RR13: Meilenwerk, un Porsche de la Pikes Peak i un Ferrari 599 molt, molt especial – Colla Verglas\nLa gràcia és que tan bon punt pots trobar-te un preciós Porsche 356…\nCom un Ferrari F40.\nPassant per un imponent Ferrari Enzo…\nO un immaculat Alpine A110.\nA la zona dels compra-venda hi havia algun que altre cotxe interessant, com per exemple aquest preciós E-Type descapotable.\nO aquest immaculat 300 SL en una tonalitat gris no gaire habitual. També hi havia un 300 SL Roadster, per si a algú li interessa. I un 190 SL.\nAquest Citroën SM era d’allò més espectacular.\nTot i que jo ja faria amb aquest Porsche 911 Carrera CS.\nClar que parlant de Porsche, era impossible no quedar al·lucinat amb la brutalitat d’aquest RSR, el mateix que Romain Dumas va portar a la Pikes Peak l’any passat.\nEls petits — i no tan petits — apèndixos aerodinàmics estaven per tot arreu. I és que a aquelles alçades (recordeu que la Pikes Peak puja fins els 4.300 metres) qualsevol ajuda és poca.\nTambé impressionant era el sistema per insuflar aire al motor bòxer. Just al darrere de les finestres laterals també hi havia dues descomunals (perquè no té un altre paraula) entrades d’aire per garantir un bon cabal d’aire al motor.\nA Meilenwerk no tot són clàssics, també hi ha concessionaris oficials. Tot i que el de McLaren encara està en construcció, els de Woking tenien un parell de MP4-12C al exterior, un d’ells descapotable.\nQuan vam arribar el concessionari de Lamborghini estava tancat, pel que ens vam haver de conformar amb els cotxes que tenien exposats al exterior. Tractant-se d’un genial LM002, tampoc ens podiem queixar.\nFeia una curiosa parella amb aquest Gallardo LP570-4 Super Trofeo Stradale.\nNo obstant tot plegat, jo només tenia ulls per aquest Espada. Senzillament brillant.\nL’altre concessionari que no ens vam voler perdre és el de Ferrari. Llàstima que aquest 328 GTS fos el cotxe més antic que tenien…\nTambé tenien Maseratis, però amb tanta joguina de Maranello era difícil fixar-se en els coupés de Modena.\nPer una persona a la que la darrera vegada que va intentar entrar a fer fotos a un concessionari Ferrari de Barcelona quasi el foten fora a patades, l’accés lliure que teniem era quasi increïble.\nPodies moure’t entre els cotxes, fer fotos, el que volguessis. De fet, des de que vam entrar (amb les càmeres rèflex a la mà, pel que no hi havia dubte de si erem o no erem clients) fins que vam marxar ningú es va dirigir a nosaltres. Normalitat absoluta.\nAquí un FF. No sé vosaltres però a mi m’encanta.\nClar que al costat del nou F12berlinetta qualsevol s’hi fixava…\nTot i que a mi encara no m’acaba de convèncer (com cap altre Ferrari modern excepte comptadíssimes excepcions), s’ha de reconèixer que les seves línies són d’allò més sensuals.\nI res, a seguir fent fotos.\nEl cotxe més exclusiu que hi havia era aquest Ferrari 599 GTB HGTE 60F1 Alonso Edition, una edició especial per commemorar els 60 anys de la scuderia a la Formula 1. Jo sincerament el trobo horrible.\nPerò entenc que hi haurà gent a la que això de ser una “Alonso Edition” li tiri molt. En tot cas, aquest 60F1 equipa el paquet esportiu HGTE i està afinat pel mateix Fernando Alonso. El motor no té modificacions d’importància i es queda en els 620 CV de sèrie, lluny dels 670 CV que posteriorment oferiria la versió GTO.\nAquest logo de la Scuderia Ferrari tan descomunal és d’origen. Sabeu la gent que es posa enganxines de Red Bull i Total en un Citroën C4 dièsel de 100 CV? Doncs això és igual, però a un nivell superior.\nL’únic detall que em va agradar va ser la bandera italiana al deflector posterior.\nAbans de marxar cap al Nürburgring vam donar un petit cop d’ull al taller, on hi havia dos F40, un 8C Competizione i un 8C Spider (i un 430 Scuderia, i un 512BB, etc.). Llàstima que, aquí sí, l’accés estava restringit.\nFerrari, Lamborghini, Rebel Run 2013\nFerrari, Lamborghini, Meilenwerk, Rebel Run 2013, Stuttgart\nVic Elford i el sorprenent inici del Porsche 911 en rallyes\nOne thought on “RR13: Meilenwerk, un Porsche de la Pikes Peak i un Ferrari 599 molt, molt especial”\n13 Juliol 2013 a les 22:05\nOstres, el veig força canviat des de que vaig estar. Llavors no hi havia pràcticament res adalt, i ara amb l’exposició de Ferrari i Maserati adalt, està més complet. Encara hi és la botiga de cotxets 1:43??? 😉


Manifest pel ciberespai - Elliot Fernández\nPublicat el: 06/06/2011 | Actualitzat el: 06/06/2011\nM’adhereixo al manifest en defensa de les llibertats al ciberespai publicat al web Owni.fr després de la celebració a París de la reunió del G8 on, entre d’altres temes, s’ha parlat molt sobre la forma amb la que els governs han d’actuar per “controlar” (diguem”ho clarament, censurar) Internet. Als governs de tot el món els preocupa, des de fa temps, la llibertat que existeix a Internet. Els preocupa la pèrdua del control del monopoli informatiu. Els preocupa l’accés de masses a la informació, a l’autogestió i l’edició alternativa de llocs web. Veuen amb recels les revoltes del món àrab, veuen com a perilloses les acampades a les places espanyoles i saben que sense el control de la xarxa ho tenen molt malament per evitar l’esclat d’aquests moviments populars. Per això intenten culpabilitzar Internet de monstruoses perversions, legitimen les seves posicions sota el pretext de la lluita contra la pirateria i estigmatitzen a tots aquells que lluiten per una Internet lliure, oberta i sense restriccions.\nHem transformat una província remota de la cultura en una ciutat cosmopolita i vibrant, on la riquesa beneficia a tots. Hem construït el ciberespai. Ho hem construït bit a bit, de manifest en manifest, de lolcat en lolcat. Tenim les nostres catedrals i els nostres basars. Hem inventat mons, maneres de relacionar-se i de intel·lingències com cap altre.\nInici » General » Manifest pel ciberespai


ANC, amb la independència (4/5/2018) - Vicenç Plans - Blogs de l'indirecte!cat\nL’ANC (Assemblea Nacional Catalana) ha obert una consulta interna sobre el posicionament polític que ha d’adoptar en aquest precís moment. És fàcil adonar-se que s’està discutint un tema important.\nVist de de fora, hi ha tres opcions.\n· Tirar pel dret i assumir més repressió injusta i arbitrària, ja que tot plegat grinyola jurídicament i ja no es veu amb bons ulls des d’Europa.\n· Retrocedir a molt abans de l’1 d’octubre de 2017, referèndum d’autodeterminació, com una retirada tàctica, per tornar a plantar cara més endavant.\n· simplement resistir, i usar el sistema actual autonomista com mecanisme sobre el que fer pivotar la república catalana.\nDe les tres opcions, la que ofereix menys desgast de totes és la tercera. Bloquejar, amb intel·ligència, una sortida no democràtica al funcionament del Parlament de Catalunya, i si cal, anar a unes noves eleccions, a fi de fer possible, una vegada més, un debat de fons, com autèntic procés constituent, necessari per a l’articulació de la república catalana.\nAquestes noves eleccions, vist així, s’entendrien totalment necessàries. Ara s’han aclarit més coses, i es coneixen més en detall les pretensions d’uns i els altres. La ciutadania, en un escenari d’aquest tipus, podria triar l’opció política i el programa més coherents als seus anhels i a les seves prioritats.\nEn general, les polítiques públiques que porten el funcionament ordinari de l’administració catalana rutllen. D’altres polítiques més proactives o modernes, en el cas de tenir govern, serien avortades com ha succeït fins ara. Sigui per la manca de recursos per dur-les a terme o per la manca de medis legislatius per aplicar-les.\nEn aquest escenari, les administracions autonòmiques han assumit un marge d’activitat només pel funcionament ordinari, que tot sigui dit, no necessita tot l’esforç ni la dedicació del capital humà de la república catalana. Més aviat seria tot el contrari, ja que aquestes persones hi estarien malagunyant oportunitats i energies, que de ben segur serien més efectives en d’altres instàncies, com sovint ha percebut el catalanisme a l’hora de buscar un lloc dins les estructures de l’estat espanyol on si és possible incidir amb efectes reals.\nPer tant, sense diners ( i encara més tenint en compte la tempesta que vindrà, fruit de la guerra comercial entre Europa i USA, i les pressions generals de la globalització per la pèrdua constant de competitivitat) i sense atribucions legislatives (tots els marcs de modernitat i cohesió social han estat desballestats sistemàticament pel TC), des del govern autonòmic català no hi ha cap futur potable, si no és el d’usar-lo com a eina al servei de la república catalana, com s’ha indicat.\nLa visió dels catalans, dinàmica i avançada, fa que sovint s’avancin o s’esforcin a donar solucions a problemes reals i urgents, que des d’Espanya, i pels espanyols, ni són problemes ni els hi preocupen. La diversa i plural realitat catalana té un vigor intern que li permet fer aquest exercici, encara que sigui al cost de perdre la fortalesa interna o de malmetre les aspiracions nacionals. Així, tot sigui dit, no s’obtenen resultats i s’enquisten els problemes.\nPer tant, escau defensar, com sigui, la república catalana, fent tot el possible, des de la dinàmica democràtica que suposadament defensa Espanya, a fi portar-la, si cal, fins al cul de sac de totes les seves contradiccions, entre les que destaca la negació del dret a la lliure determinació, com a dret fonamental, del poble català.\n732 lectures Un comentari\n5 de maig de 2018, 13.31 h


ELS TALLERS COM A PROCÉS D'APRENENTATGE DELS INFANTS - Divertalia\nELS TALLERS COM A PROCÉS D’APRENENTATGE DELS INFANTS\nPàgina inicial/Serveis Educatius/ELS TALLERS COM A PROCÉS D’APRENENTATGE DELS INFANTS\nDe vegades, ignorem la importància de les habilitats creatives, sobretot a l’hora d’educar els infants. Des de dibuixar fins a fer tallers, totes aquestes activitats ajuden a estimular i millorar el seu aprenentatge. Encara que es pugui pensar que poder ser un malbaratament de temps, les manualitats i els tallers ajuden a l’infant a poder-se desenvolupar.\nPer què són importants les manualitats i els tallers en l’aprenentatge dels infants?\nLa nostra capacitat creativa ha estat de gran ajuda al llarg de la història perquè ens ha ajudat a sobreviure i a avançar com a societat. Per aquesta raó, és imprescindible afegir tallers que esmtimulin aquestes habilitats de l’infant.\nLes manualitats enriqueixen a l’infant ja que l’ajuden a comunicar-se i a comprendre a interpretar el món que els envolta. Aquestes activitats els ajuden a estimular la seva capacitat d’observació i la seva imaginació. Està demostrat que fer tallers i manualitats de forma regular ajuda a millorar la tolerància i la sensibilitat.\nLes activitats creatives permeten a l’infant a expresar-se, a comunicar els seus sentiments, en una etapa on costa més entendre i mostrar el que sentim\nEn general, aquestes activitats ajuden a millorar els següents àmbits de l’infant:\nLa seva atenció\nLa seva capacitat d’aprenentatge\nAugmenta la seva capacitat cognitiva\nMillora de la psicomotricitat, sobretot a les mans\nAugmenta la fluïdesa del seu pensament\nAjuda a expresar-se i comunicar-se amb el món que l’envolta\nMillora la seva sensibilitat\nFomenta la seva creativitat i imaginació\nAjuda a aprendre a resoldre qualsevol imprevist\nQuines són les millors activitats per fer?\nA vegades no sabem quines manualitats realitzar amb els infants i acabem per estancar-nos. Avui dia, a internet es poden trobar una infinitat de tallers i manualitats per fer, destinades a millorar l’aprenentatge de l’infant.\nAbans d’aventurar-nos a fer una nova activitat, és molt important plantejar be què farem. Ha de ser una activitat motivadora, que l’infant faci amb gust i amb ganes.


Alimentaria & Hostelco i Hostelería de España s’alien per impulsar i reactivar el sector | HOSTELCO\nLes dues entitats signen un conveni per promocionar l’hostaleria i la formació dels seus professionals\nAlimentaria & Hostelco, l’esdeveniment líder a Espanya i referent internacional de la indústria de l’alimentació, equipament i maquinària per a restauració, hoteleria i col·lectivitats, i la Confederación Empresarial de Hostelería de España (CEHE) han signat un acord de col·laboració amb l’objectiu de promocionar l’hostaleria, potenciar els intercanvis comercials del canal horeca i contribuir a l’impuls de la formació professional en el sector.\nDesprés d’un any difícil per a un sector especialment castigat per la pandèmia, l’objectiu del conveni subscrit pel director general de Fira de Barcelona, Constantí Serrallonga, i el president d’Hostaleria d’Espanya, José Luis Yzuel, és contribuir a la seva recuperació i reactivació, col·laborant activament en el desenvolupament d’iniciatives centrades en la promoció de l’hostaleria, especialment durant l’esdeveniment que l’any que ve reunirà de nou a tota la indústria en el recinte de Gran Via.\nAixí, mitjançant aquest acord, Alimentària & Hostelco facilitarà l’ingrés a les seves instal·lacions als estudiants de canal de formació online ‘Campus Hostelería’ de la CEHE, especialitzat en preparar els professionals de l’hostaleria, amb l’objectiu d’augmentar les seves oportunitats d’aprenentatge i networking gràcies al contacte directe amb les empreses líders de canal horeca. Paral·lelament, Hostelería de España afavorirà l’accés a la seva plataforma d’e-commerce ‘Horeca Market’ als expositors i visitants d’Alimentaria & Hostelco interessats en aquest canal d’intercanvi comercial dedicat exclusivament als professionals del sector.\nSegons el director d’Alimentaria Exhibitions, J. Antonio Valls, “amb aquest acord Alimentària & Hostelco i la CEHE sumen sinergies i revaliden la importància de la relació que històricament ha unit les dues entitats”. I afegeix: “Ara més que mai volem estar al costat de el sector i contribuir a la reactivació i dinamització del seu negoci, donant un major impuls a les seves oportunitats comercials, el networking i la formació, eixos bàsics i imprescindibles per a la completa recuperació del mercat”.\nPer la seva banda, el president de la CEHE, José Luis Yzuel, afirma que “confiem que el sector pugui estar començant el camí cap a la recuperació, de la qual la celebració d’una nova edició d’Alimentaria & Hostelco és un gran marcador. La reactivació de l’hostaleria ha de passar per la formació i professionalització, així com per la digitalització, elements tots dos que estan emmarcats en l’acord amb la plataforma firal líder del sector”.\nUn sector clau per al país\nGràcies a aquest acord, els salons Alimentaria & Hostelco pretenen reforçar encara més els llaços de col·laboració amb la CEHE, l’organització empresarial que representa els restaurants, bars, cafeteries i pubs del país. En 2019, abans de la crisi provocada per la COVID-19, l’hostaleria estava formada a Espanya per més de 300 mil establiments que donaven feina a 1,7 milions de persones i tenien un volum de vendes de 129.341.000 d’euros, amb una aportació del 6,2% al PIB de l’economia espanyola. Específicament, els restaurants, bars, cafeteries i pubs empraven a 1,3 milions de persones i tenien una facturació propera als 98.060 milions d’euros, aportant el 4,7% al PIB nacional. Pel que fa aquestes dades, actualment la caiguda de la facturació està per sobre del 35% i hi ha 175.000 treballadors menys.\nHostelco, organitzat per Fira de Barcelona en col·laboració amb la Federació Espanyola d’Associacions de Fabricants de Maquinària per a Hostaleria, Col·lectivitats i Indústries Afins (FELAC), se celebrarà amb la fira Alimentaria de el 4 a el 7 d’abril de 2022 al recinte de Gran Via de Fira de Barcelona sumant sinergia amb el saló Restaurama. Els esdeveniments reuniran a més de 4.500 empreses expositores que ocuparan 100.000 m2 de superfície expositiva neta, formant la major plataforma europea de tota la cadena de valor del canal Horeca, de la gastronomia i alimentació. Preparen així mateix nous continguts dirigits a potenciar el seu caràcter empresarial i contribuir a la reactivació dels seus respectius sectors.\nBarcelona, 15 de setembre de 2021


Arquitectures a la Fundació Setba\nInici | Agenda | Arquitectures a la Fundació Setba\n· Quan? Del 22 de setembre al 19 de novembre de 2017\nDes del dijous 21 de setembre podeu veure a la Fundació Setba Arquitectures, un diàleg entre arquitectura, disseny i art, que compta amb la col·laboració de l’arxiu del COAC (Col·legi oficial d’Arquitectes de Catalunya).\nL’exposició es podrà visitar gratuïtament, amb motiu de la Festa del Roser que organitza Amics de La Rambla, el dissabte 7 i el diumenge 8 d’octubre de 10 a 14 h. A més a més, la mostra estarà inclosa en el festival d’arquitectura 48H OPEN HOUSE BCN, amb una jornada de portes obertes el 21 d’octubre.\nL’exposició se centra en els edificis de tres arquitectes catalans de renom, interpretats per tres artistes plàstics.\nEn primer lloc, els edificis de Via Augusta/Brusi/Sant Elies, a Barcelona, dissenyats per Antoni de Moragas i Francisco Riba entre 1964 i 1970, que seran interpretats per l’artista Sílvia Martínez-Palou. Es mostraran fotografies de Català-Roca i peces dissenyades per Moragas per a diversos projectes, gentilesa de l’Arxiu del COAC i del Museu del Disseny de Barcelona.\nEn segon lloc, La Ricarda, del Prat de Llobregat, ideada per Antoni Bonet Castellana entre 1949 i 1962, i interpretada per Bea Sarrias. Comptarem amb un complet reportatge fotogràfic de Català-Roca i una de les butaques dissenyades pel mateix Bonet especialment per a la Ricarda, gentilesa de l’Arxiu del COAC.\nI per últim l’Auditori Alfredo Kraus d’Oscar Tusquets, a las Palmas de Gran Canaria, edificat entre 1992, i 1997 i interpretat pel mateix arquitecte. Amb fotografies del projecte arquitectònic, la maqueta de l’edifici i mobiliari dissenyat per Tusquets per a diversos projectes, gentilesa de l’Arxiu del COAC i Carles Díaz.\nTres arquitectes, tres artistes i tres edificis, cadascun en una de les tres sales amb què compta la Fundació Setba actualment. I, com a novetat, una nova sala audiovisual que inaugurem amb la projecció de "Un dia a La Ricarda", de Bea Sarrias i Morrosko Vila-San-Juan. Una Peça audiovisual, a mig camí entre el curtmetratge i el videoart, que ens trasllada als estius de la infància, a través de dues nenes, Manuela i Luz, que semblen viure a La Ricarda sense la presència d'adults.


Dunedin Star Guesthouse Swakopmund Namíbia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n50 Daniel Tjongarero, Town Center, Swakopmund, Namíbia, 9000\nbasat en 203 comentaris "Great location, walking distance from town centre and restau..."\nSobre Dunedin Star Guesthouse\nConvenientment situat a Swakopmund, Dunedin Star Guesthouse és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Dunedin Star Guesthouse ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara caixa forta a l'habitació, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, massatge, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Dunedin Star Guesthouse la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Swakopmund.


Càtedres de la UdG > CEEF > La càtedra i el CEO > Àmbits d'actuació\nCàtedra d'Esport i Educació Física - Centre d'Estudis Olímpics de la Universitat de Girona\nUdG CàtedresCEEFLa càtedra i el CEOÀmbits d'actuació\nLa càtedra i el CEO\nEducational Olympic School\nFons bibliogràfic / Arxiu càtedra\nFons biblioteca Banyoles\nPavelló de la Farga\nTel. 972 57 64 93 - 972 41 83 32\nCentrat especialment en les etapes de formació de nens i joves i els valors educatius de l'esport, així com en l'estudi i anàlisi dels models d'ensenyament i aprenentatge de l'esport en aquestes etapes de formació.\nS'intenta arribar a aquests objectius realitzant diferents activitats amb escolars, de manera que se'ls poden fer veure els beneficis de dur una vida activa i equilibrada, obtenint els beneficis físics i psicològics que ens proporciona l'esport.\nAlgunes d'aquestes activitats poden ser xerrades amb els ambaixadors olímpics, activitats que promoguin l'adherència a l'activitat física o d'altres.\nEsport, turisme i desenvolupament territorial\nCentrat en l'anàlisi de pràctiques esportives considerant l'esport com un element important de la qualitat de vida i de la salut de la població en el marc del seu temps d'oci.\nLa Càtedra d'Esport i Educació Física està situada a Banyoles, població del Pla de l'Estany, que destaca per la seva gran relació amb l'esport, a tots nivells. Es tracta d'una Destinació Turística Esportiva per Turisme de Catalunya, i és habitual que una gran quantitat d'esportistes (professionals i amateurs) utilitzin les seves instal·lacions i entorn natural més proper per tal de fer-hi els seus entrenaments.\nBanyoles va ser seu olímpica amb els Jocs Olímpics de Barcelona '92, concretament, en les diferents modalitats de rem, aprofitant el magnífic Estany del que disposa la població.\nEntrenament i rendiment esportiu\nFocalitzat en aquelles modalitats que destaquen de l'àrea de Banyoles, fonamentalment rem, piragüisme i triatló. Així com els esports de col·laboració i oposició de més impacte. Igualment, també és un àmbit dedicat a l'anàlisi i millora de la formació específica dels tècnics esportius especialment en aquells àmbits relacionats amb la tecnificació i l'alt rendiment.\nDes de la Càtedra d'Esport i Educació Física s'organitzen diferents activitats relacionades amb l'entrenament i el rendiment esportiu. Totes aquestes activitats, busquen donar eines a professors d'educació física, esportistes, tècnics i entrenadors i en definitiva, a tot aquell interessat en l'esport, per a una formació continuada i que els sigui aplicable a les seves vides.\nDes de la Càtedra d'Esport i Educació Física – Centre d’Estudis Olímpics, es realitzen algunes activitats que poden resultar d'interès per a la formació continuada i actualitzada de mestres i persones vinculades a l'Educació Física. En anys anteriors, s'havia realitzat un Postgrau encarat a la formació del professorat d'educació física a primària.\nCentrat bàsicament en la realització de diferents activitats amb l'objectiu comú de millorar la formació d'entrenadors de base, i de promoure la pràctica d'activitat física i esport entre els més joves de la població.\nA més, en la gran majoria d'activitats organitzades des de la Càtedra d'Educació Física i Esport, sempre es té en compte als practicants d'iniciació, per tal de donar eines als professionals per a seguir formant-se i millorant la seva pràctica.\nOlimpisme i el moviment olímpic\nDes del Centre d’Estudis Olímpics, s’organitzen diverses activitats centrades especialment en l’estudi i divulgació dels valors culturals i educatius de l’olimpisme, així com en la seva implantació social.\nA més, a la Biblioteca Municipal de Banyoles s’hi troba un fons bibliogràfic sobre la temàtica olímpica que qualsevol persona interessada pot consultar.


PressReader - El Periódico de Catalunya [Català] - On Barcelona: 2018-06-08 - Una actualització del clàssic Othello a La Seca-Espai Brossa.\nUna actualització del clàssic Othello a La Seca-Espai Brossa.\nOtel·lo, Desdèmona i Iago se citen a La Seca-Espai Brossa en una excel·lent versió de la tragèdia que ens parla de manipulació, mentida, violència masclista i racisme\nÉ s sabut que la vigència dels clàssics teatrals necessita que siguin capaços d’interpel·lar els espectadors d’avui. És un exercici que requereix subtilesa i bona mà per eliminar allò que podria fer olor de naftalina i ressaltar l’imperible. I si parlem de clàssics, William Shakespeare és el nom per excel·lència del teatre universal amb una abundant presència a la cartellera. Així ha arribat Othello, pot-\nser poc de moda en els últims temps, a La Seca-Espai Brossa. La coneguda tragèdia de la gelosia adquireix, en la proposta d’Oriol Tarrasón i la seva companyia, Les Antonietes, uns ecos que no poden ser més actuals.\nTarrasón és un mestre en l’ús de l’alambí teatral. Firma la direcció i adaptació de l’obra, com abans ho va fer amb nota molt alta amb peces d’altres catedrals del teatre: Ibsen ( Stockmann, a partir d’Un enemic del\npoble) i Txékhov ( Vània). El director té la capacitat de destil·lar aquests textos, d’anar a la seva essència, per traslladar-ne a l’escena tot el potencial. De forma tan seca com directa.\nAquesta versió d’Othello respecta el clàssic, per descomptat, i és alhora un encertat catàleg d’alguns dels mals i xacres que afecten el nostre temps: la manipulació o mentida al voltant del poder –una mica de tota la vida i avui tan de moda per les fake\nnews-, el racisme, el masclisme i un dels seus tràgics efectes: la violència de gènere, aquí desencadenada per gelosia. Tot en la veu de tres personatges, els capitals del text, de la dotzena que en va escriure el Bard. Càssio, cert, és un personatge absent perquè a ell fa al·lusió Iago, que ha perdut el seu lloc de conseller en el seu benefici per desencadenar els pitjors instints del general Otel·lo. TRÀGICA I INQUIETANT Òscar Intente (Otel·lo), Arnau Puig (Iago) i Annabel Castan (Desdèmona), magnífic i engreixat trio, són prou per compondre un quadre tràgic i sempre inquietant, amb aquest aire de thriller que proposa la direcció de Tarrasón. I que ja comença amb les cartes de cara amunt: «Odio el moro», repeteix gairebé fins a l’afonia Iago davant del micro. Un superb Arnau Puig li atorga sempre realçament al caràcter sinistre del seu personatge, i mou els fils de forma fascinant. Intente, mentrestant, dona el to de triomfador vestit com un polític d’avui (un\nlook Macron), però també acomplexat pel seu origen. És un ninot davant de les maquinacions del seu pèrfid lloctinent. I Castan compon una gràcil Desdèmona. Impactant aparició la seva com a patinadora -es revela com una consumada especialista- en un recurs que funciona a la perfecció.\nTot succeeix en un espai gairebé nu, amb projeccions de vídeo per a primers plans, i que canvia de forma brillant per al tràgic desenllaç, a partir de l’extensió d’uns telons, amb els quals Desdèmona desplega el seu llit de mort. Abans, Castan s’adreça al públic en un colpidor al·legat contra la violència masclista. La frase de Tarrasón del programa de mà d’Othello ressona llavors com mai: «Necessito explicar històries que sacsegin la meva apatia. No vull fer teatre per somiar amb un món millor. Vull viure-hi». Bravo. —\nORIOL TARRASÓN DEIXA UNA ALTRA GRAN MOSTRA DE LA SEVA CAPACITAT PER ANAR A L’ESSÈNCIA DELS CLÀSSICS


Ciudadanos ressacosos constaten que l’independentisme ha guanyat però es igual porque hemos venido a emborracharnos y el resultado nos da iguaaaaal - benegre.cat\nBy Toni Mata | 22 de desembre de 2017\nEls independentistes aquesta matí han esmorzat suc de taronja i això ho saben molt bé al partit d’Inés Arrimadas. La guanyadora de les eleccions del 21D s’ha llevat avui disposada a governar Catalunya, però en fer un cop d’ull a la premsa internacional ha descobert que no pot.\nTot i això, als votants i diputats de Ciudadanos els és igual, i avui han passejat per la Plaça Sant Jaume tot cantant “¡Inés, Inés, Inéééés, hemos venido a emborracharnos, y el resultado nos da igual”. Han passejat el furor etíl·lic pel centre de Barcelona davant l’estupefacció dels veïns.\nDe la seva banda, els Mossos d’Esquadra han hagut de convidar Inés Arrimadas a sortir del despatx del president Puigdemont, on ha estat enganxada acaronant la butaca del president. Quan han entrat els Mossos ha demanat si la deixaven seure un moment, ni que fos un moment. La mateixa situació es va produir anit amb Enric Millo i els mossos li van permetre perquè “pobre home, fa llastimeta”. Arrimadas, finalment s’ha pogut asseure, ha respirat profundament l’aire del despatx i ha marxat amb la il·lusió d’haver sigut presidenta durant uns segons.\nAl carrer Girauta i Albert Rivera han muntat un grup de C’s per anar a la Zona Franca.\nUna enquesta revela que Iniciativa guanyaria les eleccions si els catalans anessin a votar com per fer la conyeta\nEl PSC també tindria opcions de guanyar si canviés de sigles, de dirigents i de programa electoral\n8 de desembre de 2014 Magí Fortuny i Poch


Notícies - C's denuncia l'Ajuntament per presumpta malversació a favor de l'ANC\nC's acusa l'Ajuntament de malversar fons públics durant la campanya del 9N\nel 20/nov/14 Pablo Vázquez Política PDF\nCiutadans (C's) ha denunciat l'Ajuntament per presumpta malversació de fons i recursos públics en benefici de l'ANC. La secció local del partit estima que el consistori ha gastat de forma indeguda 'desenes de milers d'euros' en col·laboració i connivència amb la campanya del procés participatiu del 9N de l'ANC a la ciutat.\nCiutadans ha presentat la denúncia a la Fiscalia de Terrassa, els Jutjats de Rubí i la delegació del govern espanyol a Barcelona. El partit demana que s'investigui si hi ha delicte de prevaricació, connivència i malversació de recursos públics. Asseguren tenir proves que l'Ajuntament ha utilitzat les brigades municipals per muntar i desmuntar les carpes informatives de l'ANC, col·locar banderes independentistes, penjar propaganda i emmagatzemar material de l'Assemblea als dipòsits municipals.\nEl portaveu local de C's, Aldo Ciprián, assegura que aporten proves que demostren que 'les brigades municipals van penjar la propaganda del 9N durant tot el mes d'octubre' i recorda que l'Ajuntament 'no pot saltar-se la llei' per afavorir l'ANC.\nL'Ajuntament pot fer decrets i ordenances, però seguint la llei. És el seu deure i no pot saltar-se-la. Si ho ha fet o no en aquest cas, serà la llei qui ho determini.\nC's creu que l'alcaldessa, Mercè Conesa, està utilitzant l'Ajuntament i els recursos públics per promocionar-se en l'estructura convergent.


El 2016 va ser l’any més calorós del qual es té constància | Ciència | EL PAÍS Catalunya\nEl 2016 va ser l’any més calorós del qual es té constància\nLa Terra bat el rècord de temperatures més altes per tercer any consecutiu, un fet sense precedents\nGinebra 18 GEN 2017 - 20:31\tCET\nUn termòmetre, l'agost del 2016, a la plaça d'Armas, a Sevilla. PACO PUENTES\nL'any passat va ser el més calorós des que van començar els registres, el 1880, i el tercer consecutiu en què la Terra bat el rècord de temperatura, un fet sense precedents. L’Organització Mundial de la Meteorologia (OMM), que depèn de les Nacions Unides, ha confirmat avui que la temperatura global el 2016 es va situar 1,1 graus centígrads per sobre de la registrada en l'era preindustrial i va ser uns 0,07 graus més alta que la registrada el 2015.\n— Met Office (@metoffice) 18 de gener de 2017\nLes dades confirmen el canvi dràstic en el clima global que està causant l'activitat humana i arriben en un moment d'incertesa. La comunitat internacional va aconseguir el 2016 un acord històric contra el canvi climàtic; però el nou president dels EUA, Donald Trump, és un negacionista de l'escalfament global i ha dit que podria treure el seu país de l'acord, cosa que pot convertir-lo en inservible.\nEncara que l'augment de la temperatura mitjana va començar a final del segle XIX, s'ha accentuat sobretot els últims 35 anys, ja que 16 dels 17 anys més calorosos registrats són a partir del 2001. Les emissions de gasos d'efecte hivernacle són les principals culpables de l'escalfament registrat, ha assegurat la NASA en un comunicat.\n"L'any passat va ser extrem per al clima global i destaca com el més calorós des que es tenen registres", ha afirmat Petteri Taalas, el secretari general de l’OMM. "Els indicadors a llarg termini del canvi climàtic provocat pels humans han arribat a màxims el 2016", ha afegit en un comunicat. Les concentracions de diòxid de carboni i de metà també han arribat a nous rècords.\nEl gruix del gel a l’Àrtic i l’Antàrtic també han arribat a un mínim històric, ha advertit Taalas, que ha precisat que el gel de l'Àrtic s'està escalfat dues vegades més ràpid que la mitjana mundial. L’OMM s'ha basat en dades de l’Administració Nacional Oceànic i Atmosfèrica dels EUA, la NASA, l'Institut Meteorològic del Regne Unit, el Centre Europeu sobre Prediccions Meteorològiques i de la Unitat d'Investigació sobre el Clima de la Universitat de East Anglia (Regne Unit).\n— NOAA (@NOAA) 18 de gener de 2017\nEl 2016 no només ha estat l'any més calorós, sinó que del gener al setembre cada mes va ser el de temperatures més altes a excepció del juny, ha destacat la NASA en el comunicat. L’octubre, el novembre i el desembre van ser els segons més càlids des que hi ha registres.\nEl 2015 i el primer terç del 2016 es va registrar un escalfament addicional associat al fenomen del Niño, que s'origina a l’oceà Pacífic i canvia el clima globalment. Aquest fenomen va augmentar la temperatura mitjana el 2016 en 0,12 graus, ha explicat la NASA. “No esperem que a partir d'ara cada any torni a ser el més calorós, però la tendència de l'escalfament a llarg termini és clara”, ha fet ressaltar Gavin Schmidt, director de l'Institut Goddard d’Anàlisis Espacials de la NASA.\nQue el 2016 sigui l'any més càlid “no és una sorpresa”, però sí que és “preocupant que, fins i tot sense el Niño, les temperatures haurien assolit xifres rècord”, ha explicat Dave Reay, de la Universitat d'Edimburg, a Science Media Centre. Mark Maslin, climatòleg de l’University College de Londres, assenyala que, amb les noves dades a la mà, cal “abandonar la idea que hi hagi una pausa en el canvi climàtic”, ja que “no mostra cap indici d'estar retrocedint”. El fet que el 2016 sigui “L'any més càlid registrat és una alarma que ni tan sols el president electe Donald Trump pot ignorar”, ha destacat.


Mataró celebra la jornada Activa’t al Port d’esport adaptat inclusiu - Ajuntament de Mataró\nMataró celebra la jornada Activa’t al Port d’esport adaptat inclusiu\nEls ciutadans podran practicar, el diumenge 11 de març, diferents esports adaptats\nEl Port de Mataró acollirà el proper diumenge 11 de març la jornada Activa’t al Port, una diada on els ciutadans podran fer diferents activitats d’esport adaptat. El dia abans, el dissabte 10 de març, se celebra al Poliesportiu Municipal Teresa Maria Roca la 5ª Jornada de la Lliga Catalana de Boccia organitzada per Federació Esportiva Catalana de Paralítics Cerebrals. Un cap de setmana per conscienciar la població de la tasca que realitzen tots els clubs i entitats de la ciutat i de la comarca perquè l’esport arribi a tots els ciutadans sigui quina sigui la seva discapacitat.\nEl dissabte 10 de març, se celebrarà, al Poliesportiu Municipal Teresa Maria Roca durant el matí, la 5a Jornada de la Lliga Catalana de Boccia. La Boccia és una activitat esportiva que possibilita la participació de jugadors amb alts nivells de discapacitat física. Aquest és un dels motius fonamentals de la gran difusió experimentada per la Boccia, tant al nostre país com en l’àmbit internacional. Aquest esport té una semblança amb la petanca, encara que es diferencia en el material, les dimensions del camp i en algunes normes del joc, podent disputar-se en equips i/o individualment.\nAquesta competició està organitzada per la Federació Esportiva Catalana de Paralítics Cerebrals i l’Ajuntament de Mataró hi col•labora.\nActiva't al Port\nEl diumenge 11 de març, durant tot el dia, els ciutadans podran practicar esports adaptats com anar amb bicicletes adaptades, fer un circuit cívic en cadira de rodes, eslàlom, tir a cistella de bàsquet, rampa fixa i rampa mòbil. Aquestes activitats seran la cloenda de la pedalada que organitza l’Associació Àrea Adaptada i que finalitza al Port de Mataró.\nTambé hi haurà, per tancar el matí, l’actuació del Circ Bombeta, circ adaptat i innovador. El grup Pep’s Fantasy del Conservatori de Terrassa també actuarà durant aquesta jornada.\nA la tarda, de 15 h a 17 h, serà el torn de poder navegar amb el Club de Vela Mataró amb tiquets al preu simbòlic d’1€.\nAquesta jornada està organitzada pel Club FEM, per l’Associació Àrea Adaptada i l’Escola Vela Mataró i compta amb la col.laboració del Port de Mataró i de la Direcció d’Esports.


Papaioannou Guest Houses Vasa Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 6 allotjaments a Vasa.\nPapaioannou Guest HousesVasa Kilaniou, Vasa, Vasa, Xipre, 4771 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en2comentarisPapaioannou Guest HousesVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 23 fotosUbicació excepcional 10,0Veure al mapa10,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassaaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Vasa, vosté es sentirà com a casa a Papaioannou Guest Houses, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Papaioannou Guest Houses és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Papaioannou Guest Houses es reflexa en cada habitació. rentadora, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador, escriptori, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vasa, faci de Papaioannou Guest Houses la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorestris de cuinasala d'estarbalcó/terrassaforn microonesservei de planxacalefaccióneveratelevisió de pantalla planaempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxa escriptorirentadora Idiomes ParlatsAnglèsFrancèsItaliàAlemanyGrecPortuguèsEspanyolHolandès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Vasa


Ocupació, Orientació i Formació | Consell Comarcal del Baix Llobregat\nOcupació, Orientació i Formació\nEl Consell Comarcal del Baix Llobregat porta la gestió de projectes relacionats amb polítiques actives d’ocupació que tenen com a finalitat principal la inserció laboral de persones que es troben en situació d’atur.\nEl Consell Comarcal del Baix Llobregat té una dilatada experiència en la realització d’aquest tipus de projectes, i aquestes iniciatives s’emmarquen dins del treball que conjuntament i en coordinació i consens amb els 30 ajuntaments de la comarca i amb els principals agents socials i econòmics del territori, es venen realitzant des de fa gairebé vints anys.\nLa realització d’aquest tipus de projectes per part del Consell Comarcal obeeix a, principalment, dos motius. El primer, perquè per la naturalesa d’algun d’aquests projectes l’escala més òptima de gestió és la comarcal, i segon, perquè per la dimensió d’algun dels municipis de la comarca resulta més eficient la gestió agregada i mancomunada dels serveis que no un disseny i plantejament exclusivament municipal.\nEn relació a la tipologia d’aquests programes és força diversa, contemplant tant programes d’ocupació (intermediació, orientació i inserció laboral), com programes formatius, programes d’experiència i capacitació professional com programes mixtos ocupació - formació.


3D – Babloc\nL’escriptor del llibre “La Solución” va encarregar a l’Albert que li fes un fals tràiler del que en podria ser la versió cinematogràfica, suposo que havent vist prèviament els seus 2 anteriors treballs: Bernard’s World i Alma Cubrae. El resultat és potent, per primera vegada hi ha veu en una cinta seva i això li dona més qualitat, en la meva opinió. La música d’en Cesc una vegada més hi escau perfectament, alhora que el maquillatge de la Fàtima, la il·luminació, els actors, però sobretot el super-pis que hi surt en alguna escena 😉 (engalanat amb alguns efectes “novayorquesos” val a dir)\nCom a curiositat dir que hi apareixen diversos racons prou coneguts de Girona.\nAutor jordibabotPublicat el 6 d'octubre de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a La solución\nPremis haguts… i per haver?\nAixò ja comença a ser una constant…\nEl divendres es confirmava la classificació de Bernard’s world per la final del Teaserland a Barcelona. L’Albert (amb l’ajuda d’en Cesc) lluitarà pel premi juntament amb 3 altres finalistes, amb la possibilitat de guanyar 30000 ?uracus per a la creació d’un curtmetratge. La final la faran a la famosa sala Luz de Gas de Barcelona, amb la presència de grans del cinema actual, molt possiblement (Balagueró, Corbatxo, etc…).\nNo content amb això, avui mateix al migdia, durant la gravació del seu nou curtmetratge “L’Armadura” (el guió del qual ja és guanyador del Fons de Creació Audiovisual de Girona en l’apartat de creació audiovisual experimental, premi dotat amb 2.500 ?uracus ) i amb el testimoni d’un servidor, rep la confirmació de que un curtmetratge realitzat el cap de setmana passat juntament amb altra gent, per al famós (i ja ex-odiat) Diba Exprés de Barcelona, és finalista! I és clar, fa mitja hora s’ha sabut que n’és el guanyador i que ha estat recompensat amb un premi valorat amb 15000 ?uracus.\nSí, cal fer una cronologia, jo també vaig una mica perdut 😛\nAquí us deixo amb el guanyador del Diva 2009, del qual vaig dir (paraules textuals) “és del montón”:\nFelicitats a tot l’equip (i a l’Albert i Cesc again)! A veure si el dimarts faig un altre article amb final feliç 😉\nAutor jordibabotPublicat el 24 de maig de 2009 16 de juliol de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Premis haguts… i per haver?\nMig camí per Bernard’s World\nEl festival TeaserLand encara no té guanyador. La fan durar la broma. Cada setmana s’eliminen 2 concursants (éren 20) i Bernard’s World encara no està tatxat de vermell. Esperem que duri fins al final! Com diria el Núñez de Crackòvia: 30.000 èurus no…?\nL’últim a eliminar era un clar preferit pel premi, Alicia en negro. És a dir, que pot passar de tot.\nAutor jordibabotPublicat el 1 de maig de 2009 16 de juliol de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Mig camí per Bernard’s World\nBernard’s World HD\nAutor jordibabotPublicat el 3 de març de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Bernard’s World HD\nBernard’s World entre els 20 finalistes de Teaserland!!!\nNo és oficial encara, però Ja és oficial, el curt que tot just ahir va presentar l’Albert al festival de tràilers falsos Teaserland, Bernard’s World, ha resultat finalista.\nHi ha 20 finalistes d’un total de 1131 tràilers presentats. No cal dir que té molt de mèrit ja això! Podreu veure els 20 sel·leccionats a Barcelona, el dijous 12 de març a les 22:30 hores als cinemes Verdi Park.\nEl premi en cas de ser guanyador consta de 30.000? per a fer un curt. Déu ni do!\nCesc comença’t a preparar per treure’t les fans de sobre… 😛\nAutor jordibabotPublicat el 2 de març de 2009 15 de juliol de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Bernard’s World entre els 20 finalistes de Teaserland!!!\nL’Albert ha presentat un nou tràiler al festival de curts falsos Teaserland. En Cesc fa de protagonista i també n’ha fet la banda sonora:\n“La gente va al trabajo en auto, o en bus… Nadie coge el maldito barco!”\nUs deixo una recopilació de gent que conec que hi participa:\nEdu Martí (càmara)\nAlma Cubrae/Albert Blanch\nAutor jordibabotPublicat el 28 de febrer de 2009 16 de juliol de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Teaserland\nThe best job in the world, aquest és el nom d’un web/concurs on qualsevol persona es pot apuntar per tal d’optar a la que és, diuen, la millor feina del món.\nNo van gaire desencaminats, ja que un sou de 75000? des de l’1 de juliol fins a final d’any, visquent en una illa paradisíaca a les antípodes, fent feines tant estressants com bucejar, nedar, explorar, caçar, pescar… costa de superar, per molts treballets i collonades que facis.\nQuina és la trampa? Cap. Volen algú amb caràcter aventurer i alegre que doni joc per publicitar l’illa. Això sí, amb el gran agreujant (¬¬’) d’haver de tenir cura del manteniment d’un bloc, fent articles i pujant vídeos amb les activitats que es van realitzant per donar a conèixer l’illa al món.\nL’Ivan hi participa! Aquest és el vídeo que ha fet amb l’ajuda d’en Lluís:\nVoteu-lo i a veure si aconseguim que cardi el camp hi vagi, que a més a l’illa s’accepten visites!! 😉 Ivan ja reservo habitació per l’agost hehe\nSobretot NO voteu a youtube, s’ha de votar seguint el link següent: http://www.islandreefjob.com/applicants/watch/kVTV_mQPaV0\nAutor jordibabotPublicat el 3 de febrer de 2009 16 de juliol de 2009 Categories 3D2 comentaris a La millor feina del món\nAlma Cubrae en HD (Actualitzat)\nPots seguir votant aquí: http://www.teaserland.com/festival/Alma-Cubrae.html\nDe regal el “making of”!\nCrees que vamos a salir de esta??\nAutor jordibabotPublicat el 7 de gener de 2009 15 de juliol de 2009 Categories 3DDeixa un comentari a Alma Cubrae en HD (Actualitzat)\nEl teaser d’Alma Cubrae!\nJa en vaig parlar al seu dia d’aquest teaser. Per fi podem veure el fals tràiler que l’Albert ha fet per Alma Cubrae. Espectacular!\nS’ha de clicar el logo d’Alma Cubrae:\nLa banda sonora l’ha fet en Cesc i la veritat és que acompanya molt bé.\nA veure si amb una mica de sort els hi donen el premi i podem fer la peli real!\nAh! Els teus vots conten! Que hi ha pastarruca ruca en joc!!\nAutor jordibabotPublicat el 31 de desembre de 2008 15 de juliol de 2009 Categories 3D1 comentari a El teaser d’Alma Cubrae!\nTeaser del Teaser d’Alma Cubrae (actualitzat)\nCom en Lluís va fer amb Benedictvm, la gent d’Alma Cubrae s’han animat també a fer un fals tràiler pel concurs de Teaserland.com. El passat cap de setmana vaig anar ajudar l’Albert (el director) i als d’Alma i la veritat que va estar molt bé. Vam estrenar un nou juguet, el tràvelling fet per ells mateixos, de 12 6 metres ni més ni menys:\nVam tenir maquilladora, la Fàtima, amb els seus body-paintings i caracteritzacions (i a la que li he robat les fotos :P):\nVes posant la mà en aquesta aigua…\nUn Berro de la Cort de la varietat èlfica:\n(demà poso la imatge)\nEl teaser està en fase de post-producció, tan aviat com estigui penjat el poso aquí!\nActualitzo: De fet encara falta rodar algunes escenes, com per exemple una lluita medieval amb 25-40 persones.\nObrim convocatòria a qui vulgui venir a ajudar! Serà el dissabte 29 de novembre a les 9 del matí a Miànigues (a prop de Banyoles) en principi. Si hi estàs interessat/da posa’t en contacte amb l’Albert (o amb mi si vols). Tot és sense ànim de lucre (guanyar el premi està molt difícil!), però hi haurà esmorzar per tothom i diversió assegurada (Quan podràs esbatussar-te amb espases a lo “Gladiator”?).\nUna mostra en HD del curro que s’està fotent l’Albert (6 hores per fer aquest pla) si cliques aquí sota\nContinua llegint «Teaser del Teaser d’Alma Cubrae (actualitzat)»\nAutor jordibabotPublicat el 25 de novembre de 2008 15 de juliol de 2009 Categories 3D2 comentaris a Teaser del Teaser d’Alma Cubrae (actualitzat)


Història | CEIP Estel\nL’octubre de 1966 es fundava a Molins de Rei l’escola Estel. Nascuda en un entorn polític hostil i erigida com a estendard de resistència educativa, aplica el mètode de l’escola activa o educació nova que tenia les seves arrels intel·lectuals en la moderna pedagogia nord-americana i europea teoritzada i posada en pràctica pels pedagogs John Dewey, Maria Montessori i Ovide Decroly entre d’altres.\nCatalunya fou pionera en els moviments de renovació pedagògica amb mestres com Alexandre Galí, Artur Martorell i Rosa Sensat, que en van ser els principals impulsors i estudiosos. La Guerra Civil i la dictadura franquista van estroncar el somni de modernitat i civilitat que havia covat la Segona República per a l’ensenyament, un somni que va tenir en la Marta Mata la represa més viva i palpitant.\nCarme Bernaus i Gemma Camps, salvant tots els esculls burocràtics, funden l’Escola Estel com a parvulari el 4 d’octubre de 1966. L’Estel, símbol de l’astre que il·lumina la foscor, segueix els principis del Moviment de Renovació Pedagògica Rosa Sensat, que mira de recuperar el model educatiu de la Segona República basat en la pedagogia activa, la coeducació, el laïcisme, la democràcia i l’ensenyament en català, principis de resistència en un paisatge educatiu dominat pels postulats nacionalcatòlics.\nAl primer edifici de la plaça Pius XII, avui plaça Mercè Rodoreda, s’hi afegeix l’any 1968 el del carrer 25 de Gener, actualment Avinguda de l’Onze de Setembre, per tal d’ampliar el quadre educatiu a primària. Els alumnes tindran així garantida la continuïtat al centre després del parvulari.\nEl 15 d’octubre de 1973 el Ministerio de Trabajo aprova la conversió de l’Escola en cooperativa escolar. Una sensibilitat social nova, sostinguda en la voluntat de permanència i manteniment de la filosofia fundacional del centre, fa que les famílies i el professorat n’assumeixin la gestió.\nLa gran resposta en la participació de les famílies en el projecte educatiu i cooperatiu fa petits tots dos espais escolars. Cal doncs, fer un pas de gegant: la construcció d’un nou edifici que suposarà dures gestions i l’aportació decidida dels cooperativistes.\nEl 1977 amb els nous vents de la Transició política i l’arribada de la democràcia s’inaugura el nou edifici al carrer Sant Joan. El parvulari manté el seu emplaçament de la Plaça Pius XII.\nComencen els primers moviments reivindicatius que manifesten la voluntat de convertir l’Escola en pública, democràtica i catalana. El curs 1978-1979 es constitueix el CEPEPC (Col·lectiu d’Escoles per a l’Escola Pública Catalana), col·lectiu d’escoles que cerca les mesures polítiques i legislatives per a la seva conversió en escola pública catalana, democràtica, pluralista i de qualitat a l’abast de tothom.\nEl 25 d’abril de 1980 neix la Societat Cooperativa Limitada Escola Estel. La Cooperativa defensa de l’ensenyament actiu i el coneixement de la realitat social i cultural. Es defineix amb vocació d’escola pública i fixa les condicions per garantir la continuïtat del model educatiu.\nEl 29 de juny de 1983 el Parlament de Catalunya aprova la Llei CEPEPC que permet la integració en la xarxa de centres docents públics a diverses escoles privades. L’Escola aprova en assemblea la tramitació per demanar la integració a la xarxa de les escoles públiques de la Generalitat.\nEl 16 de juny de 1984 l’Estel celebra la inauguració de la segona fase de l’edifici del carrer Sant Joan.\ncurs 78-79 (2)\nEl 15 de setembre de 1988 la Cooperativa aprova el conveni d’integració a la Xarxa d’Escoles Públiques de la Generalitat. El pas a l’escola pública suposa un temps d’adaptació per la singularitat que l’Estel havia adquirit al llarg de la seva història. Fins al curs 1991-1992 no es regularitza l’accés dels mestres a la funció pública, per bé que el professorat vetlla pel manteniment de la coherència del projecte educatiu portat fins aleshores.\nL’1 de febrer de 1989 adopta el nom de Col·legi Públic Escola Estel i el 21 de gener de 1993 la Cooperativa acorda la seva dissolució.\nEn aquesta última dècada els principis pedagògics que van alimentar la creació de l’Escola s’han mantingut i readaptat a les transformacions socials i culturals del nostre temps: l’observació directa, l’experimentació, la verbalització, la interiorització, el respecte a la diversitat i l’educació intercultural. En definitiva, la consolidació de la pedagogia activa com a singularitat que propugna que l’infant sigui ell mateix, que es faci la seva pròpia personalitat i que es desvetllin totes les qualitats i aptituds.\nEn aquests darrers anys l’Escola ha participat en el Programa Comenius d’intercanvi educatiu i diàleg amb escoles europees de Finlàndia, Àustria i Alemanya, i ha promogut el projecte Escola Verda que treballa en l’educació de la sostenibilitat ambiental.\nL’Estel assumeix, doncs, els reptes que té plantejats l’escola pública a Catalunya sense oblidar el seu passat de resistència, i a la vegada hi posa la mirada en l’educació per al segle XXI.\nLa nostra escola és conscient de la complexitat del món d’avui i es continua adaptant a les noves maneres de pensar i de viure.\nPer nosaltres l’essència de l’educació és acompanyar els infants en el seu creixement i desenvolupament personal, afavorint habilitats, valors, emocions i actituds que possibiliten que els nens i les nenes tinguin vides saludables i plenes, que prenguin decisions informades, respectin l’entorn local i global i siguin ciutadans actius i compromesos en un món multifacètic.\nContinuem fomentant la creativitat i el coneixement, respectant els diferents ritmes d’aprenentatge de cada infant, valorant la comunicació i la col·laboració entre l’escola i les famílies, adaptant-nos a l’ús de les noves tecnologies en el treball d’aula i potenciant l’aprenentatge d’altres llengües.\nEn el mateix any de la celebració dels 50 anys de l’escola, rebem el premi Baldiri Reixac, per la presència cultural en el nostre entorn, per la implantació d’ estratègies de millora de l’ expressió i la competència lingüístiques i el foment de l’ hàbit lector dels infants.\nSom un equip de mestres que tenim ganes i il·lusió per continuar treballant al costat de les famílies en l’educació dels infants.


L'alberg temporal de sense-sostres a TGN ja té data de caducitat\nL'alberg provisional de sense-sostres de Tarragona es desmantellarà el pròxim 19 de juny\nHa acollit més de 120 persones sense sostre des de l'inici de la pandèmia | Es cerquen «alternatives individuals» per a cada usuari\nRedacció 10/06/2020 12:55h\nEl pavelló poliesportiu del Serrallo tornarà a ser, en pocs dies, el pavelló poliesportiu del Serrallo. L'equipament municipal ha acollit un alberg improvisat per a persones sense-sostre des de l'inici del confinament a mitjans de març i ara, tres mesos després, l'Ajuntament ha anunciat que es desmantellarà el dispositiu especial i que l'espai recuperarà la seva activitat habitual. La data de tancament de l'alberg provisional serà el pròxim divendres 19 de juny.\nDurant aquests tres mesos han passat per aquest servei un total de 121 persones, amb un aforament màxim de 50 llits simultanis. Segons han explicat els serveis socials de Tarragona, ara mateix en resten 29 usuaris cada dia, ja que la resta han anat marxant de forma voluntària i progressiva. La consellera dels serveis socials, Carla Aguilar-Cunill, ha avançat que «estem estudiant, cas per cas i de manera individual, solucions alternatives a l'allotjament» per als sense-sostres que encara es beneficien del nou ús de l'alberg. «Un pis compartit, una habitació, un alberg...», repassa la consellera. Encara resta per definir.\nL'alberg temporal del Serrallo, un recurs pioner per a Tarragona en plena emergència\nL'alberg provisional del Serrallo, un recurs pioner de Tarragona arreu de l'Estat per fer front a l'emergència sanitària del coronavirus, oferia unes condicions de protecció, higiene i distància òptimes per donar una opció a les persones més vulnerables de manera excepcional. L'atenció directa dels usuaris ha anat a càrrec de la Creu Roja i l'alimentació a càrrec del menjador social de 'Joventut i Vida' de Bonavista, a qui Aguilar-Cunill ha volgut agrair «enormement la professionalitat i l'esforç» que han assumit des de fa tres mesos.\nTarragonaDigital va publicar un reportatge amb aquestes entitats del tercer sector a finals d'abril on ja alertaven dels grans riscos d'una nova allau de famílies en risc de pobresa, una situació encara vigent. En poc més d'una setmana, el pavelló deixarà de ser l'alberg i Tarragona passarà pàgina en un dels capítols més simbòlics de la gestió davant l'emergència d'aquest 2020.\nCreu Roja solidaritat Ajuntament de Tarragona Coronavirus


Casado dona el no a Abascal - El triangle\nEl president del PP, Pablo Casado, ha dit al líder de Vox, Santiago Abascal, que "votarem no a la seva candidatura a la presidència del Govern" en el debat de la moció de censura que el partit de la ultradreta ha presentat al president del govern central, el socialista Pedro Sánchez.\nPablo Casado ha denunciat que "aquesta moció és una mentida més de Vox perquè Sánchez segueixi a la Moncloa", afegint que "Vox és l'assegurança de vida de Sànchez". Casado ha criticat a Abascal que "aquesta moció no la dispara contra el Govern, sinó contra el partit en el qual ha treballat durant quinze anys", reblant que "el tret li ha sortit per la culata".\nEl líder dels populars ha defensat davant del president de Vox que "el que aquí es vota avui és si vostè està capacitat per presidir la quarta economia d'Europa", per afegir que "la resposta ja era evident i ha quedat encara més clara: no".\nPer Casado, Vox "només porta fractures, derrotes i enfadades" i que "ofereixen a l'esquerra una garantia de victòria perpetua". Per president del PP, populars i Vox "no som equiparables, són moltes les diferències" que hi ha entre les dues formacions.\nFinalment, el Congrés dels Diputats ha rebutjat amb 298 vots en contra i 52 vots a favor la moció de censura presentada per Vox contra l'executiu de Sánchez. No hi ha hagut sorpreses en la votació, i la moció només ha rebut els vots favorables de la formació de la ultradreta i els vots contraris de tota la resta de formacions polítiques de la cambra baixa.\nPrevMitjà revela que Torra le ofreció un cargo “no político” con rango de consejero


Saga d'en Babidi | Bola de Drac Wiki | Fandom\nSagues, Sagues de Bola de Drac Z, Arc d'en Buu\nPertany a: Arc d'en Buu\nEpisodi 220 a 231 (Z)\nEpisodi 108 a 115 (Kai)\nLa Saga d'en Babidí és la tercera saga de l'Arc d'en Buu\nEntrant a la nau d'en Babidi Edit\nEls dos sequaços donen l'energia robada al seu amo\nEn Gohan i en Kibito, després de separar-se de la Videl, atrapen al grup del Déu Neptú, que ha informat en Goku i companyia de què està passant. Quan arriben fins a la nau, veuen com els dos subordinats són executats després d'entregar l'energia d'en Gohan. En Dabra els veu i ràpidament mata en Kibito i transforma en pedra en Krilin i en Cor Petit. El Déu Neptú informa de que, si volen tornar-los a la normalitat, hauran de eliminar en Dabra, per això entren a la nau.\nEn Goku lluitant contra en Yakon\nEn Babidí però no vol que arribin fins a l'últim nivell, per això els envia subordinats seus, per derrotar-los i prendre'ls l'energia. Al primer nivell, l'enviat és en Pui Pui, però és eliminat amb molta facilitat per en Vegeta. Al segon nivell, en Goku s'enfronta a en Yakon, i també el derrota fàcilment.\nLa final del Torneig Mundial Edit\nMentrestant, a l'Estadi del Torneig Mundial, tothom està sorprès de que alguns lluitadors hagin marxat junts. El públic vol veure combats i finalment en Satan proposa fer un combat de tots contra tots i l'últim que quedi en peus serà el guanyador. En Jewel i en Kiela ràpidament són eliminats, mentre que en Satan és ignorat i comença un espectacular combat entre l'Emmascarat i l'A-18. Finalment, l'androide descobreix que l'Emmascarat no és altre que en Goten i en Trunks enfilats l'un sobre l'altre. Quan són descoberts, queden desqualificats automàticament i fugen. Es troben a la Videl i aquesta els explica on són en Gohan i els altres, de manera que decideixen anar-hi ells també.\nLlavors, el combat final és entre l'A-18 contra el Sr Satan. Per tal de que en Satan no perdi la seva popularitat, l'androide exigeix a l'home 20 milions de zenis per deixar-se guanyar. En Satan accepta i queda d'aquesta manera campió del Torneig Mundial.\nEl retorn del Guerrer de la Destrucció Edit\nEn Vegeta destrossant l'estadi\nA la nau d'en Babidi, en Dabra s'ofereix per ser l'oponent del tercer nivell i s'enfronta a en Gohan. A mig combat però, el rei dels dimonis abandona el combat per anar a informar al seu amo d'un fet que ha descobert: En Vegeta té odi al cor i per aquest motiu, en Babidí serà capaç de dominar-lo amb la seva màgia. El bruixot així ho fa i en Vegeta passa a les seves ordres, tot i que no queda subjugat del tot. Llavors, en Vegeta, havent-se tornat més fort per la màgia d'en Babidí, decideix enfrontar-se a en Son Goku, ja que vol la revenja del seu primer combat.\nAl final, en Goku hi accedeix i van a un lloc desèrtic a lluitar. Tots dos es transformen en Superguerrer de Fase 2 i comencen un combat d'alt nivell. Però l'energia alliberada pels dos superguerrers alimenta al monstre Buu fins que, quan l'energia arriba al màxim, l'encanteri de l'ou es trenca i en Buu és a punt de ressuscitar.\n"El mag Babidí i les forces del mal" · "L'estratagema del maligne Babidí" · "En Vegeta supera el primer nivell!" · "En Son Goku s'enfronta amb en Yakon, el monstre devorador de llum" · "El combat de tots contra tots!" · "El desenllaç del combat entre l'emmascarat i l'A-18!" · "Els dos grans combats simultanis estan a punt de començar" · "El combat a mort entre el rei dels dimonis i en Son Gohan" · "El retorn del guerrer de la destrucció" · "El desafiament d'en Vegeta" · "L'energia d'en Son Goku alimenta el monstre Buu" · "L'encanteri es trenca, en Buu uestà a punt de ressuscitar"\nObtingut de «https://dragonball.fandom.com/ca/wiki/Saga_d%27en_Babidi?oldid=33028»\nSagues de Bola de Drac Z


Festa Major d’Horta, Barcelona ⋆ Socpetit.cat\nDel 10 al 19 de setembre la Festa Major d’Horta amb activitats de tota mena: balls, concerts per a jovent, activitats infantils, àpats comunitaris, esdeveniments esportius, gimcanes, etc. La cultura popular del barri, molt rica i variada, també hi té un paper preeminent. Totes les agrupacions del barri surten conjuntament a la cercavila d’inauguració. I durant la festa es fan exhibicions de dansa, ballades i un correfoc final.\nCom en molts altres indrets de la ciutat, l’origen de la festa major d’Horta és votiu. El 10 de setembre de 1731 es va celebrar per primera vegada el «vot del poble». Es va formular en honor de Sant Gaudenci, com a copatró del barri, en agraïment pel do de la pluja. Des de llavors, cada any pel 10 de setembre, el poble d’Horta el renova en una cerimònia a l’església parroquial de Sant Joan.\nConsulteu aquí el programa de la Festa Major d’Horta »\nFesta Major del Farró, Barcelona


Pescant, a Barcelona, des de 1740 - LA MIRA - Magazín\nPescant, a Barcelona, des de 1740\nParlem amb “els Paus”, els tres germans Huguet que formen part de l’última dinastia de pescadors de Barcelona. Pesquen des de 1740 i la seva és també una manera de veure com ha canviat la ciutat i com els peixos humans com ells desapareixen\nDos dels Paus; feinejant, a l’esquerra, en Pau, i al centre, en Xavier. El moll del Rellotge de Barcelona ha estat testimoni de la vida dels pescadors de la ciutat. (Fotografies de Jordi Borràs Abelló)\nHi ha infàncies que es repeteixen a través del temps. Infàncies viscudes entre muntanyes de xarxes, mol·luscs, fustes humides i barques que arriben a port carregades de misteris marins. Així va ser la infantesa de Pau Huguet (Barcelona, 1966) al moll dels Pescadors, igual que la dels seus germans, pare, avi, besavi i rebesavi. Un arbre genealògic que estira els tentacles mar endins, tentacles plens de vivències, sal i profunditats que relaten la història de la dinastia de pescadors més antiga de Barcelona.\nUna epidèmia de febre groga va afectar la Barceloneta el 1870 i va obligar els seus homes a confinar-se, mentre que a les dones se les van endur a la cartoixa de Montalegre\nLa seva existència documentada arriba fins a 1740, quan la família vivia a la Ribera i, en construir-se el parc de la Ciutadella, se la va obligar a anar a viure al nou barri de la Barceloneta, al carrer Pescadors. Poca informació més se’n sap, a banda d’una epidèmia de febre groga que va afectar tot el barri el 1870 i va obligar els seus homes a confinar-se, mentre que a les dones se les van endur a la cartoixa de Montalegre, al Maresme. La rebesàvia d’en Pau hi va anar embarassada i el marit va quedar-se cuidant el rector Bruguera, que ara té un carrer amb el seu nom, i que va morir durant l’epidèmia. Es diu que quan les dones van tornar a la Barceloneta es van trobar tots els carrers plens de plantes i herbes salvatges que sortien d’entre les llambordes.\nGairebé 200 anys més tard, tres dels últims pescadors de la família Huguet, tres germans, ja no viuen en aquell carrer, però segueixen habitant el mateix barri. Si preguntes per ells només els coneixeran com “els Paus”\nGairebé 200 anys més tard, tres dels últims pescadors de la família Huguet, tres germans, ja no viuen en aquell carrer, però segueixen habitant el mateix barri. Si preguntes per ells només els coneixeran com “els Paus”. Tant se val si la majoria d’ells no es diuen així. El pare d’en Pau Huguet es deia Antonio, però a ell també l’anomenaven amb el nom del seu avi, besavi i rebesavi. Potser també hi devia influir que una de les barques de la família, un llaüt mallorquí de vuit metres construït el 1929, s’anomenés Sant Pau. Coses que tenen els barris que en realitat són pobles, o pobles que en el fons són com famílies.\nEl moll dels Pescadors i la seva torre acullen impassibles la barca d’arrossegament dels Paus.\nLa Torre del Rellotge va ser utilitzada per l’Acadèmia de Ciències de París per establir quina seria la llargària d’un metre arreu del món\nJa quasi no queden barques que surtin cada dia del moll dels Pescadors de Barcelona, situat davant de la Torre del Rellotge. Aquest element, que ara queda discretament eclipsat entre furgonetes i carretons de transport, té la seva pròpia història. Construït el 1772 amb la intenció de ser el primer far del port de la ciutat, pocs anys després, el 1791, va ser utilitzat per l’Acadèmia de Ciències de París per establir quina seria la llargària d’un metre arreu del món. El cas és que els científics francesos van agafar de referència el meridià de París, concretament el tram que va de Dunkerque a Barcelona. Per fer les mesures a la Ciutat Comtal es van escollir llocs com el castell de Montjuïc, la Ciutadella o la Torre del Rellotge. De fet, la ubicació de la torre coincidia amb la intersecció entre un paral·lel i el meridià de París. Amb els anys, Ildefons Cerdà va aprofitar per dissenyar sobre aquestes línies fictícies les avingudes Paral·lel i Meridiana de Barcelona.\nLa seva rutina diària consisteix a despertar-se a les quatre de la matinada i a les cinc arribar al moll per anar a buscar amb el carro una vintena de caixes a la fàbrica de gel. Embarquen entre 200 i 300 quilos de neu i es preparen per salpar a les sis\nSigui com sigui, ja quasi no queden barques que surtin cada dia del moll dels Pescadors de Barcelona. Una dotzena de barques de llum, que naveguen durant la nit, i una desena d’arrossegament, que durant el dia submergeixen les xarxes pel fons marí. Una d’aquestes barques diürnes és La Ferrosa, patronejada per Pau Huguet i assistida pels seus germans, Toni i Xavier, que fan de mecànics. Tres homes robustos, de pell colrada pel sol i la sal marina, d’humor directe i caràcter noble. La seva rutina diària consisteix a despertar-se a les quatre de la matinada i a les cinc arribar al moll per anar a buscar amb el carro una vintena de caixes a la fàbrica de gel. Embarquen entre 200 i 200 quilos de neu i es preparen per salpar a les sis. Després podran navegar mar endins o costa enllà, però cap a les cinc de la tarda hauran de tornar a ser a terra si no volen fer tard a la subhasta de peix que es fa cada dia a la Llotja.\nMoltes de les feines manuals dels pescadors es conserven en el seu dia a dia.\nSón les cinc de la tarda quan pujo a la cabina d’en Pau Huguet, capità de La Ferrosa. És un espai folrat de fusta fosca on l’última tecnologia es barreja amb els elements més anacrònics. Darrere de la zona de comandament, amb més de quatre pantalles en què es veuen diferents mapes digitals, hi ha una petita plataforma de fusta amb un matalàs prim que fa de llit per a les hores de pesca, quan el temps s’atura enmig del mar. Al damunt, un petit televisor de pantalla plana, tecnologia que és compensada pel llibre Lluvia fina, de Luis Landero, que reposa a prop de la cadira del patró. A l’exterior, el crit insistent de les gavines es barreja amb el d’un parell de carros de fusta amb què els mariners transporten la pesca del dia. En Pau no fa cara de satisfet.\n“Als barcelonins només els agrada el marisc”\nNo ha estat un bon dia de pesca. Fa dies que no arriben als 200 quilos de peix diaris. En canvi, en èpoques com el setembre, quan s’obren vedes, poden arribar a pescar-ne mil quilos al dia. “Hem anat a buscar escamarlans i gambes, que és el que més interessa els restaurants i els mercats”, m’explica mentre s’eixuga la suor del front. Assegura que ara als barcelonins només els agrada el marisc. Hi ha hagut un canvi d’hàbits alimentaris i ja no es menja de tot com abans, quan a la ciutat sí que s’apreciava tota mena de peix, com els molls, el lluç o els besucs. Igual que les sardines, que abans eren molt populars a les cases i ara ningú en compra perquè “fan pudor”. “Sí que en venem els divendres per al cap de setmana, però nosaltres ens hem de guanyar la vida de dilluns a divendres”, es queixa. “Al final ens hem hagut d’anar adaptant, perquè o ens adaptem, o pleguem.”\n“Fem el que s’ha fet sempre a totes bandes. Abans, aquí, a la barca, menjàvem cada dia calders i peix, però ara fins i tot s’ha perdut la cuina a bord”\nA Barcelona no es menja gaire peix, i a casa del pescador, tampoc. “Als meus fills no és que els agradi gaire, però molts dies m’enduc el que no s’ha venut perquè no fa «bona imatge», però que és bo igual. I després hi ha moltes varietats de peix que es podrien vendre, però que els peixaters no volen perquè no els surt a compte.” Per no tenir, a casa del pescador no tenen ni una recepta familiar amb base de peix: “Fem el que s’ha fet sempre a totes bandes. Abans, aquí, a la barca, menjàvem cada dia calders i peix, però ara fins i tot s’ha perdut la cuina a bord”.\n“Nosaltres, a les costes del Garraf, no els hem dit mai Garraf, sinó massís de la Ferrosa”\nLa Ferrosa. Aquest és el nom del seu vaixell, el seu company inseparable amb què naveguen entre el Maresme i el Garraf. Quan li pregunto pel significat, em desvela un secret dels mariners: “Nosaltres, a les costes del Garraf, no els hem dit mai Garraf, sinó que ho coneixem com el massís de la Ferrosa. En temps dels romans ja es deia així. Igual que al cim del Tibidabo, que nosaltres sempre li hem dit Serola”.\nEl peix acabat de pescar va directe a la subhasta diària de la llotja.\nAbans, per ser un bon pescador, era important saber-se el nom i la silueta de totes les muntanyes, roques, poblacions, esglésies i campanars per poder-se situar\nÉs en aquest moment que en Pau treu de sota de la taula de comandament un munt d’àlbums amb tot de documents antics traçats a mà del litoral barceloní. És tota la informació que s’ha anat passant de generació en generació en aquesta família de pescadors. Em comenta que abans, per ser un bon pescador, era important saber-se el nom i la silueta de totes les muntanyes, roques, poblacions, esglésies i campanars per poder-se situar. Durant centenars d’anys, el GPS era una habilitat humana, i els canvis en el paisatge, les seves referències. Els mapes familiars, dibuixats amb delicadesa, aviat van quedar obsolets amb l’aparició de les noves tecnologies. Ara, a bord de La Ferrosa, dominen pantalles en les quals els mapes digitals han passat a ser els protagonistes. I en Pau viu una lluita entre la vida analògica, més simple i intuïtiva, i la pantalla més abstracta. És clar que ara la silueta de Barcelona i de la seva costa ja no es veu igual que abans, des de mar endins. Ara els pescadors sempre hi veuen una espècie de boira de calitja, un núvol gris de contaminació que no permet orientar-se com feien els seus avis i rebesavis, que fins i tot coneixien el castell de Montjuïc des de cinc angles diferents.\nEls dos germans parlen amb nostàlgia i impotència per un passat que ja no tornarà. S’adonen que ara tots els bars estan tallats pel mateix patró i se senten estrangers dins del seu propi barri\nUna altra lluita d’en Pau i el seu germà Toni, que ara puja per l’escaleta que dona a la cabina del capità, és la de veure com es perd l’essència del que un dia va ser un dels barris mariners per excel·lència, la Barceloneta. “Abans això era un poble, però cada vegada menys. Quan tenia uns vint anys, al final del dia ens ajuntàvem molts mariners en un bar que hi havia aquí fora”, en Pau assenyala la zona de la Torre del Rellotge; “però tot això ja s’ha perdut”. Els dos germans parlen amb nostàlgia i impotència per un passat que ja no tornarà. S’adonen que ara tots els bars estan tallats pel mateix patró i se senten estrangers dins del seu propi barri. Uns carrers per on han passat moltes generacions de pescadors de la seva família i veïns.\nDes de la finestra de la cabina, en Pau em comença a assenyalar diferents mariners que es veuen traginant pel moll. “Amb el patró d’aquesta barca d’aquí davant hem anat quinze anys junts al col·legi; amb el de la barca vermella d’allà darrere, també onze anys junts, i amb el de l’altra barca, també. Som uns cinc que anàvem a la mateixa classe.” Abans tots vivien al barri, però ara molts han hagut de marxar fora dels límits per l’encariment dels lloguers.\nToni Huguet arregla unes xarxes de pescar, igual que havia fet el seu pare, l’avi, el besavi i el rebesavi.\n“Ens han estat fent fora d’aquest moll des de fa temps. Ara ja han posat tots aquests iots de luxe aquí al costat i ja estan intentant comprar el petit tros que ens queda als pescadors”\nLa Barceloneta desapareix, igual que també en desapareixen els pescadors. “Jo tinc 48 anys. Soc dels més joves d’aquí i t’asseguro que no volem aquesta vida per als nostres fills”, diu en Toni, que s’uneix a la conversa. En Pau m’ho acaba d’explicar: “Ens posen massa problemes des de les administracions. A nosaltres ens han estat fent fora d’aquest moll des de fa temps. Ara ja han posat tots aquests iots de luxe aquí al costat i ja estan intentant comprar el petit tros que ens queda als pescadors. I a més, les administracions s’han tornat tarades i cada dia, al final de la jornada, hem d’enviar un informe oficial de tot el que hem fet. I cada matí hem de demanar permís a Madrid per a poder sortir”.\n“Tinc 48 anys. Soc dels més joves d’aquí i t’asseguro que no volem aquesta vida per als nostres fills”\nLa impotència i la incredulitat estan a flor de pell. Asseguren que ara mateix són l’únic ofici del món que, si se’ls espatlla un dels cinc ordinadors que tenen, encara que no sigui vital, no poden sortir. “A quina empresa has vist que quan no li funciona un gadget no pot treballar?”, s’accelera en Pau. “També ens han obligat a posar un munt de cartells de seguretat per tot el vaixell. Fins i tot un adhesiu que diu que hi ha un adhesiu, o un cartell que diu que allà mateix hi ha un bot salvavides. Coi! Que són allà, els bots, que no ho veuen?!”, s’indigna amb ironia mentre els assenyala. “Doncs tot això representa que, si no ho portes, són sancions, sancions i sancions.”\n“Un dia, sense voler, vam agafar una tortuga. Ens van obligar a fer un informe per dir on l’havíem agafat i per què. Doncs l’hem arrossegat, ‘¡¿yo qué quiere que le diga?!’. Vols fer les coses bé i després tens problemes”\nI la burocràcia ja no només se centra en aspectes relacionats amb l’ofici de mariner, sinó que va més enllà. “Una vegada ens van dir que si per accident pescàvem tortugues, que no les tornéssim al mar, perquè podrien tenir un accident de descompressió si les hi tirem directament. I així ho vam fer: vam agafar una tortuga, la vam deixar nedant tot el dia en una olla plena d’aigua i vam trucar al CRAM. I què va passar? Que en arribar al moll se’ns va presentar el CRAM, els del SEPRONA i la Guàrdia Civil. Ens obligaven a fer un informe per dir on havíem agafat la tortuga i per què l’havíem agafat. Doncs l’hem arrossegat, ¡¿yo qué quiere que le diga?! Vols fer les coses bé i després tens problemes”, explica en Pau. “Saps què vam fer amb la següent tortuga que vam arrossegar?”, l’interromp en Toni. “Li vam fer una foto per a nosaltres i la vam tornar a l’aigua. Com s’havia fet tota la vida.”\nEls dos pescadors s’animen amb el seu humor irònic i directe. Encara em volen explicar més anècdotes burocràtiques que defineixen com a “coses de xalats”. “L’altre dia vam tenir un accident laboral a bord, res greu, un que es va donar un cop a la cama. Per no tenir problemes vam avisar l’ambulància. Saps quanta gent es va presentar a port?”, m’interroga en Toni. “Quaranta persones!” En Pau continua la història: “La sanitària deia que no es podia treure la persona de la barca si es movia... Però si una barca sempre es mou! I va trucar als bombers para que fijaran la barca al muelle, i es van presentar vint bombers, la Guàrdia Civil, la Urbana, Duanes... Total, perquè entre quatre agafessin la llitera i el duguessin a l’ambulància. I al cap de dues hores el mariner va sortir caminant de l’hospital...”.\nAssegut al seient de copilot, en Toni relata històries de pescadors que es perden generació rere generació.\n“S’estan carregant el plàncton i fitoplàncton per deixar-ho tot transparent i després els culpables som nosaltres amb la sobrepesca”\nI tot això sumat al fet que, com a pescadors, se senten el cap de turc amb el tema de la sobrepesca. “Hi ha el mantra de la sobrepesca, quan som poquíssimes barques. I nosaltres no diem res de la porqueria que porten els lluços ni de com es depuren les aigües. Només es parla de la sobrepesca”, s’indigna en Pau. “La platja de la Barceloneta està transparent, com si fos una piscina, quan és impossible perquè hi ha dos rius al costat. És el que es ven per als turistes”, continua en Toni. “S’estan carregant el plàncton i fitoplàncton per deixar-ho tot transparent i després els culpables som nosaltres amb la sobrepesca”, l’interromp en Pau, que explica que, després del temporal Gloria, el gener de 2020, van treure milers de plàstics del mar. “Aquest any hem tret 85 tones de plàstics, cada dia omplim muntanyes de plàstic. Però, ep!, nosaltres som els que contaminem el mar!”, alça el braç. I entre les escombraries han arribat a trobar-hi caixes plenes d’ampolles de Chivas i fardells de xocolata. “Són coses que llences i no en fas el parte perquè, si no, hi ha tanta burocràcia que fins i tot acaben sospitant de tu”, explica en Toni. Per descomptat, tota la brossa que treuen del mar també l’han de registrar oficialment i donar explicacions d’on l’han agafada. “Al final saps què fem?”, torna a interrogar-me el mariner. “Quan arribem a port la tirem directament al contenidor i ja està”, pica fort de mans un cop. Tema resolt.\nL’esforç humà en un món de sal, humitat i fons marins.\n“S’ha complicat tant la cosa que ja no vas a pescar. Pesques però estàs amb el cap que si el certificat aquest, que si el certificat aquell...”\nLes feines administratives els ocupen tant espai que els germans creuen que, per anar bé, un d’ells s’hauria de quedar sempre a terra per gestionar tots els documents i certificats que se’ls demana diàriament. “S’ha complicat tant la cosa que ja no vas a pescar. Pesques però estàs amb el cap que si el certificat aquest, que si el certificat aquell... Ara, per exemple, hem rebut una carta d’Hisenda que diu que he de retenir el sou a un mariner perquè no ha pagat no sé què... Però a veure, ¡yo soy su jefe, no soy su padre! I és un paio que té més de quaranta anys. Li he de retenir el sou perquè som una empresa, i si no, ho hauria de pagar jo. Ara ves i explica-l’hi, tot això, al mariner...”, en Pau alça els braços en senyal d’impotència. L’ofici de pescador ja no té la senzillesa d’abans; ara els tres germans s’han trobat que, en realitat, són una empresa. “Jo no vull que els meus fills continuïn això; jo vull que siguin funcionaris! I això ho pensem tots els que som aquí”, m’assenyala els pocs mariners que segueixen feinejant al moll. “Tu vindràs aquí d’aquí a deu anys i ja no hi quedarà ni el Tato”, afegeix en Toni.\nPerò ser pescador també té moments molt bons. Un cop tiren les xarxes a alta mar, per fi es retroben amb el seu element i amb la tranquil·litat de ser lluny de la civilització. A l’estiu, es tomben al sol i es ruixen amb aigua fresca de la mànega. En Pau també fa llargues sessions de lectura i contempla l’horitzó blau que s’estén mar endins. Tot això, si fa bon temps, perquè si no fa bo, aleshores no hi ha possibilitat de relaxar-se. A la seva família fins i tot van tenir un gran daltabaix quan se’ls va enfonsar la barca El Fairell el 2017, i van perdre dos mariners.\nD’esquerra a dreta: els germans Toni, Pau i Xavier Huguet.\nQuan les barques eren de fusta, cada nit, cap a les dotze, en Pau baixava amb el seu pare fins al moll per treure’n l’aigua amb una bomba d’extracció\nPer sort les coses ja no són com dècades enrere, quan les barques eren de fusta. Aleshores entrava l’aigua més fàcilment entre les juntes de la fusta. En Pau en conserva records, com quan, cada nit, cap a les dotze, baixava amb el seu pare fins al moll per treure’n l’aigua amb una bomba d’extracció. Poques hores després, a les cinc, tornava al moll per començar la jornada de pesca. Ara les barques ja són de fibra i, més enllà d’algun ensurt, com petits incendis a bord, poden viure més tranquils. De fet, els divendres acaben la jornada laboral i ja es despreocupen de la barca fins al dilluns següent. S’han guanyat comoditats, però també s’ha perdut un tros d’ànima.\nLes gavines criden amb força mentre el moll dels Pescadors es va quedant buit. És dijous i tradicionalment és el dia de pagar els pescadors. “Abans els mariners es reunien en un bar i l’armador els pagava, però nosaltres no ho havíem fet mai perquè el meu pare no era un home de bars”, explica en Pau. Són costums que, a poc a poc, s’han anat perdent. Igual que l’última dinastia dels Paus, uns pescadors de cor noble i humor sincer que saben que ells tancaran el cercle després de tantes generacions. Saben que viuran les últimes matinades al moll carregant gel i que formaran part de les últimes converses entre pescadors. Converses de sal i lleganyes, alienes a una Barcelona que encara dorm. Potser el que no saben és que, quan tot això passi, per damunt seu els acomiadarà amb tristesa la Torre del Rellotge, que sempre haurà estat vigilant i protegint, impassible, els seus mariners.\nQuè hi quedarà, al moll dels Pescadors, quan ja no hi quedin pescadors? Només el temps i la Torre del Rellotge en seran testimonis.\n1 26 de maig de 2021 17:06h\nMolt bon reportatge. Tot el que expliquen de la burocràcia és demencial tal com diuen més val ser funcionari feina tranquil·la i sense por de acomiadament. Per cert tinc entès que no es possible anar a passejar pel moll del rellotge, espais que es perden, hi havia anat amb el meu pare i també amb els meus fills. Tot plegat un despropòsit. Deu ser cosa de la vida moderna.


Units per Olesa: julio 2011\nPublicado por Units per Olesa en 20:36 No hay comentarios:\nPublicado por Units per Olesa en 12:13 No hay comentarios:\nEl darrer dijous 14 de juliol es va celebrar a Olesa un ple extraordinari a les nou del matí. En aquesta ocasió va haver-hi dos espectadors durant l'hora que va prollongar-se el ple.\nEl primer punt del dia va ser la aprovació per unanimitat de l'acta del ple anterior.\nEl segon punt aprovat amb els vots dels sis regidors de l'Equip de Govern va fixar la nova distribució salarial dels regidors. Com ja vam explicar en altres entrades tots els regidors de l'equip de govern cobraran uns 500 euros al mes. Dos d'ells Pedro Juan (PSC) i Jaume Cuscó (GOOB) ho faran amb nómina i els altres tres, J. M. Tillo (PSC), Jordi Ramos (ERC) i Conchi Pérez (PP) (Primer, segon i tercer tinents d'alcalde) ho farana en concepte d'assistencia a plens i juntes de govern.\nEn relació a aquest tema el regidor d'UPO va dir el següent "Aquesta proposta va ser retirada a última hora del darrer ple. Semblava que era per discrepàncies dintre de l’equip de govern, discrepàncies que sembla que ja s’han subsanat. Novament a primera hora del matí ens trobem davant d’una moció important que no vol que sigui escoltada per la ciutadania. No és normal, aprovar una modificació de la base 50 en un ple extraordinari a les nou del matí, quan només falten deu dies pel ple extraordinari. No cal córrer tant, després es fa amb caràcter retroactiu i ja està.\nUPO sempre ha estat a favor de que els regidors electes cobrin. Sempre hem pensat que les juntes de govern i els plens estaven obsolets i ens agradaria discutir aquests temes en la propera Junta de portaveus. Entenem que si la voluntat d’aquest equip de govern és aconseguir el màxim de recolzament possible, no costa res esperar.\nEn quan a les xifres aquí plantejades, queda clar, que a excepció de l’alcalde tots els regidors de l’equip de govern tindran una retribució d’uns 500 euros (euro amunt, euro abaix). Tenen nòmina els que volen tenir nòmina i els que no volen doncs cobren Juntes i plens. Sense valorar si les pujades són correctes o no. Només recordar la proposta que es va dur al ple ordinari de 27 de juliol de 2007 (amb govern de PSC-CIU-UPO). Proposta que a instàncies d’UPO es va retirar de l’ordre del dia. Salari alcalde 37.852,92. Salari regidor urbanisme 13.520,08 (20h). Salari tresorer 8.319,36. Per la seva banda, les Juntes de Govern es possaven a 150€ i els plens a 75€.\nAquesta proposta, s’assembla bastant a l’actual. Varien els imports de l’alcalde i la dedicació del regidor d’urbanisme. Però les Juntes i plens són com les que avui es presenten. No recordo bé i no he tingut temps de cercar tots els escrits (especialment de GOOB i ERC) que es van fer ara fa 4 anys. I de sobte, quatre anys després, ens presenten aquesta proposta, en un ple extraordinari a les 9 i pico del matí. Sense públic i sense haver informat d’aquesta proposta i el que és més greu sense haver-ho parlat amb l’oposició.\nDes d’UPO proposem que es retiri aquesta proposta i que es discuteixi en Junta de Portaveus. Estic segur que d’aquesta forma aconseguireu el vot positiu d’UPO i un tema tant important i que tanta polèmica genera com el dels salaris quedarà aprovat per unanimitat i no se’n parlarà en tota la legislatura. En cas contrari el nostre vot es negatiu per les formes emprades."\nEn el tercer punt de l'ordre del dia es va donar compte de l'informe trimestral d'Intervenció. Amb aquest punt s'informa de les factures pendents de pagament que s'han de pagar.\nPer últim, en el quart punt de l'ordre del dia es va fixar les dates per les dues festes locals de l'any vinent. Aprovades per unanimitat.\nPublicado por Units per Olesa en 14:38 No hay comentarios:\nEtiquetas: Plens extraordinaris, resums plens, sous polítics\nAvui divendres comença la Festa Major d'Olesa, des d'Units per Olesa us dessitjem a tots una molt bona Festa Major.\nPublicado por Units per Olesa en 12:35 No hay comentarios:\nEl proper dijous 14 nou ple extraordinari a l'Ajuntament d'Olesa de Bonesvalls. Tot i que hi ha programat un ple ordinari per d'aquí a poc més deu dies, l'equip de govern torna a convocar un ple extraordinari a les 9:00 del matí.\nL'horari segurament està pensat perquè vingui molta gent a sentir el que han de dir. I això es fàcilment deduible dels punts que es presenten al ple (especialment el punt 2).\nL'ordre del dia urgentíssim que no pot esperar de deu dies és el següent.\n1. Aprovació de l'acta del ple extraordinar de 22 de juny.\n2. Proposta d’acord de modificació de la base 50 de les bases d’execució del pressupost d’aquest Ajuntament de retribucions, indemnitzacions i assistències dels càrrecs electes. (és a dir modificació dels salaris dels polítics) NOVAMENT ES PRESENTA LA MATEIXA PROPOSTA QUE VA SER RETIRADA EN L'ÚLTIM MOMENT AL DARRER PLE. És a dir, que en aquests deu dies han acabat tots convençuts de la idoneïtat de la proposta feta fa 15 dies. Podeu llegir-la amb deteniment unes quantes entrades més abaix o clicant aquí.\n3. Donar compte de l’Informe Trimestral d’Intervenció en compliment dels terminis de pagaments establerts a la Llei 15/2010, de 5 de juliol , de modificació de la llei 3/2004, de 29 de desembre, que s’estableixen les mesures de lluita contra la morositat en les cooperacions comercials.\n4. Proposta d’establiment de dues festes locals per a l’any 2012. Com sempre fixades pel 20 de gener (Diada de Sant Sebastià) i el 16 de juliol (dilluns de festa major)\nCom es pot veure temes de gran urgència que no poden esperar al ple Ordinari.\nJa informarem del resultat del ple próximament.\nPublicado por Units per Olesa en 13:34 No hay comentarios:\nEtiquetas: Plens extraordinaris, sous polítics\nL'Ajuntament d'Olesa de Bonesvalls ofereix dos llocs de feina per a la brigada municipal per aquest estiu.\nPodeu trobar més informació, així com els requisits de la feina a la web de l'Ajuntament.\nClickeu aquí per saber més.\nDoneu-vos presa que el termini de presentació de sol·licituts s'acaba el proper 20 de juliol.\nPublicado por Units per Olesa en 10:43 No hay comentarios:\nEtiquetas: ajuntament d'Olesa, concurs, llocs de treball


Prèvia #DHPlata: El Bordils busca la salvació davant l'Alcobendas\nFoto: @handbolbordils El Bordils vol ratificar la permanència matemàtica\n26a jornada en la qual -i que bé estaria-, podria decidir-se la permanència del Bordils.\nHandbol Bordils - Alcobendas, dissabte 20 hores\nPartit important i en el qual tornarà a vibrar el pavelló “Blanc-i-Verd”. Els de Pau Campos jugaran ben concentrats per donar un pas més cap a la permanència davant un equip que lluita per jugar els “play-off”, i que a la primera volta va guanyar clarament en terres madrilenyes per 35-27. En l’Alcobendas, que és el tercer equip que ha fet més gols de la lliga, destaquen jugadors com Manuel Catalina (98 gols), Igancio Gimeno (84) i l’ex-Barça B Martí Villoria (68 gols).\nPerò segur que hi haurà qui estarà pendent del que passi a la pista del Covadonga. Allà juga el Cajasur, i si el Bordils fa un punt més que els cordovesos en aquesta jornada hauran assegurat la permanència. La temporada passada la victòria va ser bordilenca per 26-24. Fa dues derrota per 23-24 i fa tres també victòria per 29-26.\nPalma del Río - Barça B, dissabte 18 hores\nEl Barça va rebre a Zamora la primera derrota de la segona volta davant l’equip que té la millor defensa de la lliga, però que es va mostrar letal en atac (34-30). I ara visiten la segona millor defensa de la competició, la d’un equip que pot assegurar la classificació per als “play-off” d’ascens.\nA la primera volta a la Ciutat Esportiva va guanyar el Barça per 33-28. La temporada passada el Barça B va perdre en aquella pista per 28-24 i fa dues va treure un empat a 33 gols.


Prou espoli d'oliveres monumentals\nEl passat cap se setmana del 6-7 d’abril Salvem Lo Montsià, amb el suport de GEPEC-Ecologistes de Catalunya, varem organitzar una acampada i diverses activitats als voltants de l’ermita de la Pietat d’Ulldecona, en defensa de les oliveres monumentals i del paisatge lligat a aquests arbres, i de denuncia de l’espoli que d’aquestes oliveres s’està fent a les Terres de l’Ebre.\nEn els últimes setmanes s’ha vist un increment d’aquest espoli, coincidint amb l’inici de la tramitació al Parlament de Catalunya de la proposició de llei de protecció d’aquests arbres monumentals.\nAbans que aquesta protecció sigui una realitat els marxants d’oliveres aprofiten per emportar-se totes les que poden abans que aquest fet sigui considerat il·legal. Els vivers s’omplen d’oliveres velles, monumentals, centenàries i a vegades mil·lenàries, arrancades de la terra que les ha vist créixer durant segles, esperant que algú les compri per guarnir algun jardí privat o algun plaça d’alguna ciutat europea.\nLes Terres de l’Ebre i Catalunya estan perdent un patrimoni únic davant la passivitat de les administracions que, tot i les promeses reiterades, a data d’avui encara no ha estat capaces de protegir aquest monuments vius. Mentre cada dia, camions plens d’oliveres monumentals, surten dels pobles de les Terres de l’Ebre carregats d’oliveres monumentals cap a destins llunyans.\nDes de Salvem Lo Montsià i el GEPEC-EdC, es reclama que es prenguin decisions urgents per frenar aquest espoli mentre es tramita la llei que ha de protegir definitivament aquests arbres monumentals.\nDiumenge el GEPEC-EdC i Salvem lo Montsià varem realitzar una sortida pels voltants de l’ermita de la Pietat d’Ulldecona, zona especialment castigada per l’extracció d oliveres, amb l’objectiu de donar a conèixer la importància d’aquestes oliveres i del cultiu de l’olivera.\nEls oliverars, a més de tenir una importància cultural i econòmica, funcionen com ecosistemes essencials per moltes espècies. Molts animals troben refugis als oliverars. Els petits ocells troben menjar a l’hivern, els rapinyaires hi cerquen les seves preses, serps i llangardaixos troben sopluig als marges de pedra seca, els forats de les velles oliveres són aprofitats per ocells, mamífers o rèptils per criar o trobar-hi refugi, etc\nA l’activitat hi van participar 25 persones del Camp de Tarragona i de les Terres de l’Ebre, interessades en conèixer la problemàtica de l’espoli de les oliveres monumentals i la importància de conservar aquests arbres i el paisatge que les acull. Varem visitar una finca on s’estan arrencant les oliveres i un altre on les oliveres són conservades i on s’han instal·lat plafons explicatius amb l’objectiu que pugui ser visitada. La sortida fou guiada per en Xavi Jiménez, biòleg i president del GEPEC-EdC, i per membres de Salvem lo Montsià.\nEs va posar en valor, a mes, la feina de la gent que treballa la terra, i la necessitat de trobar-hi una sortida econòmica de qualitat que beneficiï a pagesos i a la conservació de les oliveres i el seu entorn.


» L’alcalde de les Franqueses tuiteja durant els plens municipals\nL’alcalde de les Franqueses tuiteja durant els plens municipals\nUn polític tuiter pot resultar una bona font d’informació per a periodistes i ciutadans. El problema és quan aquest fa servir la popular xarxa de missatges durant una sessió plenària per promocionar la seva gestió. Aquest és el cas de l’alcalde de les Franqueses, Francesc Colomé (CiU).\nEl convergent aprofita les intervencions d’altres regidors de l’equip de govern i de l’oposició, o del públic en general en el torn de precs i preguntes, per estar més pendent del mòbil que del que es diu a la sala de plens. No són poques les vegades que qui té l’ús de la paraula en un moment determinat atura abruptament el seu discurs fins a recuperar l’atenció de l’alcalde, i aquest, davant el sobtat silenci creat a la sala, aixeca el cap mig sorprés i convida la persona a continuar parlant amb un concís: “L’escolto, l’escolto”.\nEl ple d’aquest dijous, on es van tractar temes tan importants i transcendents com els pressupostos de l’any vinent i el pla econòmic i financer per als exercicis de 2015 i 2016, no va ser una excepció. Francesc Colomé va passar bona part del temps manipulant el seu mòbil, en especial quan els portaveus de l’oposició van exposar els seus arguments. I no va dubtar a entrar en el seu compte de Twitter (@franCOLOME) per mantenir informats del resultat de la votació als seus 384 seguidors, retuitejant dos tuits redactats allà mateix per la responsable de comunicació municipal, Munsa Viure, i publicats al compte de l’Ajuntament (@lesfranqueses).\nA les 21.05, Francesc Colomé va retuitejar “L’Ajuntament de #lesfranqueses aprova els #pressupostos més socials de la història del municipi”; i cint minuts més tard, a les 21.25, “La prioritat del govern municipal és la ciutadania. Per això, als #pressupostos del 2015 s’aposta per les polítiques socials i l’ocupació”. El segon dels missatges, a més, va ser propagat pel regidor d’Esports, José Ramírez (CiU), des del seu compte oficial (@jraecija) als seus respectius 288 seguidors.\nLa sessió plenària va finalitzar passades les 22.15 hores, i aleshores un mínim de 672 persones ja coneixien la interpretació interessada que dos membres de l’equip de govern feien del pressupost municipal del 2015.\nCiUFrancesc ColoméJosé RamírezLes FranquesesPressupostos 2015Twitter\nRT @setdiespuntcat: L’alcalde de #lesFranqueses tuiteja durant els plens municipals. http://t.co/jRZ01RYUwi\n@setdiespuntcat eso es lo que le interesa lo que dicen los demás y regidores que se duermen en plenos en#lesfranqueses @ApLFranqueses\nMiguel Rodríguez 19/12/2014\nIncreíble, lamentable, patético, pésimo… ¿Y cuánto cobra este señor, que parece que por su sueldo no merezca la pena estar atento en el pleno?\nEs normal su actitud, tiene el respaldo de su equipo de gobierno fiel, sea lo que sea que se vote, y viene todo masticado previamente. Lo que digan los demás le importa bien poco, vergonzoso.