La legalització del cànnabis, a debat • l'Universitari\nfebrer 2021 / VERSUS\nA favor de la legalització del cànnabis\nS’ha preguntat mai el lector per què la marihuana és il·legal? Segur que pensa que és per motius de salut, al cap i a la fi és una droga. Però llavors, per què el tabac i l’alcohol són legals? Ambdós maten i hospitalitzen a més gent que el cànnabis. Potser per motius morals?\nPer desgràcia, la resposta no té res a veure amb res d’això. Quan als anys 30 es va posar fi a la Llei Seca als Estats Units, Harry J. Anslinger, cap de la Federal Bureau of Narcotics, es trobava en la situació en la qual o s’inventava una nova substància que el seu departament pogués perseguir, o acabarien tots al carrer. La marihuana va ser el nou cap de turc dels prohibicionistes. Ara que ja coneix la naturalesa burocràtica de la prohibició, argumentaré per què això s’ha de canviar.\nDegut a l’espai limitat, em centraré sobretot en les raons econòmiques, que són molt clares. Si es prohibeix un producte que la gent vol consumir, apareixerà un mercat negre on aquest es podrà adquirir, agradi als legisladors o no. El benefici immediat de legalitzar la marihuana és la sortida a la superfície de l’economia submergida que aquesta genera. A Espanya, no estem parlant de pocs diners. S’espera que l’any 2025, la marihuana mogui 5.000 milions d’euros al nostre país.\nActualment, la societat no es pot beneficiar ni d’un sol d’aquests euros. Els cultivadors i venedors no cotitzen a la Seguretat Social, les màfies no tributen l’impost de societats i els consumidors no paguen IVA. En definitiva, s’està negant l’existència d’una indústria que podria generar llocs de treball, riquesa i creixement econòmic. Si no es fa cap canvi, aquests guanys mai seran.\nAquests són els beneficis. I els costos? Legalitzar la marihuana facilitaria el seu consum, els usuaris es multiplicarien i també ho farien les addiccions i els ingressos hospitalaris. Doncs no. Cap dada ens indica que el consum de cànnabis sigui superior als països on aquest és legal que no pas on no ho és. A més a més, en casos com el de Califòrnia, s’ha descobert que si es legalitza la marihuana, el consum d’alcohol disminueix. Cal destacar que, encara avui en dia, l’alcohol causa immensament més malalties que el cànnabis.\nCap dada ens indica que el consum de cànnabis sigui superior als països on aquest és legal […]”\nTambé s’ha de considerar que els recursos destinats a perseguir i castigar als consumidors de cànnabis es podrien destinar a la prevenció o a la rehabilitació. Això minimitzaria l’impacte negatiu que la substància té en la societat. Segurament l’educació sobre la marihuana és més beneficiosa que la guerra contra la marihuana.\nLa balança sembla molt clara: prohibir arbitràriament el consum de la marihuana no sembla tenir gaire sentit. El món ho sap, i cada vegada més països estan movent-se cap a la seva legalització. Quant tardarem en adonar-nos-en?\nEn contra de la legalització del cànnabis\nLa legalització del consum lúdic de marihuana no es pot tractar com una qüestió individual. Hem de constatar el fet que el seu consum és clarament nociu per a la salut i que és un acte que afecta a tota la societat, i no només a l’individu. Partint d’aquí, la majoria d’arguments a favor de legalitzar-la perden tot el sentit, com es veurà a continuació.\nEl principal argument és que l’Estat no té la legitimitat per dir-nos què podem o què no podem consumir, encara que ens perjudiqui, ja que només nosaltres som responsables del que fem amb el nostre cos. Però això no té sentit del tot, perquè la marihuana pot tenir efectes que ens sobrepassin a nosaltres com a individus. Tenim famílies, cercles d’amistat i conciutadans que en algun moment poden patir les conseqüències de les nostres accions (accidents de trànsit, depressió, càncer, addiccions…), i no hi pensem a l’escollir lliurement. Per no parlar de fins a quin punt escollim lliurement fumar, ja que la majoria de cops ho fem només per pressió social i no havent fet un estudi de costos i beneficis. No té sentit entendre com a acte individual una cosa que té causes i conseqüències col·lectives.\nUn altre argument recurrent a favor de la legalització és que aquesta beneficiaria les arques públiques. L’Estat tindria grans ingressos a través d’impostos especials i llicències de venda, els quals podria destinar alhora a fer front a les conseqüències negatives del consum de marihuana. No obstant això, no tots els ingressos generats per aquestes drogues es destinarien íntegrament a tractaments o campanyes públiques de prevenció. L’Estat es trobaria en una situació en què hauria d’alertar dels perills de fumar marihuana (o tabac, o alcohol, o jugar a la loteria, o fer apostes…) mentre que, al mateix temps, dependria econòmicament dels milers de milions d’euros que obtindria d’aquestes activitats. S’hauria de governar, doncs, en una clara situació de conflicte d’interès.\n“[…] s’ha demostrat que la legalització comporta molt sovint un procés de blanqueig del narcotràfic”\nFinalment, un últim argument a favor de la legalització és la lluita contra els càrtels. Això és una altra fal·làcia, ja que es poden prendre altres iniciatives, com ara la despenalització, que permetin protegir als consumidors (molts cops en situacions vulnerables), sense legalitzar, i seguir perseguint, negocis il·legals. A més, s’ha demostrat que la legalització comporta molt sovint un procés de blanqueig del narcotràfic, ja que la majoria de càrtels acaba tenint la seva filial dirigida a la venta “legal”.\nLa legalització de la marihuana recreativa potser acabarà essent una realitat. Ara bé, serà un cas més per il·lustrar l’externalització de costs morals i socials que estem vivint durant els últims anys. Deixar la salut pública a les mans de la responsabilitat individual no hauria de ser acceptable, i menys quan prevalen interessos econòmics.


Casa d'alt standing amb jardí i piscina a Montras\nCasa de 563 m2 • Terrassa de 60 m2 • Terreny de 2.641 m2\n6 dormitoris • 4 banys • 3 places d'aparcament interior + 3 a l'exterior\nCasa de camp de disseny modern amb jardí i piscina a exclusiva urbanització de Mont-ras, a 15 min de les platges de Calella i Llafranc\nExclusiva casa de camp d'estil modern i recent construcció amb jardí amb gespa i piscina en una urbanització privada de Mont-ras, una zona molt tranquil·la que garanteix la quietud i el silenci durant tot l'any, estant a tan sols 15 minuts en cotxe de les platges de Llafranc, Calella o Castells.\nLa casa va ser edificada en 2010 pels seus actuals propietaris que la van dissenyar en un estil modern que no li fa perdre el seu caràcter de propietat campestre. Es tracta d'una propietat especial, amb marcada personalitat, ideal per gaudir de moments de relax en vacances o caps de setmanes.\nEn el disseny de la casa destaquen els finestrals de portes corredisses que permeten obrir la casa cap a l'exterior, així com facilitar relaxants vistes al jardí i boscos que envolten la zona, i una bona il·luminació natural a totes les estances interiors.\nLa casa disposa de diversos porxos i terrasses i d'una zona de chill-out al jardí, elements que permeten aprofitar de diferents maneres l'excel·lent clima mediterrani de la zona i gaudir d'agradables sopars i moments de relax a l'exterior amb la família i amics.\nLa finca compta amb una espectacular piscina de 20x3 mtr, ideal per les seves dimensions per als amants de la natació. La piscina disposa d'una agradable zona solàrium amb pèrgola i zona de vestuari amb bany.\nLa casa disposa de 563 m2 construïts que es distribueixen en 2 plantes més soterrani de la següent forma.\nAmpli hall d'entrada amb sostre a doble alçada i bonica porta d'entrada emmarcada en una vidriera\nSensacional saló organitzat en diversos ambients, amb dues zones de sofàs, una presidida per una moderna xemeneia de disseny i una altra enfrontada a una terrassa exterior, accessible gràcies a una gran vidriera corredissa. El saló també té sortida al jardí a través d'un porxo on se situa una gran taula amb bancades per gaudir de menjars a l'exterior.\nMenjador interior que forma un mateix ambient amb el saló\nSala de TV i lectura amb gran finestral obert a un pati interior\nEspectacular cuina de modern disseny equipada amb electrodomèstics d'alta de gamma de la marca Siemens, illa central de treball i àmplia zona menjador\nDues zones de nit, ala nord i ala sud, cadascuna d'elles amb dos dormitoris dobles i un bany a compartir. Els 4 dormitoris disposen de sortida a una gran terrassa lateral.\nA la planta superior hi ha la màster suite amb despatx, vestidor, bany i dormitori doble amb sortida a una gran terrassa amb boniques vistes panoràmiques i algunes vistes al mar.\nLa planta soterrani disposa de:\nZona per al personal de servei, amb dormitori doble i bany\nSala de màquines i traster\nCisterna recol·lectora d'aigua de pluja per a reg\nGaratge interior amb capacitat per a 3 o 4 vehicles\nEs tracta d'un habitatge d'alt standing que disposa de moderns materials (terres de microciment, finestres d'alumini marca Technal amb doble vidre, porticons d'acer corten, etc.) i de instal·lacions adequades per garantir el màxim confort com són: calefacció per terra radiant amb caldera de gas, aire condicionat central, tots dos sistemes amb regulació independent sectoritzada, sistema d'alarma, espai reservat per ascensor, persianes motoritzades, etc.\nLa finca compta amb el seu propi pou d'aigua per a reg.\nPlatges de Calella i Llafranc: 6 km (11 minuts en cotxe)\nPlatja de Castells (Palamós): 6 km\nPalafrugell (centre ciutat): 2,5 km\nPalamós: 6,5 km\nSuperfície habitatge: 563 m²\nSuperfície terreny: 2.641 m²\nPlaces d'aparcament a l'exterior: 3\nLlicència de lloguer nº: no\nCaldera de gas ciutat\nDistància a la platja més propera: 6 Km\nDistància a la ciutat més propera: 2,5 Km\nEspectacular propietat amb 18.000 m² als voltants de Mont-ras. Elegant mansió amb casa independent, tennis i piscina amb poolhouse\nCasa en venda a la Costa Brava, Baix Empordà, al poble de Vall.llobrega, al costat de Palamós. Propietat de 630 m2 construïts\nRef: 6022 1.575.000€\nSingular propietat històrica amb jardí i piscina a la zona medieval de Pals, formada per tres cases rehabilitades amb molt de gust


L'espanyola va portar la disputa al Suprem, que no li ha donat la raó i l'ha condemnat a pagar les despeses judicials\nMaría Elena de Cárdenas a la seva casa de Miami, als EUA EFE\nBarcelonaL'aristòcrata cubano-espanyola María Elena de Cárdenas, a la qual la justícia d'Espanya acaba de reconèixer en última instància el seu dret al marquesat de Bellavista, fins ara en poder de l'empresària Alicia Koplowitz, està "molt contenta" per haver complert una promesa feta al seu pare fa més de 50 anys. Luis de la Vega, fill de la ja tres vegades marquesa de 101 anys, que resideix a Coral Gables, a l'estat nord-americà de Miami, ha explicat a Efe que la seva mare va rebre amb alegria la notícia que el Tribunal Suprem d'Espanya havia resolt a favor seu la demanda pel marquesat de Bellavista.\nAcaba amb èxit per a l'anciana una batalla judicial iniciada fa més de sis anys per recuperar els marquesats de Bellavista, Campo Florido i Almendares, seguint la promesa que havia fet al seu progenitor. El pare de Manana Cárdenas –com l'anomenen afectuosament–, Luis de Cárdenas y Cárdenas, li va demanar el 1964 que en la mesura del possible tractés de recuperar els títols familiars que per diverses circumstàncies, entre les quals el triomf de la Revolució Cubana del 1959, estaven en altres mans.\nDos dels tres títols nobiliaris de Manana, que va fer 101 anys el 5 de juny passat, estaven en mans de la família Koplowitz, i el tercer, en mans de l'espanyol Miguel Mariano Freite Gómez. El marquesat de Campo Florido, que l'aristòcrata cubano-espanyola va rebre el 2019 per una sentència de Tribunal Suprem, estava abans en mans d'Alicia Alcócer Koplowitz, neboda d'Alicia Koplowitz.\nAquest marquesat va ser atorgat pel rei Ferran VII el 1826 a Miguel de Cárdenas y Peñalver, i el de Bellavista va ser atorgat per Amadeu I a Gabriel de Cárdenas y Cárdenas. La per fi vuitena marquesa de Bellavista va guanyar en primera instància Alicia Koplowitz, però l'empresària va recórrer la sentència davant l'Audiència Provincial de Madrid, on Manana va tornar a guanyar. Koplowitz llavors va apel·lar davant la Cort Suprema d'Espanya, on va perdre novament.\nL'alt tribunal li va donar la raó a Cárdenas, que mantenia que el seu pare, Luis de Cárdenas y Cárdenas, era qui tenia més dret al títol quan va ser rehabilitat el 1919 i també posteriorment –el 1962– quan l'oncle de Koplowitz, José Arturo Romanero de Juseu Armenteros, el va guanyar en sentència contra Carlos Barbería y Lombillo.\nEl Tribunal Suprem li va imposar a Koplowitz pagar-li a María Elena de Cárdenas totes les despeses incorregudes durant el procés, ha explicat a Efe Luis de la Vega. La nova marquesa de Bellavista "se sent molt agraïda a la justícia espanyola, en la qual sempre va confiar", així com al seu advocat, Álvaro López Becerra de Casanova, expert en dret processal i nobiliari. Manana va obtenir la nacionalitat espanyola el 2018. En una entrevista amb Efe va recordar que quan era petita li deia a la seva mare que volia ser sevillana com ella, i la seva mare li responia que era "meitat i meitat". La seva família està actualment radicada tant a Cuba com a Miami.\naristocràcia alicia koplowitz


Aurora Rosales i Clara Rodríguez dirigiran interinament el Lliure i el nou director s'escollirà per concurs públic europeu - Diari Jornada\nRamon Gomis, Aurora Rosales i Clara Rodriguez en roda de premsa. FOTO ACN\n| 14 de set, 2018 - 16:53\nEl Patronat del Teatre Lliure ha optat per la proposta continuista de la junta de govern i aposta per un règim de direcció transitòria al capdavant de l'equipament, segons informa l'ACN.\nAixí, la fins ara adjunta a la direcció artística de l'equipament, Aurora Rosales, assumirà la direcció artística, al costat de l'actual sotsdirectora de l'equipament, Clara Rodriguez. En paral·lel, el teatre engegarà un concurs públic europeu, segons ha explicat Ramon Gomis, president del patronat, en la roda de premsa posterior a la reunió d'aquest divendres. Les bases del concurs i la composició del jurat es farà pública a l'octubre i el patronat el convocarà formalment en la reunió prevista per a finals de mes. La decisió final del candidat es coneixerà com a molt tard a l'abril. El patronat del Lliure abordarà a partir d'ara el futur de l'equipament per a la propera dècada i crea una comissió de treball formada per set experts que hi treballarà el proper mig any.\n«Tot l'equip del Lliure continuarà endavant», ha reblat Gomis. Amb tot, no ha evitat reconèixer que la situació sorgida per la dimissió de Lluís Pasqual és «trista», motiu pel qual ha valorat positivament el «debat sincer, sòlid i positiu», amb «opinions diverses» durant la trobada d'aquest divendres, malgrat que aquesta pugui implicar dificultats per la continuïtat d'algun patró. Concretament, s'ha referit a l'actriu Rosa Maria Sardà, que ha demanat sortir abans de la reunió per «incomoditat» i que, probablement, dimitirà com a membre de l'òrgan per la seva relació propera amb Pasqual.\nEl president del patronat ha circumscrit les «diferències» en el si de l'òrgan a aquest cas en concret i descarta noves dimissions. «No crec que hi hagi cap altre diferència i no seria bo que ara hi hagués una crisi de patronat, que no hi és i no hi ha motius perquè hi sigui», ha asseverat. Durant el període d'interinitat, la junta de govern es reunirà cada mes i no cada tres mesos com feia fins ara.\nEl substitut de Lluís Pasqual al capdavant del Teatre es coneixerà entre gener i abril, moment en què es preveu que es resolgui el concurs públic d'àmbit europeu. Com que els estatuts actuals preveuen que sigui la junta de govern la que esculli el director, l'òrgan s'ha compromès a «assumir la decisió que prengui el jurat independent» i traspassar-la al patronat, que l'haurà de ratificar. Si la comissió del tribunal presentés dos candidats, la junta n'escolliria un.\nAixí, s'aprovaran uns nous estatuts de la fundació que abordaran aspectes sobre com s'ha de designar i seleccionar el director del teatre, o fixaran mecanismes per garantir una programació artística «paritària» o un funcionament «transparent», aspectes que en el moment en què es va constituir l'òrgan, segons Gomis, «no es van tenir presents».\nLa comissió estarà formada per Maria Martinez, Imma Colomer, Fermi Reixach, un membre de l'Associació d’Espectadors, Esteve Leon, Guillem-Jordi Graells i Frederic Amat.\nQuant a l'auditoria de riscos laborals, Gomis preveu que estigui acabada en el termini màxim de "dos o tres mesos" i garanteix que es «prendran decisions» en funció del resultat.\n«No em sento assumint cap càrrec»\nLa directora artística interina, Aurora Rosales, ha afirmat que continuarà treballant per una temporada, «que és la de Pasqual». «No em sento assumint cap càrrec, continuaré treballant amb normalitat», ha reblat. En una línia similar s'ha expressat Clara Rodriguez, que ha afirmat no sentir «cap alegria». «Voldria no haver-ho hagut de fer mai. Tot i això, agraeixo la confiança del patronat i intentaré fer-ho el màxim de bé possible», ha conclòs.\nLa programació de la propera temporada del Teatre Lliure es manté tal i com es va presentar, amb l'excepció de l'obra que havia de dirigir el mateix Pasqual, que s'ha cancel·lat. Núria Espert tampoc formarà part de l'elenc d'El pan y la sal per incompatibilitats amb una altra obra.\nEl director va plegar després d'un estiu convuls amb la denúncia a principis de juliol d'una actriu, Andrea Ros, que el va acusar de ridiculitzar-la durant un assaig de l'obra El rei Lear i de la queixa del Col·lectiu Dones i Cultura, que en va exigir el cessament per les seves maneres de fer "despòtiques i de mals tractes".


L’any 1999 es va celebrar la I Trobada de col·laboradors Francesc Español. Enguany, 2018, celebrarem la IX edició d’una jornada on les persones que col·laboren en projectes del Museu, de forma voluntària, poden exposar les seves motivacions i els resultats obtinguts.\nL’intercanvi i el descobriment d’experiències és la raó principal de la trobada. És d’accés gratuït i públic.\nLloc: sala d’actes del Laboratori de Natura. Castell des Tres Dragons, pg. Picasso, s/n (cantonada amb pg. Pujades), parc de la Ciutadella.\nImatge: Arxiu Francesc Vallhonrat.\nAforament limitat, cal inscripció prèvia, al correu que s'hi indica més a dalt, amb les vostres dades: nom, cognoms i telèfon.


L’IES Enric Valor de Pego es queda, temporalment, sense servei de cafeteria – Ràdio Pego\nL’IES Enric Valor de Pego es queda, temporalment, sense servei de cafeteria\nLa cantina de l’institut romandrà tancada fins que la nova empresa adjudicatària del servei de cafeteria es pose el funcionament.\nEl passat 26 de setembre el DOCV publicava la nova convocatòria de licitacions “per a la contractació del servici de bar-cafeteria de diversos centres docents públics de la província d’Alacant” entre els que es trobava l’IES Enric Valor de Pego. Un concurs que la Conselleria d’Educació resolia de la següent manera: “Se efectúa propuesta de adjudicación a favor de la oferta presentada por Litra Land Uni, S.L., que ha obtenido un total de 74,39 puntos (Canon 1,85 puntos, Lista de precios 59,89 puntos, Personal 1,00 punto, Inventario 4,40 puntos y Mejoras 7,25 puntos), y se ha considerado la oferta más ventajosa para la Administración.”\nAquesta decisió va mobilitzar a la comunitat educativa de l’institut perquè en l’elecció no es va comptar amb el parer del Consell Escolar. En la convocatòria del concurs tampoc es van incloure com a puntuables els mèrits per anys treballats en l’activitat referida. Aquesta última circumstància afectava directament la gent que, com Víctor Pons, són autònoms i no poden competir amb grans empreses en preus o millores.\nActualment, la cessió d’activitat de Víctor Pons, qui ha estat al capdavant de la cantina de l’IES Enric Valor de Pego ja s’ha fet efectiva. No obstant, des de la Direcció del centre educatiu s’ha informat que els propers dies no hi haurà servei de bar-cafeteria. Així, la cantina de l’institut romandrà tancada fins que la nova empresa adjudicatària del servei el pose en funcionament.\n← RESUM DE 2011\nLa pujada de l’IBI anunciada pel Ministre d’Economia no afectarà Pego →


El catàleg de l’exposició “Els Puche, arrels de falles” es presentarà dimecres – Compromís per València\nPublicat el 4 Juny 2018 en 2018, Ajuntament, Cultura Festiva, JCF, Pere Fuset\nDimecres, dia 6 (a les 19.30 hores), el saló d’actes de Junta Central Fallera acollirà la presentació del catàleg de l’exposició ‘Els Puche, arrels de falles’, que des del passat febrer es mostra a la Sala Josep Alarte del Museu Faller de València. Com a novetat, la publicació serà trilingüe, atés que els texts de sala han sigut traduïts al castellà, més un resum en anglés.\nLa figura de Julián Puche es posiciona com un referent històric de l’art faller amb una vasta herència artística llegada; la signatura de Pepe Puche és altra referència de les falles i esdevé la baula entre ambdós generacions, primer treballant colze a colze amb son pare, després en solitari i, darrerament, amb la seua filla Marina, qui és l’actual exponent artístic de la família igualment reconeguda tant en el món faller com en al món de la gràfica, la il·lustració, la pintura i el disseny de complements.\nArxivat en: 2018, Ajuntament, Cultura Festiva, JCF, Pere Fuset\n← La Universitat Popular de València duplica la seua oferta d’activitats per al pròxim curs 2018-19\nL’Ajuntament llança una campanya per la visibilitat i el respecte amb motiu de l’Orgull LGTBI →


Online PDF LA PARAULA DE DEU CADA DIA 2010\nLa paraula de deu cada dia 2010\nLa Paraula de Déu cada dia 2010 és el nové volum dquesta sèrie que, any rere any, acompanya la pregària quotidiana a través de lescolta de la Sagrada Escriptura. Daquesta manera la sèrie vol ajudar a recórrer tota la Bíblia mitjançant la lectura continuada dels diferents llibres que es proposen de volum en volum. De fet, tota lEscriptura és aliment per a la nostra vida. Òbviament, no es tracta duna simple lectura com la que podem fer amb els altres llibres. A la Bíblia cal apropar-shi amb lactitud interior daquell que vol escoltar una paraula que escalfa i canvia la vida. Benet XVI, a lobertura del Sínode dels Bisbes, afirmava: La Paraula de Déu és el fonament de tot. És la veritable realitat. I per a ser realistes ens hem de basar en aquesta realitat... Només la Paraula de Déu és fonament de tota la realitat, és estable com el cel i més que el cel, és la realitat. Vincenzo Paglia és bisbe de Terni-Narni-Amelia, Conseller Espiritual de la comunitat de SantEgidio, President de la Federació Internacional Bíblica Catòlica i President de la Comissió Ecumenisme i Diàleg de la CEI..\nLectura de la Paraula de DéuAl·leluia, al·leluia, al·leluia.L’Esperit del Senyor és sobre teu,el qui naixerà de tu serà sant.Al·leluia, al·leluia, al·leluia.Ezequiel 28,1-10El Senyor em va comunicar la seva paraula. Avui ens dedicarem a la pregària per ajudar immediatament de Déu. Si heu estat coherents amb les nostres publicacions, potser heu llegit el nostre article sobre l'oració breu per obtenir ajuda.\n📗 La cola del diablo\n📗 Historia de un criminal\n📗 Persegueixen al lladre de caixa forta\n📗 Océano azul, océano rojo\n📗 Un jardin\n📗 Los sabios, testigos del dios de la vida: Itinerario de vida cristiana a la luz de los libros sapien\n📗 Espacios encontrados\n📚 Los guerreros de oro\n📚 Ejercicios parramón figura\n📚 Maleïda terbolina\n📚 Un asesino en escena\n“El món és un mosaic de visiona, i cada visió és explicada per una llengua. Cada ... la invasió de les màquines que ens inunda i ens tempta cada dia, és la lectura. ... “Aprendre a llegir és com encendre un foc, i cada paraula que es deletreja, una ... Corregint una novel.la, de cada deu paraules que he escrit, sempre intento ...\nScopri Paraula De Deu Cada Dia 2010, La di Vicenzo Paglia: spedizione gratuita per i clienti Prime e per ordini a partire da 29€ spediti da Amazon.\n"""La Paraula de Deu cada dia 2010"" es el nove volum d'questa serie que, any rere any, acompanya la pregaria quotidiana a traves de l'escolta de la Sagrada Escriptura. D'aquesta manera la serie vol ajudar a recorrer tota la Biblia mitjancant la lectura continuada dels diferents llibres que es … 30/01/2012\nLA PARAULA DE DÉU CADA DIA: Amazon.es: Vincenzo Paglia: Libros. Saltar al contenido principal. Prueba Prime Hola, Identifícate Cuenta y listas ... Blog dels alumnes de 2n ESO A de l'Institut Gabriel Ferrater i Soler (Reus). Curs 2010-2011. Hi anireu trobant treballs i activitats que fem a la classe de Llengua catalana i literatura (professora: Fina Masdéu). El curs 2011-2012 continuem treballant en aquest blog. Ara els alumnes són de 2n ESO C i D. Durant el curs 2012-2013 treballaran en aquest blog els alumnes de 1r ESO A. Durant el ...\nLA TEVA PARAULA CADA DIA M'agrada escoltar-te, Senyor. M'agrada rebre la teva Paraula . que és camí de Vida. la nostra Paraula de cada dia. Publicat per Fa deu anys Solà alertava de la desigualtat en l’ús social, sobretot a l’escola, on “s’estudia català en el sagrat clos de les aules però es parla castellà en l’àmbit lliure, obert i alegre del pati”, i la percepció continua essent la mateixa, si no més acusada. Des de llavors hem rebut el lliurament de dues entregues de l


sectamtb: julio 2011\nPA TORRAT AMB OLI. S30jl\nGeneralment posem com a títol el lloc on hem anat ja que es el mes important de la volta, però com que avui aquesta ha estat una mica “fiasco”, hem posat el títol del que hem après avui. A partir d’ara el pa torrat amb oli i una barreta de pate de fruites seran el berenar oficial dels membres sectaris ja que hem vist que aquest es l’aliment dels que guanyen per la transpyr.\nAvui teníem dos convidats en David de “Fox”, el representant d’Espanya i Portugal d’aquesta prestigiosa marca de suspensions que estava de “turne” per les illes i es Bini, baixat des de Bunyola. Amb aquests dos convidats no importa indicar qui ha coronat a les pujades i qui hagués arribat primer a les baixades...\nLa proposta de volta del dia no volia allunyar-se molt de Palma ja que les previsions del temps no eren gaire bones i, ames a mes, volíem anar per algunes de les millors baixades que tenim per aquí amb un fons de paisatge de mar, cosa que sol agradar molt als de terra ferma, en aquest cas d’Osca.\nA les 8,00 els dos esmentats mes un grup de pobres mortals sectaris: Joan Galera (que tots sabem que esta fortíssim, però que com que ara entrena pujant tot el coll des tords i Galilea amb el plat gros devia estar una mica tocat), Yerar ( que també esta fortíssim però no tant), Jeroni, Frenando, Bigel i Mapes. Quan partirem s’havia aturat de ploure però la humitat es podia quasi mastegar. El primer objectiu ermita de Maristella via directe per Sarria i son Malferit, deixant per Establiments en Bigel que te la suspensió “Fox“ avariada i anava amb la rígida Trek que te Trek. Arribem al cor de Jesús i foto ( foto con la madre , foto con la hija, foto con los dos...).\nDes del monument expiatori iniciem la baixada per dins el bosc, avui el descens no era cap regal ja que tot estava molt llenegadís. Quan arribem al desviament que permet anar cap a son Tries, no continuem per avall i anem a cercar el safareig de Bellavista, per aixi baixar una mica mes dignament fins el camí des correu. Acabem de davallar fins Esporles i mentre travessem el poble sentim un “xof” acompanyat d’una forta pudor. No direm que era el “xof” ni qui va ser l’agraciat que rebé el premi per així no perjudicar la seva imatge.\nMentre deixem a l’afectat rentant-se als abeuradors, els altres iniciem la pujada pel camí des pescadors. A dalt, on per cert en Pietro ha coronat el tercer, veiem les portes de Mordor per la mola de Planícia. Tot i així, com valents hobits continuem la nostra marxa. L’enllaç i la baixada de son Valenti, tot i estar xopes segueixen essent fantàstiques. Al seu tram final ja no nomes son les mates les que ens estan banyant, ara ja ens cau aigua directament del cel per lo que ens dirigim ràpidament al bar. Allà els mortals berenem de pa amb oli “mixto” i els bons de la dieta ja esmentada abans. Com que no atura de ploure la tertúlia s’allarga, primer amb els cafès, desprès amb les herbes i desprès... com que ja no sabem que mes demanar decidim partir.\nNo hi ha res que fer, iniciem la retirada via directa per l’asfalt. Aquest narrador com que te pànic a l’aigua es posa el xubasquero, ja se sap: “ prefiero morir hervido en mi sudor que no helado” i així amb el termòstat en vermell ha pujat agonitzant mentre els altres prenien les aigües de juliol. Refèiem el camí fet abans i baixem per les pistes de son Dameto fins Esporles. En el poliesportiu ens acomiadem del Bunyolí i la resta pugem el coll d’en Portell acompanyats per un ca policia extraviat que no ens vol deixar de cap de les maneres. En es muntant ja ha aturat de ploure, així que anem per son Espanyol i el camí del Secar per acabar a l’elefant blau on netegem les bicicletes. Esperem que la propera vegada que vengui en David faci mes bon temps . En fet el que hem pogut i així mateix ens han sortit 56 km y 1200 mt de desnivell.\nPublicado por mapes en 23:48 5 comentarios: Enlaces a esta entrada\nCAMI DES CINGLES / SA COSTERA dj 28jl\nEn la darrera sortida d'horabaixa Bihhhel i un sevidor varem xerrar de que feia temps que no realitzàvem una nocturna i que ell tenia ganes de utilitzar el seu super llum , com a mi m'agrada acontentar a les masses organitzem una sortida nocturna, teníem clar que la que no voliem fer era la de cada any, Maristela i posats a ser originals organitzem "la nocturna de la Macaca", Sóller-Costera-Sóller. Fa uns mesos la varem fer i varem tardar unes cinc hores, amb el que quedem a Sóller a les 17h30 ', pensam després de la volta sopar a Sóller, però con llegireu després els horaris es desmadraren una mica i algunes princeses a les 00h0000001' es converteixen en carabasses i han d'estar recollides a ca seva. Bé, sortim de Sóller. Mapes, Frenando, Bihel, Tià, i hoyos56, Tià feia temps que no sortia amb nosaltres, això de la família nombrosa és el que té, ens va comptar també que aquest dimarts es va veure implicat en un accident que gairebé li costa la pell, al final no va ser res, però si un gran ensurt. Comencem a pujar cap a Biniaraixt, aviat ens adonem que la recent reparada roda d'en Mapes pareix un 88, s'atura per posar una mica d'aire i els altres seguim, no el tornem a veure fins al cap d'una bona estona (és el que té la tecnologia) Pugem `per Monnaber, esperant no trobar l'amic de Frenando amb el Suzuki (encara té malsons pensant en el dia que ens va perseguir).\nSortim a la carretera i entrem en els Binis, les vistes espectaculars, en es Coll des Cards Colers, Bihel trenca cadena, seguim baixant i arribem a la font de Sa Bauma Frenando vol agafar aigua però avui no surt gairebé res . seguim i sortim de bini gran, arribem al projecte de telefèric i Bihel Puntua al coll des Reis.\nBaixada impresonant cap a Cala Tuent quina pau, quina tranquil.litat, jo segueixo pensant que aquest és el sentit bo per realitzar aquesta volta. A Tuent ja es posa el Sol i decidim berenar al coll des Polls veient la posta de Sol, llàstima arribem cinc minuts tard el sol ja s'ha posat. Després de berenar posem configuració nit, ulleres de Sol fora, aquestes donen pas a ulleres d'augment, bicicletes amb focus i la nit ens comença a embolicar. Arribem al Coll de Biniamar ja de nit fosca, seguim baixant a Balixt de Baix les portes estan tancades, només ens rep el ca lladrant, pugem i arribem a la part de dalt de balixt, reagrupem i comencem a baixar, veiem Sóller il.luminat, un bonic paisatge i destacant l'església de Sant Bartomeu, a Sóller en ser ja masa tard decidim no sopar i ens prenem unes cosscacscolass i ens acomiadem fins la propera sortida. 50km i 1800 de desnivell.\nPublicado por hoyos56 en 15:59 2 comentarios: Enlaces a esta entrada\nQUE TOTHOM HO SÀPIGA, EN JOAN “GALERA” ESTÀ FORTÍSSIM.\nVolia donar canya i així ho ha fet coronant totes les pujades. Ja diuen que qui sembra recull i ell cada dematí ha anat sembrant llavors amb els seus “entrenos” secrets amb en Santi. Des de que està per Bimont ha tornat a renàixer.\nPerò anem als fets. Prest, ja que la etapa era dura, 7,00 del mati JOAN GALERA, pietro, bigel, frenando, dani, jeroni, mapes i en Moyos que ens acompanyarà nomes fins al coll ja que te feines, partim cap a Sóller.\nLa intenció era primer anar cap a Bunyola sempre per la banda dreta de la carretera per així tornar per la banda esquerra. Sortia una volta amb dos recorreguts circulars un de Palma Bunyola, que s’ajunta pel coll de Sóller amb una altre circular per les valls de Sóller i Balitx.\nEl primer tram comença pels polígons i brutícies de Palma i va millorant a mesura que ens acostem a Bunyola per es Rafalot i Caubet. A partir de Can Penasso comença el tram asfaltat i la primera gran pujada. A la primeres rampa en JOAN GALERA ja ens ensenya que el vol manar i comença a marcar un ritme que no varia tot i que augmenti el pendent, això romp el grup i uns quans els seguim, però fora de guio apareix un atac d’en frenando que ens deixa descol·locats, en Joan el segueix i els altres pensant que serà de metxa curta continuem a un ritme mes normal. Però l’atac dura mes del previst i veiem com es comencen a allunyar massa, així que aquest narrador quan veu que afluixen intenta agafar-los cosa que aconsegueix deixant-hi mitja vida, així en JOAN GALERA quan un arriba, agafa i fuig còmodament. El dubte, seguir amb en Frenando o seguir a la llebre escapada, sense aturar a recuperar continua la persecució i així acaba la primera batalla amb en JOAN GALERA arribant al coll seguit per aquest narrador i en frenando desprès. La resta pugen al seu ritme, dalt en moyos gira cap a ciutat, deixem en pietro, que es el cap de protocol, perquè es despedeixi.\nCami de ciutat, magnífic empedrat i connexió amb el camí del rost, una curiosa manera de baixar a Sóller pujant fins el desviament del camí de rocafort. Aquest camí no l’emprem mai i la veritat es que es molt divertit, desprès del camí del barranc possiblement sigui el segon mes ben conservat de tanta longitud de tota l’illa. El pontet que travessa les vies ens recorda els poblets dels Alps, ja queda menys per la nostre visita anual.\nSóller, anem directes al forn de Campos pel carreró de darrera i així evitar el mercat, peguem una mossegada i ens apareix en Rol, tot seguint els horaris establerts. Travessem el poble i pel bellíssim caminoi dels rentadors creuem els horts i tarongers.\nCami nou de Balitx, bon rotllo fins la capelleta i augment del ritme passada la carretera, JOAN GALERA, rol i mapes ens separem del grup i arribem amb aquest ordre a Balitx de dalt. Passades les cases la intenció era agafar la variant que passa per dalt les cases, però en Rol amb el seu ímpetu ens arrossega pel primer camí, ens estranyava no recordar tanta pujada, fins que el camí acaba i ens donem que ens hem errat.\nReculada i agafem el camí bo que ens du passat les cases, d’allà ja anem a cercar el camí vell de carro de balitx que ens ofereix unes perspectives magnifiques de la vall i les cases on arribem pel darrera. Anem a la carrera i ens prenem el suc de taronja de rigor, son 2 € que paguem amb gust. Que magnifica seria aquesta illa si totes les possessions seguissin el model de Balitx que conserva la autenticitat de la Mallorca rural amb les portes obertes i treu un rendiment dels visitants amb la venda dels seus productes.\nPujada per la pista principal on els mateixos d’abans mes en dani van al davant, aquest puja a un bon ritme fins que el ritme que ha posat ja no li va be i queda penjat al darrera de tots per lo que s’equivoca i en arribar a balitx d’en mig vol anar per on abans hem baixat quan els demes hem seguit per anar a cercar el camí que ens du cap a la font de balitx de dalt. Agrupats acabem la tercera pujada del dia i a la font repostam aigua.\nCami des bernats, sa figuera i baixadeta pel camí vell del port, on com ja es habitual, suposo que en rol arrossega el grup i es passen els tiranys que ens duen cap a la rodona de la carretera del Port. Allà ens agrupem de nou i ens dirigim cap al camí de can ai que ens durà carretera amunt per enllaçar amb el camí de cas Xorc i desprès amb el del rost. Arribem al creuament amb el camí de barona, en Rol continua pel del rost per baixar despres pel camí que nosaltres hores abans hem fet, mentre els altres comencem la penitencia de la pujada al racó de barona. A partir d’aquí el indicador de pendents ja no davallarà del 15%, passant el 20% en molts de trams.\nEs el moment bigel que fins ara s’havia reservat. Juntament amb en JOAN GALERA fan un cero a la pujada. Ja amb les forces bastant al límit aconseguim arribar al camí de metro, les darreres pujades que haurien de ser divertides amb el desnivell que ja portam acumulat es fan feixugues i tots pensam que a mes ames, la baixada que ens queda no es cap regal.\nIniciem la baixada en grup, les cames descansen i comencen a fer feina els braços. El grup baixa compacte i amb silenci, un recorda els peregrins del tanhuasser retornant cansats i satisfets a casa. A poc a poc el grup s’estirà i els que anem amb dobles aguantem millor els impactes que no vull pensar com deuen esser amb la doble rígida d’en JOAN GALERA que per molt de 29’ va rebent de per tot.\nArribem a la caseta de la font de la reina i ens disposem a fer els pocs metres que ens queden per pujar al coll. En frenando s’havia quedat en ganes de coronar-lo i fa de nou un atac seguit d’en JOAN GALERA que crec que li deixa arribar. Mentre els altres arribem mes o manco en grup. Baixada fins a can penasso, amb aturada a la benzinera per repostar. Comencem la tornada per l’altre costat de la carretera es a dir per Raixa. Sempre ens queixem de lo malament que estan els camins, que els tanquen o que apareixen destrossats, en canvi avui podem dir que aquest mai havia estat tan net i ciclable com ara. Arribem a Palmanyola i anem a cercar el camí de passatemps, allà per rematar la jugada posem marxa rapida tot i que tot el camí sigui una via 20 nosaltres el fem tant a la part de terra com a la asfaltada a mes de 30. Arribant a Palma passades les tres i mitja amb la feina feta i contents d’haver complit el recorregut proposat amb una de les voltes mes exigents que hem fet darrerament.\n101 km i 2190 de desnivell.\nPublicado por mapes en 22:48 3 comentarios: Enlaces a esta entrada\nCAN VAIRET. M19jl\nA proposta d’un que no va enlloc de viatge amb bicicleta, seguim anant de cales com el dissabte passat. Ens tocaria fer sortides mes alpines, però com que n’hi ha que estan contracturats ens estimem mes sortir que no quedar a cases. Com ja es habitual en aquestes sortides de les 4, primer intentem rodar una mica per asfalt esperant que el sol no piqui tant. Avui tocava es coll des tords, es una pujada d’asfalt i senzilla, evidentment puntuava, però no direm qui va coronar. Son Boronat i coll des cucons per on ens tirem pels tiranys que ens duen fins a son bugadelles i desprès per les zones verdes plenes de cadells de “la pantera rosa”. Evidentment els desgraciats que no duen tubeless, pinxen. Això, fa mes ràbia quan la causa d’anar amb càmera es culpa de la “rapidesa” en que a les tendes arriba el material, però això tampoc ho explicarem perquè desprès hi ha qui s’enfada. (aquest narrador segueix instruccions donades ). A Santa Ponça també anem travessant la urbanització per les zones verdes fins arribar al Toro.\nAixí arribem a can Vairet. Feia temps que no ens ficàvem en aquest magnífic indret, on hi volien fer des de un parc temàtic a un centre de tecnificació esportiva, gracies a Deu en el 2007 a suggeriment de qualcú es va requalificar com a area d’interès paisatgístic i es va aconseguir preservar aquest entorn.\nRodam pel pinar fins arribar a la zona militar i el seu quarter i d’allà al polígon de tir, on varem sentir de prop els dispars. Directes fins a cala figuera on guaitarem i tornarem avergonyits de com podem tenir un indret tan idilic ple de tones de porqueria que deixa la mar. Intentem el capfico al Far però com que no fa massa calor i l’aigua esta picada desistim del bany.\nIniciem el retorn investigant una mica els tiranys arran de la torre de defensa, també en un estat vergonyós, ja que si ningú fa res, en poc temps es desplomarà. Tiranys de portals fins que de nou a can vairet ens topam amb la barrera del camí que va a son ferrer tancada i ens hem de ficar per dins el golf per arribar al passeig Calvià que ja seguirem a estones fins que ens peguen ganes de pegar punyides i anem a troços per la carretera.\nAturada al super de portals on en fran ens deixa i arribem a casa amb 72 km i 865 de desnivell.\nSANTANYI O LA CALA D’ORXTREME IV. s16jl.\nTota secta te un seguit de rituals i cerimònies que marquen el calendari dels seus seguidors.\nCom que ja estam en plena canícula, aquest dissabte tocava la Cala d’Or xtreme, oficiada pel “ gran maestre VP”.\nCom a moltes celebracions tot i que l’acte principal sigui la sortida amb bici, els rituals que la precedeixen i conclouen a vegades agafen major transcendència que l’acte que motiva la trobada. Aquest es el cas que ens ocupa , ja que la colcada sempre acaba amb un dinar de tonyina a la planxa que enguany perquè aquesta fos fresca es va anar a pescar el dia abans.Així, la festa començà el divendres, ben de dematí, quan el gran maestre i 4 elegits capaços d’aguantar dotze hores de navegació: Joan galera, Jeroni el becari, Tibu el caníbal i Tia l’escorxador de Puntirò partiren mar endins, ben lluny, fins que deixaren de veure la costà. Allà, en la solitud del gran blau, iniciaren la folia i el ritual de vida i mort, de lluita amb uns peixos que es resistien a rebre la maçada que els trauria per sempre de la mar, mentre la barca anava deixant una estela de sang al seu darrera. Una cerimònia nomes apte pels iniciats de la que es millor no desvelar tots els detalls.\nEl gran “Sabat” començà a les vuit del dia següent, però com sempre alguns dels convocats es van extraviar i quasi arriben a misses dites. (Quo vadis, Pietro?). Així amb retràs , s’inicià la marxa amb el gran maestre al davant i els seus seguidors mes incondicionals, com a guàrdia pretoriana al darrera: Joan (tan concentrat que pareixia que amb allò li anava la vida), Jeroni (membre avantatjat i una mica pilota), Moyos (membre veterà amb aquell aire de re-sabut) i Bigel (membre que s’aferra com una paparra al que considera li servirà mes pels seus propòsits). Completaven l’escamot un grapat de mercenaris que anaven mes per lliure: Torner, Pietro, Dani, Cecil, Raul, Fran, Frenando, joandemaria i Mapes. El recorregut fou el tradicional, tot i que enguany s’havia allargat un poc mes en un tram del principi per anar a cercar la capçalera del torrent de Porto Petro i al final per anar fins l’escar de la família Amorós a cala Llombars.\nAl mig, es feren totes les estacions d’aquest via crucis singular: Primera estació; Pujada i baixada de Consolació; segona estació, torrent de Porto Petro; tercera estació, far i torre de porto Petro; quarta estació, niu d’ametralladores de cala mondrago... Així , estació darrera estació, cala darrera cala, sense deixar ni un caló ni torrentera del terme, es va acomplir el nostre calvari redemptor.\nCom no podia faltar, la Verònica, es presentà a cala Figuera en el supermercat on ja afamegats, descansarem i recarregarem forces per acabar el recorregut que enguany fou de 83 km i 1172 mt de desnivell.\nDesprès del dolor vingué el goig en forma d’un bon “capfico” (baño para los que no son de aqui) a l’embarcador privat de l’amfitrió que per acabar, ens convidà a dinar a tots els membres de tonyina a la planxa acompanyada amb suculentes salses i demes viandes.\nUn any mes agrair tot el dispositiu muntat per en VP en aquesta celebració ja tradicional.\nPublicado por mapes en 23:08 2 comentarios: Enlaces a esta entrada\nPLATJA DE SON BUNYOLA. M12JL\nALCONASSER Y ALGUNAS NOTICIAS. S9jl\nsant ducant. la ressaca transpirinenca\nBUBA’S DAY. J7jl\nBany a la platja de Son Maçia 6 jul-11\nPORT DE SA PEDRA DE S’ASE. S2jn


La dimensió de gènere en l'apoderament juvenil - Formació a Letònia - CRAJ\nLa dimensió de gènere en l’apoderament juvenil – Formació a Letònia\nYEIC ''Saspraude'' (Youth NGO)\n9-17 de març de 2019\nGènere i empoderament juvenil\nAquest curs de formació pretén millorar la qualitat del treball juvenil i desenvolupar les competències de 29 persones que treballin amb els joves per actuar com a defensors d’una major igualtat de gènere i adquirir habilitats sobre com promoure l’apoderament dels joves, independentment del seu gènere.\nLa formació vol especialment donar poder a les dones joves. Al comprendre els mecanismes d’opressió de gènere, també serà més fàcil comprendre com funciona l’opressió cap a altres grups de la societat i millorarà l’empatia.\nDesenvolupar consciència i comprensió sobre diversos conceptes relacionats amb el gènere, els prejudicis, els mecanismes de discriminació, el discurs d’odi i la violència i com afecta els joves i la societat.\nDiscutir el rol dels treballadors de la joventut contribuir a promoure el valor (comú europeu) de la igualtat de gènere i fomentar la motivació dels participants per actuar com a defensors i promotors d’igualtat de gènere.\nCompartint realitats i reptes que els joves solen afrontar a causa dels prejudicis i les normes de gènere existents – prestant especial atenció a la manera com (negativament) afecta les joves / dones.\nLa identificació d’un conjunt de competències necessita ser desenvolupat per contribuir a una major igualtat de gènere a les nostres comunitats.\nExplorant les eines de la NFL per fer front als prejudicis i discriminacions de gènere i desenvolupar les habilitats de facilitació dels participants.\nPlanificació i implementació de mesures concretes de seguiment per promoure la igualtat de gènere, la diversitat i la inclusió a nivell local.\nQue les participants estiguin treballant amb els joves de manera habitual: com a treballadors de la joventut, educadors entre iguals, activistes, professors, treballadors socials, etc.\nQue estigueu obertes a desafiar-vos per aprendre en l’intens programa de formació (de vegades fins a 12 hores per dia :))\nPreparat per organitzar almenys 2 activitats de seguiment utilitzant l’experiència d’aquesta formació (individualment o juntament amb una altra persona del mateix país) dins dels 3 mesos posteriors a la formació.\nComunicació fluïda en anglès\nPer a més informació, consulteu el següent enllaç: La dimensió de gènere en l’empoderament juvenil – Formació a Letònia


"Pitjor que l'extrema dreta és la dreta que li fa el joc"\nPànic "Europa pateix una crisi identitària, social, política i econòmica" Frustració "Un noi de Berna que es digui Mehmed no serà tractat mai com un suís de veritat"\nCRISTINA MAS 24/06/2011 00:00\n260x366 El professor, investigador i expert en l'islam i la islamofòbia, Stéphan Lathion, a Suïssa. / JORDI PIZARRO El professor, investigador i expert en l'islam i la islamofòbia, Stéphan Lathion, a Suïssa. / JORDI PIZARRO\nProfessor de sociologia de les religions a la Universitat de Friburg (Suïssa), Stéphan Lathion és un dels investigadors més destacats de l'islam a Europa. Ha recollit a Els minarets de la discòrdia (Icària) l'opinió de diversos experts sobre el referèndum de l'any 2009 a Suïssa, en què el 57% dels electors van aprovar que es prohibís construir minarets a les mesquites.\nEl referèndum de Suïssa només va ser un episodi més de l'auge de la islamofòbia a Europa.\nLa gent té por. I el problema va molt més enllà de l'islam o dels musulmans. Hi ha una crisi identitària a Europa, una crisi econòmica, una crisi social i política. Això genera un sentiment d'inseguretat i d'aquí sorgeix la tendència a buscar un culpable. I des de fa 15 anys, el culpable ideal són els musulmans. Per mi, els polítics responsables haurien de respondre a aquestes pors. Si algú et diu "Tinc por, no entenc aquesta gent" i l'única resposta és "Ets un racista", no canviarà res. I alguns partits instrumentalitzen els sentiments de rebuig i de por en benefici propi. Però, per mi, pitjor que l'extrema dreta és la dreta que li fa el joc: és aquí on hi ha el perill.\n¿Encara es pot parlar de dos models d'integració de la població musulmana a Europa?\nDurant anys es va cometre l'error de pensar que només hi havia el model francès de ciutadania, que negava les diferències, i el model britànic de comunitarisme, que les emfatitzava. Ara, a Suïssa, Bèlgica o Espanya, es fa evident que no hi ha un model vàlid per a tothom: cadascú ha de buscar el seu, adaptat a la seva història i a la seva realitat. I el que funciona és el pragmatisme: sovint les solucions es troben a nivell local. El cas del burca n'és un exemple: si un alcalde veu cinc dones amb burca al seu poble té un problema. La cosa canvia quan això es transforma en una qüestió d'estat.\nLa convivència no és, doncs, un problema de temps.\nNo, perquè estem en un món globalitzat. Els musulmans van integrar-se bé a Suïssa però després va venir un context internacional desfavorable. Tenim la sensació que avancem deu passos i, quan esclata una bomba a Txetxènia o Algèria, en retrocedim vint. I això és molt esgotador per als mateixos musulmans: per als pocs que intenten fer que les coses vagin millor és desesperant. La por és lògica i es podria combatre en un context socioeconòmic normal, però amb la situació que estem patint és difícil. A Suïssa, si un noi nascut a Berna que pensa i respira com un suís es diu Mehmed, l'opinió més general és: "Mehmed no és suís i no ho serà mai". I això genera frustració.\n¿Les revoltes trenquen estereotips?\nEls europeus s'han adonat que l'islam no és el més important per a la majoria de musulmans, que en primer lloc són éssers humans, amb una identitat diversa i complexa.\nQuè opina de la reacció d'Itàlia i França davant l'arribada d'immigrants i refugiats del nord d'Àfrica?\nÉs una autèntica vergonya. Després de pactar amb els "diables" ara se sorprenen de sortir-ne esquitxats. A més, s'està perdent l'esperit polític del que pot ser Europa, i tot per motius bruts, interessats i electoralistes. I és absurd, perquè Europa necessita immigrants.


Llibre Els presos i el port de Tarragona. Història de 92 anys de treballs forçats (1792-1884) de Montserrat Gisbert, editorial Cossetània | Llibresperllegir.cat\nAutor: Montserrat GisbertEditorial: CossetàniaGènere: Assaig i divulgacióAny d'edició: 2012Valoració dels usuaris: 0/10Valora aquest llibre: Select ratingGive it 1/10Give it 2/10Give it 3/10Give it 4/10Give it 5/10Give it 6/10Give it 7/10Give it 8/10Give it 9/10Give it 10/10\n“Els presos i el port de Tarragona. Història de 92 anys de treballs forçats (1792-1884)” esdevé un recorregut històric al voltant dels presidiaris dels penals del Miracle i la Pedrera i la seva relació amb les obres portuàries. Un retrat, de quasi un segle, que ens descobreix no sols els fets que estrictament es van succeint, sinó també com canvia la societat, i amb ella, la forma de pensar. Temes com els trasllats de presos, l’alimentació, el vestuari, les condicions pèssimes de treball, els accidents laborals, l’assistència sanitària, l’organització del presidi i els seus treballadors, la vigilància, desercions, aixecaments, etc, hi tenen un lloc.\nSentiu interès en descobrir que va passar durant aquests 92 anys que van treballar els presos al port de Tarragona? Ara ja és possible!\nEls presos i el port de Tarragona. Història de 92 anys de treballs forçats (1792-1884) ha estat enviat per Montse Gisbert el dia Dg, 22/04/2012 - 21:17 ×\nPer deixar comentaris has d'estar registrat: Registre Si ja estàs registrat, entra des d'aquí Comentaris sobre "Els presos i el port de Tarragona. Història de 92 anys de treballs forçats (1792-1884)"\n"Els presos i el port de Tarragona. Història de 92 anys de treballs forçats (1792-1884)" encara no té comentaris, sigues en primer en comentar!\nJa som 4123 usuaris registrats\nHem publicat 5968 comentaris


//La Llàgrima de la Lluna\_\_: La Ira de los Justos, Loureiro Manuel.\nLa Ira de los Justos, Loureiro Manuel.\nAquest és el darrer llibre que tanca la trilogia de Loureiro. Tècnicament aquest va ser qui va fer ressorgir el mite de l'apocalipsis zombie en àmbit estatal. L'autor va començar un blog anomenat Apocalipsis Zombie que va derivar a un gran èxit. Així, va poder escriure la primera part d'Apocalipsis Z. Enguany, però ens tanca la triologia amb una obra ben resolta, plena de realisme i amb una aventura èpica que ens ajudarà a tancar de forma suau la trilogia. Algusn els agradarà més o menys, però la trama permet tancar definitivament aquesta obra que d'altra banda si s'hagués volgut continuar hagués caigut en la reiteració. Així que amants del gènere, ja ho sabeu: la trilogia d'apocalipsis Z no us deixarà indeferents pel que és molt adient per aquells que busquen una història zombie amb matisos i detalls que la facin complexa i sòlida.\nCal dir que la xarxa està repleta de rumors al voltant sobre si Telecinco ha adquirit els drets de les novel·les per a adaptar-les al format d'una sèrie de televisió. Da'ltra banda, el mateix autor afirma per la xarxa que Vaca Films y Filmanova (Celda 211, Mar Adentro…) s'han associat per traslladar les novel·les a la gran pantalla i que entre l'equip de guionistes compten amb el mateix autor. Estarem a l'espera per si els Zombies envaeixen la gran pantalla.\nLlegat, de Paolini, Christopher


Vine a la II pujada del pessebre al Pedró de Llerona – Església de Santa Maria de Llerona\nVine a la II pujada del pessebre al Pedró de Llerona\nPublicat el 14/12/2017 19/12/2017 per Parròquia de Llerona\nEl proper dissabte 23 de desembre es farà la II Pujada del Pessebre al Pedró de Llerona. Els membres del Grup de Muntanya, enguany esperen tornar a aplegar una bon número de lleronins i veïns que com l’any anterior van poder gaudir d’aquest activitat a la natura.\nInformació útil de la Pujada del Pessebre de Llerona:\n– A les 10 del matí, presentació del pessebre davant de l’església de Llerona.\n– A continuació, sortida cap a la creu del Pedró.\n– Passejada curta i agradable apta per a totes les edats *.\n– Ofrena del pessebre a la creu del Pedró i cantada de nadales.\n– Xocolatada (apte per celíacs) i melindros (també aptes per intolerants a la lactosa).\n– A les 12 del migdia, cloenda de l’acte.\n– Activitat oberta a tothom. No cal inscripció excepte persones que necessitin de transport adaptat.\n* Vehicle adaptat disponible per a pujar persones amb mobilitat reduïda. Aquest servei gratuït també s’ofereix a aquelles persones que necessitin desplaçar-se de casa al lloc de l’activitat i també per la seva tornada. Agrairem que ens escriviu un correu per concertar hores de recollida a muntanya@esglesiallerona.cat\nD’altra banda, el diumenge abans a la pujada, el dia 17 de desembre a les 10:45, els membres Grup de Muntanya presentaran el pessebre a l’església de Santa Maria de Llerona durant l’eucaristia dominical.\nDescarrega i comparteix els fitxers de difusió de la pujada del pessebre [format cartell_jpg] [format cartell_pdf] [format flyer_pdf] [format flyer_gif].\nFotografies de la I pujada del pessebre (2016)\nEtiquetat actualitat, Grup de Muntanya\n← Diumenge, festa de l’oli 2017\nDissabte, concert amb el Cor Allegro →


Actualitzat 21/06/2021 17:50 CET\nEl filòleg, il·lustrador i escriptor Bernat Cormand ha mort als 48 anys, ha informat aquest dilluns L'Altra Editorial en un comunicat.\n"Deixes un buit molt gran dins d'aquest petit món nostre, el professional i l'íntim. Allà on siguis, va per tu, Bernat", ha assenyalat l'editorial, amb la qual acabava d'editar 'El cap als núvols' en el segell L'Altra Tribu.\nCormand va estudiar un màster en Literatura Comparada a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i ha publicat els llibres infantils 'El dibuixant d'ossos', 'El nen perfecte' i 'Els dies feliços'.\nActualment dirigia la revista 'Faristol', especialitzada en literatura infantil i juvenil, feia crítica en el diari 'Ara' i era professor del grau de Traducció i Ciències del Llenguatge de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) de Barcelona.\nLa seva obra, tant la literària com la periodística i la divulgadora, se centrava a visibilitzar la temàtica LGTBQ+ en la literatura infantil i juvenil.\nLa Institució de les Lletres Catalanes (ILC) ha lamentat en un tuit que ha recollit Europa Press la defunció de Cormand: "Lamentem profundament la mort de l'il·lustrador i escriptor Bernat Cormand. El nostre sentit condol a la família i amics".\nEl Gremi de Llibreters de Catalunya ha mostrat en un altre apunt a la xarxa social que ha recollit Europa Press el condol a la família i amics de Cormand, "un dels principals referents de la literatura infantil i juvenil".


La convidada estrella d’enguany és la 'clown' nord-americana Laura Herts · El festival es farà del primer al 4 d’octubre a Sant Esteve de Palautordera\nPepa Plana durà l'espectacle 'Veus que no veus', que reivindica la tasca de les dones pallasses (fotografia: ACN).\nReivindicar la rialla com a manera de lluitar contra la desigualtat i la intolerància i com a eina essencial per a la convivència. Tot això a partir d’una perspectiva femenina, fent d’altaveu de les poques dones que, ara com ara, s’hi dediquen. Aquests són els objectius del Festival Internacional de Pallasses al Circ Cric, que aquest cap de setmana torna a Sant Esteve de Palautordera (Vallès Oriental) després d’haver estat ajornat al juny.\nTot i haver-se hagut d’adaptar a les restriccions sanitàries, la programació del festival s’ha mantingut gairebé tota. Amb menys presència internacional que habitualment, el nom que més es destaca enguany és de Laura Herts, clown nord-americana establerta a França, que dissabte, 3 d’octubre, escenificarà l’espectacle Live, un himne a l’amor que reflexiona sobre un món deshumanitzador i masclista mitjançant la comèdia visual. A més, Herts impartirà un curs per a pallasses amb experiència els dies 1 i 2 d’octubre; una oportunitat per a la formació de les dones dins el món del clown.\nLaura Herts (fotografia: cedida a l’ACN).\nEnguany, les actuacions es faran en espais delimitats i caldrà reservar l’entrada, que tindrà un preu simbòlic. Els escenaris seran al Teatre Pare Casals, al Circ Cric, al Teatro Sobre Ruedas –instal·lat a la plaça de Joan Serra– i al Pati de les Escoles Velles. Malgrat el canvi de dates i les adaptacions, s’ha volgut mantenir aquest punt de trobada anual per a les pallasses d’arreu. Segons que explica la directora Montserrat Trias, ‘a la dona li ha estat vetat fins fa relativament poc de pujar a un escenari a fer riure’, i convé no perdre els espais on enriquir-se col·lectivament i esperonar més dones a prendre el camí del clown i el mim.\nReobrim les portes del @circcric amb el 7è FESTIVAL DE PALLASSES ✨ De l'1 al 4 d'Octubre omplirem el poble de pallasses perque 💥 #LaCulturaEsSegura 💥 ••• 🎟Reserves a preu simbòlic a la web del Cric!\nA post shared by Les Pallasses del Circ Cric (@festivalpallassescirccric) on Sep 28, 2020 at 11:13pm PDT\nLa programació començarà avui amb l’espectacle inaugural a càrrec de la companyia Aérea Teatro i s’allargarà fins diumenge. Hi passaran noms com ara Mama Calypso, Lola Mento, Jessica Arpin o Rachel Ponsonby i companyies com Les Pedettes Varietés, Cirquet Confetti i Las Kakofonikas. A més, Pepa Plana reivindicarà una vegada més el paper de les pallasses amb la seva darrera obra, Veus que no veus.\nPodeu consultar-ne tota la programació\nPer què cal trobar una comicitat femenina?\nEl Festival Internacional de Pallasses va néixer ara fa set anys. De fet, era la recuperació de la iniciativa que havien promogut l’any 2000 la pallassa Pepa Plana i Tortell Poltrona de fer una trobada només de pallasses i que s’havia materialitzat en un festival a Andorra. Aquella iniciativa va ser pionera al món –mai no hi havia hagut un espai exclusiu per a dones dins el món dels pallassos– i fou l’impuls perquè arreu sorgissin certàmens dedicats a les creacions de dones. El 2014 el festival es va reprendre a Sant Esteve de Palautordera, on hi ha el Circ Cric, i des d’aleshores ha esdevingut un lloc de trobada de pallasses de diversos indrets. És un festival anual concebut per a l’intercanvi i la reflexió de les dones que han fet d’aquest ofici una opció de vida i vol complir un doble objectiu: trobar una comicitat femenina i oferir a les pallasses un indret comú.\nPerò en què consisteix la ‘comicitat femenina’? La rialla normalment és originada per la distorsió de referents comuns. Tanmateix, aquests referents tot sovint no inclouen la part femenina o la visió de la realitat des de la perspectiva femenina. L’organització del festival, doncs, va veure imprescindible d’impulsar una comicitat feta amb referents comuns femenins, per crear espectacles que fessin riure a tothom però que també parlessin de les dones i des de les dones.\nEl Festival Internacional de Pallasses del 2019 va ser l’últim acte que es féu a l’envelat del Circ Cric, a Sant Esteve de Palautordera, ara fa quinze mesos, i el mateix certamen hi tornarà a portar vida, però no de la mateixa manera. L’obligatorietat de dur màscares dificulta la relació entre el públic i el pallasso, com va lamentar el fundador de l’entitat, Tortell Poltrona. Perquè és un ofici de ‘pescadors de riures i somriures, i actuar amb la gent amb la cara tapada és com un malson’, diu. Tanmateix, en aquesta ‘nova normalitat’ la cultura ha de lluitar per mantenir-se viva, tal com va explicar Poltrona mateix al pregó de la Mercè d’enguany:


Sensor de temperatura per a fabricants i proveïdors capil lars de termostat SS o de coure - Fàbrica de la Xina - Termal Internacional\nDetalls del producte Descripció del producte detallada 1. Sensor de temperatura 2.Material: SS o Coure 3.Spec: 4.Aplicació personalitzada: Termòstat capil·lar 5.Sensor de temperatura bo Sensor de temperatura WKD per a termostat capil·lar SS / Coure Capil·lar Com a fabricant de termòstat capil·lar, subministra el ...\nMaterials de Capil·lar\nCoure / acer inoxidable opcional\n300 mm-3000 mm opcional\nDiàmetre de sensor\n\_ Quantitat de comanda mínima:\nEstàndard: Caixes de cartró No està disponible el paquet estàndard\n300000 Peça / Peces per mes\n2.Material: SS o coure\n4. Aplicació: Termòstat capil·lar\n5.Sensor de temperatura bo\nSensor de temperatura WKD per a termòstat capil·lar SS / Coure Capil·lar\nCom a fabricant de termòstat capil·lar, subministrem les parts del termòstat: tub tub capil·lar, sensor de temperatura , sensor de bombeta a productors de termòstat domèstics i estrangers. Aquest article està fabricat amb bona qualitat d'acer inoxidable o coure. A l'interior del sensor de temperatura , hi ha el fluid fluid de líquid que hi ha. El sensor ple de líquid està ben segellat. Ampliament utilitzat en termòstat capil·lar, la temperatura varia des de -35 graus fins a + 320 graus, garanteix un rendiment estable i bo.\nCaracterístiques del sensor de temperatura\n1.Utilment utilitzat en diversos termòstats capil·lars\n2. Especificacions flexibles\n3.Utilització de la vida útil\n4.Excel • lent de rendiment\nEspecificacions del sensor de temperatura\nSensació de bombetes\n(300 ~ 3000 mm opcional)\nCoure, acer inoxidable\nSi teniu alguna consulta sobre aquest sensor de temperatura per a un termòstat capil·lar, no dubti en contactar-nos de cap manera i sempre intentarem ajudar-lo. Podríem produir el sensor de temperatura d'acord amb les especificacions desitjades. En cas contrari, ens agradaria proporcionar-li les nostres especificacions estàndard per a la seva referència.\nMaterials de Capil·lar i Sensor\nCoure / acer inoxidable (opcional)\nDia. de sensor\nEstàndard: 3mm, 4mm, 5mm, 6mm\n5000 Peça / Peça Negociable per quantitat menys que MOQ\n1. Temperatura del sensor\n2. Component: Capil·lar, Bulb, Diafragma\n3.Material: SS / Coure\n5. Bona temperatura del sensor\nTemperatura del sensor del termòstat capil·lar\nSom un dels fabricants de termòstats capil·lars, que subministren les parts del termòstat: tub tub capil·lar, temperatura del sensor , bombeta de detecció a les fàbriques de termòstat a l'interior i a l'estranger. Aquest article està fabricat amb bona qualitat d'acer inoxidable o coure. A l'interior de la temperatura del sensor , hi ha el fluid fluid de líquid que hi ha. El sensor ple de líquid està ben segellat. Ampliament utilitzat en termòstat capil·lar, la temperatura varia des de -35 ° C a + 320 ° C, garanteix un rendiment estable i bo.\nCaracterístiques de la temperatura del sensor\nEspecificacions de la temperatura del sensor\nSi teniu cap consulta sobre aquesta temperatura del sensor per a un termòstat capil·lar, no dubteu a contactar-nos i sempre us ajudarem més.\nPodríem produir la temperatura del sensor segons les especificacions desitjades. En cas contrari, ens agradaria proporcionar-li les nostres especificacions estàndard per a la seva referència.\nBenvingut a comprar el sensor de temperatura per a termòstat capil·lar ss o capil·lar de coure amb la nostra fàbrica. Som un dels principals fabricants i proveïdors de la Xina en aquest camp, oferint-li el millor servei postvenda i lliurament ràpid. Tingueu la llibertat d'obtenir la mostra gratuïta de nosaltres.\nHot Tags: sensor de temperatura per a termòstat capil·lar SS o coure capil·lar, Xina, fàbrica, fabricants, proveïdors, compra, mostra gratuïta


Comunicat del Comitè d’Empresa ERCROS – Fàbrica de Flix | UGT Catalunya\nComunicat del Comitè d’Empresa ERCROS – Fàbrica de Flix\nEl passat dia 10 de maig, la Direcció d’Ercros, S.A. va presentar a la premsa el “Plan ACT 2016-2020” on a grans trets parla de la reducció de producció de clor via mercuri de Vilaseca-I i la deslocalització i tancament de la producció de Clor de la factoria de Flix, entre altres. Cosa que deixa el futur d’aquesta factoria en una situació dramàtica i el que comporta pel territori.\nEl 25, també de maig, Ercros, emet un comunicat on argumenta per al 1r semestre una previsió de dèbit de 33 milions € i un benefici de 17 milions €. El mateix 25, en assabentem segons la premsa la intenció d’augmentar el sous als membres del Consell sobre un 30%, passant a ser amb diferència, dels més ben pagats del país. Mentre els gestors de l’empresa condemnen a un futur incert i precari a moltes famílies, de la nostra factoria, ells tenen intenció d’apujar-se el sou un 30%.\nTot i la previsió de beneficis, ens consta que Ercros, no vol invertir a Flix i vol marxar com mes aviat millor. Davant esta situació, aquest Comitè vol mostrar la seva indignació en vers aquesta política egoista del guany personal, sense importar-los les conseqüències de les seves decisions industrials.\nNosaltres, com a Comitè i amb el suport de tots els companys sigui personal directe o indirectament afectat per aquestes decisions, no defallirem en buscar i trobar la manera que aquesta nefasta política industrial de deslocalització ens afecti el menys possible per tal de mantenir, garantir i salvaguardar, els màxims llocs de treball.\nAprofitem per agrair, les mostres de suport rebudes al Comitè, per part d’associacions i entitats de tota mena, consells comarcals, partits polítics i càrrecs públics.\nAquesta entrada ha estat publicada a Acció sindical amb els tags Ercros, FITAG, indústria química, Tarragona . Guarda a marcadors permalink.


La triperia, una delicadesa a recuperar - Foodies on Menorca\nLa triperia, una delicadesa a recuperar El restaurant s'Oli 13, de la plaça des Banc de s'Oli a Palma n'és un dels especialistes a les Balears\n24 abril, 2018 4 desembre, 2018 - per Bep Al·lès - Deixa un comentari\nFa unes setmanes vaig tenir el gust de provar a Palma una degustació de plats del que se’n diu triperia al bar i restaurant “S’Oli 13” de la plaça del Banc de l’oli. Allà el seu propietari Joseba ens va oferir un menú on no hi mancaven els peus de porc, els ronyons, la llengua i les panxes, entre altres elements d’aquesta cuina que poc a poc ha anat perdent força i presència, no sols a les cases, sinó també als fogons dels restaurants, si bé hi ha encara elements com la panxa (callós), el fetge i els ronyons encara els trobarem a un bon nombre de bars de tapes, però els que s’han perdut són altres com les trunyelles, els cervells, els senyals, els peus i potes, o la sang fregida amb cebes.\nLa triperia, o casquería en castellà, és el terme culinari que s’empra per al·ludir a les entranyes (vísceres, freixures, etc) d’un animal mort, de la mateixa manera que altres parts tradicionalment considerades despulles com els morros, lleu, orelles, llengua, pates, peus, sang… De la mateixa manera que triperia és també el nom del lloc on es solien vendre, a més de les carnisseries.\nAntigament, a la Menorca medieval, on els jueus tenien les seves carnisseries pròpies, com les tenen els àrabs, també hi havia la figura important del triper, que era el que s’encarregava de posar a la venda tots aquests productes dels animals sacrificats seguint les indicacions de la seva llei.\nA les nostres illes hi ha una cultura gastronòmica relacionada amb la triperia, i pel que fa a l’illa de Menorca els plats més coneguts en aquests àmbit eren tots aquells que venien derivats de les matances dels bens i dels porc, tot aprofitant les parts menys nobles.\nDel be que es sacrificava per Nadal i especialment per la Pasqua el plat més comú era la freixura, on s’hi posava el lleu, la sang, la llengua de l’animal, a mes part del fetge. També s’aprofitaven els budells, ben rentats per diverses aigües i ben passats per vinagre i per suc de llimona per a elaborar les enyorades trunyelles de be al forn, cuinades amb pa ratllat, all i julivert, pebre bord, oli i un rajolí de llet. Es feien els ronyons i el fetge amb salsa, o torrats i amanits amb all i julivert, pebre bord i oli d’oliva. També s’aprofitaven els senyals i el cervell que es servien a taula arrebossats i eren plant d’infants o de persones majors. Es valoraven molt les lleteroles, i també la panxa del be per a fer-la amb tomatigat o a la menorquina. Com la sang que es feia la fregida amb cebes.\nDel porc, amb el que es feien les porquetjades es feia el freixurat i també en treien bon profit per a fer altres cuinons dels ronyons, el fetge i els senyals, a més de les orelles, els morros i els peus de porc, amb els que es cuinarien les greixeres de peu, o bé es feien al forn, o bé amb tomàtiga o en diferents elaboracions i delicadeses. Eren també juntament amb els morros i les orelles part dels plats de llegum, mentres que la llengua de porc es feia amb tàperes o amb fesols, i si era temps de bolets amb cames seques.\nTambé tenim la triperia de la vaca, amb la seva panxa, els morros, el fetge i els ronyons, la llengua, les potes, les llets… en una època on tot s’aprofitava i res es malmetia.\nTambé hi ha la triperia de les aus i dels conills. Fetges, ronyons, colls, butzes…\nTambé en formen part d’aquesta part de la nostra gastronomia antiga i de la triperia els caps dels animals, tant els de be, porc i de vaca, com els de conill. Amb els cervells i la seva matèria gris.\nPotser avui en dia tenim massa manies a l’hora de menjar, i aquests plats que necessitaven, per una banda netedat, i per l’altre elaboracions lentes i llargues, avui en dia ja no es cuinen a casa, i el seu consum, com hem apuntat es troba als bars de tapes o s’han convertit en plats de cuina d’autor o d’alta gastronomia.\nTambé tenim una triperia marina, la del peix de les nostres illes, uns plats que també poc a poc han anat desapareixent de la nostra cuina menorquina i que abans eren valorats i consumits com eren el cas dels ous i les llets de sírvia, que a la plaça de Ciutadella anaven ben cercats i més apreciats que el propi peix. També formaven part d’aquesta triperia marinera els fetges dels grans peixos, com el fetge de rap, que es servia a la graella amanit amb oli d’oliva i all i julivert picats, com ben estimats que eren els fetges dels molls de roca. Altres productes en son les panxes de bacallà i també les seves llengües, el que es bascos en diuen cocotxes…\nTrunyelles de be\nIngredients: 1/2 quilo de budells de be ben nets, 2 grans d’all, julivert, pebre bord dolç, pa ratllat, oli d’oliva i sal.\nElaboració: És totalment necessari que els budells de be siguin ben nets, i si no els passam unes quantes vegades amb sal, vinagre, suc de llimona i després per aigua a pressió davall l’aixeta.\nUn cop nets els donam la forma agafant tres o quatre budells per un extrem i formam amb ells la trunyella. Els salam i els enrotllam a manera d’espiral dins un tià de terra on haurem posat un bon raig d’oli d’oliva. Posam totes les trunyelles dins el tià i les amanim per damunt amb all i julivert picats, pebre bord dolç, sal i pa ratllat. Les posam al forn i al cap de mitja hora els donam la volta i els hi posam al damunt més pa ratllat. Les feim coure un quart d’hora més o fins que vegem que estan llestes. Si veis que queden molt seques hi podeu afegir un poquet d’aigua o llet. Han de quedar fluixes.\nArticle anterior La panadera: Evolució d’un plat de cuina antiga i mare de les calderes i calderetes (i V)\nSegüent article Cafeteria San Vicente, per anar a fer unes tapes i pa amb oli a Palma


Club Escacs Olot 1064\t10 febrer 2017\nLa tercera ronda de la Lliga Catalana es va disputar el passat diumenge 5 de febrer amb els resultats següents pels equips olotins:\nOLOT 7,5 – LA LIRA 2,5\nL’Olot “A” rebia a casa a La Lira. Contundent resultat que refà els ànims i les aspiracions olotines després de la derrota a l'última ronda. Matí inspirat dels olotins que no van tombar en cap partida el monarca. Cinc victòries (Busquet, Aymerich, Vall, Pinyol i Serrat) i 5 taules és el balanç d’aquest enfrontament. Aquesta pròxima setmana el rival és el Catalunya, únic líder del nostre grup amb la totalitat dels punts i recentment descendit de la màxima categoria dels escacs catalans, que posarà a prova els nostres millors escaquistes. Sens dubte un matx a cara o creu, que deixarà clar les possibilitats de pujar a Divisió d'Honor de l'Olot A. Molta sort!\nACTA OLOT "A" - LA LIRA "A"\nGERUNDA “D” 2,5 – OLOT “B” 5,5\nSANTA EUGÈNIA “B” 5,5 – OLOT “C” 2,5\nResultat invers dels dos equips de la categoria. L’Olot B aconsegueix una merescuda victòria a Girona, a casa d’un dels equips forts de la categoria. Aquesta victòria situa l’equip “B” com a líder amb solitari amb 3/3. La setmana que ve els companys de Caldes venen a Olot. Mirarem de mantenir-nos invictes.\nA Olot, el Santa Eugènia va ser molt superior al nostre “C”, que lluitarà com sempre fins a l’últim segon, i malgrat estar amb un 0/3, encara confiem plenament amb les nostres possibilitats, destacar un seient buit al C, que fa que es regalés un puntet, que ens hagués fet falta al resultat final.\nACTA GERUNDA "D" - OLOT "B"\nACTA SANTA EUGÈNIA "B" - OLOT "C"\nOLOT “D” 3,5 – PLATJA D’ARO “B” 2,5\nOLOT ”E” 1- SANTA EUGÈNIA “C” 5\nSANTA PAU 3,5 – OLOT F 2,5\nBon punt enfront un equip que presentava uns molt bons jugadors en els primers escaquers. Els jugadors olotins van disputar unes partides molt correctes, que van fer que el punt del matx es quedés a Olot , a destacar el retorn de Yeste amb victòria, una bona partida del Sr. Bosch, victòria inapel·lable de Gugo i el mig punt de la victòria per part d’un encertat Moi front un rival que el superava amb gairebé 200 punts.\nL’”E” rep a casa a un altre filial del Santa Eugènia. El matx va ser estrany. Partides que semblava que el punt es quedaria a Olot, va anar finalment a Santa Eugènia. Va salvar l’honor olotí el punt de Casadevall.\nA Olot l’”F” va a Santa Pau amb humilitat i ...... a punt està de donar la sorpresa. En principi, l’equip de Santa Pau és el favorit per promocionar de categoria, però en escacs sempre hi cap la sorpresa. Es plantà cara i després de suar molt el Santa Pau va aconseguir la victòria per la mínima. Puntuaren Olcina, Verdaguer i H. Jurado. Cal destacar les taules del jove Olcina enfront un jugador molt més experimentat, l’Albert Badosa.\nACTA OLOT "D" - PLATJA D'ARO "B"\nACTA OLOT "E" - SANTA EUGÈNIA "C"\nACTA SANTA PAU "A" - OLOT "F"\nOLOT “G” 2 - ALT EMPORDÀ “B” 2\nOLOT “H” 3 – ATZUCAC “B” 1\nEls més petits aconsegueixen millorar el resultat de la setmana passada a terres empordaneses. En aquest cas el matx acaba amb taules, amb punts de Li Li i Minovas per l’equip olotí.\nL’”H”, juga a casa contra el segon equip de la presó. Per evidents, el matx es juga a Llers. Bona experiència i excel·lent resultat. Puntuaren, Boix, Alfonso i Cargol pels olotins.\nACTA OLOT "G" - ALT EMPORDÀ "B"\nACTA OLOT "H" - ATZUCAC "B"\nDarrera modificació el 10 febrer 2017\n« Fi del Campionat d'Edats\tEls sub-12 comença aquest dissabte »\n/ L'Olot A es refà


L’Espai Alliberat per la Cultura aterra aquest vespre a Sants – BarriSants.org, portal de noticies independent\n16 juny, 2006 barrisants Actualitat 0\nSegons informa liberinfo.net, L’Espai Alliberat per la Cultura, en el seu viatge nòmada per la ciutat de Barcelona a la recerca d’un espai, aterrarà aquest vespre a Sants per presentar el seu Segon Acte amb una programació de qualitat. La convocatòria està fixada a les vuit de la tarda a la plaça de Bonet i Muixí (la popularment coneguda plaça Màlaga). Des d’allà els participants es dirigiran al nou Espai Alliberat.\nEn el comunicat tramès a l’agència de notícies dels moviments socials llegim el següent: "La programació per als pròxims dos dies compta amb la presència, entre d’altres, del cantant Pau Riba, un recital de poesia amb Enric Casassas, de l’estrena en paral·lel amb els cinemes de la pel·lícula El Taxista Ful (premiada en diversos festivals internacionals), teatre a càrrec de Conservas i Las Reinas, concerts amb La Troba Kung Fú (amb membres de Jarabe de Palo, Amparanoia i Dusminguet) i cabaret, tallers i una gran quantitat de coses més que es revelaran una vegada alliberat el nou espai. Tot i que en aquesta ocasió no es compta amb la seva presència, l’Espai Alliberat segueix comptant amb el suport de membres del món de la cultura com Lluís Llach, Manu Chao i Ojos de Brujo.\nDesprés d’un primer acte al teatre Arnau, on preteníem dur a terme una programació de 5 dies que fou interrompuda bruscament per les autoritats municipals, l’Espai Alliberat va fer un entreacte a l’espai públic davant de l’emblemàtic Molino del Paral·lel. Allà, sota el lema "l’Espai Alliberat per la Cultura no es desallotja no s’atura" ja s’anunciava que aviat començaria el Segon Acte d’aquest viatge per la cultura lliure. I avui a les 20,00 h de la tarda ho complim.\nEl nombre imparablement creixent de tècnics de l’espectacle, vedets, escalfabutaques, professionals de la cultura, precaris de les arts i claca entesa continuem tenint motius per trencar amb la cultura mercantilitzada, per denunciar les faraòniques institucions culturals que elititzen la nostra ciutat, per lluitar contra la precarietat laboral en què viuen la majoria de treballadors del sector de la cultura i per fer una crítica frontal a l’SGAE com a símbol del control de la lliure circulació del coneixement.\nSants és la pròxima parada perquè és un barri amb una història de petits espais culturals autònoms vinculats a la cultura popular obrera, molts d’ells desapareguts. Perquè és un barri actualment sotmès a la pressió urbanística amb plans per continuar "esponjant-lo" al marge del seu teixit social. Sants és la próxima parada perquè és tot un símbol de la cultura feta des de la base a Barcelona.\nEns veiem aquest vespre a les 20,00 h a la plaça Bonet i Muixí per continuar obrint espais per la cultura lliure a Barcelona".


Trofeu President N2 al Club Nàutic Garraf | Actualitat - Club Vela Blanes\nTrofeu President N2 al Club Nàutic Garraf\nDarrera hora - 01/12/2014\nMartina Casañé va desafiar les dures condicions a mar i Aleix Manresa no va poder competir després de que el Comitè i Organització decidissin no fer navegar al Grup 2.\nC.N. Garraf (29 i 30 de Novembre).-Molt complicat cap de setmana en aigües del Garraf, amb vents de llevant de fins a 22 nusos. Tot i el clima advers, dissabte els petits regatistes pertanyents al Grup-1 van finalitzar tres proves enmig d’un mar amb onades que passaven els 2 metres d’alçada. Raons de seguretat van impedir sortir a l’aigua els regatistes del Grup-2. Diumenge no es va dur a terme cap prova. Tot i així el cap de setmana ha estat d’allò més formidable gràcies a l’ambient entre el petits navegants.\nDos regatistes blanencs van participar al penúltim trofeu del 2014 puntuable pel Circuit Català de la classe. Una extraordinària i valenta Martina Casañé (35ena) va aconseguir finalitzar la primera de les proves en 16a posició lluitant amb 78 regatistes més del grup.\nL’Aleix Manresa aquesta vegada s’ha quedat sense poder competir després que comitè i organització consideressin, per temes de seguretat, no fer sortir a l’aigua al Grup-2.\nCLASSIFICACIONS GRUP-1 (79 regatistes)


El risc de rebrot es manté moderat al Camp i elevat a l'Ebre, però la velocitat de propagació baixa en tots dos territoris\nActualitzada 23/10/2021 a les 09:27\nLa demarcació de Tarragona lamenta una nova defunció per coronavirus en una jornada on s'ha detectat 67 nous positius. Segons les últimes dades atorgades pel Departament de Salut, el Camp de Tarragona acumula un total de 1.217 morts des de l'inici de la pandèmia. A les Terres de l'Ebre es mantenen els 190 traspassaments.\nPel que fa al nombre de contagis diaris, el Camp de Tarragona detecta 47 nous casos que s'acumulen al total de 63.325. El risc de rebrot, en canvi, es manté en una situació de perill moderat de 40 punts mentre que la velocitat de propagació (RT) baixa tres dècimes fins a 0,86. A les Terres de l'Ebre, en canvi, es mantenen en una situació de risc de rebrot elevat amb 118 (-2) punts en una jornada on s'han registrat 20 nous casos. La velocitat de propagació en el territori baixa una dècima i es queda en 0,99.\nEls hospitals de la demarcació viuen una petita treva en una jornada on els ingressats no han variat. El Camp de Tarragona manté 26 ingressats a planta i 11 a les UCI del territori mentre que a les Terres de l'Ebre resten 8 ingressats i 3 crítics.\nAl Camp de Tarragona s'han administrat un total de 345 primeres dosis i 438 segones dosis. Això fa que 463.812 persones hagin rebut la primera dosi de la vacuna mentre que han injectat la segona dosi a 407.602 persones. Pel que fa a la tercera dosi, s'han injectat 103 que se sumen al total de 7.903 persones que ja tenen la dosi de reforç.\nA les Terres de l'Ebre s'han vacunat 72 amb la primera dosi, deixant un total de 136.972 persones vacunades. Pel que fa a la segona dosi, s'ha administrat a un total de 122.598 persones, 136 més respecte a les dades anteriors. Pel que fa a la dosi de reforç, s'ha injectat a 29 persones que s'acumulen al total de 2.046.\nComenta el contingut : La demarcació de Tarragona lamenta una nova defunció per la covid-19 en una jornada amb 67 positius


Hamasyan escriu el seu propi conte\nCaptivadora estrena del jove pianista armeni\n24 de de novembre del 2011. 00:00\nPoden ser temps de crisi, però el que no afluixa és l'allau de talents suposadament cridats a ser «les grans estrelles del futur». Hamasyan n'és un. Perquè és jove, perquè és un músic dotat, perquè el seu perfil de melòman modern està ben vist -està versat en clàssica, en rockindie, en folklore-, perquè l'ingredient exòtic de la seva biografia ven -armeni criat als Estats Units- i, el que és fonamental, perquè té una discogràfica potent al darrere. Si serà o no una estrella és aviat per saber-ho. Però en qualsevol cas, no serà un més.A fable,la seva estrena per a una multinacional, té alguna cosa d'especial. Un to fosc, com de conte infantil de por, i un accent propi que no seria just reduir a l'ingredient armeni de la seva música.\nEl ciclePianosdel Voll-Damm Festival de Jazz de Barcelona presumeix d'apostar pels talents del teclat a tenir en compte, i dimarts a Luz de Gas, amb el Tigran Hamasyan Trio va poder treure pit. No és el virtuós més gran que ha passat pel festival, tot i que no té res a envejar a altres pianistes. Tampoc és el més vistós. Ni el més innovador. Però s'expressa amb una veu melodiosa i sentida que no és igual a la de ningú més. Precís, intens i dramàtic quan feia falta, se'l va veure tendre quan va voler sonar més dur; els racons foscos del rock no són el seu hàbitat natural. El seu món és més de faula, de bosc encantat.


Continguts amb l'etiqueta: viviendas protegidas\nInclusió social Juliol 2019\nLuis Ayala Cañón, Rosa Martínez López, Universidad Rey Juan Carlos i EQUALITAS;Olga Cantó Sánchez, Marina Romaguera de la Cruz, Universidad de Alcalá i EQUALITAS;Carolina Navarro Ruiz, UNED i EQUALITAS\nQuins desafiaments socials representa l'habitatge digne a Espanya? Aquest informe n'analitza tres reptes en aquest camp: l’accés, les condicions i les necessitats energètiques.\nSistema d’habitatge i estat del benestar. El cas espanyol en el marc europeu\nJordi Bosch, Universitat Pompeu Fabra;Carme Trilla, Observatori Metropolità de l’Habitatge;Adaptació: Xavier Aguilar\nEl sistema de benestar a Espanya no ha dedicat mai gaire atenció a l’habitatge. En aquest article n'expliquem el perquè.\nPer què els joves no poden accedir a un habitatge en propietat?\nGuzmán Antonio Muñoz Fernández, Universitat de Còrdova;Adaptació: Àlex Blancafort\nD'ençà que va començar la crisi econòmica, hi ha un descens accelerat dels propietaris joves: avui només el 26% dels menors de 29 anys tenen un pis en propietat, mentre que el 2008 eren el 54%. Analitzem les causes i les conseqüències d'aquest canvi.\nVulnerabilitat dels joves\nEn una llar jove, què comporta més proporció de renda, la compra o el lloguer?\nDificultats en l’accés a l’habitatge\nEl 2017, el 42,1 % de les persones dedicaven més del 40 % de la renda disponible a pagar el lloguer. Què vol dir això en el context europeu?\nInversió pública en habitatge\nEl 2015, el percentatge d’habitatges de lloguer social a Espanya era del 2,5 %, molt baix. Quins són els països de la UE amb més volum d’habitatge protegit?\nHabitatge: dret o mercat?\nEl setè Dossier de l’Observatori Social de ”la Caixa” se centra en la inseguretat residencial dels col·lectius més vulnerables i l’accés dels joves a l’habitatge.\nLloger assequible de "la Caixa"\nUn programa que ofereix habitatge de qualitat per als col·lectius més vulnerables: joves, famílies i gent gran.\nS'estan mostrant 1 - 8 de 8 resultats.


CCOOPV celebra la creació d'unitats per vetlar per la igualtat de drets i oportunitats - Diari La Veu\nEscriba el número 173519\n30 agost 2015 01:00h\nLa Generalitat va anunciar recentment la creació en totes les Conselleries i en Presidència de la Generalitat d'unitats encarregades de vetlar per l'aplicació efectiva del principi d'igualtat i incorporar la perspectiva de gènere en les decisions que prenguen.\nLa Secretària de la Dona de la Federació de Serveis a la Ciutadania, Mar Vicent, ha qualificat la iniciativa de “bona notícia, ja que la igualtat de drets i oportunitats no és una promesa de fàcil compliment, exigeix mesures concretes, de caràcter pràctic que vagen més enllà dels discursos d'intencions acostumats”.\nA més, el Consell no parteix de zero, la mesura va en la línia de la proposta que ja s'arreplegava, encara que amb un caràcter molt menys ambiciós, en el I Pla d'Igualtat de la Generalitat. L'àmbit d'aplicació d'aquell primer pla abastava la totalitat de la plantilla de l'Administració autonòmica xifrada en 17.000 treballadors i treballadores.\nEn aquest Pla, vigent fins al 2013 i incomplit quasi íntegrament, es promovia la creació d'unitats per al seguiment i coordinació en cada conselleria de les polítiques d'igualtat desenvolupades. Fins hui, aquestes polítiques han sigut inexistents i l'òrgan encarregat de coordinar-les també.\nComissions Obreres confia que de la nova administració autonòmica, en coherència amb la rellevància atorgada a les polítiques d'igualtat, aborde de forma immediata el II Pla d'Igualtat per a tota la seua plantilla.\nPer a la Secretària de la Dona de la FSC de CCOO PV, l'acord “resulta esperançador per al personal autonòmic, ja que és d'esperar que un Govern obstinat en la igualtat, comence per millorar les condicions laborals de les dones a les quals dóna ocupació, eradicant qualsevol signe de discriminació i fent de la conciliació una cosa més que un lema”.\nEscriba el número 280328


La Megaporra 2017, a un pas del top 10 | El fet casteller vist pel TETE\n« Amb els dipòsits en reserva (19/11/2017)\nEls castells haurien d’estar per sobre de tot »\nLa Megaporra 2017, a un pas del top 10\ndissabte, 2 Desembre 2017 per Tete\nAl voltant del món casteller sorgeixen moltes iniciatives tant a nivell local de colla com a nivell més global i una d’elles és la promoguda per la colla dels Capgrossos de Mataró, la Megaporra castellera. I en que consisteix? Doncs és una cosa tant senzilla, i a l’hora complicada, com és encertar els castells que faran unes colles castelleres determinades en una actuació determinada, o sigui, un joc destinat per tot aquell que es considera un freak casteller. Aquest any amb una novetat, i és que a part dels punts per castell encertat, una part de la puntuació total venia determinada per l’antelació a l’hora de fer la porra d’una actuació, sent d’un màxim de 15 punts, i realment s’ha vist que ha estat un punt a tenir en compte i molts guanyadors ha estat gràcies a això.\nVaig conèixer la iniciativa en plena temporada 2005, i al 2006 ja vaig participar de forma activa en tota la temporada quedant en la posició número 54 de la classificació general i amb una victòria, vaig pujar posicions l’any següent arribant al 36è lloc amb una victòria també, i encara vaig pujar més l’any 2008 arribant al 13è lloc, la meva millor posició fins tot just aquest any.\nFinalment el 2009 va ser el darrer any d’aquest joc i tot i reprendre’s de forma temporal l’any 2012, el passat va ser el de la tornada per la porta gran, volent arribar al màxim del món castell i implicant a diferents patrocinadors que són els que contribueixen als regals que s’ofereixen per les porres guanyades i als primers classificats de la general de la temporada.\nL’any passat vaig tornar a ser actiu en aquest joc i on vaig ocupar la posició 16a a la classificació general guanyant de nou una porra. A final de la temporada es va fer un sopar d’entrega de premis al bar del local dels Capgrossos de Mataró, però malauradament no vaig poder ser present.\nEn canvi aquest any si que ha estat possible i així és com aquest divendres 1 de desembre es va fer el sopar on hi van assistir alguns dels participants al jocs, destacant alguns dels primers classificats, amb gran presència de castellers de colles del nord i principalment dels Marrecs de Salt, però també dels Esperxats de l’Estany. També hi eren components dels amfitrions, els organitzadors de la porra i el president dels Capgrossos, i membres dels Castellers de Terrassa i de la Colla Jove de Barcelona.\nAmb la panxa plena gràcies al bon menjar del bar de la colla mataronina, es va passar a l’entrega de premis, a càrrec del David Valverde i Mia Castellví com a organitzadors de la megaporra i del Xevi Castellví, president dels Capgrossos. I abans de que els primers classificats acabessin amb tots els regals, en el meu torn com a onze classificat em vaig emportar tres premis per les tres porres guanyades aquesta temporada, les diades de l’Aniversari dels Castellers de Barcelona, de Santa Úrsula i de Tots Sants, corresponents els regals aportats per Castellers de Barcelona, Colla Vella dels Xiquets de Valls i Capgrossos de Mataró.\nFinalment els dos companys amb més regals varen ser el primer i segon classificat, membres dels Marrecs de Salt, i curiosament aquest darrer ha guanyat més porres. I com que un d’ells un dels regals era de la seva colla, doncs vam fer un intercanvi generós dels regals de les pròpies porres.\nT ambé vaig tenir la sort de guanyar un dels premis que es varen sortejar durant el sopar, ara sols he de trobar el moment de pujar a Andorra, poca cosa.\nUna nit que va ser una bona ocasió per a conèixer les tècniques i tàctiques de cada un d’ells, i per a conèixer les realitats castelleres de cada colla en el seu dia a dia, i per parlar no sols del vist aquest any sinó també del que es pot veure l’any que ve, i principalment de quines colles hi seran al concurs a la jornada del diumenge i quines a la del dissabte, i és que tot apunta a que les darreres places del diumenge estaran més apretades i lluitades que mai.\nEsperem que l’any que ve la megaporra també sigui una realitat i que hi participi encara més gent, i és que quants més siguem més riurem, i si puc arribar al top 10, encara millor.\nPer últim, donar les gràcies als organitzadors de la megaporra per la feina realitzada durant tota la temporada.\nArxivat a Freakades, Món casteller, Sense categoria | Feu un comentari


L'escriptora Tània Juste guanya el 54è premi Prudenci Bertrana de novel·la amb 'Amor a l'art' La República\nL’escriptora Tània Juste guanya el 54è premi Prudenci Bertrana de novel·la amb ‘Amor a l’art’\nACN Girona.-L’escriptora Tània Juste ha guanyat el 54è premi Prudenci Bertrana de novel·la, dotat amb 30.000 euros, amb ‘Amor a l’art’. L’obra relata la història d’una dona que als anys […]\nACN Girona.-L’escriptora Tània Juste ha guanyat el 54è premi Prudenci Bertrana de novel·la, dotat amb 30.000 euros, amb ‘Amor a l’art’. L’obra relata la història d’una dona que als anys seixanta descobreix Valèria Sans, una pintora brillant i desconeguda de principis del segle XX a París, que representarà una reivindicació de la dona artista en el món de l’art i una gran motivació per a la seva trajectòria vital. De fet, Juste s’havia presentat als premis amb el pseudònim Valèria Sans i el títol provisional ‘El despertar de l’artista’ per a la novel·la. El jurat format per Montse Barderi, Gemma Lienas, Gerard Quintana, Care Santos i Glòria Gasch l’han seleccionat entre els 124 originals presentats al premi.\nEls Premis Literaris de Girona també han distingit Susanna Rafart amb el 44è premi Miquel de Palol de poesia, dotat amb 24.000 euros, pel poemari titulat ‘D’una sola branca’. El jurat integrat per Lluís Calvo, Teresa Costa-Gramunt, Rosa Font Massot, Pere Gimferrer i Víctor Obiols destaquen que el poemari es caracteritza per la intensitat del pensament i de les imatges i per la qualitat formal en la construcció del vers ii del poema: “El poemari presenta el recorregut metafòric d’un caminant a través d’una natura boscosa i freda, presidida per la mort i pels records”. A aquest guardó s’hi havien presentat 170 reculls poètics.El 42è premi Carles Rahola d’assaig, dotat amb 6.000 euros, és per a Josep Vicent Boira, amb l’obra titulada ‘La Via Augusta del segle XXI. El corredor mediterrani contra l’Espanya radial’. El jurat format per Francesc-Marc Álvaro, Mita Casacuberta, Míriam Díez-Bosch, Joaquim Nadal i Josep Lluch l’han seleccionat entre 27 originals. L’obra fa un recorregut per la història de la Via Augusta, dona elements de debat i fa una aposta pel corredor mediterrani. Pol Castellanos amb ‘L’assassina de Venècia’ ha guanyat el 36è guardó Ramon Muntaner de novel·la juvenil, també dotat amb 6.000 euros. L’obra narra la història de la Carla, injustament acusada de diversos crims, i la seva fugida des de Venècia a través d’Europa amb el rerefons de la Primera Guerra Mundial. El jurat format per Dolors Cabrera, David Cirici, Montserrat Martín, Francesc Miralles i Patrizia Campana, ha premiat escollit la novel·la per unanimitat d’entre 33 originals. La nit literària de la Fundació Prudenci Bertrana per entregar els premis tindrà lloc el 21 de setembre a l’Auditori de Girona, i aquella mateixa jornada s’atorgaran també els premis Cerverí de lletra de cançó i Lletra per a projectes digitals de literatura catalana. Els llibres arribaran a les llibreries l’endemà, el 22 de setembre.


El pla enviat a Brussel·les planteja suprimir la reducció fiscal de la declaració conjunta de l'IRPF La República\nACN Madrid.-El govern espanyol planteja suprimir la reducció fiscal de la declaració conjunta de l’IRPF que tenen els matrimonis quan presenten la renta alhora. Així consta en el Pla de […]\nACN Madrid.-El govern espanyol planteja suprimir la reducció fiscal de la declaració conjunta de l’IRPF que tenen els matrimonis quan presenten la renta alhora. Així consta en el Pla de Recuperació i Resiliència enviat a Brussel·les. “S’inclou la paulatina desaparició de la reducció per tributació conjunta mitjançant l’establiment d’un règim transitori”, diu el document, que apunta que el model actual “desincentiva la participació laboral del segon perceptor de renda, principalment dones”. El document, enviat divendres a Brussel·les, ha de servir perquè l’Estat espanyol rebi uns 70.000 milions d’euros en ajuts dels fons Next Generation.\nSegons consta en el document, la reforma del sistema tributari espanyol proposada pretén fer-lo “més equitatiu, progressiu i just” i aprofundir en una “fiscalitat verda, que incorpori la perspectiva de gènere” i que potenciï polítiques públiques d’interès general. “Un sistema tributari modern no ha de servir exclusivament per procurar uns ingressos que financin la despesa pública, sinó que ha de contribuir directament a potenciar l’impacte de les polítiques públiques”, assenyala el pla.