targetó que ja se m'ha fet arribar, via electrònica:\nONZE DE SETEMBRE. DIADA NACIONAL DE CATALUNYA\nL’Il·lm. president del Consell Comarcal d’Osona, Sr. Miquel Arisa Coma, i la consellera delegada de cultura, Sra. Rosa Vestit Villegas, us conviden a assistir a la conferència L'Abat Oliba: Pare de Catalunya i Pare d'Europa, a càrrec d’Elisabet Ferran Planas, doctora en Dret per la Universitat Pompeu Fabra, que es farà el dia 17 de setembre, a les 18.00 h, a la Sala de Plens del Consell Comarcal d’Osona.\nCoordinarà l’acte el poeta Josep Checa\nVic (Osona), setembre de 2008\nPublicat per bardo a 9:40 Cap comentari:\nAhir vaig veure per primera vegada la Mònica López presentant el temps a TVE-1. Ara en diuen 1 a seques. I després de sentir-la vaig estar temptat, pensant en aquest matí, a posar-me a escoltar la COPE i comprar La Razón, El Mundo, i l'ABC -tot i que aquest, últimament, potser no tant. No per res: al final del programa demanava als telespectadors que li enviïn fotos de fenòmens meteorològics, com ja es fa aquí amb TV3, i quan va donar l'adreça se li va escapar "erre té vé é ese". Mare de Déu! Els catalans ens estem carregant el castellà a Catalunya i només faltava que una catalana s'atrevís a carregar-se'l directament a Madrid i a la tele pública que representa la vertebració d'Espanya i de la seva llengua. Se l'hauria de cessar immediatament.\nConsti que se'n va adonar i ho va corregir al final, però tampoc li acabava de sortir i per trobar la "uve" es va entrebancar una mica.\nAixò dels nervis és curiós. Tècnicament, parlar davant d'una càmera és exactament igual si a l''altra banda hi tens 40.000 persones, o 200.000, o 2,5 milions. Al capdavall, el presentador, des de la tele, sembla que s'adreci personalment a un sol espectador. Però potser els nervis van ser més per haver de parlar en castellà quan no estàs habituat a fer-ho per la tele. I consti que, tret de la ve baixa, l'accent era impecable.\nDe moment, el més dolent de la Mònica López a TVE és el cop de flaix que li van fer a la cara en la foto oficial de presentació.\nPublicat per bardo a 9:26 Cap comentari:\nUn dels primers problemes de lògica que em van plantejar de petit i que ni amb tots els meus anys d'estudis ni, fins i tot, com a conseller comarcal he pogut resoldre és el següent: matemàticament és impossible anar d'un lloc a un altre perquè, per poder-hi arribar, has de passar prèviament per mig camí. I avançant de meitat en meitat és impossible arribar matemàticament a la distància 0. Això és un trauma molt gros.\nJa fa dies que volia penjar aquest post però l'actualitat me l'ha fet ajornar fins avui. Bàsicament era per dir que els rècords olímpics els trobo essencialment molt relatius, i que quan estem parlant de dècimes de diferència -parlo d'atlestisme, i de natació- pot haver-hi factors ambientals que condicionin en gran mesura aconseguir una fracció de segon de més o de menys en una determinada marca. La densitat d'una aigua, o la seva composició química, deuen poder aportar més o menys resistència a l'hora de nedar per una piscina, no? I un determinat parquet de pista deu poder fer més fàcil córre-hi més o menys que un altre, no? Existeixen dues piscines, dues aigues, dues pistes d'atletisme exactament iguals? Només podrien ser-ho si fossin exactament la mateixa i el mateix lloc. I que la cursa es corrés exactament al mateix moment. Cosa que és impossible.\nEls recordmans olímpics són terribles, no ho nego pas. Però suposo que també arribarà el dia que una marca olímpica ja no es podrà rebaixar més. Si anéssim rebaixant de dècima en dècima i creguéssim que sempre es pot superar, arribaríem a l'absurd que una cursa hauria d'acabar-se abans de començar, i aquest récord fins i tot em veig en cor de fer-lo jo.\nQuè passarà el dia que això arribi? Doncs que per trobar nous al·licients ens inventarem la cursa dels 90 metres llisos, o els 40 metres esquena si anem a la piscina. Llavors segurament podrem viure de noves il·lusions olímpiques unes quantes desenes d'anys més.\nPublicat per bardo a 15:28 Cap comentari:\nL'oracle Joaquim Maria Puyal\nSi jo fos (de) Rac-1, hauria trobat gairebé una falta de respecte el que va dir en Joaquim M. Puyal a la Universitat Catalana d'Estiu a Prada de Conflent, en motiu del merescut homenatge que se li va fer el 18 d'agost passat. Va venir a dir que en aquest país falta un grup potent de comunicació privat en català. I que se sentia frustrat de no poder-lo fer ell.\nTambé em va estranyar força l'article que li va dedicar l'endemà el director de l'Avui, Xavier Bosch, que com a tal està dins de l'òrbita del Grup Godó (La Vanguardia) i, per extensió, també de Rac-1, del mateix grup. També és veritat que Bosch havia estat el primer conductor d'El món a Rac-1 i que en va marxar d'una manera bastant poc ortodoxa per anar a dirigir el diari. Bosch convertia Puyal en una mena d'oracle, de veu profètica que està per sobre el bé i del mal, i que tot allò que diu s'ha d'interpretar com la paraula del Mestre. Home...\nQue a Rac-1 els va saber greu el que va dir Puyal ho demostra que pocs dies després van atacar-lo anunciant que les transmissions esportives del Barça s'acostaven més que mai a les seves, amb només 23.000 oïents de diferència, i que els que segueixen el Barça per Catalunya Ràdio tenen, la majoria, més de 45 anys, mentre que Rac-1 està capitalitzant tota l'audiència més jove.\nI llavors, Catalunya Ràdio, en una campanya inaudita en els seus 25 anys d'història, ha atacat Rac-1 per recordar que les transmissions d'en Puyal tenen més oïents que totes les cadenes de la competència en català juntes. Cosa que tampoc desmenteix l'anterior, de fet.\nRac-1 deu tenir tota la legitimitat per considerar-se un grup de comunicació privat en català potent, ni que sigui perquè ara mateix és l'únic. I no és gens menyspreable que en determinades franges horàries (que ben aviat m'ensumo que s'ampliaran) ja estigui superant Catalunya Ràdio, fins ara la inqüestionada ràdio més potent del país, en audiència. Per això els devia molestar que en Puyal digués el que va dir a Prada de Conflent, com menystenint el que avui ja representa aquesta emissora i quan, en realitat, el moment més baix fins i tot d'autoestima des de la seva creació l'està vivint ara mateix Catalunya Ràdio.\nJo escolto en Puyal perquè l'he estat escoltant des d'el Futbol en Català de Ràdio Barcelona. Ha estat -i és- un dels millors comunicadors que ha donat aquest país, però malgrat tot tampoc crec que calgui divinitzar-lo. I també em sembla oportú destacar que la independència professional també es demostra posicionant-se públicament, i immediatament, sobre les coses que passen a cada moment. Els oracles ja ho tenen, això: que moltes vegades només parlen quan els interesssa, i no pas quan realment faria falta que ho fessin.\nPublicat per bardo a 8:30 2 comentaris:


guixarot – Fitxes de Dubtes i Terminologia\nDj, 08.07.2021 -\tLletra G\nJoc de fer guixarots.\nLa paraula guixarot és una variant poc documentada de guixot ‘gargot, garramanxo’ que no apareix en els diccionaris i sobre la qual s’interessava una companya de l’Aoetic.\nCom a documentació escrita, la podem trobar en obres de Jordi Puntí (Manlleu; veg. Google Llibres). A més, la xarxa també arreplega curiositats com un «joc de pintar fent guixarots» . A més, és significatiu pel que fa a l’extensió del terme la llibreria El Guixarot (Taradell) o el fet que s’utilitze esta paraula en les «Activitats de repàs de nivell Intermedi. Gramàtica i vocabulari» del bloc del Servei de Llengües de l’UAB (veg. pdf del 2013), on hi ha l’exercici següent en què cal localitzar el sinònim de gargot:\n3. Hi ha qui pensa que les pintures de Miró són gargots que podria fer un infant.\na) guixarots b) fuetades c) grolleries\nTambé podem documentar que es tracta també d’un cognom (veg. Ginés Guixarot); a més, hi ha la variant guixerot, que és un malnom de Felanitx (veg. Els malnoms felanitxers contemporanis de Miquel Roselló i Mesquida):\nNom: Guixer (2)\nTranscripció fonètica: [ɟi’ʃe] Variants formals: guixer/a, guixeret/a, guixerot/a\nSignificat: Guixaire; qui treballa en guix, o qui ven guix (DCVB)\nDocumentació (font): –\nHistòria i cultura popular: –\nMotivació: Malnom motivat per l’ofici o ocupació d’algun dels membres de la família que el porta.\nEtimologia: derivat del llatí gypsu, “guix”. (DCVB)\nPublicat en Lletra GEtiquetat dialectes, lèxic, substantius\nCategories Selecciona la categoria General (1) Lletra A (64) Lletra B (21) Lletra C (70) Lletra D (31) Lletra E (31) Lletra F (13) Lletra G (19) Lletra H (7) Lletra I (10) Lletra J (5) Lletra K (3) Lletra L (11) Lletra M (24) Lletra N (10) Lletra O (4) Lletra P (36) Lletra Q (3) Lletra R (24) Lletra S (17) Lletra T (37) Lletra U (1) Lletra V (9) Lletra W (1) Lletra X (7) Noms científics (6)\nabreviacions accepcions adjectius agricultura AVL castellà ciència complement directe preposicional construcció criteris dialectes diccionaris economia expressions gastronomia GIEC història informàtica juridicoadministratiu literatura locucions lèxic medi ambient medicina morfologia neologia normativa ortografia perífrasis política preposicions pronoms registres revisions revisions-2001 sintaxi sociologia substantius Termcat toponímia traducció transcripcions transport verbs àrab


Abrines, MVP de la jornada 9 de la Lliga Endesa\nAmb un gran encert des de la línia de tres, Abrines va aconseguir un 27 de valoració en el partit contra l’UCAM Múrcia Per tercera setmana consecutiva, un jugador del FC Barcelona aconsegueix el premi al millor jugador de la jornada, un fet inèdit a l’ACB\n[[DES_1]]Àlex Abrines va aconseguir una valoració de 27, en el partit que va significar la victòria 1.000 del FC Barcelona a l’ACB. Aquest encert li va valer el reconeixement de millor jugador de la jornada 9 de la Lliga Endesa. L’aler mallorquí guanya així aquest premi per primer cop a la seva carrera, un reconeixement que confirma la seva gran temporada. Abrines, que comparteix el guardó de jugador de la setmana amb el base del Laboral Kutxa Fabien Causeur, també és al millor cinc la setmana de la Lliga Endesa.\nAmb uns grans números, sobretot des de la línia de 3, va ser el jugador més destacat del partit de diumenge contra l’UCAM Múrcia. L’aler mallorquí va aconseguir 24 punts amb un 6 de 7 en triples i un 6 de 6 en tirs lliures. Va completar un gran partit amb 2 rebots, una recuperació, un tap i quatre faltes rebudes. Així, Abrines estableix el seu propi rècord de valoració, superant els 23 que va aconseguir en dues ocasions la temporada passada.\nTercer premi consecutiu\nÉs la tercera jornada consecutiva que un jugador del Barça aconsegueix el guardó, quelcom que no havia passat mai a la història de l’ACB, amb la dificultat afegida de tractar-se de tres jugadors diferents. Després dels premis de Lampe a la jornada 7 i Tomic a la 8, el guardó d’Abrines confirma que la figura de líder es reparteix entre tots els jugadors de la plantilla.


Dimecres, 5 gener 2022. 09:18\nAquestes són les 21 notícies més llegides pels nostres lectors del 2021. També us oferim un enllaç a l'ANUARI 2021 amb un resum de les notícies més destacades de l'any, que podeu llegir en línia o descarregar-vos.\nEl primogènit, Fernando, va estar a l’Estat Major franquista; el fill més longeu, Francisco, va ser president de l’Atlético de Madrid\nPere Vives Vich va ampliar el terme municipal d'Igualada, va ser pioner de l'aviació militar a l'Estat i va acabar marcint-se a l'ambaixada de Noruega a Madrid durant la Guerra Civil espanyola. Hi va morir el 1938. Mentre, els seus tres fills varons donaven suport actiu al règim de Franco.\nDimecres, 22 setembre 2021. 03:00\nEs van exhaurir les existències dels deu restauradors\nGairebé una tona de cargols cuinats en cinc paelles gegantines. La Fira de la Vinyala va tornar a Òdena, acompanyada de la tradicional Festa de la Verema, que un any més va reunir hereus i pubilles per la tradicional trepitjada de raïm per convertir-lo en most.\nUnes 200 persones assisteixen a l'ofrena del Ciri Votiu d'Igualada a Montserrat\nVa ser el primer acte d’aquesta tradició que es fa amb el nou pare abat\nDimarts, 21 setembre 2021. 03:00\nLa històrica relació entre el monestir de Montserrat i la ciutat d'Igualada va sumar un nou capítol més amb l'ofrena del passat dissabte, del Ciri Votiu. La tradició es va recuperar els anys 90 i enguany es va fer amb el nou pare abat.\nEls 'influencers' del veganisme venen a Igualada aquest dissabte, a Naturveg\nEl regidor Jordi Marcé celebra que ”ens anem convertint en un referent del veganisme”\nDivendres, 17 setembre 2021. 03:00\nAmb ànims renovellats i en el seu eix habitual de l'avinguda dels Països Catalans, torna Naturveg, aquest dissabte a Igualada. La presentació del certamen la feien aquest dimecres Joan Boix, president de Nou Centre, i el regidor Jordi Marcé Termes.\nLa ciutat d'Igualada oferirà el Ciri Votiu a Montserrat aquest dissabte 18\nLa tradició es remunta a l’any 1515\nIgualada continua amb la seva tradició de més de mig mil·leni de tribut a Montserrat i a la Moreneta. L'Ajuntament organitza una sortida d'autocars, gratuïta, a les 9 del matí des de l'estació d'autobusos.


Chicago Parthenon Hostel, Hostal a Chicago · HostelsClub\nChicago Parthenon Hostel, Hostal a Chicago\n310 S. Halsted Street, Chicago, Estats Units\nChicago Parthenon Hostel disposa de fàcil accés als transports públics i resulta un alberg convenient per visitar Chicago.\nChicago Parthenon Hostel és un alberg central de Chicago situat al barri de Greektown. Oferint allotjament en habitacions privades i dormitoris econòmics, compta amb una ubicació privilegiada a prop de l'estació UIC-Hastle i de Clinton-Blue. Aquest alberg ofereix llençols, esmorzars i wifi gratuïts.\nL'allotjament està disponible en dormitoris femenins i masculins, així com habitacions privades amb bany compartit.\nL'esmorzar, WiFi i llençols són gratuïts.\nEl Chicago Parthenon Hostel està situat en un districte local de Chicago, anomenat Greektown, i és a prop de botigues, restaurants i bars; també és a prop de la línia blava UIC-Hastle i Clinton-Blue.\nEls clients poden relaxar-se en un ampli saló amb TV de pantalla plana i utilitzar la cuina comuna. Per als que no volen cuinar hi ha un restaurant i un bar. Els clients també poden utilitzar un servei de lloguer de bicicletes a prop.\nCondicions especials 3% merchant fee for payment made by cc upon arrival\nTaxes Taxes not included: Local City Tax 17,4%


Antígona - Antoni Janer Torrens - Batecs Clàssics\nDe fet, multitud de títols teatrals són noms de dones. La rebel·lió davant la injustícia del tirà es veu representada en Antígona que, desobeint ordres i desafiant fins i tot la pena de mort, enterra el seu germà Polinices; la fidelitat conjugal, en Penèlope, la fidel esposa d’Ulisses, que durant més de vint anys espera el seu retorn; l’amor conjugal, en Alcestis, que ofereix la seva vida per salvar la del seu espòs, Admet.\nAquí teniu un reportatge sobre les dones empoderades de l'antiga Grècia.\nEros, la força primordial\nTanmateix, la primera menció d’Eros en la literatura grega la trobam a la Teogonia d’Hesíode (segle VIII aC). Apareix en els albors del cosmos al mateix temps que Gea, la Terra. És la força primordial que fa moure els altres déus. Aquest paper està en sintonia amb el que li assigna la posterior Teogonia òrfica, que narra que Eros va sorgir de l’ou còsmic inicial i va donar origen a la resta de déus i després, a través de les cendres titàniques, als humans.\nHesíode torna a anomenar Eros en el naixement d’Afrodita, sorgida de l’escuma marina prop de Xipre. En aquest cas, però, és una figura diferent, que, al costat del Desig i la Persuasió, s’integra al seguici de la deessa com un adolescent gràcil, tal com l’han representat els pintors.\nEn El Convit de Plató, Eros és fill de Penia (“pobresa”) i Poros (“riquesa”). L’amor, per tant, és quelcom intermedi entre la pobresa més absoluta i la riquesa més abundant, entre no tenir res i tenir-ho tot. D’aquesta manera, si no coneixem algú, no l’estimam i, si el coneixem massa, el deixam d’estimar. En qualsevol cas, Plató, menyspreant els plaers sexuals d’Afrodita, dotà Eros d’un sentit transcendent en la seva funció d’orientar l’ànima humana cap a allò bell ideal, més enllà del món material. Al seu parer Eros és la força que imanta el cosmos i eleva l’ànima cap al Bé i la Bellesa.\nSòfocles, a la seva tragèdia Antígona, parla sobre els efectes d’Eros. Ho fa en aquest fragment (vs. 781-807) que posa en boca del cor (la traducció és de Carles Riba:\n“Amor invencible en batalla,\namor, que enmig dels bestiars et llances,\nque vas a les galtes suaus\nde la joveneta a fer nit\ni rondes més enllà del mar\ni per les ferésteques clastes:\nde tu ningú no s’escapa,\nni dels celestes que no moren\nni dels efímers humans;\ni el qui et té, tot d’una delira.\nTu àdhuc dels justos, injustes\nles ànimes rossegues a l’oprobi;\ntu també aquesta discòrdia\nde consanguinis has mogut.\nTriomfa el desig que pels ulls\nde la núvia de llit amorós\nfulgeix, i seu de costat\namb les altes lleis que governen\nel món; car sense combatre\nfa el seu joc la dea Afrodita".\nI aquí teniu la fantàstica cançó de Rafa Carra "En el amor todo es empezar":\nAquí teniu reflexions sobre la sort.


Aquest dissabte hi haurà un esdeveniment molt important i no estem parlant d'Eurovisió | Adolescents.cat\nAquest dissabte hi haurà un esdeveniment molt important i no estem parlant d'Eurovisió\nper Redacció , 17 de maig de 2019 a les 14:35 |\nAquest dissabte Eurovisió no serà l'únic esdeveniment mediàtic que viurà el continent europeu. I és que el 18 de maig també se celebrarà la final de la Champions femenina a Budapest entre l'l 'Olympique de Lió i el Barça.\nEs tracta d'un partit històric perquè és la primera vegada que un equip de l'estat espanyol es classifica per a la final de la competició. I no només això, sinó que també és el primer cop que es venen tantes entrades –més de 18.000- per aquesta final. Un fet que demostra que l'esport femení interessa i que pot ajudar a obrir camí a altres competicions menys conegudes. És per això que el partit de demà és important.\nI és que, malgrat que s'ha avançat molt en aquest sentit, encara queda moltíssim per fer, ja que en moltes ocasions l'esport femení és tractat com a secundari o irrellevant.\nPer posar un exemple, La Lliga no va tenir en compte que aquest dissabte a les 6 de la tarda es jugava la final femenina i va programar el partit masculí Eibar-Barça per a la mateixa hora. Després de rebre multitud de queixes, la competició espanyola va decidir modificar els horaris per tal que tots dos partits no coincidissin. Hauria passat el mateix si la final hagués estat masculina?\nEn definitiva, si demà voleu seguir la final de la Champions femenina, ho podeu fer a partir de les 6, a Gol TV i a Barça TV.\nPer Anònim7 el 18 de maig de 2019 a les 17:53\nEstic d'acord en que s'ha avançat molt en aquest sentit, però em sembla indignant com a dona que les entrades més cares Costessey 5€ per la final d'un torneig euro peu tant important com és la Champions\nPer Políticament incorrecte el 17 de maig de 2019 a les 19:20\nPer un moment pensava que parlarieu del show que hi ha amb palestina i israel....esperava massa. En fi, a vosaltres us importa més l'esport femení en comptes de visibilitzar la gran repressió que està havent als palestins. Per "colmu" tot i sabent els problemes que hi ha, encara decideixen fer eurovisió allà. Quins cullons!\nPer Políticament incorrecte el 18 de maig de 2019 a les 15:32\nTu saps que a palestina també hi havien dones? I homes i nens i noies i avis...tots ells assassinats brutalment i em dius que perquè reconeguem l'esport femení, és solucionarà tot això? Quanta demagògia...el problema d'Israel i Palestina no té res a veure ni amb dones ni amb homes, o sigui et pots estalviar tots els teus arguments dogmàtics feministes i progressistes. Que tu preferiexis mirar un partit de futbol femení en comptes del patiment de milers de persones em sembla d'una crueltat immensa, a més crec que estàs parlant sense saber el que està passant allà. I per l'altra persona que m'ha contestat, et dic el mateix. M'estàs excusant de que perquè vosaltres "viviu oprimides" és més important que el genocidi que s'està portant a terme a palestina? I per cert, deixem dir-te una cosa. No esteu revolucionant ni solucionant res. El què realment esteu fent, és dividir més la societat. Perquè hi ha molta gent que està cansat d'aquest "buenismo". Mirant eurovisió, l'únic que esteu fent és recolzar i finançar un genocidi contra els palestins.\nPer Anònim el 17 de maig de 2019 a les 23:43\nT'han diagnòsticat gilipollesa? Vale que els porbolemes que té Israel no són els millor però t'has parat en totes les dones oprimides que hi ha al món. I jo són futbolista i et puc dir com m'he sentit quan una persona en un partit em va dir que jo havia d'anar a casa a fregar. Em vaig sentir com una pura merda. Així que ara que ho estem revolucionant tot no em vinguis amb on es farà Eurovisió de tota la vida s'ha fet al lloc on guanya el millor l'anterior any.\nPer Anònim el 17 de maig de 2019 a les 23:36\nPregunta: Tú saps que si donen reconeixement a l'esport femení se li dóna reconeixement a les dones? I que si li donem reconeixement a les dones moltes coses poden canviar? Com per exemple la política.\nPer Anònim el 17 de maig de 2019 a les 18:57\nl'Eurovisió també és un esdeveniment molt important PD: voteu Soldi\nPer Anònim el 17 de maig de 2019 a les 20:01\nÉs una cançó molt sobrevalorada. Sí, que el significat està guay, pero hi ha de millors\nPer Anònima el 17 de maig de 2019 a les 17:13\nDoncs estaria bé que en comptes de publicar 150 notícies d'Eurovisió parlessiu més de l'esport femení. Per cert, aquest estiu és el Mundial de futbol femení. Fareu alguna notícia???


Els Gegants Moros de Sitges protagonitzen la Postal de Gegants del 2015 - Ajuntament de Mataró\nLa Família Robafaves i els Nans exerceixen un any més d’amfitrions de gegants convidats a Les Sa...\nLa Família Robafaves i els Nans exerceixen un any més d’amfitrions de gegants convidats a Les Santes\nLa Família Robafaves i els Nans de Mataró han rebut aquesta tarda els gegants Moros de Sitges, convidats de la Postal de Gegants d’aquest any.\nLa Postal de Gegants és un dels actes institucionals de Les Santes, la Festa Major de la ciutat, i se celebra des de 1985. La Família Robafaves i els Nans de Mataró exerceixen d’amfitrions cap a uns altres gegants històrics o destacats per l’arrelament en la seva zona, els quals responen a la invitació formal mitjançant una postal franquejada. La Colla dels Gegants de Mataró edita aquesta postal i la distribueix entre el públic per donar a conèixer els convidats.\nEls Gegants Moros de Sitges\nEls Gegants Moros de l’Agrupació de Balls Populars de Sitges són una reconstrucció dels primers gegants pròpiament sitgetans, que van ser realitzats cap a l’any 1840 per Joan de Querol i Cabanyes i van desaparèixer després de la Festa Major de 1912. La idea de reconstruir els gegants va sorgir de la iniciativa d’artistes locals, capitanejats per Agustí Albors, i va ser duta a terme per socis de l’Agrupació de Balls Populars de Sitges amb la voluntat de reproduir, el més fidelment possible, els primitius gegants de la vila.\nEls nous gegants es van reconstruir l’any 1979, i es van batejar el 22 d’agost del mateix any amb els noms de Fa-luch el gegant (4,20 metres i 95 kg) i La-hia la geganta (4,10 metres i 90 kg), mitjançant un concurs de noms on hi participaren tots els nens de les escoles de Sitges. L’any 1989 es fan petites millores en els gegants i al 2004 es remodelen canviant el material dels cossos per fibra de vidre. Els Gegants Moros de Sitges han lluït diversos vestits i acollit canvis de complements estètics i perruqueria al llarg de la seva història. El darrer disseny i confecció de vestuari data de 2008.\nCap a les 18.40 h, a la plaça de Josep Moragues, el regidor de Cultura, Joaquim Fernàndez, ha fet entrega d’un ram a la geganta convidada, i s’han fet els primers balls. Després, tots han anat en cercavila cap a l’Ajuntament, on ha tingut lloc l’acte protocolari. L’alcalde de Mataró, David Bote, i el sisè tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Sitges, Josep Moliné, han fet els seus parlaments. A continuació, l’alcalde ha col·locat una medalla de part de la Família Robafaves al gegant de Sitges i hi ha hagut intercanvi d’obsequis institucionals.\nL’acte ha continuat amb el ball de l’Àliga i la foto oficial de la Família Robafaves amb els convidats. Després del ball dels Gegants Moros de Sitges i el Ball de Quatre ha tingut lloc la cercavila amb les autoritats per anar acomiadar els gegants convidats fins al portal de Barcelona.\nDe tornada a l’Ajuntament, i per acabar l’acte, els Nans i la Família Robafaves han fet els seus balls i les dormides.


Suministradora del Vallés es consolida com a referent del mercat elèctric i electrònic - Diari de Sabadell\nVan començar sent tres empleats a un petit local de l’avinguda de Barberà. Allò va ser el 1950, quan Suministradora del Vallés començava a fer els seus primers passos. Després de donar tombs per Sabadell, passant pel carrer de Regàs i de Fray Luis de León, les seves instal·lacions van acabar situant-se al carrer de Girona, amb més de 60 professionals al darrere.\nLa Suministradora celebra el 70è aniversari la setmana vinent i ho fa havent-se consolidat com una empresa de referència dins del sector de la distribució de material elèctric i electrònic no només a la comarca, també al conjunt de la província de Barcelona.\n“Des dels nostres inicis hem estat al costat de l’instal·lador i de la indústria”, exposen fonts de l’empresa. És per això que l’empresa ha adoptat un rol camaleònic davant els canvis que experimenta la indústria. N’és un exemple la seva adaptació a la crisi de la Covid-19. Perquè les empreses puguin continuar amb la seva activitat quotidiana, la Suministradora del Vallés ofereix un ampli ventall de solucions de protecció: equips de protecció individual, equips de purificació d’aire, sistemes de control d’aforament i solucions de mesurament de la temperatura corporal. En definitiva, s’ha reinventat.\nVan començar sent tres empleats a un petit local de l’avinguda de Barberà\nDe fet, fonts de la Suministradora del Vallés asseguren que el punt fort de la companyia és el servei: “Posem tots els esforços perquè el nostre client pugui tenir tot el suport necessari”. En aquest sentit, expliquen que “els processos industrials demanen millorar el cicle de treball de la maquinària, les instal·lacions ens demanen eficiència energètica, la climatització ha de ser eficient...”; i que, per aquest motiu, “cal donar solucions globals”.\nAra per ara, l’empresa té dos punts de venda: a Sabadell i a Barcelona. Com a celebració del 70è aniversari, aquest any reinauguraran les instal·lacions de 7.000 metres quadrats ubicades al carrer de Girona.\nSabadell és un dels punts de venda de Suministradora del Vallés / LL.FRANCO


237 usuaris es van beneficiar l'any 2019 del servei de teleassistència al Solsonès - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n237 usuaris es van beneficiar l'any 2019 del servei de teleassistència al Solsonès\n237 usuaris es van beneficiar l'any 2019 del servei de teleassistència al Solsonès Regió7\nUn total de 198 domicilis amb 237 persones que hi viuen es van beneficiar l'any 2019 del servei de teleassistència del Consell Comarcal del Solsonès, mitjançant 210 polsadors instal·lats als seus habitatges.\nEls usuaris dels polsadors han estat 44 homes (21%) i 166 dones (79%). Si es valora per unitats de convivència es pot veure que 121 (58%) corresponen a persones que viuen soles, 45 (21%) a persones que viuen amb la seva parella, 24 (11%) que viuen amb fills o filles, 10 (5%) amb família extensa i la resta en altres situacions. Pel que fa a l'edat dels beneficiaris, hi ha hagut 7 persones de menys de 65 anys (3,3%), 45 persones entre 65 i 79 anys (21,5%) i 158 (75,2%) de 80 anys o més.\nPel que fa als ajuts d'urgència social, s'ha pogut garantir la compra dels llibres de text i material escolar per a 179 infants. Per dur a terme aquestes actuacions, el Consell Comarcal ha comptat amb un ajut de la Diputació de Lleida de 9.151 euros per al servei de teleassistència i un altre de 7.025,95 euros per als ajuts d'urgència social.


'Cap a una societat acollidora', debat organitzat per Sant Joan de Déu | Bisbat de Lleida\n'Cap a una societat acollidora', debat organitzat per Sant Joan de Déu\nSant Joan de Déu-Terres de Lleida celebrarà el pròxim 8 de març el debat 'Cap a una societat menys hostil i més acollidora' amb motiu de la festivitat de Sant Joan de Déu. El debat tindrà lloc al Paranimf de la Casa de l'Església-Acadèmia Mariana a les 19.30 hores.\nHi participaran Josep Maria Forné, professor de Filosofia i diputat al Parlament de Catalunya; Marc Illa, graduat en filosofia i estarà moderat per Esther Balasch, conservadora del Museu de Lleida. També dintre dels actes de la festivitat de Sant Joan de Déu, el pròxim 8 de març el Bisbe de Lleida, Salvador Giménez, presidirà la Santa Missa al centre de Sant Joan de Déu d'Almacelles a les 12.30 hores.


Detingudes dues persones per furt i ús de targetes bancàries a Sueca, Carcaixent i Corbera\nLes autores, mitjançant aquests delictes, van aconseguir fer-se amb un efectiu de més de 7.700 euros\n10 de gener de 2022 (14:26 CET)\nLa Guàrdia Civil de Sueca, en el marc de l'operació "ATRIA", ha detingut a 2 dones de 22 i 43 anys, totes dues de nacionalitat búlgara, per 9 delictes de furt de targetes i cartilles bancàries en els municipis de Sueca, Corbera i Carcaixent.\nL'operació va començar l'any passat quan la Guàrdia Civil de Sueca va recepcionar diverses denúncies per furt de targetes i cartilles bancàries que els seus perjudicats eren persones d'edat avançada. Quan es disposaven a realitzar una operació en un caixer automàtic, les autores aprofitaven qualsevol descuit de la seua víctima per a sostraure la seua targeta o cartilla bancària i instants després extraure efectiu amb aquesta.\nDurant la investigació, els agents van aconseguir descobrir que en els municipis de Corbera i Carcaixent existien delictes amb el mateix modus operandi.\nFruit d'aquesta àrdua investigació policial, el passat 26 de novembre de 2021, la Guàrdia Civil de Sueca va procedir a la detenció, en la localitat de Sueca, de 2 dones de 22 i 43 anys, totes dues de nacionalitat búlgara, per 9 delictes de furt de targetes i cartilles bancàries en els municipis de Sueca, Corbera i Carcaixent.\nLes autores, mitjançant aquests delictes, van aconseguir fer-se amb un efectiu de més de 7.700 euros. Les diligències han sigut entregades en el Jutjat de Primera Instància i Instrucció Número 3 de Sueca.


Apartment Mozart by Sweet Porto Porto Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSingapur, Singapur 707 allotjaments\nCiutat Ho Chi Minh, Vietnam 3.408 allotjaments\nPequín, Xina 5.867 allotjaments\nPattaya, Tailàndia 4.261 allotjaments\nNagoya, Japó 293 allotjaments\nHua Hin / Cha-am, Tailàndia 2.259 allotjaments\nVeure tots els 1.745 allotjaments a Porto.\nApartment Mozart by Sweet Porto\nPraça Mouzinho de Albuquerque, 64, Cedofeita, Porto, Portugal, 4100-357 - Veure al mapa\n55 m²/592 ft²\nMés informació sobre Apartment Mozart by Sweet Porto\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Mozart by Sweet Porto està situat idealment a Cedofeita; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Porto. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Mozart by Sweet Porto.\nMostrar més Mostra Menys\nAllotjaments a Portugal\nAllotjaments a Porto


Alienació política. Al servei d'aquest poble.\nAvui. Diumenge, 9 d'octubre del 1977. Pàgina 6.\nEls homes primitius es governaven pel mètode de la democràcia directa. Tots els adults participaven en la presa de decisions polítiques a través de les assemblees. No hi havia cap mena de delegació del dret propi de tot home a participar-hi. En frase de Marx, no hi havia alineació política.\nA Grècia, introductora de la democràcia electiva, dominava encara la democràcia directa. Només s'hi celebraven eleccions per a alguns càrrecs públics. La mateixa cosa cal dir de Roma, com dels orígens de molts altres Estats.\nA partir del segle XVIII s'imposa el sistema de democràcia representativa. L'Estat, que existia des dels grans imperis àctics com a òrgan estricte de l'opressió que exercien els poderosos, és ocupat per representants elegits pel poble. No es desfà l'Estat. Al contrari. No para de créixer i d'enfortir-se fins a avui dia. El poble exigeix a l'Estat cada dia més responsabilitats. El sector públic, àdhuc en els països més liberals, esdevé de bon tros l'empresa més gran de totes.\nEls candidats polítics demanen en les eleccions un mandat del poble per a dirigir l'Estat en nom del poble, però sense el poble. Aquest cedeix als polítics elegits la responsabilitat del control de l'aparell de l'Estat.\nLa lluita titànica pel poder entre partits de rics i partits populars ha obligat, durant els últims segles, aquests darrers partits a exigir del poble la cessió de gairebé totes les seves responsabilitats socials. Així, la democràcia directa ha esdevingut, en general, impossible al costat de la democràcia representativa.\nPerò els catalans hem conservat una forta tradició de responsabilitat de les assemblees de base. La constància de l'estructura de país, d'illa o comarca, de municipi i de barri, és deguda a una insistència a mantenir, clar o encobert, patent o latent, el funcionament d'assemblees de base. No s'ha destruït del tot el teixit social orgànic dels catalans ni en aquesta llarga dictadura.\nMentre les assemblees de base no restin forces, ans donin llur ple suport lúcid i crític als polítics populars que lluiten pel control de l'Estat, benvingudes siguin! Que creixin i es multipliquin i omplin les nostres terres. La democràcia renaixent, a base d'assemblees populars obertes, és l'inici de la desaparició de l'alineació política.


Wikiloc | Ruta Tona-Sant Miquel de Vilageliu-Roc de la Guàrdia-Santuari de l'Ajuda\nTona-Sant Miquel de Vilageliu-Roc de la Guàrdia-Santuari de l'Ajuda\nRuta de Senders per Tona - Collsuspina - Roc de la Guardia i Centelles (btt)\nVista 1002 vegades, descarregada 46 vegades\n(15-01-2017) Tona-Sant Miquel de Vilageliu-Roc de la Guàrdia-Santuari de l'Ajuda\nSortim des de la zona esportiva de Tona, passem pel Vilar i arribem a l'ermita de Sant Miquel de Vilageriu. Continuem per la pista ara enquitranada i en arribar al primer encreuament agafem la pista de l'esquerra que baixa fins al torrent de Güells. Abans de creuar el torrent deixem la pista ara de ciment i agafem la pista de terra de la dreta, que ens porta a creuar el torrent una mica més amunt.\nUn cop creuat el torrent agafem un camí molt fresat i freqüentat per les motos de trial, que va pujant en ziga-zagues fins a sortir a una pista (és una zona autoritzada d'entrenaments del Moto Club Tona). Seguim pista amunt, tenim algunes dreceras que escurcen molt poc, nosaltres anem pujant per la pista més còmodament, donem una mica de volta per passar per la font de l'Abeurada, abans d'arribar al Roc de la Guàrdia amb els seus dos miradors el del Pirineu i el del Roc Gros.\nContinuem i arribem al collet del Roc de la Guàrdia (hi ha pal indicador), on agafem el camí que baixa cap a l'esquerra pel grau del Racó, que baixa directe fins a la casa del mateix nom, la masia del Grau del Racó, on arriba la pista que agafarem fins al Santuari de la Mare de Déu de l'Ajuda, passant abans per la masia de les Roquetes. Seguim per la pista que passa pel costat de l'església, arribem a les granges d'en Soler on al costat de la pista, hi veiem un dels refugis de quan hi havia el camp d'aviació de Tona-Balenyà, durant la guerra civil espanyola. Passem per la cruïlla de Passallops i sense deixar la pista arribem a les primeres cases de Tona, des d'on anem a la zona esportiva, que queda cap a l'esquerra.\nTotal temps caminant 3h 11m\nSant Miquel de Vilaregiu\nCreuem torrent-Agafem corriol\nMasia el Grau del Racó\nMasia les Roquetes\nRuta magnificament redactada, amb facilitat total de seguiment.\nLamento que per error, l'he gravat i només la volíem seguir.\nSi algú pot explicar me com s'esborra l'hi agrairia molt doncs no era la meva intenció.\nMoltes gràcies viladolot pel comentari i la valoració de la ruta. Pel que fa a la gravació de la ruta crec entendre que has fet servir l'aplicació de Wikiloc, que jo desconec i no puc ajudar-te. També pots guardar-la i no esborrar-la.\nGràcies però aquest matí ja he trobat la sol'lucio per borrarla !!\nQuan segueixi la propera ja vigilare !!!


AJEG Delegació Alt Empordà: 12/01/2013 - 01/01/2014\nBenvolgut /da associat /ada ,\nUs comuniquem que de cares al mes de Gener estem preparant una xerrada per desenvolupar el vostre pla d'empresa i fixar objectius per el 2014.\nUs anirem informant !\nPLA D’EMPRESA 2014 COM FER-HO\nAnàlisi econòmic financer del any 2.013\nAnàlisi de la pròpia empresa (DAFO)\nPressupost i objectius\nJosep Agudo * Consultor Gerent * ARGOS CONSULTORS\nC/ Joaquim Mª Masramon, 16\nTel.: +34 972 22 32 50\nTel.2: +34 670 096 015\nNOVES OFERTES associat Jordi Riera Detext\nPer nous clients socis d'ajeg que demanin pressupost durant el desembre i gener de 2014 hi ha un 10% de descompte.\nDetext Empordà S.L., dedicada a la venda, instal.lació i manteniment d’extintors, mànegues i detecció d’incendis, és una empresa 100% empordanesa, de recent creació, un nou camí empresarial dirigit a mantenir un servei de qualitat i amb garanties per tots aquells clients que ja confiaven en nosaltres, els que ha permès obrir-nos a la captació de nous reptes.Des de Figueres, treballem a tota la província de Girona i arribem, inclús, a diversos punts de les comarques barcelonines.Disposem de la corresponent inscripció al Registre d’Agents de la Seguretat Industrial de la Generalitat de Catalunya (RASIC-005003225) i, recentment, hem obtingut la certificació ISO 9001 pel mateniment d’extintors.Gràcies a la nostra incorporació al grup PROFUEGO podem, fins i tot, atendre aquells clients que tenen delegacions fora de Catalunya, facilitant la gestió del manteniment dels seus equips de detecció i extinció d’incendis, doncs només han de tractar amb un proveïdor.\na 9:09:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nTendències de l'economia mundial i espanyola\nGirona, 17 de desembre de 2013\nL’IESE et convida a la sessió “Tendències de l'economia mundial i espanyola” que impartirà Núria Mas, Professora d'Economia de l'escola, el proper 17 de desembre a Girona. La professora Mas analitzarà l'entorn econòmic internacional amb especial atenció al context europeu i espanyol. La sessió és una oportunitat per reflexionar sobre les darreres decisions macroeconòmiques, així com els problemes i reptes que es plantegen per la nostra economia.\nEsperem comptar amb la teva assistència i estarem encantats que convidis a familiars i amics que tinguin interès en aquesta sessió o vulguin conèixer les activitats de l'IESE.\nExecutive MBA Program Executive Education\nGirona, 17 de desembre\nC/ Poeta Marquina, 10, Girona\nEls assistents han de confirmar al següent email: arojas@iese.edu\na 16:04:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nJORNADA A GIRONA\nSi no veu correctament aquest email faci click aquí\nSEPA - Canvi en les remeses Bancàries\nAdaptació al nou Espai Únic de Pagament Europeu.\nLa normativa SEPA (Zona Única de Pagament en Euros) busca homogeneïtzar els procediments bancaris de cobrament i pagament.\nA partir de l’ 1 de febrer de 2014, tots els països que formen part de la zona euro hauran d’utilitzar les mateixes eines de cobrament i pagament: domiciliacions, transferències, etc. Aquesta normativa comporta molts avantatges però cal saber utilitzar aquests instruments i complir uns requisits abans de la data límit. Aquesta conferència us presenta les novetats de la normativa SEPA, els canvis que comporta i la seva aplicació en l’empresa.\nNou Criteri de Caixa.\nNou règim d'IVA de caràcter voluntari que permetrà a partir del 01/01/2014, liquidar l'IVA repercutit quan es cobri i deduir l'IVA soportat quan es pagui.\nReserva ja la teva plaça i accedeix a la jornada portant la teva entrada impresa:\nDia: dimarts, 17 de desembre 2013\nParc Científic i Tecnològic (UDG)\nEdifici Centre d’Empreses - Giroemprèn - Auditori 5\n10:00 Adaptació al nou Espai Únic de Pagament Europeu (SEPA) i el nou criteri de caixa.\n11:00 Torn de Preguntes\na 11:06:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nVISUAL 13 ORGANITZA\nConferència gratuïta 'Instagram, comunicació en imatges d'empreses i institucions'\nAmb milions d'usuaris actius, Instagram és una de les xarxes socials basada en imatges més important del món.\nAquesta aplicació gratuïta de fotografies, i més recentment de vídeos, ha estat integrada en les polítiques de comunicació d'empreses i institucions que utilitzen imatges pròpies o de tercers per relacionar-se amb els seus usuaris i per fer arribar els seus missatges.\nUn dels grans especialistes del nostre país en aquesta xarxa social, Julio Estrela, impartirà a l'Espai Armengol de Vilajuïga la conferència 'Instagram, comunicació en imatges d'empreses i institucions'. Estrela és un creatiu dissenyador gràfic, especialista en campanyes de publicitat i comunicació i un reconegut instagramer.\nHora: 9.15am a 10.30am\nLloc: Espai Armengol (Plaça de la Sardana 3, Vilajuïga)\nActivitat Gratuïta. Per assistir presencialment a la conferència, és imprescindible realitzar la inscripció complimentant el formulari. Places limitades.\nLa conferència també es pot seguir en directe per internet: www.espaiarmengol.com (En aquest cas, no cal inscripció)\na 11:48:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\na 18:25:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nNova jornada per emprenedors\nDes de Ajeg i Fòrum, organitzem una nova xerrada sobre : les novetats de la Llei de Mesures d'Incentivació a l'Emprenedor.\nParlarem de la implantació del Règim Especial del Criteri de Caixa en l'IVA, un tema interessant a tenir en compte pel proper 2014 i que pot afectar a tots els empresaris, s'hi acullin expressament o no.\nPer acabar comentarem el tema de la retribució dels administradors, referent a la seva deducció o no com a despesa de la societat.\nDijous 12 de Desembre a les 9h30 a 11h 30\nLloc: Oficines Icon Figueres (c/ Santa Llogaïa 30. Figueres)\na 16:13:00 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge


IMMOBILIÀRIA PREMIUM ANDORRA - Pis en venda en Escaldes-Engordany per 449.000 € - 000600\nIMMOBILIÀRIA PREMIUM ANDORRA - Pis en venda a Escaldes-Engordany per 449.000 € 000600\nPis en venda al Carrer Vivand\nModern pis al centre d’Escaldes-Engordany. Recentment renovat, descobrim un pis de 115m2, tocant al Vivand i a pocs metres de Caldea!\nDisposa d’un ampli i lluminós saló-menjador amb accés a terrassa, cuina tancada de disseny, totalment equipada i moblada i 3 habitacions.\nL’habitació principal té accés a terrassa (possibilitat de fer un 4a habitació) i disposa d’un gran vestidor il·luminat amb leds (com també a les habitacions), 2 banys complets amb plat de dutxa i un d’ells hidromassatge.\nDes de les terrasses tant del menjador, com de la habitació, es poden gaudir de vistes panoràmiques d’Escaldes-Engordany i gran de part de l’arteria comercial de Vivand!\nDisposa d’un ampli i lluminós saló-menjador amb accés a terrassa, cuina...


L'Araberri ataca primer\nEls cebetistes hauran de remuntar\nEl CBT cau 77-64 a Vitòria\nActualitzada 22/04/2016 a les 23:03\nL'Araberri s’imposa en el primer partit de semifinals del play-off d'ascens a LEB Or. El CBT no ha pogut començar la sèrie contra Araberri Basket amb victòria. Els de Berni Álvarez s’han trobat al davant amb un rival que s’ha mostrat clarament superior. El CBT, imprecís, no ha sabut desplegar el joc mostrat davant el Lucentum d’Alacant en la primera ronda.\nInici complicat pel Club Bàsquet Tarragona que, després d’un primer triple d’Orion, ha encaixat un parcial de 10 a 0 que ha suposat una bona renda per Araberri per tal d’encarar el partit amb una dinàmica positiva. El CBT ha necessitat cinc minuts per tornar a notar, quan Ferran Torres ha trencat la ratxa anotadora del conjunt local. Fins llavors, els de Berni no han trobat la manera d’atacar amb perill i clarividència. A dos minuts per finalitzar els primers deu, David Fernàndez ha col·locat els seus a només tres punts dels bascos, i ha obert el camí per recuperar les bones sensacions. Un triple de Jamal Wilson ha fet creure al CBT que podia plantar cara, i els de Tarragona han finalitzat el primer quart quatre punts per sota (19 – 15).\nEl potencial d’Araberri però, ha quedat palès en el segon període, i en dos minuts ha marxat de nou al marcador. La seva defensa feia cometre errors als de Berni, que tampoc aconseguien dominar el rebot. I si el CBT ha necessitat gairebé cinc minuts del segon quart per anotar, Araberri ho feia a l’altre costat del camp amb molta més facilitat. Enmig del desconcert visitant davant la incapacitat de trobar la manera d’encistellar, un triple dels locals ha posat el màxim avantatge en el marcador fins al moment (27 – 15). Un triple de Miquel Salvó a dos minuts i mig pel descans ha apropat el CBT fins als set punts, però Araberri no s’ha deixat sorprendre i ràpidament ha recuperat la renda dels 12 punts. Els de Tarragona han reaccionat al final del segon període, amb un parcial de 0 a 6, el que ha fet que el marcador reflexés un 36 – 26 al descans.\nOrion s’ha anotat la primera cistella del tercer quart, aconseguint així reduir distàncies amb els locals. La resposta però ha estat implacable, un parcial de 8 a 0 per aconseguir el màxim avantatge fins llavors +16. El CBT no ha anat a la línia de tirs lliures fins a aquest tercer període, el que deixava palesa la bona defensa d’Araberri. En atac, el CBT només ha trobat la manera d’anotar mitjançant el tir de tres i, Orion i Gallardo s’han anotat un triple cada un. Els de Berni però, no aconseguien tenir continuïtat, fet que ha acabat de facilitar les coses a Araberri. Una diferència de 20 punts era el que marcava l’electrònic una vegada finalitzat el tercer quart.\nAquesta diferència no ha fet sinó crèixer amb l’inici del darrer període del partit. El marcador reflexava un desmotivador +24, tot i que el CBT ho ha seguit intentant. Uns bons minuts en defensa, units a l’encert atacant de Ferran, Wilson i Gallardo, han aconseguit reduir la distància fins als 15 punts. A un minut pel final del partit, David Fernández aconseguia un nou triple, però la resposta d’Araberri era calcada. Una última cistella de Diego Gallardo servia per tancar el partit i el marcador en el definitiu 77 a 64.\nEl CBT té la oportunitat aquest diumenge d’igualar a 1 l’eliminatòria, en el segon partit de les semifinals per l’ascens a LEB Or.


Materials informatius de CGT sobre el teletreball – CGT\nMaterials informatius de CGT sobre el teletreball\nLa pandèmia del Covid-19 ha donat un important impuls al teletreball, i tot apunta que la seva importància s’accentuarà amb el temps en el moment actual que estem vivint. Davant del teletreball s’ha obert un debat intens, en un context on falta una legislació específica i on la seva extensió pot suposar un empitjorament de condicions laborals i pèrdua de drets.\nEl Reial decret legislatiu 2/2015, de 23 d’octubre, pel qual s’aprovava el text refós de la Llei de l’Estatut dels Treballadors defineix, en el seu article 13, el treball a distància com aquell en què la prestació de l’activitat laboral es realitzi de manera preponderant en el domicili del treballador o treballadora o en el lloc lliurement triat per aquesta, de manera alternativa al seu desenvolupament presencial al centre de treball de l’empresa.\nUs fem arribar en documents adjunts la proposta de regulació del teletreball que ha realitzat la CGT i que ha fet arribar al govern espanyol (el teniu en pdf a https://cgt.org.es/wp-content/uploads/2020/06/Teletrabajo-Teletrabajo-No-es-oro-todo-lo-que-reluce.pdf), també un còmic i un cartell de CGT sobre el teletreball, i un resum realitzat pel Sindicat de Banca de CGT Barcelona amb el marc normatiu que regula actualment el teletreball.\nUs recomanem la seva lectura perquè es un tema sobre el qual ens haurem d’anar pronunciant i actuant sindicalment.\nProposta al govern central de CGT sobre teletreball\nNormativa sobre teletreball\nCòmic sobre teletreball\nTags: BOE ComunicatCGTCovid19 Coronavirus COVID19 teletreball\nPrevious Consulte el documento final del acuerdo sobre los ERTE\nNext El BCE i la condonació dels deutes de llogaters i hipotecats


Consells per decorar la taula del dinar de Nadal 2020 - Barcelona - CADENA 100\nConsells per decorar la taula del dinar de Nadal 2020\nPrepara el millor Nadal decorant la taula del menjar i gaudeix d'unes increïbles festes amb tota la família\n1 des. 2020, 15:34Actualitzat 15:38\nS'acosten les festes i els regals de Nadal, de manera que ha arribat el moment que preparis la teva decoració de taula per Nadal, per sorprendre els teus convidats. Escull quins seran els colors i textures que formaran part de la taula.\nDecorar la taula del dinar de Nadal\nLa decoració de la taula de Nadal 2020 pots organitzar-la triant petits detalls, de manera que no sigui una mica complicat. El més senzill sempre és un èxit assegurat. Has de tenir en compte el nombre de convidats que us asseureu a la taula, la presència de nens i el tipus de menjar que presidirà la gran reunió familiar de Nadal.\nAquí tens algunes de les idees:\nLes taules decorades amb estovalles són molt típiques en aquestes dates. Els colors més emprats són els típics de Nadal: Blancs, platejats, daurats, vermells i verds. La millor recomanació és fer servir unes estovalles en tons clars, de manera que la vaixella, les copes, els tovallons i els altres objectes ressaltin. En canvi, si optes per unes estovalles decoratives i estampat, la vaixella i la coberteria haurà de ser molt més sòbria per no sobrecarregar l'ambient.\nCoberteria i copes de Nadal\nTriar la vaixella bona per Nadal és una cosa que moltes persones tenen en compte a l'hora de decorar la seva taula. Si aquest any no vols tenir massa feina, sempre és bona idea triar una coberteria i copes d'un sol ús. Triïs o no la coberteria un sol ús, podràs trobar diferents tipus de parament per a decorar la taula del dinar de Nadal.\nSi vols donar-li un toc distintiu a la taula de Nadal, no dubtis a fer servir tovallons amb motius nadalencs. Es pot convertir en una tasca divertida i senzilla de fer amb els més petits de casa. Només has d'escollir el disseny que més s'adapti a la resta de la decoració de la taula del dinar de Nadal i tindràs un toc d'elegància a la taula amb molt poc.\nEls centres de taula són l'objecte decoratiu més emprat a l'hora de decorar la taula del dinar de Nadal 2020. Pots utilitzar boles nadalenques, esferes de l'arbre de Nadal, branques de pi, flors vermelles, etc. Intenta triar bé els adorns i colors dels teus centres de taula, perquè no resultin massa vistosos o grans.


RELLOTGE: Hannah i Clay A partir de '13 raons per les quals us donen 13 consells per sobreviure a la secundària - Tv I Cinema | Abril 2021\nNo deixeu que els vostres sentiments us mengen. Parleu, escriviu o deixeu-ho dir. ”\nMentre 13 Raons per què potser és una de les millors coses que hem vist a Netflix durant molt de temps, també és molt difícil veure, sobretot si alguna vegada has experimentat alguna de les coses que passa Hannah Baker.\nPer sort, la resposta a l’espectacle ha estat increïble i les converses entorn a les particularitats de la història de Hannah s’estan parlant cada cop més, cosa que anima els adolescents i joves a tot el món a buscar ajuda o consell que necessiten.\nFins i tot els membres del repartiment han estat completament parlats sobre els temes i les dues últimes estrelles que s’han unit per esbrinar alguns consells us donaran un somriure MASSIU a la vostra cara.\nKatherine Langford i Dylan Minnette, que per descomptat interpreten a Hannah Baker i Clay Jensen respectivament, es van unir per presentar un vídeo on es detallen tretze consells sobre com passar per la secundària i és tan fantàstic.\nTom al telèfon\nAl vídeo, Katherine i Dylan us insten a fer coses com ara 'sigueu vosaltres mateixos', 'sigueu còmodes a la vostra pell i creieu a Xtina quan diu que sou belles!'\nSempre S’assegura que tractes les persones amb respecte. 'Sigueu amables amb les noies i sigueu amables amb els nois i amb tots els altres.'\nI el més important, no deixeu que els vostres sentiments us mengen!\nSi et sents abaixat, ansiós, espantat, fora de lloc o qualsevol altra cosa, parla amb algú sobre això. Si us convé escriure sobre això, escriviu-ne. Només has de sortir\ndemi lovato bad pictures\nRecordeu-vos que no hi ha cap regla o guia sobre com arribar a l'escola secundària ni als adolescents. Tots estan al mateix vaixell. Només ser el millor que tu.\ncost de la paleta de james charles\n13 raons per les quals l'escena tyler\nva creure que va mentir meme\nnicki minaj homòfob


Zámecký Penzion Rotunda Breclav República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nZamecke naměsti 5/2, Breclav, Breclav, República Txeca - Veure al mapa\nMés informació sobre Zámecký Penzion Rotunda\nConvenientment situat a Breclav, Zámecký Penzion Rotunda és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Zámecký Penzion Rotunda, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses pesca, parc infantil, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Zámecký Penzion Rotunda.


Fa temps que la Laura i la Sofia van arribar a Europa fugint d'en Carlos, pare d'una i exmarit de l'altre, i viuen aterrades pel que els hi podria passar si les trobés. Per això, van decidir canviar de vida, de món i...\nFa temps que la Laura i la Sofia van arribar a Europa fugint d'en Carlos, pare d'una i exmarit de l'altre, i viuen aterrades pel que els hi podria passar si les trobés. Per això, van decidir canviar de vida, de món i d'identitat. Finalment es van establir a Salzburg. Allà la Sofia es dedica a dissenyar joies i la Laura treballa a una floristeria. Sembla que finalment han trobat una nova llar i poden començar a refer les seves vides, però el seu passat turbulent les podria estar esperant darrera de qualsevol porta...\nQuan a les montanyes nevades del voltant de Salzburg apareixen les restes le Lukas Tillman, desaparegut fa quasi vint i cinc anys, la Laura i la Sofia veuran con la seguretat que tant els havia costat obtenir pot desfer-se com la neu blanca sota del sol ardent.


249, Emma Roca - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nTenim un potencial impressionant dins nostre\n-Com arribes al món de la muntanya?\n-Per influència familiar. Els meus pares es van comprar una borda a Tregurà que la van anar arreglant mica en mica, i els caps de setmana sortíem per la Meridiana barcelonina cap a aquell entorn màgic. Allí vaig descobrir la natura. Les caminades, les excursions, l’esquí de muntanya. També el parapent, perquè el meu pare el practicava. I m’hi vaig enganxar amb només 16 anys.\n-I d’aquí saltes al món de l’esport?\n-No. Va arribar a posteriori. A l’escola m’apuntava a les activitats esportives, participava a totes les olimpíades escolars. Vaig fer extra-escolars de bàsquet, futbol, patinatge, tenis perquè des de petita sempre m’he trobat a gust amb tots els esports, però eren especialment els esports de muntanya els que m’atreien. Sempre m’han estat fàcils tots els esports i també he tingut facilitat per quedar al davant. I si de petita destaques, encara es fa més fàcil seguir aquest camí.\n-Això et porta al món de les curses?\n-Arriba de manera natural. Les competicions les començo a la universitat, quan tens més temps i et pots organitzar la teva vida com vols. Vaig fer el primer duatló cap als vint anys i fins llavors no havia participat a cap cursa.\n-I per què tries aquest tipus de carreres?\n-Bàsicament perquè són multidisciplinàries. Això m’agrada molt. Havia tastat molts esports a l’escola, però em vaig decantar per aquest pel contacte amb la natura i la muntanya. Aquí toques molts aspectes i són esports molt complets.\n-I l’alta competició?\n-Va arribar sola. Com que m’anaven bé i sovint guanyava curses, em va venir de gust. Vaig començar amb el triatló de Barcelona i després amb duatlons de muntanya, maratons de muntanya… Vaig poder fer bastants podis. I això fa que quan et va bé continuïs, sobretot si ets molt competitiva. I d’una cursa a l’altra de manera inconscient fins que m’hi vaig trobar ben enganxada.\n-Sense entrenar ni res?\n-Entrenava aleatòriament, sense cap planificació.\n-Quines competicions et van marcar més?\n-El Raiverd, sens dubte. Va ser aquell raid fet a casa, al Berguedà, amb els germans Bohigas, els anys 1995 i 1996. Estàvem en família. Vaig començar amb un equip de dones i anàvem al nostre ritme. Va ser molt divertit. Recordo també molt la marató de l’Aneto, la pujada des de Benasc, el pas de Mahoma, els corredors, baixar de cul pels pendents nevats… Va ser espectacular.\n-I els raids d’aventura?\n-Van arribar com una conseqüència natural. M’han marcat molt i m’han servit per voltar per molts països. Als raids has d’estar pendent de moltes coses alhora: la coordinació de l’equip, enfrontar-se a reptes, superar accidents, perills, gestionar les forces, encarar situacions molt dures i difícils. El treball en equip és d’una importància vital. Però al final sempre hi ha aquella sensació gratificant d’haver acabat, d’haver-te’n sortit i, a cops, de guanyar.\n-Fos on fos?\n-Sí, això era el més important. Amb els raids he viatjat arreu del món. Poder conèixer altres cultures, altres països, altra gent ha estat un privilegi. Si només fos per l’esport, en un o dos anys ho hauria deixat perquè són tan i tan durs, que esgoten. Sense els altres ingredients no val la pena. Però aquesta part de viatge ho compensa tot. He pogut voltar pels cinc continents i d’una altra manera probablement no hauria fet molts d’aquests viatges.\n-Realment val la pena l’esforç dels raids?\n-Cada cop que n’acabes un penses que no, que serà l’últim. És un desgast bestial. Duren entre cinc i sis dies, durant 22 hores sense parar. Només descanses 2 hores, quan ho pots fer. Portes el teu cos al límit. Però hi tornava i amb els anys m’he adonat que sí que compensa.\n-Les vivències no les he trobades enlloc més. He madurat com a persona, he valorat molt més les coses quotidianes de la vida, he obert molt els punts de mira i he agafat molta experiència. El viatjar t’obre la perspectiva sobre les persones. I els raids m’han donat molt criteri alhora que m’han permès conèixer-me a mi mateixa i treure energia de llocs i moments quan pensava que ja no en tenia.\n-Els raids han estat la teva escola de formació?\n-Segur. Tant esportivament com personalment. En termes de superació ho he notat en molts moments de la vida. M’ha servit per afrontar situacions de la vida a partir de les experiències prèvies que tenia dels raids.\n-Com encaixa una dona en un món tan masculí?\n-Lluitant. M’he tornat més radical i lluitadora. He hagut de buscar el meu espai sense que la societat m’imposi els seus límits. M’he fet una mica guerrera. Sense voler lluitar contra l’home, però cercant el meu lloc: que et respectin, que els premis siguin equitatius, que no hi hagi diferències.\n-Has estat una pionera?\n-Una mica. Les noies que m’envoltaven callaven, però jo no podia callar.\n-Arriba un moment en què vols ser bombera. Per què?\n-Jo vaig estudiar cinc anys a la universitat i sóc bioquímica. Mentre estudiava, durant els estius feia d’auxiliar forestal i participava a les campanyes d’extinció d’incendis com a suport de la feina del bomber professional en el foc forestal. Allí vaig conèixer el món dels bombers. Vaig veure com treballaven també en els accidents de trànsit, domèstics, industrials i tot el que fan. Em vaig dir: “Quina passada de món!” I m’hi vaig enganxar. En acabar la carrera, mentre preparava la tesina, vaig començar a opositar. Em va costar tres oposicions, però al final hi vaig entrar.\n-I arribes al GRAE, el grup de rescats dels bombers.\n-Coneixia el grup, hi tenia amics i ho tenia present. Quan a la Seu d’Urgell, al parc on jo estava, es va crear el grup, em vaig dir: “Ara és la meva”. Suposo que la meva experiència de muntanya m’hi va ajudar. Vaig poder-hi entrar després de deu anys de bombera.\n-Quina experiència treus de la teva trajectòria de bombera i especialista del GRAE?\n-Has de tenir molta energia, vigilar que amb el temps no es vagi perdent i mantenir unes ganes de formar-te tècnicament sense parar, a més de conservar una gran forma física. M’ha ajudat per a moltes coses de la vida.\n-Ara et defineixes com a mare, bombera i bio-química. Què és més important?\n-Ser mare. És vital. Tinc tres criatures i viure la seva criança és impressionant. No penso deixar l’esport ni la competició, però ser mare passa per davant de tot.\n-És compatible la vida d’una esportista d’elit, que a més treballa, amb la cura de la canalla?\n-Si tens un treball amb un bon horari i la parella t’hi ajuda, sí que és possible. Jo com a bombera m’ho puc combinar i la meva parella m’hi ajuda.\n-Però en el cas de les dones que tenen molts dubtes entre la maternitat i l’esport, és compatible?\n-I tant! Funcionem molt per esquemes preconcebuts que ens limiten. Es poden fer moltes més coses de les que imaginem. Hem d’intentar fer les coses que volem i la majoria de cops és possible. Si una dona vol ser mare, vol continuar sent esportista, vol treballar i no deixar l’entrenament, que s’ho combini. Si vol, pot. És qüestió d’organització i prioritats. Moltes vegades he anat a córrer a les sis del matí i a quarts de set donava esmorzars.\n-Creus que si hi ha voluntat no hi ha límits?\n-Per descomptat! Molts cops els límits ens els posem nosaltres o la societat, però tenim un potencial impressionant dins nostre que hem d’aprendre a gestionar.\n-Ara has començat la tesi doctoral…\n-Sí, per un seguit de casualitats. Sempre ho deixava perquè l’esport, la feina i la família passaven al davant. L’Enric Subirats, cap de metges de l’hospital de Puigcerdà, un dia em va dir que havia parlat amb el Ramon Brugada, un cardiòleg de primer nivell, i em proposaven fer la tesi i ells farien de codirectors. Em deixaven triar el tema i m’hi vaig decidir. L’estic fent sobre l’esforç en les curses de muntanya i la seva afectació sobre la salut. M’està apassionant.\n-Ara has escrit un llibre. D’on treus el temps?\n-M’ho va proposar una editorial i jo inicialment vaig dubtar. No volia tenir protagonisme ni tampoc m’ho havia plantejat. Però m’ha servit per mirar enrere, revisar i ordenar la meva vida. Ha estat un exercici personal interessant que m’ha ajudat a madurar. Però ha estat molt més difícil del que em pensava. Han estat dos anys de feina. Però volia aportar la meva experiència per si podia servir a gent que de vegades no s’atreveix a fer les coses. Volia trencar alguns motlles i estereotips.\n-La teva vida sembla un seguit de trencar motlles.\n-Ara ho he vist en escriure el llibre. Però mai m’ho he proposat conscientment. Ha anat venint sol. Sempre m’he preguntat els perquès dels impediments, potser per la meva formació científica, i els he volgut superar. Probablement el meu caràcter m’hi ha ajudat.\n-Em diuen que tinc caràcter, a cops fort. Crec que sóc segura, optimista, entusiasta. En el caràcter d’una persona hi ha una part genètica, que potser no arriba ni al 50 %, però la resta ve de l’entorn: com t’han educat, què t’has trobat a la vida, com t’hi has enfrontat i, especialment, la voluntat personal. El fenotip i el genotip et fan. Sobre el genotip no hi pots fer res, però en el fenotip la responsabilitat és teva.\n-Ets molt competitiva?\n-Sí. M’agrada competir i fer-ho bé; i si puc quedar primera, millor! Però m’ho agafo més aviat com un repte personal, per superar-me a mi mateixa. Crec que ho faig per anar més enllà dels meus límits i no per estar per davant dels altres.\n-Com valores el boom de les curses de muntanya?\n-Va tot massa ràpid i és una mica desenfrenat. Ha pujat com l’escuma, sense una cultura ni un pas a pas, sense cremar les etapes lògiques. Per desconeixement se subestima molts cops l’entorn de muntanya i els seus perills. Es fan les coses sense haver-les madurades. La gent s’emmiralla en icones, compra el material i s’atreveix amb tot. Sense progressió, ni entrenament, ni prevenció.\n-Com penses que evolucionarà?\n-Crec que arribarà a un sostre i es mantindrà. Uns ho abandonaran i altres hi arribaran. Anirà estabilitzant-se, però em penso que no punxarà ni desapareixerà. Les curses de muntanya són una nova realitat del món de la muntanya.\n-Quina responsabilitat veus en els mitjans?\n-Els mitjans haurien de ser molt crítics i curosos. Haurien d’informar amb responsabilitat i no estar tan influenciats per marques comercials ni modes. Han de ser objectius i apostar per la seguretat.\n-Com et veus d’aquí a uns anys?\n-Tinc molt clar que no estaré fent competició d’elit perquè el cos dirà prou; però sempre faré esport, cada dia. Em veig fent proselitisme i intentant aportar la meva experiència, els valors, la part científica a tot aquest món. M’agradaria donar camins clars i segurs per a la gent. Em veig, en cert sentit, fent d’ambaixadora d’allò que és important per a mi: reivindicar el paper de la dona i de les mares en l’esport i la competició, però també aportant una part científica a tot plegat. Però no vull oblidar que el més important és intentar sempre ser feliç, cadascú a la seva manera i fent el seu camí.\nCasada i mare de tres fills. Llicenciada en Bioquímica, bombera professional de la Generalitat de Catalunya i membre del GRAE (Grup de Recolzament d’Actuacions Especials).\nActualment està duent a terme la tesi doctoral sobre els riscos de les proves d’ultraresistència per a la salut. Més informació a www.projectesummit.com.\nHa format part de les seleccions catalanes de curses de muntanya i d’esquí de muntanya de la FEEC.\nDes de 1998 competeix en proves esportives a la muntanya. Ha obtingut nombrosos podis i victòries com els següents:\nCurses de muntanya i d’ultraresistència\n2013 – Campiona de Catalunya de curses d’ultraresistència (UTBCN).\n2012 – 3a a l’Ultratrail del Mont Blanc i 1a a la Ultramarató d’Escòcia.\n2011 – 2a a la Marathon des Sables i 3a a la Travessa Cavalls del Vent.\n2010 – 1a del seu grup d’edat a l’Ironman de Niça (9a de la classificació general).\nCampiona d’Europa de marató de muntanya (Val d’Aran) i campiona de Catalunya de duatló de muntanya.\n1998 – 1a a la Marató Nike Aneto X-Treme, campiona de Catalunya de duatló de muntanya i campiona d’Espanya de duatló de llarga distància.\n2008 – 3a a la Copa del Món per parelles (Itàlia) i 5a a la Patrouille des Glaciers (Suïssa).\n2007 – Campiona d’Espanya per parelles (Núria).\n2005 – Campiona d’Espanya per parelles (Formigal) i de cronoescalada (Cerler), 3a a la Copa del Món individual i 4a a la Pierra Menta (França).\n2004 – Campiona d’Espanya individual (Formigal).\n2003 – 2a al Campionat d’Espanya (Vaquèira-Beret).\n2002 – 4a a la Copa d’Europa per parelles i campiona d’Espanya per parelles (Vaquèira-Beret).\n2010 – Campiona del món de raids.\n2007 – 1a de la copa i del campionat d’Espanya de Raids.\n2003 – Subcampiona d’Europa de raids.\nAutora de dos llibres: Extreme Adventure Races. El llibre dels raids d’aventura (amb fotografies de Jordi Canyameres. Momentum Editors, 2008) i Non stop! Esportista, bombera i mare (Cossetània, 2013).\nParticipant habitual de taules rodones i conferències sobre temes relacionats amb els esports de muntanya, les dones i la salut.