Kazim M Rizvi New by Kazim Rizvi 254 views\nAño nuevo by Mario Gomez Canche 143 views\nCv visual by byaroxana 230 views\nBrocade Professional IP Administrat... by Bohumil Danilak 69 views\nCarpinteria Carpram by CARPINTERIACARPRAM 482 views\nJBG MBA MGMT by R Vito Farsetti 18 views\n1. Exposició PowerpointQuè és el software?  El software, és el conjunt de programes que tenen una tasca en l’ordinador.  El diccionari de la RAE, l’anomena com el conjunt de programes, instruccions, que serveixen per executar diverses tasques en un ordinador.Principals softwaresSistema operatiu: És un programa que s’inicia al encendre l’ordinador, i s’encarregade gestionar els recursos del sistema i que li permet la comunicació ambl’ordinador.Sistemes operatius més utilitzats  Telèfon mòbil: Els sistemes operatius més utilitzats són el Symbian, Windows Mobile, Linux i Java.  Ordinadors d’empresa: els sistemes operatius més utilitzats són: l’Unix i evolucions de Windows server.  Ordinadors personals: en l’actualitat en destaquen tres: el Windows, el Macintosh (mac) i el Linux.Principals funcions del sistema operatiu  Gestiona els recursos: controla el funcionament dels discs durs i unitats de CD-ROM , administra la quantitat de memòria assignada a cada treball, envia ordres de funcionament als perifèrics, etc.  Administra arxius: s’encarrega d’emmagatzemar les dades de memòria en unitats demmagatzemat i a demés té un registre que permet conèixer on es troba ubicat cada arxiu.  Administra les tasques: els sistemes operatius actuals, poden fer diverses tasques alhora, es a dir que podem navegar per internet mentre que estem editant un text, etc.PRIMERA GENERACIÓÀbacVa aparèixer l’any 2500 aC.És una eina de càlcul manual que s’utilitza per a fer operacions aritmètiques com lasuma, la resta, la multiplicació i la divisió. Funciona movent unes boles que llisquenper un filferro.\n2. Màquina diferencial i la Màquina analíticaVan aparèixer totes dues a l’any 1832. • La màquina diferencial, la seva funció principal era la del càlcul de polinomis. • La màquina analítica, tenia la funció de poder executar un repertori d’ordres o instruccions en l’ordre desitjat.Mark IVa ser creada l’any 1944.Feia servir impulsos electromagnètics per a fer funcionar les seves partsmecàniques. Podia executar des d’operacions matemàtiques bàsiques fins de mescomplexes com el moviment parabòlic de projectils.La Mark I es programava rebent les seves seqüències dinstruccions a través dunacinta de paper en la qual anaven perforades les instruccions i números que estransferien dun registre a un altre per mitjà de senyals elèctrics.ENIACVa ser creada l’any 1947.Aquest ordinador, podia calcular les trajectòries de projectils, aquesta va ser laseva primera funció. L’Eniac, podia fer un total de 5000 sumes i 300 multiplicacionsen un segon. Aquesta màquina funcionava mitjançant ordres en codi binari és a diren 0 i 1.TransistorVa ser creat l’any 1948.Va ser inventat per Brattain, Bardeen i Shockley.En l’actualitat, el transistor, és una peça fonamental en molts aparells utilitzats enl’actualitat com: ordinadors, radio i telefonia.Aparició de nous ordinadors comercials  UNIVAC I: Aquest ordinador, podia ser utilitzat per a diverses utilitats: Fer sumes, podia fer unes 100000 per segon, aquest ordinador també, la cadena de televisió nord-americana el va utilitzar per a fer una predicció sobre el resultat de les eleccions americanes de l’any 1953. Funcionava amb un rellotge intern i amb memòries de mercuri, que eren més segures que els tubs catòdics utilitzats normalment.  IBM 701: Va ser el primer ordinador científic d’ús comercial d’IBM. Aquest ordinador s’utilitzava per a calcular. Podia calcular una columna de números com l’Empire State de llarg, es a dir uns 440 m, en un segon.\n3. SEGONA GENERACIÓ305 RAMAC d’IBMVa ser creat l’any 1956Va ser el primer ordinador amb un disc dur que tenia una capacitatd’emmagatzematge similar a la de dos arxius MP3 actuals. Emmagatzemaval’informació de forma magnètica al disc dur.Ús del Transistor IBMVa ser creat l’any 1959.Aquesta innovació per part d’IBM, va permetre que és reduís les dimensions delsordinadors i augmentar la seva velocitat de procés. La comunicació amb aquestsordinadors es feia mitjançant llenguatges informàtics complexos que van facilitar laprogramació del ordinador.TERCERA GENERACIÓCircuit IntegratVa ser creat l’any 1958Va ser una creació de Texas Instruments, que va permetre reduïr el tamany delsordinadors ja que amb una petita pastilla de silici es podien obtenir grans quantitatsde transistors.IBM S360Va ser creat l’any 1964.L’IBM S360, va ser un dels pocs ordinadors comercials que va utilitzar circuitsintegrats, i podía realitzar tant anàlisis numèrics com administració oprocessament d’arxius.MULTICSVa ser creat l’any 1969Es pot considerar com el primer sistema operatiu que té la funció de multitasca, esa dir que es poden executar diverses tasques a la vegada. La seva funció bàsica erala de administració de dades. Aquest sistema operatiu va ser més aviat un fracàs.MicroprocessadorVa ser creat l’any 1968.Primers microprocessadors, només incorporaven uns 18 o 20 transistors, molt pocsa comparació del actuals que incorporen uns 227 milions de transistors.Aquests primers tenien la mateixa funció que els actuals, el processament del’informació per a dur a terme les diferents tasques.\n4. Ratolí, Teclat i PantallaAquests tres perifèrics van ser creats l’any 1968.  Ratolí: aquest objecte, en el moment de la seva presentació, no va tenir gaire èxit, però poc després aquest perifèric, va permetre el desenvolupament de les interfícies gràfiques, i va millorar la comunicació entre el home i la màquina. El seu funcionament és de que al moure el ratolí movem una fletxa que la podem moure per la pantalla per seleccionar els diferents elements.  Teclat: és un perifèric utilitzat per la introducció dordres i dades en un ordinador, encara que teclats similars sutilitzen també en màquines descriure. Actualment el teclat és un element indispensable per un ordinador i és juntament amb el ratolí el perifèric dentrada més important.  Pantalla: és un perifèric de lordinador, consistent en una pantalla que mostra lactivitat que du a terme la computadora a la que està connectada. Habitualment, sutilitza per visualitzar el procés dintroducció de dades a través del ratolí o del teclat i el processament que en fa lordinador, segons les pautes marcades pel sistema operatiu i els programes que hi hagi instal·lats.ArpanetVa ser creada l’any 1969.Es una xarxa d’ordinadors que va ser creada pel Departament de Defensa delsEstats Units. La seva funció era la de facilitar la comunicació entre els diferentsorganismes d’un país.UNIXVa ser creat l’any 1973.UNIX, és un sistema operatiu portable, multitasca i multiusuari, desenvolupada perRitchie i Thomson. Té la funció de controlar els recursos de l’ordinador i permet alsusuaris utilitzar diversos programes a la vegada de manera “ràpida”.\n5. MicrosoftVa ser creada l’any 1974.És una empresa que va ser creada per Bill Gates i Paul Allen. La seu oficial és aWashington. Aquesta empresa, actualment és una de les empreses més potents delmón. Aquesta empresa està especialitzada en la fabricació de softwares i altrescomponents d’ordinador.Microprocessador 8080Va ser creat l’any 1974.Creat per l’empresa informàtica INTEL. Aquesta empresa en el 1974, va doblar elseu nombre de transistors, va passar de 20 a 40 transistors. Aquestes novesincorporacions van permetre la major rapidesa en quan al viatge de l’informació perl’ordinador.CUARTA GENERACIÓApple I i Apple IIVan ser creats l’any 1976.  L’Apple I, va ser un dels primers ordinadors d’ús personal, i va ser un dels primers ordinadors en unir microprocessador, teclat i monitor, va ser construït de manera manual.  L’ Apple II, a diferencia de l’Apple I, va ser construït a gran escala. Era d’ús personal, però especialment dirigit per a homes de negocis, perquè permetia fer fulls de calcul amb l’aplicació VisiCalc, va ser l’ordinador més venut de l’època.IBM PC 5150 i el MS-DOS  L’IBM PC 5150, es va construir per fer la competència a Apple per part d’IBM. Les característiques, eren semblants a les de l’Apple II, era d’ús personal i també permetia fer fulls de càlcul.  MS-DOS, va ser el sistema operatiu que incorporava l’IBM PC 5150. Només permetia fer una tasca i només el podia utilitzar una persona en concret, el que va fer que anés desapareixent per d’altres sistemes operatius més pràctics. Va ser fabricat per Windows.\n6. GNUVa ser creat l’any 1983.Va ser el primer software lliure, es a dir que era gratuït. Actualment aquestsoftware es el que coneixem com a Linux.Sistema operatiu WindowsEs va crear perquè els ordinadors IBM, poguessin competir amb la qualitat gràficadels Apple. Aquesta empresa ha creat gran quantitat de sistemes operatius com:Windows 3.1, 95,98,Millenium, NT, 2000, XP, Vista, i actualment el comercialitza elwindows 7.Sistema operatiu Linux  És el nom actual de l’antic sistema operatiu lliure anomenat GNU.  Linux, és un sistema operatiu que es permet utilitzar, modificar i redistribuïr sota les normes d’us de la GPL(Llicencia Pública General de GNU).FINAL\nKazim M Rizvi New\nAsier, Oier M. eta Oier P.\nBrocade Professional IP Administrator 2016 certificate (1)\nJBG MBA MGMT\nR Vito Farsetti


Detingut un veí de Balaguer de 27 anys per ocupació d'un pis al carrer Noguera Pallaresa - Balaguer Televisió\nDetingut un veí de Balaguer de 27 anys per ocupació d’un pis al carrer Noguera Pallaresa\nDestacada APP Societat\nEls Mossos d’Esquadra van detenir aquest dilluns al vespre a un home de 27 anys veí de Balaguer i nacionalitat romanesa per ocupació lleu i danys a un immoble del carrer Noguera Pallaresa de Balaguer.\nL’operació policial es va activar després de que els veïns alertessin de que sentien molt soroll a dins d’un immoble del bloc numero 22 d’aquest carrer. Amb l’arribada dels agents, els ocupants es van donar a la fuga però la Guàrdia Urbana en va poder interceptar a un d’ells al carrer Sant Crist. Després de que els Mossos d’Esquadra l’identifiquessin, es va procedir a la detenció. Segons els Mossos, l’home hauria ocasionat danys a l’immoble, del qual hauria intentat canviar el pany de la porta.\nL’home ha quedat amb llibertat després de declarar i s’haurà de presentar davant del jutge quan sigui requerit.\nLa policia continua a hores d’ara amb la investigació del cas i a la recerca de la resta de persones implicades.\n(Fotografia: Bloc del pis ocupat. Google Maps)\nSense resposta per “Detingut un veí de Balaguer de 27 anys per ocupació d’un pis al carrer Noguera Pallaresa”


Saber més respecte al cognom Pieczykolan és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Pieczykolan sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Pieczykolan.\nEl cognom Pieczykolan en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Pieczykolan, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Pieczykolan és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Pieczykolan\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Pieczykolan en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Pieczykolan, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Pieczykolan que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Pieczykolan, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Pieczykolan. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Pieczykolan és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Pieczykolan del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Pieczykolan en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Pieczykolan poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Pieczykolan és un cognom més freqüent, i en quins països Pieczykolan és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Pieczykolan


Paidos - Pureza de María: Serveis Extraescolars Just Dance P4 i P5\nHome / Extraescolars / Just Dance P4 i P5\nDance Works Sant Cugat és una escola de ball amb tan sols dos anys de vida dirigida per Miguel Farrés Aguilera, professor i ballarí professional nascut a Sant Cugat. Després de més de 18 anys al món de la dansa i el ball, Miguel i Yasmina decideixen obrir la seva pròpia escola de ball a la ciutat, una escola familiar situada en el centre del poble, al barri del Monestir.\nEl nostre objectiu com a escola de ball és educar en el món de la dansa amb valors com la disciplina, la companyonia, la motivació, el respecte i l'autoestima.\nSocial: De caire més lúdic i social,amb grups nombrosos, on l'amistat i bon ambient està sempre present sense deixar de banda l'aprenentatge. Amb aquests grups, fem sortides de ball, sopars amb els companys i companyes i exhibicions.\nTreballarem la motricitat bàsica dels infants a través del ritme i la música, que ens portarà a trobar i provar diferents moviments amb el nostre cos. L'objectiu de l'activitat serà que els infants aprenguin els patrons de moviment bàsics a través de la dansa.\nMolt ball, diversió i aprenentatge amb música de moda i cançons que els mateixos infants escolten en els seus cotxes o cases. Barrejant diversos tipus de ball urbà, clàssic i modern, on aprendran diferents tècniques.


Ven un gran premi de l’Euromilions i l’endemà, un d’El Nen\nTreballadors de l'administració de loteria del centre comercial Arenas de Barcelona bridant després d'haver repartit el segon premi del sorteig de Reis / Albert Cadanet / ACN\nL'administració de les Arenas, que reparteix dos premis en menys de 24 hores, ha venut tots els dècims que tenia del 44.469\nEls Reis han arribat carregats de premis pel Víctor, el propietari de l’administració de Loteria del centre comercial de les Arenas. És un dels sis punts de venda de Barcelona on es podia comprar el 44.469, el segon premi d’El Nen. Qui tingui un dècim el bescanviarà per 75.000 euros. Però és que, a més, el Víctor ja va lliurar un altre premi de la loteria aquest dimecres, en la Nit de Reis.\n“Ahir vam donar un tercer premi de l’Euromilions i avui el segon de la Loteria del Nen!”, ha revelat, exultant, el Víctor al seu establiment als grans magatzems de la plaça Espanya. Aclaparat per les trucades, el comerciant no sabia ben bé quant dècims havia venut del número afortunat, ni tampoc a qui, ni tan sols quantes sèries del 44.469 habia exhibit a l’aparador. Posteriorment, el comerciant ha estimat que ha despatxat entre “30 i 50 números”, informa l’ACN. Representa haver escampat uns 2,25 milions d’euros entre qui va encertar en adquirir almenys una butlleta.\n“El que és segur és que ho hem venut tot. D’aquest número, no es va tornar cap dècim sense vendre”, ha assegurat. A banda de Barcelona, les sèries del 44.469 s’ha distribuït arreu de Catalunya (Argentona, Sant Adrià de Besòs, Cornellà, Manresa, Sabadell, Sant Cugat del Vallès, Vic…) i també a poblacions de la resta de l’Estat.\nPrecisament, el Víctor ha explicat que el número guardonat aquest matí fa temps que el tenen a disposició gràcies a compartir-ho amb una altra administració. “És un número viatger, el tenim per un intercanvi que fem amb uns companys de Madrid”, ha precisat.\nA banda del centre comercial de les Arenas, hi havia sèries del 44.469 consignades a punts de venda del centre comercial de Diagonal Mar, al Corte Inglés de la plaça Catalunya, a la Creu Coberta, al carrer Pelai i a la plaça Mossèn Clapés. El botí del Nen a Barcelona ha sigut més bé discret, atès que el segon premi ha viatjat a bona part de l’Estat.\nA més, la ciutat no ha rascat res del tercer premi (una part sí que ha somrigut a l’Hospitalet de Llobregat) i el primer premi ha marxat aquest any lluny de Catalunya. En concret, ha volat íntegre a Logronyo. A diferència d’aquest any, la Grossa del Nen sí que va recaure a la capital catalana el 2016, el 2019 -quan va caure tot el primer premi- i el 2021.


Elter, el portal d'Osona - El CP Manlleu segueix imparable i aconsegueix la victòria contra el Cerdanyola (7-2)\nEl CP Manlleu segueix imparable i aconsegueix la victòria contra el Cerdanyola (7-2)\nelter.net | dissabte 31 de octubre de 2020 20:04h\nLes jugadores de Jordi Boada han guanyat tots els partits d'OK Lliga i només han encaixat tres gols\nEl següent enfrontament tindrà lloc el 14 de novembre a la pista del Gijón | elter.net\nManlleu, | El Magic Studio CP Manlleu va superar amb nota una de les proves més complicades d’aquesta temporada. Aquest dissabte la sisena jornada de l’OK Lliga va enfrontar el Manlleu contra el Cerdanyola. L’equip vallesà ocupa la tercera posició en la classificació i fins ara no havia perdut cap partit. L’equip entrenat per Jordi Boada va sortir a la pista molt concentrat i amb ganes d’anar per feina.\nLes manlleuenques van demostrar una gran precisió en atac, aprofitant cada ocasió, i una defensa molt consolidada, que va deixar poques opcions al Cerdanyola. El rival va provar xuts a mitja i llarga distància, sense èxit. La contundència i la intensitat de les manlleuenques van enganxar fred a l’equip visitant i els gols no van tardar a arribar. Quan tot just havien passat tres minuts, Ona Castellví va fer el primer en una jugada embolicada dins l’àrea. Instants més tard, Maria Díez va marcar el segon.\nL’ofensiva manlleuenca no va acabar aquí. El minut 12 Elisabet Gurri va aixecar el cap, va veure com Maria Díez s’escapava de la seva defensora, li va fer la passada i la jugadora manlleuenca només va haver de rematar per marcar el tercer. Després d’uns minuts amb tres a la pista a causa de l’expulsió d’Ona Castellví, Anna Casarramona encara va tenir temps per marcar el quart per l’equip local (4-0).\nEl Cerdanyola va tornar amb forces renovades del descans. L’equip rival va pressionar i va intentar agafar el control del partit, però les manlleuenques, senzillament, no ho van permetre. El Manlleu va tenir una actitud més conservadora, però tot i això va seguir marcant. Anna Casarramona va fer el cinquè i va donar el tret de sortida a l’allau de gols dels següents minuts. Daiana Silva va ser l’autora dels dos gols del Cerdanyola. Malgrat aquestes dues dianes, l’equip vallesà va anar de més a menys i els últims minuts va abaixar els braços. Anna Casarramona i Aida Mas van fer pujar el marcador al 7 a 2 final.\nAra el Manlleu tindrà quinze dies per preparar el següent enfrontament, que tindrà lloc el 14 de novembre a la pista del Gijón, l’equip capdavanter a la classificació.\n- Cap de setmana rodó pels equips del CP Manlleu (31 de octubre de 2020)\n- El Magic Studio CP Manlleu comença la segona volta i el masculí viatja fins a Galícia (31 de octubre de 2020)\n- Gerard Farrés ja està inscrit per la que serà la seva catorzena participació en el Ral·li Dakar (31 de octubre de 2020)\n- El Club Escacs Manlleu fitxa la Gran Mestra i Mestre Internacional, Sophie Milliet (31 de octubre de 2020)\n- El CP Manlleu supera el Gijón en un partit molt igualat (3-4) (31 de octubre de 2020)


Resolució de la presidenta de l'Institut d'Estudis Baleàrics de 19 d'abril de 2018 per la qual es convoquen subvencions per donar suport a la projecció exterior de l'edició i promoció de la literatura, el pensament, el còmic i la\nProjecció exterior de la literatura, el pensament, el còmic i la il·lustració de les Illes Balears, de caràcter professional, durant el període comprès entre els dies 1 de desembre de 2017 i 30 de novembre de 2018\nEmpreses editorials i distribuïdores de les Illes Balears.\nEls creadors i investigadors de les Balears o els agents culturals que treballin amb autors de les Illes independentment de la seva residència fiscal.\nb) SUPORT A L'EDICIÓ\nEmpreses editorials de les Illes Balears i les de fora que treballin amb autors de les Illes.\nLes persones físiques que estiguin donades d'alta d'activitat econòmica en epígrafs relacionats amb l'edició editorial.\nc) SUPORT A LA PROJECCIÓ EXTERIOR\nCreadors de les Illes Balears i agents culturals que treballin amb autors de les Illes.\nLes empreses editorials i distribuïdores de les Illes Balears.\nEls creadors i investigadors de les Balears\nEls agents culturals que treballin amb autors de les Illes independentment de la seva residència fiscal.\nb) Suport a l'edició de projectes editorials vinculats a la projecció exterior del llibre\nLes empreses editorials de les Illes Balears i aquelles que, amb residència fiscal fora de la nostra comunitat, treballin amb autors de les Illes Balears, sempre que tinguin com a objecte social la producció i l'edició de llibres, independentment del seu suport.\nc) Suport a activitats de promoció exterior i a l'assistència dels professionals de les Illes Balears a fires, festivals i jornades de formació que impliquin mobilitat fora de la seva illa de residència\nLes empreses editorials de les Illes Balears i aquelles que, amb residència fiscal fora de la nostra comunitat, treballin amb autors de les Illes Balears.\nEls creadors de les Balears o els agents culturals que treballin amb autors de les Illes independentment de la seva residència fiscal.


Au chalet d'Isa Havelange Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHavelange, Havelange, Bèlgica - Veure al mapa\nMés informació sobre Au chalet d'Isa\nAl visitar Havelange, vosté es sentirà com a casa a Au chalet d'Isa, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Havelange. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora, lloguer de bicicletes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, estació d'Ipod per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, equitació. Au chalet d'Isa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Havelange.


Noia Azerbaidjana: Relats a la catalana: La Carta d'un pare a les Nacions Unides\nEstimades Nacions Unides,\nEls escric aquesta carta per un motiu: que em responguin una pregunta molt important que podria ajudar a un nen de 13 anys a entendre algunes coses que el seu pare encara no les ha pogut comprendre.\nMalgrat el fet que és la mateixa qüestió que s’ha incrustat en la meva memòria i el meu cor ja gairebé onze anys, mai he arribat a adreçar una carta a vostès.\nAhir el meu fill de 13 anys Víctor em va fer una pregunta molt difícil. Fa uns mesos van començar a estudiar una mica de dret internacional i des d’aquells mesos Víctor té moltes preguntes. Però he de confessar que cap pregunta ha estat tan delicat i dolorós com la que els preguntaré més endavant.\nPer la seva informació, som ruandesos vivint a Anglaterra. No cal que els digui per quina raó hem traslladat a Anglaterra, oi que no o potser si?\nCom poden probablement endevinar, vàrem escapar de Ruanda al any 1994.No érem el únics, com sabrien vostès molt bé, hi havien milions de refugiats escapats de la guerra civil que va ocórrer entre els tutsis i hutus. Van matar els meus tres germans, un oncle, els meus cusins, els veïns, i molts amics meus que eren entre 800 mil ruandesos que van ser massacrats pels paramilitars i l'exèrcit regular.\nAhir...el meu fill va escoltar el seu professor parlar de “les glorioses Nacions Unides i les seves labores amb respecte al manteniment de pau, la prevenció dels conflictes, assistència humanitària etc”, i en venir a casa\nem va fer la pregunta més desconcertant de la meva vida:\n- Papi, i per què raó no han fet res les Nacions Unides quan assassinaven tanta gent en Ruanda? Per què van deixar que matessin els meus oncles, els cusins, i totes les persones de Ruanda que van assassinar? Explica-m'ho, Papi....\n- No ho sé, fill meu. Hi han dit moltes coses respecte això: han dit que era molt perillós intervenir, i altres moltes coses més que no me’n recordo. No me’n recordo, per què crec que són excuses falses...\nPotser m’equivoco, els senyor meus...potser era molt difícil per una organització internacional, que existeix per protegir la humanitat dels conflictes, intervenir a aquella guerra civil. Però en aquest cas, per què la organització porta aquesta responsabilitat tan gran si no pot fer el que deu fer?\nNo tenia cap resposta, quan el meu nen em va preguntar amb la cara molt seriósa:\n- 100 dies no eren suficients per agafar mesures, Papi?\nQuè volen que li digui? Què em recomena que li respongui, els senyors meus?\nPer fi...Només els agrairia si poguessin respondre la pregunta del meu fill, un nen de 13 anys que va veure el genocidi amb els seus propis ulls fa 11 anys...\nQuedem a l'espera de la seva resposta.....Encara que sigui una frase.. n'estic segura que la resposta sigui com sigui satisfaria al meu nen més que les meves paraules negatives....\nA. N. Ndungu*\n* Homenatge a un noi ruandès que coneixia - un ex-company de la feina a Anglaterra.\n* És una carta imaginaria, i els noms son inventats per l'autora.\n* Per a els fets numèrics i per a més informació sobre la guerra civil a Ruanda: http://en.wikipedia.org/wiki/Rwandan_Genocide\n* Les fonts de les imatges:\nPublicado por Lale Mur Etiquetas: cartes, història, política, Ruanda


Els comuns no aniran a la mobilització de la Diada perquè no és «inclusiva» però sí a la concentració d'Òmnium\nJéssica Albiach, Ada Colau i Jaume Asens en la reunió de Catalunya en Comú el 9 de setembre del 2019.\nAlbiach crida a JxCat i ERC a no confondre la resposta a la sentència amb «propostes de partit»\nActualitzada 09/09/2019 a les 13:30\nEls comuns no aniran a la manifestació de la Diada perquè consideren que no és «inclusiva». La líder de CatECP, Jéssica Albiach, ha explicat que si algun membre de l'espai hi va ho farà a títol individual, però ha considerat que la mobilització va dirigida «al 48%». En canvi, sí que assistiran a la concentració d'Òmnium Cultural, el mateix 11 de setembre al migdia. D'altra banda, Albiach ha fet una crida perquè la Diada serveixi per a «recuperar consensos» i «posar fi a l'excepcionalitat que impedeix trobar solucions pactades i dialogades». En aquest sentit, s'ha dirigit a JxCat i ERC perquè no confonguin la sentència amb «propostes de partit». «Hauríem de caminar cap a propostes que serveixin per a la llibertat dels presos», ha afegit Albiach, que creu que la mobilització de reacció al veredicte del Tribunal Suprem ha d'estar en mans de les entitats.\nEn plena negociació dels pressupostos amb el Departament d'Economia, Albiach ha garantit que els comuns no s'aixecaran de la taula perquè Catalunya «els necessita de veritat». Ara veuen «senyals d'esperança» si ho comparen amb la situació del novembre passat, però de totes maneres avisen l'executiu de Torra que si no donen un «gir social» i no són capaços de comptar amb els suports suficients per aprovar els comptes, «hauran de plegar». També creu que els tocarà convocar eleccions si, tot i els pressupostos, continuen les «contradiccions» al Govern.\nDesprés que la defensa del president del Govern, Quim Torra, hagi demanat la recusació del president del TSJC en el judici que se celebrarà contra ell per un delicte de desobediència a les resolucions de la JEC sobre els llaços grocs, els comuns han aprovat que utilitzi els mecanismes de la llei per recórrer «certes irregularitats».\nEl portaveu d'En Comú Podem al Congrés, Jaume Asens, ha dit que «aparentment s'han produït certes irregularitats processals que poden apuntar a aquesta sospita d'aparença d'imparcialitat» i que això té «certa fonamentació». Després de fer una crida a la desjudicialització de la política, ha dit que seran els tribunals qui decidiran si té o no raó.\nD'altra banda, Albiach ha dit que als presidents els ha de fer fora la ciutadania mitjançant les urnes, i no els tribunals per via d'inhabilitacions. «Ni ens va agradar que un tribunal inhabilités l'expresident Artur Mas ni ens agradaria que passés ara amb Torra», ha dit després que Mas hagi assegurat que hi ha gent que li demana que agafi «més responsabilitats», en una entrevista a Rac1.\nComenta el contingut : Els comuns no aniran a la mobilització de la Diada perquè no és «inclusiva» però sí a la concentració d'Òmnium


Ximo Puig anuncia que rescatarà també per a la gestió pública l'hospital de la Marina\nEl president assegura, "sense triomfalisme algun", que gràcies al Govern del Pacte del Botànic, "hi ha un pla, un projecte de futur"\n13/09/2017 - 12:49h\nLes Corts guarden un minut de silenci abans del ple de política general pel policía assassinat a Valencia EFE\nEl president de la Generalitat Valenciana ha destacat el creixement econòmic, les millores socials i la recuperació de la reputació de la Comunitat Valenciana com a avanços en l'equador de la legislatura. Però, sobretot, el fet que "la veu dels valencians comença a escoltar-se". I , entre els anuncis, ha assegurat que, a més de revertir per a la gestió pública la concessió de l'hospital de la Ribera, el procés de la qual ja està en marxa, iniciarà el procediment per a recuperar també l'hospital de la Marina.\nAmb un minut de silenci pel policia assassinat dimarts en el bari de Russafa, a València, i l'agraïment a les autoritats que lluiten enfront del terrorisme, Ximo Puig, ha començat la seua intervenció aquest dimecres en l'examen anual que suposa el debat de política general, i que avalua la meitat de la legislatura del Govern del Botànic.\nEn la primera part de la seua intervenció, el president ha destacat el creixement econòmic i la millora en la reputació de la Comunitat valenciana, malgrat un context complicat marcat per l'infrafinançament, el dèficit d'inversions i el problema territorial "que va més enllà de Catalunya", com va assenyalar en la seua reunió de la passada setmana amb Mariano Rajoy.\nDe la reunió Puig va eixir amb altres dues reunions pactades amb ministres, Hisenda i Infraestructures, per a solucionar els dèficits valencians. Segons el president, "en dos anys hem passat de ser invisibles a Espanya a ser un actor rellevant". Una presència important també a Europa, on s'ha reunit amb diversos comissaris de la UE i amb el president de la Comissió europea, Jean-Claude Juncker. "Hem reconectat amb Espanya i amb Europa", ha assenyalat.\nDurant la primera part de la intervenció, el president s'ha centrat en les actuacions del Govern per a millorar els drets socials. Puig ha recordat la incorporació de 460 avaluadors per a incorporar a persones depenents al sistema de prestacions socials, a la reducció de les llistes d'espera en sanitat, a les actuacions contra la violència masclista (el pacte valencià i el protocol per a treballadores públiques), així com la reversió del model de l'hospital d'Alzira.\nEn aquest apartat, Puig ha avançat un Pla Ribera d'inversió pública en aqueixa àrea sanitària. I ha fet un nou anunci en relació amb un altre dels hospitals de gestió privatitzada en el seu moment pel PP, l'hospital de la Marina. "els anuncie que anem a iniciar els tràmits per a resoldre la concessió", ha dit. I ha afegit: "Es tracta d'una intervenció motivada i la voluntat és fer-ho des del diàleg i atenent a la màxima seguretat jurídica".\nEl blindatge de l'Estat de Benestar és necessari per a preparar un dels principals reptes per al pla de futur del Govern valencià. "Hem de preparar la Comunitat Valenciana per al repte social", ha assenyalat en referència a l'atur, el canvi climàtic i el terrorisme.\nPla de construcció de col·legis i altres anuncis\nUn pla de construcció i millora de centres educatius dotat amb 700 milions d'euros ha sigut un dels principals anuncis de Puig en la seua intervenció. L'objectiu és construir 200 nous col·legis i reformar uns altres.\nEl president també ha anunciat la signatura del pacte valencià contra la violència de gènere, l'augment del nombre d'avaluadors de discapacitat, que passaran dels 18 que va deixar el PP a 450, l'ampliació de l'hospital Clínic de València, l'avanç del pla de rehabilitació del parc públic d'habitatges, i l'obertura d'una subseu de IVAM a Alcoi.\nLa creació d'un Districte Digital en les instal·lacions del que va anar la Ciutat de la Llum a Alacant, és un dels anuncis més cridaners realitzats pel cap del Consell, que també ha destacat un fons de 70 milions de l'Institut Valencià de Finances per a recolzar noves vies d'inversió i la creació d' star ups, així com un pla de tres milions d'euros per a acabar amb la bretxa digital en els municipis en risc de despoblació.\nEl president sap no obstant açò que tots aquests anuncis tenen difícil compliment sense fons ni partides pressupostàries. "Hi ha moltes reformes que depenen de l'Estat, com les de drets laborables. Però si hi ha una inajornable és la del finançament" ha sentenciat el president. "Per açò la nostra unitat com a poble és fonamental", ha reiterat.\n"En la reunió amb Rajoy li vaig traslladar que la reforma del sistema no pot esperar més. Cada dia que passa és un dia més de desigualtat", per la qual cosa insta de nou al president del Govern que complisca l'acord de la Conferència de Presidents per a establir un nou model abans que acabe l'any.\nDiscurs Debat Politica General (PDF)\nDiscurs Debat Politica General (Text)


L’esfera insomne de Màrius Sampere | Llavor Cultural\nLa setmana passada es va presentar a l’Horiginal el darrer poemari de Màrius Sampere, L’esfera insomne (LaBreu Edicions, 2015), en una vetllada vibrant i emotiva. Van acompanyar el poeta Ester Andorrà, Ignasi Pàmies, Marc Romera -editors de LaBreu- i els poetes Joan Duran i Mireia Vidal-Conte.\nEl poeta Màrius Sampere presentant el seu poemari ‘L’esfera insomne’ a l’Horiginal | Foto: Ester Andorrà.\nMàrius Sampere ens fa viatjar un cop més cap als orígens, fa que acariciem els interrogants, ens obliga a ensumar la por i a ventilar-la. L’esfera insomne és un gran llibre. Hi veiem les danses samperianes, palpem la buidor de qui medita i s’acara al buit, vivim la saviesa a través d’aquestes paraules que es despleguen amb força cada cop que les fem passar cap al nostre dedins. Explica la poeta Mireia Vidal-Conte al pròleg del poemari -un pròleg circular, en temps i espai, ple de cites, veus poètiques amigues i veritats immenses- que Sampere ha volgut buscar un canvi, a través d’aquest llibre. El llibre s’allunya de repeticions, terrenys transitats i busca una llibertat -encara més- trencadora. Una llibertat (eix creatiu i força propulsora) per a l’artista, però també per al lector. Vidal-Conte ho explica així: “Ell és l’il·lusionista; res no és com ens pensem. Ni tan sols el llenguatge. Ni tan sols la nostra ‘forma’ de llegir poesia. Agafa les tisores i, d’una certa ‘brossiana manera’, ens talla els cordonets dels canells i ens diu: ‘sou lliures’. Sí, pot fer certa por (a alguns)”. És segons Sampere, “un experiment”.\nDe les falses aparences, de les realitats maldestres, dels somnis incomprensibles, de l’irresolt en parla Sampere a L’esfera insomne. De la petita porta que s’obre darrere cada certesa apresa, i de la fera rabejant de misteri que en surt. Màrius Sampere ens parla de l’encara, dels minuts -o eternitats- que se’ns escapen (o que malgastem) abans no ens enretiren d’aquest món: “L’ésser -diu el savi bruixot- és/ el seu potser. Existim/ d’acord amb l’última probabilitat/ indemostrable. Surem. Surem i prou. Surem/ en la superfícies concedida/ amorosament. Al pescador li és ben fàcil/ retirar-nos de l’aigua viva. Llavors,/ el nostre respir esdevé l’alè d’un altre,/ el qui tot just acabava d’arribar i no ho sabia, que li faltaria aire”. I en aquest mentrestant, en aquest deturar-nos en el moment que vivim avui i ara -que en definitiva és la vida– en aquesta consciència de finitud, però també de gratitud, de rauxa i de curiositat que no minva amb el temps, Sampere estableix la seva arquitectura poètica. Una mirada que pot ser llegida de manera vitalista “car el potser/ no depèn del no-pot-ser” o àcida: “En néixer sortim de la caverna/ per ocupar la vitrina on, abans del món, s’hi ha ficat/ una mosca engelosida. Hi serà per mortificar-nos/ amorosament. No marxarà/ fins que els bombers no arribin i estellin el vidre”.\nAmor, propulsió, insomnis poètics\nA l’Horiginal, tot és foscor i expectació. Silenci per sentir en Màrius, abraçades de tants i tants poetes amics que l’han vingut a veure. La declaració d’amor que li juren poetes com Joan Duran i Ferrer -que li llegeix tres postals inspirades en els poemes insomnes- o l’admiració i protecció que ve de la mà de la poeta Mireia Vidal-Conte, que ha estat la persona que ha posat en contacte l’editorial LaBreu amb en Màrius i qui ha seleccionat els poemes samperians abans d’enviar-los a Marc Romera, Ester Andorrà i Ignasi Pàmies, són exemples de la influència i estimació que genera l’obra de Màrius Sampere.\n“Estimo a l’inrevés/ del temps, allà a l’espai/ de les figures escampades-estimar serà/ el desordre, serà/ la persona que s’acosta i encara/ no té nom-que ve/ no pas de lluny-que ve de dins-estimo carn,/ la rèplica de la carn, la massa-estimar/ és estimar la fibra, el suc”, escriu Màrius Sampere i Joan Duran li contesta:\nEstimat Màrius, poeta de l’amor nou,\nQuin esclat de llum, la cambra secreta que em reservaves per estar-m’hi. Assegut a la vora del llit que tot m’ho revela, repasso cada grop d’aquesta estança que m’alces amb versos. I m’escruto dins els miralls que en folren les parets. Perquè les teves paraules parlen de mi: m’afirmen endins les seves síl·labes. I perquè m’hi reconec, entre lletres, les faccions del desig.\nEl teu, és el verb que ens torna als principis del voler i a la fam primordial. El que llavors, excitat, ens modela, com fang en els dits de la paraula, tal com escriu la Mireia Vidal-Conte. El que ens torna a l’existència rotunda, lliure i desbordada. És a dir, a l’existència de qui és, només, perquè estima. I perquè estima així: d’una forma desapresa i infantil. Desordenada i caòtica. Capgirada i festiva. La de qui estima, en definitiva, amb voluntat de crear.\nQue, al capdavall, és per a crear, que ens han parit.\nLa cervesa fresca aclareix la gola i la febrada poètica continua embolcallant l’espai. Marc Romera recorda el primer dia que va descobrir Màrius Sampere, gràcies al desaparegut Francesc Garriga. “En Garriga em va dur a un recital d’un poeta que ell admirava molt i allà vaig sentir en Sampere per primer cop”. Es mostra il·lusionat i agraït de poder publicar aquest llibre “tan monstruós i definitiu”. Vidal-Conte, clarament emocionada, fa ressonar els versos samperians damunt l’escenari, abraça en Màrius amb força i ajuda el poeta a sortir a escena.\nSampere ens fa vibrar amb els seus poemes i la nit s’estén a través de versos paral·lels.\nEtiquetes: Ester Andorrà, Ignasi Pàmies, Joan Duran, LaBreu Edicions, Marc Romera, Màrius Sampere, Mireia Vidal-Conte\nUn salt permanent dins el buit. Correspondència Joan Vinyoli-Eudald Puig (1981-1984)


Anàlisi, consolidació i reforç d'estructures existents — Escola Tècnica Superior d'Arquitectura del Vallès. ETSAV — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nAnàlisi, consolidació i reforç d'estructures existents\nP 7-10 25 Estructures IV Català / Castellà\n290155 4 ( 3,5 ECTS) 2T+2P TA 2 hora setmanal\nDijous (Thursday) 16:00 - 18:45 14\nProfessor Responsable Jordi Payola i Lahoz\nEstablir criteris bàsics de disseny i predimensionat a través de l’anàlisi numèrica per a afrontar una intervenció de reforç d’una estructura existent adaptant-la a la normativa actual.\nAnàlisi numèrica de les preexistències i predimensionat dels reforços, detalls constructius i procés de construcció en obra de tots els reforços possibles d’elements estructurals en un edifici existent. Especial èmfasi en la relació facilitat constructiva-resultat arquitectònic de les propostes i la relació cost econòmic-seguretat en l’execució.\nPredimensioning, construction details and constructive process on site, of all possible reinforcement measures of an existing building’s framework. Stress will be laid on: a) relation between constructive easiness and architectural result of the proposals and relation between cost and safety at work.\nMedium level of structural calculation is required to be able to follow the subject.\nTeaching language will be Catalan.\nDiferenciar l’optimització de tipologies estructurals de reforç i reparació d’una causa i patologia.\nEntendre els requeriments d’un projecte de consolidació estructural.\nEntendre l’afectació del projecte de consolidació de l’estructura en el projecte arquitectònic.\nCercar la causa d’una patologia estructural i dimensionar el reforç necessari.\nEntendre el concepte de cada intervenció com a base de les comprovacions numèriques.\nComprovar numèricament els principals elements estructurals d’una estructura existent.\nRedactar documents amb vocabulari adequat i precisió tècnica.\nPlantejaments bàsics a considerar per la rehabilitació d’edificis i materials preexistents.\nInterpretació del conjunt d’elements estructurals i tipologies. Principals diagrames d’esforços.\nTècniques de reforç de fonamentacions.\nOperacions de consolidació de mur.\nTècniques de reforç de pilars.\nTècniques de reforç de bigues i jàsseres.\nTècniques de reforç de forjats.\nTècniques de reforç d'elements que treballen 'per la forma'. Voltes i cúpules.\nTècniques d’estintolament d’elements verticals portants.\nIntervencions provisionals per assegurar l'estabilitat en l'obra.\nSessió obres i exercicis.\n13 Entrega de patologies\n14 Visita d’obra – Pendent de confirmació\n- Qüestionaris: Cada setmana es plantejarà un breu qüestionari sobre el darrer tema tractat que es tornarà corregit, per tal que l’alumne el pugui incloure als apunts corresponents. Es donaran també les respostes a classe.\n- Informe patologia: Es proposa que els alumnes detectin una patologia de causa estructural. Es demana que aportin dades de la mateixa, l’analitzin i provin de justificar-la, podent extreure’n conclusions i possibles mètodes de reforç.\n- Examen: Al llarg del curs s’explicaran detalladament projectes d’obres de reforç i consolidació estructural. L’objectiu és que l’alumnat adquireixi una ‘experiència en procés d’obra’ i sigui conscient de les dificultats d’execució de les obres d’aquest tipus per aplicar-les al disseny del reforç. Hi haurà també referències a la teoria i als qüestionaris.\nAssistència obligatòria: Es puntuarà l’entrega dels qüestionaris dins termini i la presència a l’aula.


Apunts històrics sobre el blues\nESTUDI SOBRE EL BLUES.\nLA FORMACIÓ DELS ESTATS UNITS I L´ESCLAVATGE\nEls colons europeus van poblar la zona d´Amèrica del Nord entre els segles XVII i XVIII segons la següent distribució:\n- Anglesos: la costa atlàntica.\n- Francesos: els entorns del riu Mississippí\n- Espanyols: l´actual zona de Texas i Mèxic.\nDegut a una sèrie de restriccions econòmiques que va imposar el Parlament anglès als colons anglesos durant el regnat del rei George III (1760-1820), van sorgir els primers moviments separatistes. L´embrió d´aquest moviment el van fonamentar a Massachusets els radicals SAMUEL ADAMS, THOMAS JEFFERSON i RICHARD LEE.\nDeclaració de la Guerra de la Independència\nL´any 1774 es reuneixen delegats dels 13 estats de la Nova Anglaterra i redacten una declaració de drets. Posteriorment es declara la Guerra de la Independència Nord-americana (1775-1783) respecte els anglesos, unint-se tots els colons (3 milions) per a lluitar contra l´exèrcit anglès. GEORGE WASHINGTON, un ric terratinent de Virgínia, va ser anomenat comandant en cap del nou exèrcit nord-americà.\nBENJAMIN FRANKLIN va ser el primer ambaixador dels Estats Units, i va iniciar una forta campanya a favor de la causa americana a París. A França, la ideologia lliberal que començava a cristal.litzar les bases de la posterior Revolució, va aconseguir adhesions solidàries envers tal causa, essent molts els francesos que anaren a lluitar a terres americanes. D´altra banda, i com a potències absolutistes, França i Espanya es decantaren a favor de la Nova República Nord-americana per tal de debilitar el seu enemic tradicional, L´Anglaterra.\nL´any 1783, amb el tractat de pau de Versalles, es reconeix la Independència dels Estats Units, que llavors ja comprenia tota la franja que hi ha entre l´oceà Atlàntic i la ribera del riu Mississippí. El territori de Louisiana va ser venut per Napoleó als americans l´any 1803 per 15 milions de dòlars. Amb aquesta adquisició comença la gran expansió territorial dels Estats Units fins la costa pacífica.\nDes dels inicis de la colonització del Nou Món, es va iniciar el comerç d´esclaus. Cinc milions de persones van ser transportades de l´Àfrica a les Amèriques i, aproximadament un 10% van ser destinats a la zona sud de l´Amèrica del Nord, on hi havien grans plantacions. En aquesta regió, el moment més àlgid del tràfic d´esclaus va produir-se durant el segle XVIII. Aquest comerç va acabar l´any 1808.\nNo va ser fins després d´aquesta data que la població blanca va excedir la població negra i fou degut a què una gran quantitat d´europeus hi anaren per tal de provar de fer-hi fortuna.\nFETS HISTÒRICS EN RELACIÓ AMB EL BLUES\nL´any 1492 es descobreixen oficialment les Amèriques. Poc temps després, una allau d´europeus inicia un procés de colonització de les noves terres.\nDesprés de l´aniquilació dels indígenes comença el tràfic d´africans. Els supervivents de les llargues travessies per l´Atlàntic seran venuts com a esclaus per treballar les noves terres conquerides.\nEls criteris de selecció d´aquests esclaus variaran segons la denominació d'origen del comprador. Per exemple: a les Amèriques del Sud i Central, on dominen majoritàriament els espanyols i portuguesos, es compren pobles sencers d´africans, podent aquests mantenir les seves tradicions originàries. Però a l´Amèrica del Nord, colonitzada bàsicament per anglesos, francesos i també per alguns espanyols, preferien d´alienar totalment els esclaus, escampant-los per diverses plantacions per tal d´evitar sublevacions.\nAixí doncs, a l´Amèrica del Nord, en una mateixa zona conflueixen homes i dones esclavitzats, procedents de llocs molt diferents.\nPerò l´alienació forçada d´aquells individus i el tracte infrahumà que rebien, feu que del sofriment en sorgís un vincle, que começà a manifestar-se mitjançant la música. Aquesta música els produïa una acció revitalitzadora, per la qual cosa els amos de les plantacions els permetien cantar, ja que n´obtenien més producció.\nAmb el temps, aquells esclaus i els seus descendents van haver d´aprendre la llengua dels seus dominadors sota l´estímul de la brutalitat. També se´ls va imposar la religió, cristiana en alguns casos, o bé baptista o metodista.\nEs feien celebracions o misses, on es cantaven alguns textos bíblics. D´aquí en sorgiren els primers CANTS ESPIRITUALS. Els aplegats a la cerimònia es confabulaven a través d´aquells cants, donant-hi una doble interpretació:\nL´alliberament dels textos bíblics es reinterpretava com una esperança per a alliberar-se de l´esclavitud.\nEls esclaus que vivien més propers a les grans mansions (big houses) van ser els més influenciats per la religió, mentre que els qui treballaven a les parts més allunyades de les plantacions no en van rebre tant l´influx. Així doncs, van coexistir durant molts anys els cants espirituals amb els CANTS DE TREBALL, que tant podien ser individuals com col.lectius. Tenien com a particularitat que eren molt repetitius, un fet condicionat per l´analfabetisme, ja que a base d´anar repetint les cançons era possible recordar-les.\nAlguns amos eren més tolerants que no pas d´altres, especialment els francesos. Acostumaven a adoptar els fills que solien tenir de dones esclaves i els donaven una educació. Alguns d´ells aprenien música, la música europea. Però la seva forma d´interpretar-la era molt més rítmica i sincopada. S´acostumaven a escriure en partitures aquelles melodies que eren una barreja de l´escola europea amb la forma d´execució innata d´aquells nous músics. A aquest gènere, precursor del Jazz, se´n digué RAGTIME.\nDesprés de la guerra de secessió nord-americana (1861-1865), quan Abraham Lincoln aboleix l´esclavitud i els negres obtenen els drets civils, molts músics anaven a Nova Orleans, un port comercial ple de locals de diversió, on s´hi reunia gent de tot el mon. Allà podien començar a viure-hi amb més independència, tocant al carrer (en les marching bands) i en els clubs. A Nova Orleans hi havia comerç de segona mà dels instruments musicals utilitzats a les bandes militars, tals com cornetes, clarinets, trombons, etc. Alguns foren adquirits per aquells ex-esclaus que els començaren a tocar sense tenir cap noció de música, intentant d´aconseguir algun so similar a la veu humana. Es feren molt populars les bandes on cada instrumentista improvisava per separat, fent una música col.lectiva. D´aquí en sorgí el concepte de tocar HOT (calent), que fou el terme que precedí al després anomenat JAZZ, que fructificà a la ciutat de Xicago, estenent-se posteriorment arreu dels Estats Units.\nNova Orleans va ser una mena de peudo-paradís de la pluralitat en mig del sud segregacionista i molts ciutadans de color hi trobaren, en aquella època, un refugi per a sobreviure-hi.\nPerò, per a la majoria de la població negra del Sud dels Estats Units, el fet de l´abolició de l´esclavitud no va suposar un gran canvi. La guerra de secessió s´havia apuntalat en la declaració dels drets humans per tal d´obtenir dels aristòcrates del Sud, la mà d´obra barata per a les indústries del Nord. Però aquests terratinents no estaven disposats a renunciar-hi i van començar una sèrie d´accions de represàlia: si algun treballador negre volia marxar al Nord, ho havia de fer d´amagat; si el descobrien, el linxaven. Les persecucions de la població negra, que fugia per tal d´escapar d´aquella situació, no van servir per a aterrorritzar-los a tots. Van ser molts els que aconseguirien d´arribar a les ciutats del Nord, on, ben aviat, engruixirien la massa obrera que necessitaven aquelles fàbriques en plena revolució industrial.\nAquells descendents dels esclaus van proporcionar la majoria de la mà d´obra als tres sectors de la població activa:\n-Sector primari: eren els agricultors de les matèries primes que s´elaborarien a les indústries.\n-Sector secundari: molts d´ells serien obrers de les fàbriques.\n-Sector terciari: la construcció de les vies del ferrocarril i de carreteres va ser feta per aquells homes. En alguns casos, era fruit dels treballs forçats que van haver de fer en passar per presidi.\nD´aquesta manera, de les plantacions a les vores del Mississippí fins a molts punts de la geografia dels Estats Units, es va estendre, juntament amb aquells homes i dones, la música que procedia del sofriment d´ells i dels seus avantpassats: EL BLUES.\nAlguns llibres fixen l´any 1902 com a data orientativa per a posar uns orígens al Blues i assenyalen Ma´ Rainey (The Mother of the Blues) com la persona que en va deixar constància. S´ha de tenir en compte, però, que el blues com a sentiment, ja existia en els primers cants dels esclaus, essent un dels ingredients de més pes en el desenvolupament del Jazz.\nEl primer enregistrament d´un blues s´esdevingué en el 1920 per Mamie Smith i es titulà Crazy Blues. Durant aquells anys van posar-se de moda els anomenats Race Records que eren discos enregistrats per músics negres i destinats a un públic negre. La majoria d´aquells discos eren de blues.\nEl Blues va mantenir el seu públic fins als anys `50, però amb el naixement del ROCK `N`ROLL va quedar arraconat als Estats Units. A Europa, però, després de la Segona Guerra Mundial, va començar a descobrir-se. Alguns soldats americans l´havien "portat" i van deixar-ne la influència.\nBen poques referències tenim de la música negra anterior al nostre segle. Alguns intèrprets s´han conegut gràcies a la tradició oral. D´altres, per causa del treball de recopilació d´alguns músics encuriosits, que de vegades s´apropiaven de les seves cançons, tot signant-les com a pròpies. Tot i així, hi ha un gènere que s´ha mantingut fins els nostres dies, degut a què els seus autors en deixaren constància mitjançant partitures: EL RAGTIME.\nSCOTT JOPLIN (1868-1917). Va ser pianista i el més important de tots els compositors de Ragtime. En va escriure uns 50, el primer dels quals que li va proporcionar un gran èxit va ser Maple Leaf Rag. Molts dels seus ragtimes van ser tocats per pianoles que solien funcionar més ràpid d´allò que l´autor volia, per tal d´utilitzar-se com a música de ball. Aquesta mecanització, malgrat la manca de dinàmica en l´execució, va contribuir a popularitzar aquest gènere. En els nostres dies, un dels ragtimes més coneguts de Scott Joplin ens ha arribat gràcies a la indústria cinematogràfica i és The Entertainer, de la pel•lícula El Golpe.\nEl JAZZ fou un estil de música negra que, a les acaballes del segle XIX, va gestar-se a la ciutat de Nova Orleans i va florir a Xicago. Com a barreja de les cultures africana i europea (tenint el Ragtime i el blues com a rerefons), després de la guerra de secessió es va convertir en una música portaveu de la llibertat. La improvisació n´era el vehicle. Alguns dels pioners d´aquesta música foren CHARLES `BUDDY´ BOLDEN (1877-1931), JOSEPH `KING´ OLIVER (1885-1938), FERDINAND `JELLY ROLL´MORTON (1890-1941) i el llegendari LOUIS ARMSTRONG `SATCHMO´ (1900-1971).\nL´any 1877, THOMAS A. EDISON va inventar el fonògraf. Van passar uns anys abans no es va desenvolupar el primer prototip en un model més pràctic i comercial.\nA principis del segle XX, ja hi havia algunes companyies dedicades a la producció de fonògrafs, així com de cilindres i de discs.\nEl primers a enregistrar un disc de jazz foren THE ORIGINAL DIXIELAND JASS BAND l´any 1917 pel segell Víctor, sota la direcció de NICK La ROCCA.\nPerò no va ser fins l´any 1920 que es va enregistrar el primer disc de blues. La protagonista n´era MAMIE SMITH amb la cançó Crazy Blues, que va fer vendre a la companyia Okeh Records més de 100.000 còpies.\nAmb ella comencen els anomenats Race Records (discos fets amb músics negres i per a un públic exclusivament negre). Les primeres a popularitzar el blues a través d´aquestes gravacions foren les dones, algunes de les quals procedien del món del vodevil. En destacarem GERTRUDE MA´ RAINEY (1886-1939), BESSIE SMITH (1894-1937), IDA COX (1900-1976), ALBERTA HUNTER (1895-1984), VICTORIA SPIVEY (1906-1976), SIPPIE WALLACE (1899-1986), ETHEL WATERS (1900-1977), etc.\nDegut al gran èxit dels Race Records, la indústria fonogràfica va decidir de crear nous talents. Improvisant estudis de gravació en habitacions d´hotels, van enregistrar-se nombrosos cantants que, acompanyant-se només d´una guitarra, tenien l´esperança que l´èxit dels seus blues els salvés de la misèria.\nMolts d´ells procedien del camps i no és gens estrany que la majoria fossin homes, atès que la dona solia estar relegada a criar nombrosos fills i a mantenir la llar. Aquestes gravacions solien durar una sessió i, si se´n feia un disc i tenia èxit, el bluesman era considerat un artista. Així doncs, es reconeixia la vàlua d´un bluesmen per la seva capacitat de comunicació amb l´audiència. En citarem alguns dels més destacables:\nBLIND LEMON JEFFERSON (1897-1929), CHARLIE PATTON (1887-1934), BLIND BLAKE (1890-1933), BLIND BOY FULLER (1907 ó 1909-1941), HUDDIE LEADBETER `LEADBELLY´(1889-1949), BIG BILL BROONZY (1893-1958), MEMPHIS MINNIE (1894 ó 1896 ó 1900-1973), ROBERT JOHNSON (1911-1938), MISSISSIPPI JOHN HURT (1893-1966), LONNIE JOHNSON (1899-1970), BROWNIE MC. GHEE (1915-1996), SONNY TERRY (1911-1986), BLIND WILLIE MC TELL (1901-1959), REV. GARY DAVIS (1896-1972), LEROY CARR (1905-1935), SAM LIGHNIN´ HOPKINS (1912-1982), BIG JOE WILIAMS (1903-1982), etc.\nLa zona anomenada el Delta del Mississippí (que no correspon a la desembocadura del riu sinó a un tram anterior) va ser una regió selvàtica fins l´any 1835 quan, amb l´expansió de la producció de cotó, calgueren més terres per al conreu. Esdevingué un sòl molt fèrtil degut a què les inundacions del riu hi havien dipositat gran quantitat de sediments. Després de la guerra de secessió, molts homes i dones negres lliures van migrar cap a aquelles terres per tal de conrear-hi els camps. Però les taxes que havien de pagar als propietaris eren tan elevades que moltes vegades superaven els beneficis de les collites. Alguns van marxar altre cop a les grans ciutats, d´entre ells també molts músics. Alguns d´aquests es feren molt populars a Xicago, on als anys 40´s el blues electrificat adquirí gran apogeu. Destacarem ELMORE JAMES (1918-1963), HOWLIN´ WOLF (1915-1983), MUDDY WATERS (1915-1983) i WILLIE DIXON (1915- 1992) com els caps més visibles del blues del delta transportat i transformat a Xicago, en aquella època.\nDe músics de blues n´hi ha hagut i n´hi ha tants que seria impossible oferir un llistat reduït en aquest apartat. Així doncs i per no deixar de banda ningú, ens limitarem a destacar el gran guitarrista texà T-BONE WALKER (1910-1975) per haver estat un innovador en la forma de tocar la guitarra així com per la seva qualitat excepcional com a músic, intèrpret i compositor. La seva influència ha estat present en moltes generacions de guitarristes posteriors, d´entre els quals CHUCK BERRY i B. B. KING.\nActualment s´atorga un premi anual als més reconeguts músics de blues de cada temporada. Aquest premi rep el nom de W.C.HANDY i és en honor a WILLIAM CHRISTOPHER HANDY (1873-1958) i a la seva tasca com a editor i músic. Va publicar llibres dedicats al blues, als espirituals negres, i als autors i compositors d´aquests gèneres. També va ser un gran compositor i d´ell és el popular St. Louis Blues.\nWilliam Chistopher Handy\nPel què fa als Cants Espirituals negres direm que originalment eren càntics extrets dels textos bíblics. Però amb el temps aquells textos van inspirar noves cançons i nous compositors crearen nous himnes. També s´hi afegí més instrumentació per a fer els acompanyaments de les veus. D´aquesta evolució en sorgí la música GOSPEL.\nLa cantant per excel.lència d´aquesta música ha estat MAHALIA JACKSON (1911-1972), però també cal destacar SISTER ROSETTA THARPE (1915-1973) que a més de posseir una gran veu fou una excel.lent guitarrista.


Gambes i calamars s'acaben en 40 minuts\n18 abril 2021 07:46\nNombrosos compradors tornaren ahir a la llonja de Palma i es formaren coes al voltant de l'edifici\nGambes i calamars foren els productes més sol·licitats ahir a la llonja de Palma. Tant que s'exhauriren als 40 minuts d'obrir les portes, segons explicà a aquest diari el president de l'Organització de Productors MallorcaMar, Bernat Bonet.\nCom ja va passar divendres horabaixa, nombrosos ciutadans s'acostaren al mercat de peix ahir dematí, aprofitant que era dissabte, i s'arribaren a formar coes que rodejaven l'edifici de la llonja. Majoritàriament els compradors cercaven gambes i calamars per preparar paelles i quan Bonet sortí al carrer per anunciar que s'havien exhaurit, molts optaren per partir.\nEs calcula que aproximadament es vengué una tona de peix, tot i que les xifres definitives no es coneixeran fins dilluns dematí. Ahir just hi havia venda al públic durant el matí, entre les 9.30 i les 11.00. Però per donar servei a tots els assistents fou necessari ampliar una hora la venda.\nDemà està previst que els peixaters denunciïn davant la Delegació del Govern la venda al públic que iniciaren a principis de setmana els pescadors a la llonja. El sector acusa els pescadors de comercialitzar el gènere de «manera il·legal» i posen l'èmfasi que «no compleixen les condicions sanitàries exigides». Això no obstant, la Conselleria de Salut assegura que la venda de peix al detall compleix la normativa sanitària.\nEn un altre context, els pescadors es reuniren ahir per coordinar les accions de protesta que es faran a les Balears en contra de la pujada dels preus del gasoil professional. El sector pesquer es queixa que no pot suportar l'increment de la benzina i participarà de les mobilitzacions que es realitzaran a tot l'Estat en demanda de millors condicions.


Les XII Jornades Gastronòmiques La Poma a la Cuina de Torroella de Montgrí i l'Estartit van ser presentades ahir en presència dels sis restauradors participants: Picasso (Torroella de Montgrí), Alba, Can Dalfó, Club Nàutic Estartit, La Palmera i Medes II (L'Estartit). «Sent el Batec de la Terra» és el lema de les jornades i per això s'ha escollit un lloc emblemàtic rodejat de camps de pomeres, on els restauradors van poder fer un petit recorregut amb Burricleta, que comercialitza Ocitània.\nLes jornades, que estan organitzades per l'Estació Nàutica Estartit-Illes Medes amb la col·laboració de l'Ajuntament de Torroella de Montgrí, l'EMD de l'Estartit, IGP Poma de Girona i Vins i Caves Celler Castell de Peralada, ofereixen una excel·lent oportunitat per conèixer l'ús de la poma, no només com a postres, sinó també com a producte principal o acompanyant de qualsevol plat.\nLes jornades s'allargaran durant tot el mes d'octubre. Els restauradors participants oferiran als seus comensals menús amb tota mena de plats, tant els més tradicionals com els més innovadors, amb la poma com a element destacat en el plat.\nI per acompanyar, com sempre, vins de la terra de la màxima qualitat i un entorn ideal per portar a terme una escapada gastronòmica. També hi ha diferents activitats organitzades amb motiu de les jornades, com ara aquest dijous, taller gratuït de confecció de menús saludables i econòmics, a l'Estartit.\nEl pintor Florentino Ramírez porta la seva diversitat a les Escoles Velles de BegurSeguidament, del 17 al 28 de juliol, s’exposarà Sota el sol d’una tarda càlida d’estiu, del pintor Gonzalo Rodríguez.


Per què ho fem? – Fundació Arcadi\nLa motivació que empeny la Fundació Arcadi Armangué Barceló és l'Arcadi. Quan tot just tenia uns dies de vida li van diagnosticar fibrosi quística. Avui, l’Arcadi és un nen feliç, tot i que el seu dia a dia no és del tot normal.\nCada cas mèdic és diferent. En el cas de l’Arcadi, la seva quotidianitat està lligada a visites mèdiques mensuals, pastilles per a absorbir el greix dels menjars, suplements vitamínics, múltiples higienes nasals diàries i nebulitzacions dues vegades al dia per a netejar les seves vies respiratòries. Un dels nostres majors temors arriba quan té una infecció, abunden bastant en aquesta malaltia. Quan això succeeix, per desgràcia més del que ens agradaria, els antibiòtics passen a formar part essencial de la nostra farmaciola i l'hospital passa a ser la nostra segona casa.\nSom afortunats perquè l’Arcadi sempre ha rebut les millors cures possibles, i nosaltres com a pares hem anat aprenent a poc a poc, però sabem que la realitat de moltes persones no és com la nostra. Per tot això, tenim una ferma voluntat de millorar la vida dels afectats per fibrosi quística i sabem que el canvi passa per la recerca.\nAjuda'ns a complir el nostre somni de trobar una cura per a la fibrosi quística!\nQui s’amaga darrera de la fundació?\nJunts podem impulsar la investigació de la fibrosi quística per a millorar-ne la prevenció, augmentar l’efectivitat dels tractaments i trobar-ne una cura. Ajuda’ns a fer-ho realitat!


The Daily Avalanche: Fent sang\nRoselles 13 de juliol de 2015, a les 14:07\nAnem a pujar una mica els mínims d'audiència ;)\nEn McEwan no m'agrada. Té arguments molt atractius però no he aconseguit acabar un llibre seu. Dit això, i com una abella que va a la mel, és possible que caigui de nou perquè l'argument és llaminer. M'agrada aquest plantejament, ja no de la llibertat de l'individu perquè decideixi, si no la llibertat dels pares per influir en la salut del seu fill a costa d'arriscar la seva vida. És un debat interessant, i malauradament molt vigent, com dius, pel moviment antivacunes. A més he vist que és curtet, així que quan el tradueixin com a mínim me'l miraré a veure si m'animo.\nAllau 13 de juliol de 2015, a les 15:19\nA mi em van agradar molt "Expiació", "Dissabte" i "A la platja de Chesil". Aquesta, a més, és curteta.\nUnknown 13 de juliol de 2015, a les 20:24\nMcEwan és un bon escriptor i si tinc en compte que el llibre és curtet potser m'hi llançaré en asnglès. "Expiaci´" estava meravellosament escrita amb l'idioma -castellà- tractat amb admirable virtuosisme però tenia degoters. "Dissabte" no estava a l'alçada de l'autor i "A la platja de Chesil" em va agradar molt.\nTinc entès que els Testimonis de Jehovà creuen que la memòria és a la sang, d'aquí la prohibició.\nAllau 13 de juliol de 2015, a les 21:38\nGlòria l'edició que tinc té unes 200 pàgines i no em va semblar difícil de llegir.


El programa "Val la pena" permet que joves infractors puguin commutar una sanció econòmica per una intervenció educativa - 1segon.cat\nEl programa “Val la pena” permet que joves infractors puguin commutar una sanció econòmica per una intervenció educativa\nby unsegonpuntcat | mai 13, 2015 | Actualitat, Serveis | 0 comments\nL’Ajuntament de Sant Cugat ha posat en marxa el programa el Val la pena, un programa alternatiu a la sanció administrativa destinat a joves infractors, menors d’edat, que hagin estat denunciats per haver infringit l’Ordenança de convivència ciutadana en els articles corresponents al consum, tinença il·lícita o abandonament a la via pública de substàncies estupefaents o estris per al seu consum, ja sigui d’alcohol o altres coses.\nLa qüestió més important rau en que, des de l’Ajuntament, es pretén prioritzar la tasca educativa i preventiva per sobre de la resposta únicament sancionadora, tal i com es feina fins ara. Aquesta intervenció educativa es durà a terme pel tècnic en prevenció de drogodependències i coordinador de la campanya 1SEGON.\nDes de que s’ha iniciat el projecte 8 joves menors d’edat han pogut acollir-se al programa, amb una mitjana de 5 sessions individuals per poder reflexionar sobre els consums de drogues i també aprendre tècniques de gestió emocional coma factor de protecció davant els riscos de les drogues.\nAquelles persones que ja han finalitzat el seu pas pel programa Val la pena han valorat l’experiència com a molt satisfactòria, al poder disposar d’un espai confidencial d’acompanyament que els ha permès poder expressar i reflexionar en relació a la seva pròpia adolescència, les seves relacions, els seus hàbits, etc.\nEls joves que hagin infringit l’ordenança podran commutar la sanció econòmica, d’entre 375 i 600€, per una intervenció educativa, l’objectiu de la qual és potenciar els factors de protecció i aconseguir que els joves prenguin consciència dels riscos associats a les drogues i al seu consum. Altres objectius que es volen assolir des d’aquest programa són els següents:\nObjectius del programa Val la pena\n* Detectar situacions de risc i fer la derivació que escaigui a altres recursos de la xarxa social i sanitària.\n* Orientar el menor en relació amb les necessitats personals detectades.\n* Assessorar la família en relació amb el consum de drogues i alcohol i altres riscos associats.\n* Disminuir els factors de risc detectats que puguin haver provocat l’inici del consum de drogues i que podrien afavorir un consum més problemàtic.\n* Potenciar els factors de protecció personals, familiars i socials del menor per fer front a situacions de risc.\n* Aconseguir que el menor prengui consciència del consum i dels riscos associats a aquesta conducta.\n* Dotar de les eines i estratègies per adquirir capacitat crítica envers el consum i donar les pautes necessàries per a un consum de menys risc.\n* Assessorar els pares, tutors o representants legals dels menors sobre el seu paper d’educadors amb relació a la prevenció del consum de drogues.\n* Donar informació objectiva i de forma argumentada sobre les drogues.\nEls requisits necessaris perquè el menor es pugui incorporar al Val la pena són:\n* Que tingui entre 14 i 17 anys.\n* Que sigui el primer cop que és denunciat per aquest concepte.\n* En cas que el menor sigui reincident, es podrà acollir al Val la pena sempre que la data de la denúncia hagi estat efectuada abans de la implantació del programa.\n* Així mateix, caldrà fer la sol·licitud durant els quinze dies següents a la data de la denúncia.\nPenja un comentari Cancel·la les respostes\nArxiu Selecciona el mes novembre 2018 agost 2016 octubre 2015 juny 2015 maig 2015 febrer 2015 gener 2015\nSubscriu-te a la newsletter si vols rebre notificacions d’activitats o novetats relacionades amb la campanya: noticies, tallers, conferències, concursos, càstings, etc.


El govern de Badalona es compromet a construir l’escola Ventós Mir als terrenys de l’Estrella amb els diners transferits per la Generalitat :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\nL’institut Eugeni d’Ors acollirà a partir del curs vinent tres línies de batxillerat artístic\nL’EASD Pau Gargallo reduirà una línia de batxillerat mentre s’executen les actuacions necessàries en l’edifici\nEl govern de Badalona s’ha compromès a executar la construcció de l’escola Ventós Mir en els terrenys cedits de l’Estrella després d’haver acordat amb la Generalitat de Catalunya la transferència dels diners necessaris per afrontar aquesta obra. Aquest compromís s’ha refermat en una reunió que s’ha celebrat aquest matí a la seu dels Serveis Territorials d’Educació de les comarques de Barcelona en la que han participat l’alcalde de Badalona, Álex Pastor, el regidor d’Educació, Jordi Subirana, i la directora dels Serveis Territorials d'Educació a Barcelona Comarques, Montserrat Domingo i que s’havia convocat a causa de la preocupació per part de l’Ajuntament de Badalona de la situació de l’EASD Pau Gargallo.\nDesprés de la reunió, l’alcalde Pastor ha assegurat que “l'escola Ventós Mir es construirà en el solar de l'Estrella. Som conscients que la Generalitat té algunes reserves per fer-afrontar aquest projecte, però després de consultar-ho amb l'equip tècnic de l'Ajuntament hem pres la determinació que sigui el mateix consistori qui s'encarregui de fer les obres amb els diners de la Generalitat. La prioritat per nosaltres és que això es pugui realitzar al més aviat possible i donar resposta a tants anys de reivindicacions de l'escola Ventós Mir". Pastor ha explicat que “aquesta voluntat per part del govern municipal s’havia consensuat prèviament entre el regidor d’Eduació Jordi Subirana i el Director General de Centres Públics, Josep Gonzàlez-Cambray.\nDesprés d’aquesta reunió, s’han de tancar els detalls del conveni per tal de procedir a la realització del projecte i poder encarregar el projecte executiu per fer realitat la nova escola en els terrenys de l’Estrella (amb una superfície d’uns 5.200 m²).\nBatxillerat artístic als centres Pau Gargallo i Eugeni d’Ors\nDurant la reunió d’aquest matí s’ha tractat també la nova distribució de les línies de batxillerat artístic a Badalona. Actualment, l'Escola d'Art i Superior de Disseny Pau Gargallo, que té 3 línies de batxillerat artístic (arts plàstiques, imatge i disseny), necessita intervencions urgents per adequar-se a la normativa de riscos. Davant aquesta situació, Ajuntament i Generalitat han acordat que de les 3 línies que té el centre, una passi a l'Institut Eugeni d'Ors que a més, a partir del curs vinent, oferirà també dues línies més de batxillerat artístic. D’aquesta manera, l’Eugeni d’Ors es converteix en el primer centre de Catalunya que guanya dues línies artístiques en un mateix curs, oferint a partir del setembre un total de 3 línies de batxillerat artístic (una d’arts escèniques i dues d’arts plàstiques).\nUna vegada s’hagin enllestit les reformes de l’EASD Pau Gargallo, la línia que cedirà durant les obres es tornarà a oferir al centre i es treballarà per consolidar les dues noves línies creades a l'Eugeni d'Ors amb la voluntat que sigui un batxillerat artístic enfocat en les arts escèniques, la música i la dansa.\nSobre aquesta qüestió, l’alcalde Álex Pastor ha destacat que “en les nostres converses amb la Generalitat, com a govern, hem perseguit des del primer moment que no es perdin les línies que es comencen a oferir a l'Eugeni d'Ors, i això és el que s'ha pactat en aquesta reunió. D'aquesta manera, no només s'amplia l'oferta de batxillerat artístic a Badalona en un futur, sinó que tindrem més oferta i més repartida per la ciutat”.\nPer seguir treballant aquests temes i concretar els projectes, la setmana vinent es farà una reunió que comptarà amb la participació de representants de l’Ajuntament de Badalona, la Generalitat i les AMPAS de les implicades.


HATSHEPSUT: Perdre els papers\nEn sortir de casa reprodueixo els gestos que gairebé faig sempre. Mà a la butxaca dels pantalons per tocar les monedes, a les butxaques de la caçadora per assegurar que hi ha les claus de la moto, i a la butxaca interior per trobar el gruix de la cartera... És pla, no hi ha volum. Faig una ullada per l’habitació; aixeco llibres, miro a sota l’escriptori, moc la cadira... res. Canvio d’estança i remiro al dormitori i a l’habitació on juga la nena. A la cuina tampoc...\nA la feina, obro el calaix, la porta de l’armari. Vaig al bar on solc esmorzar. Torno a casa després de la feina. Res de res. Des d’internet miro els números del banc i no veig cap anomalia, segueix tot sota mínims... com sempre. Per si un cas, cancel•lo les targetes i penso que el DNI i el carnet de conduir em tocaran els nassos en haver de renovar-los.\nD’això ja han passat cinc dies i segueixo sent un “sense papers”. Condueixo i faig vida normal, si pot ser normal que la meva dona em tregui peles i me les passi. És divertit això de pidolar, com quan era xic: mama, dóna’m calés, si us plau...\nAquest cap de setmana no faré despeses i no em caldran diners. No obstant, agafaré el cotxe per moure’m i em podré permetre el luxe de prendre’m un vermutet. Dilluns, la realitat tornarà i hauré de passar pel tub; sóc un número més en aquesta societat, i així ha de ser. Per tant, el meu document identificatiu no trigarà a regenerar-se i, ben mirat, podria aprofitar per renovar el carnet de conduir.\nSi la cartera l’he perdut o me l’han fotut... tant és. El resultat, les accions, acaben sent les mateixes. El que no sabien els suposats lladres és que s’han equivocat de víctima. Hauran de fer-se’n amb una altra si volen treure rendiment al temps que hi han emprat.\nPublicat per Belart a les 0:33\nEtiquetes de comentaris: documentació, pèrdua


Espai: Aula 1 (80)\nProfessor/a: Lahjaouzi, Hanan\nTaller apte per a tots els nivells. Coneixerem expressions en anglès, mentre aprenem i millorem diferents conceptes teòrics i pràctics (gramaticals, de vocabulari, expressions, pronunciació ...).\nINFORMÀTICA INICIACIÓ- Primer contacte amb l' ordinador\nDijous de 16.00 a 17.30 h\nProfessor/a: Cànaves Navarro, Enric\nIntroducciò a la informàtica, aprendrem a utilitzar el ratolí, les carpetes i farem una petita introducció a Internet.\nFarem servir correu electrònic, processador de textos i fulls de càlcul i aprendrem a utilitzar algunes pagines de Internet.\nDel 29 d'abril de 2022 al 1 de juliol de 2022\nDescobreix les eines ofimàtiques que et proporciona el Libre Office, un programa gratuït a l’abast de tothom! Organitza: Xarxa sense gravetat


Biografia de Joan Miró | Fundació Joan Miró\nUn home arrelat a la seva terra, un artista de projecció internacional\nJoan Miró i Ferrà neix a Barcelona el 20 d'abril, al passatge del Crèdit, 4. El pare, Miquel Miró i Adzerias, fill d'un ferrer de Cornudella, és orfebre i rellotger; la mare, Dolors Ferrà i Oromí, és filla d'un ebenista de Palma de Mallorca.\nLa família Miró, 1902\nComença a anar a l'escola del carrer del Regomir, 13. Les classes de dibuix les fa amb un professor anomenat Civil.\nPrimers dibuixos conservats.\nAssisteix a l'Escola de Comerç de Barcelona i al mateix temps a l'Escola Superior d'Arts Industrials i Belles Arts (La Llotja), on va fins al 1910. Té de professors Modest Urgell i Josep Pascó.\nFa de comptable a la casa Dalmau i Oliveres, de Barcelona, especialitzada en drogueria i productes colonials. Participa per primera vegada en una exposició de retrats i dibuixos antics i moderns, organitzada per l'Ajuntament de Barcelona.\nInadaptació a la feina. Contreu la febre tifoide i passa la convalescència a Mont-roig, a la masia que acaben de comprar els seus pares.\nDecideix dedicar-se de ple a la pintura i s'inscriu a l'Escola d'Art de Francesc Galí, on va fins al 1915. Hi coincideix amb Joan Prats, Josep Francesc Ràfols, Enric Cristòfol Ricart i possiblement amb Josep Llorens Artigas, entre d'altres.\nS'inscriu al Cercle Artístic de Sant Lluc, on assisteix a sessions de model. Hi coincideix novament amb Joan Prats, amb qui consolida una gran amistat.\nConeix el marxant Josep Dalmau, que s'interessa per la seva obra. Conjuntament amb E.C. Ricart, lloga un taller al carrer de Sant Pere Més Baix, 51, de Barcelona, que comparteix fins al 1918.\nPer mitjà de Josep Dalmau, coneix probablement Maurice Raynal i Francis Picabia. S'interessa per la poesia i llegeix revistes d'avantguarda catalanes i franceses, com ara Nord-Sud, de Pierre Reverdy, i S/C, d'Albert Birot. Visita l'Exposition d'Art Français, a Barcelona.\nForma part de l'Agrupació Courbet, juntament amb Josep Llorens Artigas, J.F. Ràfols, E.C. Ricart, Rafael Sala, Francesc Domingo i Marià Espinal, tots ells alumnes de l'Escola Galí i del Cercle Artístic de Sant Lluc.\nPrimera exposició individual a les Galeries Dalmau de Barcelona.\nVa a París per primera vegada, on Josep Dalmau intenta organitzar-li una exposició. Visita Picasso.\nA París, des d'ara i fins al 1925, pot disposar del taller de Pablo Gargallo a la rue Blomet, 45, durant els mesos lectius. Passa la resta de l'any principalment a Mont-roig. Primera exposició individual a París, a la Galerie La Licorne, organitzada per Josep Dalmau. El prefaci del catàleg és de Maurice Raynal.\nA París viu i treballa a la rue Blomet, 45. Es relaciona amb André Masson, veí seu, i amb Roland Tual.\nA través de Masson coneix Michel Leiris i probablement Antonin Artaud, Robert Desnos, Jean Dubuffet, Paul Éluard, Marcel Jouhandeau, Georges Limbour, Raymond Queneau i Armand Salacrou. També coneix Ernest Hemingway, que li comprarà La masia, i Ezra Pound. A Mont-roig comença a pintar La terra llaurada, Paisatge català (el caçador) i Pastorale, que marcaran una nova trajectòria en la seva obra.\nAlguns poetes i escriptors d'avantguarda es reuneixen al taller de Masson, a la rue Blomet, 45. Durant aquest període els amics de Miró són Max Jacob, Michel Leiris, Georges Limbour, Benjamin Péret, Armand Salacrou i Roland Tual.\nPrimer encontre amb André Breton, que visita el taller de la rue Blomet. Primera exposició individual a la Galerie Pierre, de París.\nA París s'estableix en un nou taller a la rue Tourlaque, 22, a la Cité des Fusains. Té de veïns Max Ernst, Hans Arp i probablement Paul Éluard i Camille Goemans. Amb Max Ernst realitza els decorats i el vestuari del ballet Romeu i Julieta, per als Ballets Russos de Diàguilev.\nRealitza els primers collages-objectes titulats Ballarina espanyola. Viatja a Bèlgica i Holanda. A Mont-roig pinta els Interiors holandesos.\nTreballa en la sèrie coneguda amb el nom de Retrats imaginaris. Es casa amb Pilar Juncosa a Palma. S'instal·len a París, en un apartament de la rue François Mouton, 3.\nTreballa en una sèrie de pintures d'estil molt desigual. Segons ell, aquestes obres són un adéu, si més no temporal, a la pintura. Manifesta interès per treballar en altres mitjans d'expressió, com el baix relleu i l'escultura. Neix la seva única filla, Maria Dolors, a Barcelona. A Mont-roig realitza les primeres obres tridimensionals. Primera exposició individual als Estats Units, a la Valentine Gallery de Nova York.\nA Mont-roig comença una sèrie de pintures damunt paper Ingres i de pintures-objecte.\nFamília Miró, 1931\nA través de Joan Prats coneix Josep Lluís Sert. Decideix passar més temps a Barcelona. Viu i treballa a la casa familiar, al passatge del Crèdit, 4, fins al 1936. Treballa en una nova sèrie d'objectes. Fa el teló, l'escenografia, el vestuari i els objectes del ballet Jocs d'infants produït pels Ballets Russos de Montecarlo, amb música de Georges Bizet, llibret de Boris Kochno i coreografia de Léonide Massine. Primera exposició individual a la Pierre Matisse Gallery de Nova York.\nTreballa en una sèrie de divuit collages i a continuació en les pintures que en deriven. Edició del primer llibre amb aiguaforts, Enfances, de Georges Hugnet.\nSigna contracte amb Pierre Matisse, que el representarà als Estats Units.\nComença una sèrie de vint-i-set pintures damunt masonite. Va a París amb l'obra recent, que havia de ser exposada a Nova York. A causa de la guerra civil espanyola decideix quedar-se a París. La seva dona i la seva filla es reuneixen amb ell. Viuen a França fins al 1940.\nViu i treballa en un apartament del boulevard Auguste Blanqui, 98. Assisteix a sessions de model a l'Académie de la Grande Chaumière, on fa un gran nombre de dibuixos. Realitza una gran pintura mural, El segador (Pagès català en revolta), per al pavelló de la República Espanyola a l'Exposició Internacional de París, projectat per Josep Lluís Sert i Luis Lacasa.\nTreballa l'aiguafort i la punta seca amb Marcoussis i fa els tiratges als tallers de Roger Lacourière i Stanley W. Hayter.\nA l'estiu deixa París i lloga una casa, Clos des Sansonettes, a Varengeville-sur-Mer, Normandia, on s'està fins al maig de 1940.\nEl mes de gener comença una sèrie de 23 aiguades, que continua a Palma i acaba a Mont-roig el setembre de 1941. Aquesta sèrie serà coneguda més endavant amb el nom de Constel·lacions. A final de maig l'exèrcit alemany bombardeja Normandia i Miró decideix tornar a Espanya amb la família. S'instal·la a Palma.\nPrimera gran retrospectiva al Museum of Modern Art de Nova York. L'organització i el catàleg són de James Johnson Sweeney.\nContinua treballant exclusivament en obres damunt paper. Torna a Barcelona i s'instal·la al passatge del Crèdit, 4.\nContinua treballant en obres damunt paper, amb una sola excepció coneguda, Pintura amb marc modernista, de la col·lecció Prats.\nFa els primers treballs de ceràmica, aprofitant el material d'una fornada defectuosa feta el 1941 per Josep Llorens Artigas. Tots dos comencen d'aquesta manera una primera etapa de col·laboració, que s'estén fins al 1947.\nS'edita la sèrie de cinquanta litografies seves coneguda amb el nom de Sèrie Barcelona, sota els auspicis de Joan Prats. Torna a la pintura damunt tela, que pràcticament havia abandonat des de l'any 1939.\nTreballa en diverses sèries de grans pintures.\nFa les primeres escultures en bronze.\nVa per primera vegada als Estats Units, on ha de fer una pintura mural per a la Gourmet Room del Terrace Plaza Hotel de Cincinnati. Durant l'estada a Nova York freqüenta el taller de Stanley W. Hayter, Atelier 17, on aprofundeix en les tècniques del gravat. Participa en l'exposició Le Surréalisme en 1947: Exposition Internationale du Surréalisme, a la Galerie Maeght de París, organitzada per André Breton i Marcel Duchamp.\nPrimera exposició individual a la Galerie Maeght de París. Aimé Maeght és el seu nou representant a França.\nAquest any i el següent alterna dos tipus de pintura, l'una més reflexiva i l'altra més gestual i impulsiva. Instal·lat a Barcelona, va sovint a París, també els anys següents, viatges que aprofita per fer obra gràfica. Treballa a la impremta Mourlot (litografia) i a l'Atelier Lacourière (gravat). L'activitat en el camp de la ceràmica i l'escultura és també cada cop més intensa. Exposició a les Galerías Layetanas de Barcelona, patrocinada per Cobalto 49.\nS'està a Barcelona. Viu i treballa al passatge del Crèdit, 4, fins a la tardor; aleshores se'n va a viure a un apartament del carrer de Folgueroles, 9, on també treballa, tot i que manté el taller del passatge del Crèdit. Comença a treballar en la pintura mural del menjador de Harkness Commons, a la Harvard University, encarregada per Walter Gropius i que acaba l'any següent.\nA Mont-roig treballa l'escultura en un taller que s'ha fet construir al mas.\nVa per segona vegada als Estats Units.\nComença una nova etapa de col·laboració amb Josep Llorens Artigas a Gallifa. En dos anys fan més de 200 peces de ceràmica.\nFa una sèrie de pintures damunt cartó i deixa la pintura fins al 1959. Continua treballant en ceràmica i obra gràfica.\nVen el pis del passatge del Crèdit i es trasllada definitivament a Palma, on s'ha fet construir una casa i un taller dissenyat per Josep Lluís Sert.\nInauguració dels dos murals de la UNESCO, a París. El projecte rep el Guggenheim International Award.\nTreballa amb Josep Llorens Artigas en el mural de ceràmica per a Harkness Commons, a la Universitat de Harvard.\nSurt publicada la gran monografia de Miró, escrita per Jacques Dupin.\nRetrospectiva al Musée National d'Art Moderne de París.\nInauguració de la Fondation Maeght, obra de Josep Lluís Sert, i del Laberint, amb escultures de Miró i ceràmiques de Miró i Artigas, a Saint-Paul-de-Vence.\nFa les primeres escultures monumentals de bronze, Ocell solar i Ocell lunar. Exposició retrospectiva al Museu Nacional d'Art de Tòquio. Va al Japó per primera vegada. Hi coneix el poeta Shuzo Takiguchi, autor de la primera monografia sobre Miró.\nInstal·lació d'un mural de ceràmica, fet en col·laboració amb Josep Llorens Artigas, al Solommon R. Guggenheim Museum de Nova York. Li concedeixen el Carnegie International Grand Prize de pintura.\nDarrer viatge als Estats Units. És nomenat doctor honoris causa per la Universitat de Harvard. Exposicions retrospectives a la Fondation Maeght, de Saint-Paul-de-Vence, i a l'Antic Hospital de la Santa Creu, de Barcelona, patrocinada per l'Ajuntament.\nExposició Miró otro, al Col·legi d'Arquitectes de Barcelona. Amb aquest motiu, pinta els vidres de la façana de l'edifici (acció efímera que desapareix en acabar l'exposició).\nMural de ceràmica i pintura mural per al Pavelló del Riure, promogut per les companyies japoneses del gas a l'Exposició Internacional d'Osaka. Conjuntament amb Artigas, fa un mural de ceràmica monumental per a l'aeroport de Barcelona.\nQueda legalment constituïda la Fundació Joan Miró, Centre d'Estudis d'Art Contemporani, de Barcelona. Josep Lluís Sert es fa càrrec del projecte arquitectònic.\nLa Fundació Joan Miró, Centre d'Estudis d'Art Contemporani, de Barcelona, obre al públic. Exposa una àmplia selecció de pintures, escultures, sobreteixims i obra gràfica del seu fons inicial.\nQueda instal·lat el paviment de ceràmica al Pla de l'Os, a la Rambla de Barcelona. Inauguració oficial de la Fundació Joan Miró de Barcelona amb una exposició de dibuixos seleccionats del fons donat per l'artista.\nAmb la col·laboració de Josep Royo, fa un tapís monumental per a la National Gallery de Washington DC i comença el que es troba a la Fundació Joan Miró. Pinta el material escènic per a Mori el Merma, ajudat pels actors del Teatre de la Claca.\nExposició retrospectiva al Museo Español de Arte Contemporáneo de Madrid, organitzada en col·laboració amb la Fundació Joan Miró de Barcelona. Estrena de Mori el Merma al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, presentat per la companyia Teatre de la Claca, amb ninots, màscares i decorats pintats per Joan Miró. Inauguració de l'escultura monumental Parella d'enamorats dels jocs de flors d'ametllers, al barri de La Défense de París.\nInauguració dels vitralls de la Fondation Maeght, fets en col·laboració amb Charles Marcq, amb qui també fa uns vitralls per a la Capella Reial de Saint-Frambourg, Fundació Cziffra, de Senlis. És nomenat doctor honoris causa per la Universitat de Barcelona.\nEl rei Joan Carles I li lliura la Medalla d'Or de les Belles Arts de l'Estat espanyol.\nInauguració de l'escultura monumental coneguda amb el nom de Miss Chicago, a la Brunswick Plaza de Chicago.\nInstal·lació de l'escultura monumental Dona i ocell al parc Joan Miró de Barcelona, espai que abans ocupava l'antic escorxador.\nDiversos actes i exposicions arreu per festejar el norantè aniversari de Miró. Exposicions Joan Miró: A Ninetieth-Birthday Tribute, al Museum of Modern Art de Nova York, i Joan Miró: anys 20. Mutació de la realitat, a la Fundació Joan Miró de Barcelona. Inauguració d'una escultura monumental al pati de l'Ajuntament de Barcelona. El 25 de desembre Joan Miró mor a Palma. És enterrat al cementiri de Montjuïc de Barcelona.\nJoan Miró neix a Barcelona el 1893, però els seus paisatges emocionals, els que el formaran com a persona i artista, són sobretot Mont-roig, París, Mallorca i més tard Nova York i el Japó. Mont-roig, una petita població de la comarca del Baix Camp, serà el contrapunt de l’agitació intel·lectual que viu a París als anys vint al costat dels poetes surrealistes, i de l’estímul de l’expressionisme abstracte que descobreix a Nova York als anys quaranta. Més endavant, en plena Segona Guerra Mundial, Joan Miró deixarà l’exili a França i s’instal·larà a Palma de Mallorca, espai de refugi i de treball, on el seu amic Josep Lluís Sert dissenyarà el taller que sempre havia somiat.\nL’arrelament al paisatge de Mont-roig primer i al de Mallorca després serà determinant en la seva obra. El vincle amb la terra i l’interès pels objectes quotidians i per l’entorn natural seran el rerefons d’algunes de les seves investigacions tècniques i formals. Miró fuig de l’academicisme, a la cerca constant d’una obra global i pura, no adscrita a cap moviment determinat. Contingut en les maneres i en les manifestacions públiques, és a través del fet plàstic on Joan Miró mostra la seva rebel·lia i una gran sensibilitat pels esdeveniments polítics i socials que l’envolten. Aquest contrast de forces és el que el portarà a crear un llenguatge únic i personalíssim que el situa com un dels artistes més influents del segle XX.\nDescobreix El llarg viatge de Joan Miró, una biografia sobre Joan Miró il·lustrada per Marta Altés i amb textos de Gemma Gallardo.


GORI LÓPEZ, ES CONVERTEIX EN NOU JUGADOR DE LA SD FORMENTERA | Sports de ca Nostra\nGORI LÓPEZ, ES CONVERTEIX EN NOU JUGADOR DE LA SD FORMENTERA\nEscrito por lorenzo el 01/03/18 • En la Categoría Fútbol de 2B\nDes de la SD Formentera fem oficial el fitxatge de Gregorio “Gori” López Teruel (Palma de Mallorca 31/10/1998), jugador que actualment es trobava sense equip. Des de principis del mes de febrer, el futbolista ha estat a prova en els entrenaments de l’Atlètic Balears però finalment no ha entrat en el projecte de Manix Mandiola.\nGori López, és un migcampista de 19 anys amb una alçada d’1,77 m i 65 kg de pes. A pesar de la seva joventut, té experiència en el món del futbol i ha arribat a debutar com a internacional amb la selecció espanyola Sub-16.\nLes seves primeres passes en aquest esport varen ser amb el Platges de Calvià (2004-2006). Posteriorment, va fitxar per la Penya Arrabal on hi va jugar fins l’any 2010.\nLa qualitat de Gori López va cridar l’atenció de grans clubs i el primer a fer-se amb ell va ser el RCD Mallorca en l’any 2010. El migcampista es va formar com a futbolista en les categories inferiors de l’equip vermellenc i l’any 2013 va fer el salt al Reial Madrid.\nAl club de Valdebebas hi va estar quatre temporades i va jugar amb:\n• Cadet A (2013-2014)\n• Juvenil C (2014-2015)\n• Juvenil B (2015-2016)\n• Juvenil A (2016-2017)\nAl final de la temporada anterior, 2016/17, Gori López va quedar sense equip. Va iniciar la temporada actual 2017/18 amb el filial de l’Osasuna, però finalment no va fitxar pel club navarrès.\nAra, ha sortit la possibilitat de venir a Formentera i el jugador mallorquí ha decidit sumar-se al projecte esportiu de la SD Formentera per aconseguir la permanència a Segona Divisió B. Gori López, s’incorporarà a la disciplina del club, demà, dijous 1 de març, i participarà de l’entrenament amb el seus nous companys.\nUn fitxatge de gran qualitat que li desitgem molta sort en el nostre club.\nBenvingut a Formentera, Gori!


EL BLOG DE L'HOSPI | #2BG3 + Hospi + #FutboLH: Futbol Base | Resum, 11 i 12 d'abril\nJa és una realitat. Des de minuts abans de les 4 de la tarda de dissabte que el Cadet B del Centre d'Esports l'Hospitalet ja és, matemàticament, campió de Lliga del grup 3 de Primera Cadet. Els nois de Javier Jové van haver de patir de valent, probablement molt més del que haurien pensat en un primer instant, per celebrar el títol de Lliga en un partit molt tens al camp del Turó Peira. Els barcelonins van mostrar-se intensos al llarg dels 80 minuts i van avançar-se al primer temps amb un gol de vaselina de Raúl Torres i, fins i tot, haurien pogut ampliar la distància abans de marxar al descans. Després de 22 victòries en 22 jornades, l'Hospi havia de reaccionar per remuntar un partit que s'havia posat coll amunt, però un inici brillant del segon temps va fer-ho possible. Els riberencs van rondar un gol que va acabar arribant gràcies a una rematada de Pau Solsona. I quatre minuts després, l'explosió: Xavi Torres desviava un xut llunyà de Vini i establia el que seria 1-2 definitiu. 20 minuts després, jugadors, tècnic i familiars celebraven un títol més que merescut, el primer de la temporada al Futbol Base de l'Hospi. Tot seguit, podeu veure un petit vídeo d'aquesta celebració, posterior a un partit que vau poder seguir en directe mitjançant #HospiLive.\nSens dubte, va ser la nota destacada d'una jornada que encara té dos partits pendents: l'Infantil B rebrà demà (19:45, Estadi) la PB Anguera i l'Infantil A visitarà Llefià a finals de mes. Cap empat i un balanç de vuit victòries i deu derrotes riberenques. Sens dubte, la gran notícia va ser el triomf del Juvenil A de l'Hospi al camp d'un dels grans, el Barcelona B. Victòria per 2-3 que serveix per alimentar les opcions de permanència dels nois de Jordi Galera. Gols de Marc Casares (2) i Iván Valero que apropen els riberencs a Mataró, Mollet i Reus, equips que a dia d'avui se salvarien. Per la seva banda, el Cadet A d'Álex Moral, que debutava a la banqueta en substitució de David Sánchez, s'imposava per 3-1 al Sant Andreu B i continuen en cinquena posició.Més àmplia va ser la victòria del Benjamí C de Rubén Díaz al derbi hospitalenc davant del Can Buxeres B. Gols d'Italo (2), Izan (2), Joel (2) i Adrià per definir un 1-7 final que venjava la derrota de la primera volta a l'Annex.\nFinalment, els dos altres equips del Futbol Base de l'Hospi que tenen clares aspiracions de guanyar la Lliga van treure endavant els seus partits. Especialment meritori va ser el triomf de l'Infantil C, que derrotava el Sant Andreu C per 1-3 al Narcís Sala i deixa els quadribarrats a nou punts de distància. Els de David Méndez continuen líders amb 61 punts, empatats amb el Júpiter, gràcies als gols d'Aleix, Roger i Dani Ramírez. Per la seva banda, l'Aleví E va golejar el Singuerlín per 2-5 i va sumar el seu 17è triomf consecutiu amb un protagonista indiscutible: Joel Ruiz va fer els cinc gols dels riberencs, líders amb 55 punts i que avantatgen el Can Buxeres B, segon, en 8 punts i la Montañesa B, tercera amb un partit pendent, en 10 unitats.


Badanotis :: Badalona celebra el segon cap de setmana de la Festa Medieval, centrada en el món dels pirates\nBadalona celebra el segon cap de setmana de la Festa Medieval, centrada en el món dels pirates\nEls dies 11, 12 i 13 d’abril hi haurà desembarcament i atacs de pirates als barris de Canyadó, Dalt de la Vila i Centre\nRedacción/ Vídeo: CB - 09/04/2014 05:16\nVídeo del 2013 AQUÍ Programació 2014 sencera AQUÍ\nBadalona celebra el segon cap de setmana de la Festa Medieval, centrada enguany en el món dels pirates. Després que el passeig marítim i el Port acollissin aquest passat cap de setmana una batalla naval i una gresca pirata, la Festa continua els propers dies 11, 12 i 13 d'abril amb un desembarcament i atacs de pirates, entre altres activitats, que es faran als barris de Canyadó, Dalt de la Vila i Centre.\nA les 19.30 hores se celebrarà l'arribada d'una comitiva de nobles a la plaça de Font i Cussó del barri de Dalt de la Vila. Els nobles hauran sortit una hora abans de la Rambla de Badalona, davant del monument a Roca i Pi.\nA prop d'aquest espai, a la plaça de la Baixadeta, s'establirà un mercat medieval que serà l'escenari a partir de les 20.30 hores, del dissabte 12 d'abril, d'un atac pirata, la cremada de la masia de Can Canyadó i les actuacions de diversos grups dins la Nit dels Pirates. A més durant la jornada se celebraran tallers infantils i juvenils, danses medievals i del ventre i concerts de música medieval i de cant coral, entre altres.\nLa festa acabarà el diumenge 13 d'abril, a les 12 hores, amb un pacte de pau i torneig medieval i a les 18.30 hores, amb un espectacle de màgia medieval a càrrec d'Enric Magoo.\nProgramació 2014 sencera AQUÍ