Violenciés de gènere - L'Alternativa\n25N dia que de fa anys s’omplen els carrers dels pobles i ciutats amb un objectiu comú: acabar amb les violències de gènere.\nDia que de fa anys recorda una xifra. Una xifra de les morts d’aquell any. Una xifra només. Una xifra que si li posem noms, edats, llocs o famílies esdevé demolidora. Però només una xifra que queda molt bonica en les pancartes i en els titulars de la premsa, perquè és només un número, una estadística més.\nDia que fa anys ens recorda que violència de gènere no són només les xifres, aquesta és només la punta d’un iceberg, i la punta és lo pitjor, lo menys tolerable, que és lo que la nostra societat pot entendre i pair.\nDia que fa anys ens recorda que no és normal tot el que hi ha en aquest iceberg.\nI és un dia per recordar que no sempre hi ha hagut un dia. Per recordar que han estat totalment normals i acceptades les violències de gènere, formen part de la nostra societat. I vulguem o no la normalització de les violències per raó de gènere estan presents en els nostres cossos.\nEstan presents en la noia que el seu company li mira el mòbil per comprovar que no parli amb altres nois, i que fins i tot un dia li va posar una aplicació al mòbil per saber on està en cada moment perquè així està segur que no va amb altres.\nEstan presents també, en la senyora que de jove, recent casada, buscava refugi en les tasques de la llar, tot cuinant pels seus fills i el seu home, o en els passejos que feia sola pel seu poble per escapar-se així unes estones del seu home, a qui ara mira assegut al sofà mentre li continua fent el dinar.\nEstan presents en la noia que un dia esperava a la parada del bus i un noi se li va posar al costat i va començar a parlar amb ella, molt simpàtic ell, però es va girar la cosa i va començar a tocar-se al seu costat. Ella no ha tornat a una parada de bus.\nEstan presents en la nena que veu el seu pare arribar borratxo a casa i que des de la porta de l’habitació sent els crits i cops al menjador de casa seva.\nEstan presents en la noia que per festa Major es va liar amb un noi més gran, a qui totes les seves amigues van animar a fer-ho, però ella no volia.\nEstan presents en la noia que decideix anar al psicòleg anys després perquè no sap com gaudir del sexe amb el seu nou company, li fa mal, i té malsons i té ansietat contínuament. Tot li recorda al que li va fer el seu ex, en com ell la va forçar, en els dies que tenia dependència d’ell i el necessitava per sentir-se bé i en el mal que li feia sempre que quedaven, però sempre el perdonava. Ara, anys després, encara ha de pair les seqüeles.\nO estan presents en aquella noia que encara li surten pèls a la cara tot i les hormones i que s’asseu en un banc allunyat per descansar de les mirades desaprovadores de la gent del carrer, i un home se li acosta i li ofereix diners a canvi d’alguna cosa.\nI també estan presents en aquella senyora que espera que els seus fills es facin grans perquè la perdonin de no haver estat capaç de separar-se del seu pare. I en el dinar familiar en què la teva tieta porta ulleres de sol i tot el cos tapat, però ningú diu res. I en la classe de català que un company de la teva classe ha dit puta a la professora perquè la suspès. I en la festa en què aquell noi no parava de mirar-te bavosament i no sabies com treure-te’l de sobre. I en aquella foto que ha penjat la teva amiga a l’Instagram que ha tingut tants likes i comentaris, en què sexualitza el seu cos.\nEstan presents en tu que llegeixes aquest text, estan integrades en la teva manera de relacionar-te i en com normalitzes comentaris i actes innormalitzables. Com normalitzes que el teu pare et digui que la teva germana petita no pot sortir així vestida al carrer, i la teva mare faci que el teu germà hagi de ser menys femení perquè ha de ser “l’home de la casa”. Com li dius a la teva amiga que és normal que el seu nòvio no l’estimi si no fa el què li ha demanat, no era tan greu, penses. Com has anat al concert d’aquell grup tan guai que tothom sap que el cantant va abusar de noies aprofitant-se de la seva figura pública. I en com vigiles com vesteixes i els llocs en què passes per por al què pugui passar.\nLes violències de gènere formen part de nosaltres, i comencen en el moment que diem als infants com han de ser si són nen o nena, com les nenes són i han de ser fràgils princeses i els nens són i han de ser forts cavallers, i no deixem que les diversitats sorgeixin a la llum. Les violències de gènere estructuren la nostra societat, i ens diuen a quin lloc hem de situar-nos. Abans eren normals els cops, els crits i la violència dins les parelles, ara no. Però segueix sent normalitzada la dependència, el control, situacions violentes pel carrer, les pors, les relacions tòxiques, el fet de prioritzar la parella i deixar a banda els amics, la cultura masclista dels videoclips, les pel·lícules i sèries, el porno dirigit únicament als homes, el futbol, baralles, lluites, espais de masculinitat hegemònica dirigits als machitos, el masclisme en les xarxes socials, els rols de gènere, etcètera.\nAixí que tots som masclistes d’alguna manera, i tots formem part de les violències masclistes, les patim i vivim. Són més que una xifra i comencen en les petites coses. Si volem que no acabin en una xifra cal canviar més coses que només visibilitzar. Cal desaprendre.


Sistema és un centre creat per la Dra. Dámaris Muñoz i Victoria Compañ que sorgeix amb el propòsit de consolidar un equip d’atenció psicològica individual, familiar i de parella, de formació a professionals i de recerca en l’àmbit de la psicologia clínica i de la salut. Les uneix una llarga trajectòria en aquestes àrees on la seva principal filosofia de treball es centra en integrar l’orientació constructivista i sistèmica. És a dir, comprendre la particularitat de cada persona des de la seva pròpia perspectiva, el significat de les seves vivències, la relació amb el seu context i les pautes d’interacció que estableix.\nEls elements bàsics que guien el treball en Sistema són la confiança en els recursos i experiències vitals de les persones i les famílies, la seva capacitat de canvi i el maneig de les dificultats a partir de les fortaleses, emmarcant-lo des d’una visió integral. Es presta atenció a la constant interacció no solament en els vincles relacionals que el subjecte estableix amb la seva família, parella, amics, etc. Sinó també en la relació que s’estableix entre el cos i la ment. Sobre aquest darrer aspecte, la salut es concebuda com un procés en el que interactuen constantment elements físics, socials i psicològics. Per aquest motiu, des de Sistema es fomenta el treball interdisciplinari on professionals de diferents especialitats aporten una visió més complerta i integradora.\nL’equip de Sistema està en constant moviment promovent una major eficàcia dels tractaments psicoterapèutic mitjançant la formació i l'entrenament a professionals, així com a través de la divulgació científica.


Ofici de lector: de gener 2011\nPublicat per Senyals de fum a 13:44 1 comentari:\nÉs un plaer haver de parlar del llibre d'un amic, i més si això comporta glossar una novetat estricta, una submissió -voluntària i joiosa- als nous imperatius tecnològics. Josep Lluís Abad, el poeta de la Vilavella, l'ànima de l'Espai Claudàtor, ha publicat (¿encara en podrem dir així?) un nou poemari, però aquesta vegada ho ha fet en format únicament digital. L'amor, que així es diu el llibre de versos, és un conjunt de poemes clàssics, haikús i tankes que només podem trobar a la xarxa. No té virtualitat matèrica, ni corresponent en paper. Fart dels premis i d'anar a pidolar a les editorials (que sempre responen el mateix: només es poden publicar els poemaris que hagen estat guardonats en algun premi), Josep Lluís ha tirat pel carrer d'enmig. Ha decidit, però, innovar. No hi ha massa llibres electrònics, encara. L'amor n'és un d'ells. Ve a sumar-se així a l'ampla autovia del futur, mentre els qui encara fem llibres impresos el veiem passar amb enveja. I és així com ens entra, de sobte, una nostàlgia inconcreta i estúpida.\nDiu Marisol González, en el pròleg de l'opuscle, que aquest és el llibre "més sorprenent" i també "més profund" d'Abad. Alhora, insinua que aquest és "un llibre escrit per un home que es considera feliç". Estic d'acord amb la primera apreciació, però no amb la segona. Ja va explicar el savi Fuster que "un home feliç no sent necessitat d'expressar-se". La felicitat és una meuca elusiva -o potser al·lusiva- que no deixa treballar. Per a cercar l'expressió -l'expressió bella i perfecta- cal alguna dosi d'infelicitat en vena, alguna insatisfacció més o menys profunda, certa mena d'inadequació entre nosaltres i el món. D'aquest décalage naix la poesia de Josep Lluís Abad. I, si té algun valor, és precisament aquest.\nExplica l'autor en el postfaci que la "inspiració" per a dur a terme el seu projecte li vingué de la lectura del poemari L'odi(2005) del versaire d'Alzira Josep Ballester. És una excusa tan bona com qualsevol altra. Tots dos, Ballester i Abad, em sembla que han sigut lectors amatents d'un vell títol meu, Física dels límits (2001). A partir de tot això, Josep Lluís Abad ha dut a terme una prospecció lírica de molt bona factura, que mereixeria recaptar bona cosa de lectors.\nEl poeta té un anhel de veritat i de sinceritat que bolca a les seues creacions. El seu lema?: "Veure'ns a través del cristall sense cap altra purpurina que la sola carn". Per a aquest despullament íntim, cal un suprem esforç, un esforç tel·lúric: "Fins on puga, em buidaré del silenci de les pedres". És així com l'ausiasmarquià "la carn vol carn" (que tan emocionava Vicent Andrés Estellés) es converteix, en un intel·ligent joc de paraules, en "el vol carn vol, el meu cor canta". I tot això és L'amor. Si n'haguera de destacar alguna cosa més, citaria la perfecció del poema "Els qui emmudeixen, venuts..." i la rara precisió intertextual d'aquesta tanka:\n-com el sol en la vinya-\nEscrit en una ipod, publicat en un blog, L'amor és un bell poemari per al nostre present. No us oblideu de llegir-lo.\nPublicat per Senyals de fum a 10:28 1 comentari:\nAl periòdic L-El Mercantil Valenciano publique avui un article adreçat a l'AVL que pot ser del vostre interés. Reproduiré ací la seua versió completa, ja que és un tema -crec- suficientment important com perquè tots hi reflexionem. Vostra és ara la paraula.\nCarta oberta a l’Acadèmia Valenciana de la Llengua\nEstimats amics i col·legues acadèmics: més d’una dècada després de la creació de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) i a cinc anys del Dictamen sobre els principis i criteris per a la defensa de la denominació i l'entitat del valencià, crec que seria el moment oportú, per part vostra, d’aturar-vos un moment al camí i fer una reflexió sobre què està aconseguint la vostra política.\nNo sóc jo, precisament, un radical essencialista en termes de llengua –ni en termes de res, substancialment. Sí que em considere, però, com tants valencians ben nascuts, fondament preocupat per la situació del valencià i, sobretot, pel seu futur. En el vostre ja famós Dictamen –suara citat- vau exposar clarament que “valencià i català són dos denominacions de la mateixa llengua”, i ho vau publicar, per primera vegada, al Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV, núm. 4983, 12-04-2005, pp. 12.114-12.147). Naturalment, en tot aquest temps el Partit Popular, hegemònic al nostre país, no s’hi ha sentit al·ludit, però no és aquest el major problema (la cabra avesada a saltar, salta i saltarà). El que és autènticament preocupant és el fet que s’ha instal·lat, a nivell oficial, a la nostra societat, el costum de considerar “valencià” i “català” dos idiomes –a la pràctica- diferents. No empíricament, és clar (cosa impossible per indemostrable), sinó com un trist i ineluctable fet consumat. I amb el vostre silenci, que és el més greu.\nVos en posaré alguns exemples trobats molt fàcilment en la vida diària. La factura d’Iberdrola, sense anar més lluny, ofereix, com tantes altres empreses públiques espanyoles, la possibilitat de ser emesa en “valencià” o en “català”, entre altres “llengües”. Naturalment, les paraules que s’hi inclouen en ambdues versions són substancialment les mateixes (ja que no es pot canviar el contingut, només l’embolcall), però casualment, quan s’afegeixen missatges com “Apunte’s a la factura electrònica d’Iberdrola i gaudisca, a més, d’altres avantatges”, en la versió “catalana” el rètol en qüestió queda com segueix: “Apunti’s a la factura electrònica d’Iberdrola i gaudeixi, a més, d’altres avantatges”. Precisament per evitar les subjectivitats inherents al subjuntiu (valga la redundància), els millors gramàtics de la nostra “llengua compartida” havien considerat sempre que, en casos com l’anterior, era preferible l’ús de l’imperatiu: “Apunteu-vos a la factura electrònica i gaudiu, a més, d’altres avantatges”. ¿On és la veu autoritzada de l’AVL exigint a aquestes empreses sotmeses (cal suposar) a l’imperi de la llei una redacció comuna per al català-valencià (i no dues, una per cada cantó)?\nLa cosa, que en el cas d’Iberdrola és simplement ridícula, voreja el patetisme en altres exemples recents. Fa molt poc, el portal de servicis en internet de les caixes rurals valencianes, Ruralvia, ha oferit als seus usuaris la possibilitat de consultar la web en diferents modalitats idiomàtiques. La selecció d’idioma s’activa amb el vincle “Accés a usuaris”. Fins a ací tot normal, però és que en aquest Accés trobem dues possibilitats per al nostre idioma: s’entra al “català” amb una senyera sense blau i al “valencià” amb una amb blau. A dins, trobem que el “català” opta per les fórmules unitàries recomanables (“No introduïu coordenades de signatura per a la consulta de saldo...”) i el “valencià” s’aferra al subjuntiu (“No introduïsca...”) amb l’obvi resultat divergent. El cas més extrem dels al·ludits, però, el podem trobar en la política lingüística d’una entitat completament pública, Correos. L’organisme postal té a la venda elements de paqueteria –Caixa Verda i Sobre Verd- on trobem aquest text en “català”: “Al comprar aquesta caixa col·laboreu amb dos cèntims d’€ per a la plantació d’arbres”. Però en “valencià” –¡agafeu-vos!- va com segueix: “Amb la compra d’esta caixa col·laboreu amb dos cèntims de € per a la plantació d’arbres”. Ara ja sabem, doncs, que “Al comprar” és català i “Amb la compra” és valencià...\nTot això, naturalment, es podria solucionar amb bona voluntat i una orientació positiva i activa –que és el que es troba a faltar- per part de l’AVL. Al capdavall, organismes com la CAM (Caja del Mediterráneo) han optat per solucions de sentit molt comú: en l’opció per a seleccionar idioma simplement han col·locat, per al nostre, la paraula “Benvingut”. I el qui no ho entenga és ja perquè no en té la més mínima capacitat.\nEn resum, doncs, estem vivint l’estranya situació que, a pesar que l’AVL (l’únic organisme amb potestat per a dictaminar, segons l’Estatut, en matèria lingüística) ha deixat ben clara la unitat de la llengua catalanovalenciana, importants entitats que operen al nostre país han optat, a la pràctica, per una via secessionista. ¿No hi té res a dir l’AVL? Ja em disculpareu, amics i col·legues acadèmics, però potser quan eixiu del vostre son senatorial ja serà massa tard. ¿No creieu oportú començar a treballar-hi des d’ara mateix? No vindria malament que vos féreu aquest bon propòsit per a l’any nou.\nPublicat per Senyals de fum a 18:13 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Acadèmia Valenciana de la Llengua\nTítol: El cementiri de Praga\nVaig llegir al seu moment El nom de la rosa, i supose que em va agradar. Ho he de suposar, perquè la memòria no me n'ha guardat cap registre que ara puga activar. La memòria és una senyora molt puta, ja ho podem ben dir. Jo era jove llavors, El nom de la rosa era la sensació literària del moment i Umberto Eco un autor que coneixia bé, estudiant inquiet com també era. La vaig mamprendre, doncs, i ja està. Després vingué la pel·lícula de Jean-Jacques Annaud, que es fa realment agradable de veure, i la història quedà fixada.\nNo havia tornat a llegir res més de l'Eco novel·lista fins que em va caure a les mans El cementiri de Praga. Per algun motiu inaprehensible -el títol, els retalls captats de la trama o què sé jo-, vaig pensar que podia ser una bona oportunitat per a reconciliar-me amb una obra abandonada. El cementeri a què fa al·lusió el llibre, a més, és un lloc peculiar que conec bé, i Praga és el meu amor urbà de tota la vida. Eren massa bons motius com per no donar una oportunitat al savi alessandrí.\nLa cosa no comença malament. Se'ns presenta Simone Simonini, un piemontés que viu a París. Les primeres pàgines són delicioses: una llarga diatriba contra tot i contra tots: els jueus, els alemanys, els francesos, els piemontesos, els capellans, les dones... El lema de Simonini: "Odi ergo sum". Ací i allà la narració es salpebra amb algunes frases contundents, perfectament redones: "Els homes no fan mai el mal de manera tan completa i entusiasta com quan ho fan per convicció religiosa".\nDesprés de l'obertura, però, la cosa decau. El narrador, que pretén ser minuscient (és a dir, manejant menys informació que el propi lector), s'involucra en un joc d'espills a propòsit de l'autèntica identitat de Simonini, que comparteix amb un tal abat Dalla Piccola. Coneix un tal doctor Froïde (sic), a qui proporcionarà el seu gran vici: la cocaïna. L'austríac li parla de les seues intuïcions a propòsit de la "talking cure". Simonini només pensa que, amb la droga que li està proporcionant, ajudarà a "enverinar un jueu"....\nEstimulat per aquest encontre el piemontés es posa a rememorar la seua vida, a veure què pot traure'n en clar. Compareix el seu avi, que li explicava fantasioses històries sobre els jueus, com ara que eren els inductors de totes les sectes anticristianes, incloent-hi els francmaçons i els il·lustrats. A poc a poc, el llibre ens va introduint en l'atmosfera de complot universal de la segona meitat del segle XIX, on els maçons, els jueus, els jesuïtes, els il·lustrats o els comunistes eren aprofitats pels seus enemics per a atribuir-los plans delirants de conquesta del món.\n¿Interessant? Relativament -i és la meua impressió, no cal dir-ho. Fa anys que ja no patisc per deixar un llibre -una novel·la- sense haver-lo conclòs. El cementiri de Praga s'ha acabat per a mi a la pàgina 221. No dic que no siga un text ben escrit, amb un meritori treball de construcció narrativa. La força extraordinària de les trenta primeres pàgines no la tornava a trobar, però. I el temps és or. I la vida és curta. En fi...


Torre de la Fonteta - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 21′ 26″ N, 0° 01′ 21″ E / 40.357334°N,0.022481°E / 40.357334; 0.022481\nLa Torre de la Fonteta.\nLa Torre de la Fonteta, anomenada també la Torre o Torre dels Blanco, és un Bé d'Interès Cultural, amb anotació ministerial R-I-51-0010970, i data d’anotació 28 de gener de 2003. Se situa al carrer Sant Pau número 9 del municipi d'Albocàsser, a la comarca de l'Alt Maestrat, uns cinquanta metres de la muralla del castell, edifici que sembla vigilar i protegir, a més de fer-ho a les terres adjacents, en aquesta entrada a la Ciudad pel camí antic de València.\nEs considera que el nom de Torre de la Fonteta és degut a situar-se a uns dos-cents metres d'una font, que es troba al camí antic de València. Per la seva banda, el cridar Torre dels Blanco té el seu origen en ser aquest el nom de l'última família propietària de la torre.\nAmb anterioritat, la torre va pertànyer a la família Fuster, la qual va tenir alguns membres rellevants, com l'Arquebisbe de Sacer, En Gaspar Fuster i Vidal; En Manuel Fuster Membrado, cosí germà de l'arquebisbe En Gaspar i En Ramon de Pedro i Fuster, que fou s un conegut escriptor i genealogista.\nEn 1773, Francisco Fuster va vendre als germans Alejandro, Antonio i Eusebio Segarra Miralles, la torre, la sínia, " caseta " i terra, per 800 lliures, de les quals 197 corresponien a la torre. Més tard, la torre formarà part del guanys del matrimoni d'en Josef Vicente Pascual Meliá Sentelles (1795-1869), militar i hereu del vincle dels Meliá (qui ha conservat la torre en propietat fins a l’actualitat), i la seva primera Na Maria Montull Villalonga.\nLa torre, de planta quadrada fou ampliada posteriorment passant a tenir planta rectangular. La fàbrica dels seus murs és de maçoneria amb carreus a les cantonades. La coberta inclinada té un sol pendent i està envoltada de pinacles a manera de merlets en tres dels seus fronts, la façana posterior queda alliberada dels pinacles, cosa que permet que la teulada forme un petit ràfec, i a més que es puga veure com hi ha una diferència d’altures entre l’estructura primitiva i l’ampliada, que és més baixa. En l’estructura primitiva s'obre una galeria, renaixentista (dins del més pur estil d'arcades a l'aragonesa en opinió de Lampérez, seguint la gran tradició de l'arquitectura catalanoaragonesa, que utilitza la coronació en galeria a partir del segle XVI, hi ha multitud d'exemples a la ciutat de València, com el Col·legi del Patriarca, o el Palau de Valeriola) que remata la fàbrica.\nL'entrada s'efectua per una petita porta, i destaca una gran finestra al seu costat esquerre amb reixa de forja; sobre la porta es poden veure dues petites finestres i hi ha a més altres petites finestres a la torre.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Torre de la Fonteta\n↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2237\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 2,6 2,7 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=1070\n↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 3,6 3,7 http://www.cult.gva.es/dgpa/documentacion/interno/1070.pdf\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Torre_de_la_Fonteta&oldid=17992198»\nPatrimoni monumental d'Albocàsser\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 gen 2017 a les 18:17.


Apartmany Safran - Mammut a Yetti Donovaly Donovaly Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMisuty 83, Mistriky, Donovaly, Eslovàquia, 97639 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Donovaly, no busqui més enllà de Apartmany Safran - Mammut a Yetti Donovaly. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Donovaly. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, piscina coberta, esquí, solàrium. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartmany Safran - Mammut a Yetti Donovaly.\nCal que informeu el Apartmany Safran - Mammut a Yetti Donovaly de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (36) Parelles (1) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (18) Famílies amb infants grans (3) Grups (11)


General – Eines de País\nDavant la contínua pujada del cost de l’energia elèctrica imposada per les grans companyies elèctriques i els estralls socials que estan generant, els sotasignats volem exposar: Assenyalem, com a responsables directes de la pujada de preus de la llum, les grans indústries i empreses del sector energètic. Empreses energètiques que formen part d’una estructura al …\nDesconnectem-nos Llegeix més »\nAquest 1 d’octubre, l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis ha organitzat una consulta ciutadana sobre la sobirania fiscal. La majoria dels habitants d’aquest municipi del Gironès han aprovat que el seu municipi pagui els impostos a l’Agència Tributària de Catalunya. Un gest de sobirania que l’Assemblea impulsarà arreu dels consistoris del país. El municipalisme ha …\nSant Julià de Ramis marca el camí Llegeix més »\nEl divendres 1 d’octubre, els habitants d’aquest municipi decidiran si el seu Ajuntament ha de pagar els impostos a l’Agència Tributària de Catalunya. Per tercer any consecutiu, l’Ajuntament de Sant Julià de Ramis, conjuntament amb l’Assemblea Nacional Catalana, organitza una consulta ciutadana coincidint amb l’1 d’octubre. Enguany, els habitants d’aquest municipi podran decidir si el seu …\nL’Ajuntament de Sant Julià de Ramis organitza una consulta ciutadana sobre la sobirania fiscal Llegeix més »\nL’Assemblea insta el conseller Giró a incloure al pla de govern accions de sobirania econòmica, financera, fiscal i energètica\nUna delegació de l’Assemblea s’ha reunit aquest matí amb el conseller d’Economia i Hisenda, Jaume Giró, per aprofundir en diverses de les propostes recollides al document que l’entitat independentista va entregar el dimarts passat al president Aragonès. Per a l’Assemblea, aquestes propostes d’acció són clau per fer avançar el país cap a la independència i es poden …\nL’Assemblea insta el conseller Giró a incloure al pla de govern accions de sobirania econòmica, financera, fiscal i energètica Llegeix més »\n“Estem treballant per empènyer la Generalitat a gestionar els impostos i a prendre una posició de força davant de l’Estat espanyol”, Elisenda Paluzie. L’Assemblea Nacional Catalana ha presentat, davant l’Agència Tributària de Catalunya (ATC), la campanya per animar la ciutadania a presentar la declaració de la renda a l’ATC. Hi han participat membres de diferents entitats, …\nL’Assemblea crida a fer la declaració de la renda a l’ATC Llegeix més »\nGirona començarà a fer sobirania fiscal i s’afegirà a altres ciutats com Vic o Igualada. L’Ajuntament de Girona ha comunicat a l’Assemblea Nacional Catalana que començarà a fer sobirania fiscal el proper trimestre. La decisió es farà efectiva properament quan es signi el decret d’alcaldia corresponent. D’aquesta manera, Girona es convertirà en la primera capital catalana que …\nL’Ajuntament de Girona s’afegeix a la campanya #JoPagoACatalunya Llegeix més »


En cartell a la Sala Tallers del TNC, 'Jo, dona. A Lili Elbe', és un viatge pel procés de femenització del pintor Einar Wegener\nVíctor Giralt | dijous, 14 d'octubre del 2021, a les 00.18\nEn cartell a la Sala Tallers del TNC, ‘Jo, dona. A Lili Elbe’ és l’homenatge de la ballarina i coreògrafa a Lili Elbe, nascuda a Dinamarca el 1882 amb el nom assignat d’Einar Wegener. Pintor de cert renom, es va casar amb Gerda Wegener, també artista, per a qui va començar a posar vestint-se de dona. Va ser l’inici d’un procés de feminització que la va dur, el 1930, a operar-se fins a cinc vegades per sentir-se plenament dona. La darrera la va dur a la mort.\nMarta Carrasco es va enamorar de la història a partir de la pel·lícula ‘La noia danesa’, dirigida per Tom Hooper (2015). “Em vaig dir: ‘Com és que no conec aquest personatge? El primer transgènere de la història’. I li vaig voler fer el meu petit homenatge”, explica la coreògrafa.\nDe la zumba al TNC\nCodirigit amb Manel Quintana i estrenat al Temporada Alta de Girona el 2019, el muntatge té com a protagonista Albert Hurtado, un professor de zumba (una disciplina esportiva que combina exercicis aeròbics i ball) de qui Marta Carrasco rebia classes. “Ens vam fer amics, vam començar a parlar del personatge i vaig saber que volia que l’encarnés ell. Per com es movia i per la seva sensibilitat”, detalla Carrasco.\nMés teatral que dansístic, seguint el llenguatge típic dels treballs de Carrasco, l’espectacle és sobretot evocatiu, el viatge emocional de Lili Elbe en el seu procés de feminització. Carrasco, amb el gest i la mirada, actua com l'”alter ego” femení que guia el protagonista en aquest trànsit.\nAvui se segueixen matant transsexuals en alguns països. Per tant, és un tema del qual s’ha de parlar””\nMarta Carrasco, ballarina i coreògrafa\n“Avui se segueixen matant transsexuals en alguns països. Per tant, és un tema del qual s’ha de parlar. Per a què serveix el teatre si no?” afirma Carrasco, qui després de ‘Perra de nadie’ va anunciar que no tornaria a ballar cap solo. A ‘Jo, dona. A Lily Elbe’, com a mínim, deixa que sigui el company d’escena qui balli.\nEl muntatge roman en cartell a la Sala Tallers del TNC entre el 14 i el 31 d’octubre.\nJazz, música electrònica i gastronomia es troben als Jardins del TNC un diumenge al mes\nLa 70a edició del Premi Planeta ja té finalistes\nVanessa Lokiu, D’J i humorista i Bounce Twice, música urbana en català


Decreixement Espai F.Bonnemaison LaDirecta\nDia per l'alliberament lesbià, gai, transexual i bisexual.\nL'any 1931 es va fer el Decret del Ministeri de Treball de la República espanyola en què es va ratificar el principi general de jornada màxima de vuit hores en tots els oficis.\nAquesta última imatge és un dels primers quadres que he pintat sobre fusta, ja fa temps. Un regal per al meu tiet Albert, que és pintor i homosexual.\nEl blau, Shakespeare\nEl verd, Almodovar\nEl lila, Andy Warhol\nEl groc, Federico Garcia Lorca\nEl taronja, Freddie Mercury\nEl vermell, Elton John\nPublicat per Núria a 6:52\nAquest espai romandrà uns dies tancat fins que s'hagi acabat el curs...\nUs deixo amb la feina ben feta d'aquest quatrimestre de l'assignatura de fotografia.\n> Les virtuds teologals amb retrat\n> Les virtuds teologals amb objectes\n> Fotografia d'estudi\nPublicat per Núria a 3:54\nEtiquetes de comentaris: art, arts visuals, educació, reflexió, treballs\nEl 1978 mor "suicidada" Ulrika Meinhof a la presó d'Sttutgart\nL'any 1977 torna a l'estat espanyol Dolores Ibárruri\nEl racisme creix i es tranforma com qualsevol altra cosa que podriem imaginar però sense pensar el mal que pot arribar a fer.\nAmb la crisi que hi ha actualment, aquests comportaments són expandits per la població amb arguments que moltes vegades no tenen cap mena de sentit.\nDia si dia no, per la televisió, al tren, en converses pel carrer, fins i tot podriem trobar-ho dins de casa, escoltem justifiacions que no sabem d'on surgeixen, no sabem qui les vol propagar, però que justifiquen aquesta crisi, culpabilitzatn un sector de la població que o bé la sufreix al mateix nivell que nosaltres o, fins i tot, encara més.\nUna fet que caldria tenir clar és que la delinqüència no té nació, ètnia o classe social. Per tant, no podem generalitzar el comportament i acusar la procedència d'aquella persona com agent únic d'aquest problema, perquè no l'és.\nCrec en la lluita contra aquesta crisi però ha de ser agafats de la mà de totes aquestes persones que s'han hagut de traslladar d'unes distàncies exagerades ( o no) per poder buscar una feina i poder posar un plat a taula a la seva família.\nRecordem que moltes d'aquestes persones han acceptat treballar amb unes condicions precàries i agafar feines que durant un cert temps, nosaltres no gosavem a acceptar... I ara els culpem de treure'ns la feina?\nPersones que són enganyades amb un ideal de vida utòpic, i que realment veiem especialment ARA que no ens porta en lloc, únicament a l'AUTODESTRUCCIÓ.\nA més a més, certs partits polítics utilitzen aquestes tècniques de persuassió sobre la població més afectada per la crisi, la més vulnerable. D'aquesta manera creen gran desvinculació entre la classe treballadora per ètnies i cultures, quan realment els seus problemes són molt més propers que no pas amb els d'aquests senyors amb corbata i camisa.\n> Perquè no hi ha persones legals i il·legals.\n> Perquè no ets més/ millor per haver nascut en un lloc determinat\n> Perquè la teva sang, ve d'indrets del món que no podries imaginar.\n> Perquè de ben segur que els teus avantpassat van haver de traslladar-se en un altre indret...\nCal una lluita de classes i respectuosa amb la diversitat!\nPublicat per Núria a 3:31\nEtiquetes de comentaris: agenda, escrits personals, opinió, Països Catalans, reflexió\nAquesta setmana l'agenda és un xic diferent... Per als qui pugueu gaudir del temps lliure i les festes primaverals aquí us deixo amb algunes propostes interessants!\n15è aniversari de la Taverna Atzucac\nButifarraSound a Sant Feliu de Llobregat\nAltres festes d'arreu\nHistòria i art d'avantguardes\nTot i que sé que l'art no sigui d'un interès general, avui vull dedicar-li el meu temps. Per als qui els sigui difícil d'entendre'l i apreciar-lo potser recomanaria fer un exercici de documentació i reflexió. L'art pot ser subjectiu, pot agradar o no. Però el què realment és interessant és poder comprendre tot el que l'envolta: la política, l'economia, la societat, les maneres de fer, la religió. Tot el que surgeix en un lloc i en un moment determinat serà reflectit moltes vegades en les obres, podrem entendre com es vivia i quines eren les preocupacions de l'època. La setmana passada era en una classe d'història . Recordo que la professora ens donava molta ènfasi en aquest fet: "... per entendre les primeres avantguardes s'han de tenir sempre presents els fets històrics del moment..." I és que el segle XX va ser un moment de creació i creativitat molt important, van aparèixer moltíssims moviments artístics arreu d'Europa. El seu entorn, però, ple de terror, conflictes bèl·lics, revolucions i l'aparició del totalitarisme que acabaria amb l'exili, la repressió, la tortura i la mort de moltíssimes persones. És per això que molts artistes van tenir la necessitat d'expressar sentiments, ideals, angoixes i pors. Un dels grans exemples és Otto Dix. Mitjançant les seves obres ens mostra un moment dramàtic de l'època, la postguerra de la 1a GM. Fou explícit de les causes i de les conseqüències d'aquesta guerra. A part d'ell, altres artistes s'afegiren al moviment de la Nova Objectivitat. Volien desmarcar-se del què fins ara es feia: l'expressionisme, més centrat en la investigació plàstica i espiritual. Els artistes de la Nova Objectivitat necessitaven plasmar la tragedia. Cares desgastades, ironia i grisor eren presents en les obres. Una manera d'educar i expressar els seus sentiments.\nPaul Klee (expressionisme abstracte)\nOtto Dix ( Expressionisme - Nova Objectivitat)\nUn altre moviment prou interessant que no hauriem de deixar per alt és el dadaisme. Va aparèixer a Suïssa (un pais neutral llavors) poc després d'iniciar la 1a GM, el 1916. Els artistes van haver d'exiliar-se. Podriem entendre aquesta avantguarda en la mesura que ells consideraven,dels conflictes bèl·lics, una absurditat. Les seves creacions es basaren en l'absurditat del propi art i tot el seu context. Creacions que es realitzaven a partir de l'atzar. En aquest moviment veurem una versió humana dels artistes, el patiment i la seva preocupació per la situació violenta de l'època.\nMax Ernst- Els barrets fan a l'home\nUn dels elements que utilitzaven els artistes per representar la burgesia era el barret.\nEl paral·lelisme de la investigació tècnica i creativa amb el compromís i l'expressió de la realitat no l'hem de deixar de banda. Helmut Heartfield va ser un artista especialitzat en el fotomuntatge i reconegut per les seves composicions gràfiques.\nHelmut Heartfield - Adolf, el superhome\nHelmut Heartfield - No pasarán!\nAquí els feixistes i nazis són representats com a voltors. Les espases ens condueixen directament en aquests animals.\nVa ser un cartell de solidaritat amb les causes republicanes.\nUn altre fet a tenir present en aquest moviment artístic és la presència de la dona. En aquest moment les dones ja es començaren a incorporar dins de les avantguardes i en foren actives participadores. És el cas de l'alemanya Hanna Höch , coneguda també per la utilització del fotomuntatge i la tècnica del collage.\nUna altra dona coneguda d'aquest moviment va ser Sophie Taeuber-Arp.\n... I realment encara ens queden moltes coses per explicar i compartir: el surrealisme, el fauvisme, el cubisme, el constructivisme... La meva intenció era, de moment, mostrar-ne un tastet. Potser, fer-lo una mica més proper i entendor...\nPublicat per Núria a 14:18\nEtiquetes de comentaris: agenda, art, art contemporani, art internacional, arts visuals, cultura, dona, opinió, reflexió\nAgenda del 26 d'abril al 2 de maig\n- És lluna plena\n- L'any 2006 mor Maria José Urruzola, professora d'Ètica i Filosofia, assesora de coeducació.\n- L'any 1977 va ser la primera concentració de les "Madres de la plaza de mayo"\n- Dia internacional del treball Convoquen...\nSomiant colors diferents\n[Les somiadores, els utòpics, els bohemis, les viatgeres, els artistes i les rodamóns devegades van d'un lloc a l'altre, balencegen entre la gent, l'aire i el fum.\nBallarien entre els altres, els posarien nassos de pallasso.\nManarien que es cantés cada dia al matí al llevar-se i qui no pugués fos perquè ja no li queden més forces...]\nSóc d'aquelles persones que escolto amb la mirada i això moltes vegades es reflexa amb migranyes intenses. Lligo caps amb coses que potser no tenen sentit. El cas es que m'agrada i si pugués dibuixar com m'agradaria que fos el meu futur utòpic i de caricatura em veuria amb una panxona tant grossa que em faria de taula per recolzar els llibres i blocs de dibuix. Amb una barba llarga i roja, unes trenes al mateix nivell, un dit que que m'acaricia una galta i uns ulls que miren al cel. Unes pestanyes cremades per una pipa a la boca. Un cos recolzat damunt d'una herba fresca amb vaques, bens i cabres.\nM'agrada pensar altres vegades que sóc una persona que toco de peus a terra, que la realitat m'afecta. Formo part d'ella. I vull participar-hi, perquè no m'agrada . Voldria que la gent pugués somriure cada dia, que disfrutés molt més del seu temps lliure, que no hagués de patir, treballar ( ni que sigui, bastant menys!) i malbaratar les hores que comprenen un dia . Que les mares, pares, fills, avis i cosins s'assentessin sovint per a parlar, cuinar i disfrutar del sobretaula. Creure que la roba és només per vestir-nos i que unes i altres estiguessim aquí, tant sols, per donar-nos un cop de mà, viure una vida tranquil·la, plena, enriquidora. Pensar que l'educació es basa en el reconeixement de la diferència, els errors i la col·lectivitat i no pas un comerç de persones.\nÉs curiós perquè, en certa manera, he parlat una mica del temps... Tema de la Setmana de TV3... Com que de ben segur que ells no faran gaire al·lusió a una visió gaire crítica i alhora realista de la nostra situació ( recordem que encara estem en CRISI , eh!, la cosa està molt malament, i sino, que els hi diguin als grecs, pobres!) M'he proposat d'anunciar un llibre pendent per llegir...\nEtiquetes de comentaris: agenda, escrits personals, llibres, opinió, reflexió\nGuspira, estel o carícia de Mishima\nagenda art art català art contemporani art internacional arts visuals conferències cultura dona educació escrits personals exposicions infants joves literatura literatura infantil i juvenil llibres museus opinió Països Catalans plantes herbes flors arbres poesia reflexió treballs\nVan Gogh i els gira-sols / Van Gogh y los girasoles / Van Gogh and the sunflowers\nCEIP L'Olivera - Educació Infantil\n"una vida i una història ..."\ni un món que gira...\nCabrera Decideix 25 A\nANGRAM - Bloc Alternatiu\nConcert Angremia a los claustros de la cátedral Clap de Mataró\nUn Oceà de Silencis\nLAIA CALVET - Cosetes meves...\nBlocs i pàgines amigues/interessants\nFEM ARTmostra d'art de dones\nGenerador NOMS de PAGÈS\nMAKEA un contra ikea\nPROJECTE VACA creadores escèniques\nSURVIVAL pobles indígenes


Escalant somnis ·\nInici Opinió Escalant somnis\nEn ‘Escalant somnis’ l’autora del text, la regidora d’ERC a l’Ajuntament de Roses, Verònica Medina, expresa el seu convenciment en que “l’esport és una gran eina socioeducativa dins d’una societat intercultural com la que hi ha a Roses”\nFomentar la integració social, en base a valors d’una bona convivència, i donar una nova oferta d’activitat esportiva innovadora, va ser el principal objectiu del nostre programa electoral en la campanya municipal d’aquest any.\nVam pensar que la creació d’un rocódrom o boulder seria la clara alternativa en la desestacionalització d’activitats oferint a la gent del nostre municipi gaudir d’una activitat moderna, actual i durant tot l’any.\nConsidero que l’esport és una gran eina socioeducativa dins d’una societat intercultural com la nostra i en la qual cal desenvolupar una bona política de cohesió social.\nPer això mateix construir una instal·lació per la practica de l’escalada pot oferir un ventall de possibilitats.\nApostar per a aquest tipus d’activitat esportiva pot beneficiar-nos en molts aspectes:\nPotenciar les activitats extraescolars pels nens de les escoles del nostre municipi\nOferir una sortida al col·lectiu de joves que fan el Cicle\nFormatiu del CAFEMN (Conducció d’Activitats Físiques i Esportives en el Medi Natural)\nEvitar l’exili esportiu a altres municipis veïns que ofereixen aquesta activitat\nReforçar els entrenaments dels nostres agents de la seguretat pública\nCrear competicions dins de l’àmbit municipal, comarcal, nacional i internacional\nPersonalment crec que l’ administració ha de donar suport i facilitar el progrés esportiu potenciant les múltiples activitats existents en el nostre municipi i crear-ne de noves. Si fomentem l’esport com a eina integradora i inclusiva aconseguirem un esport ple d’equilibri, de confiança i de motivació.\nSempre he dit que tenim l’escenari perfecte per a potenciar l’esport local, per donar reconeixement a la nostra ciutat i per oferir oportunitats als nostres esportistes. Hem de saber escoltar les necessitats de tots els col·lectius que integren el gran conjunt de l’esport rosínc i cal desenvolupar un bon projecte de “Ciutat Esportiva”.\nL’aprovació per part de l’ equip de govern del nostre projecte en la construcció d’un “Boulder” em deixa plena de satisfacció.\nCom a coordinadora d’Esport en la secció local d’ERC Roses vull agrair al meu equip de treball per la constància en aquest projecte i sobre tot a les persones que van venir a picar la nostra porta per explicar-nos de primera mà el perquè era tan important considerar el “rocódrom o boulder” com a veritable “trampolí” a l’innovació esportiva.\nDes d’ERC Roses continuarem treballant, en benefici de l’esport local i de tots els nostres esportistes que sempre deixen amb un llistó tan alt al nostre municipi.\nRegidora de l’Ajuntament de Roses\nCoordinadora de Joventut, Esports i Festes d’ERC Roses\nArticle anteriorAuto Peira, el ‘metge’ de confiança del teu vehicle a Roses\nArticle següentLa pre-estrena de ‘Vestigis’ pel·lícula rosinca dirigida pel director rosinc Ivan Morillo emplena dues sales dels Cinemes de Roses


Avui s'inicia el període de presentació de candidatures per ser paborde de la Festa Major 2014\nActe de presa de procuració dels pabordes de la Festa Major\nEntitats i particulars podran optar a ser una de les set persones organitzadores de la festa. El termini de presentació de candidatures finalitzarà el 20 de juny\nAvui, dimarts 28 de maig s'obre oficialment el període per presentar les candidatures per ser paborde de la Festa Major 2014, que restarà obert fins el proper 20 de juny. Amb les modificacions incorporades l'any 2013 arran del procés participatiu sobre el model d'organització i gestió de la Festa Major organitzat l'any passat per l'Ajuntament de Vilanova, qualsevol persona pot optar a ser organitzadora de la festa.\nTant particulars com representants d'entitats registrades han de presentar la seva sol·licitud a través del web vilanova.cat o a l'Oficina d'Atenció Ciutadana, OAC. En aquesta sol·licitud caldrà explicar les motivacions per presentar la candidatura i adjuntar una fotografia.\nL'elecció dels 7 Pabordes 2014 es planteja amb la següent convocatòria de candidatures:\n• 3 Pabordes representants de la ciutadania. Qualsevol ciutadà/ana major de 18 anys podrà presentar la seva candidatura.\n• 4 Pabordes representants de les entitats i associacions. Qualsevol entitat o associació registrada al Registre d'entitats de la ciutat podrà presentar el seu candidat/ta.\nUn cop acabat el termini de presentació de candidatures, que finalitza el 20 de juny, els 4 pabordes representants de les entitats seran escollits per les mateixes entitats que així ho hagin sol·licitat en un acte de votació de candidatures previst pel dimecres 3 de juliol. Per assistir a aquest acte i poder votar, les entitats han de tramitar una sol·licitud de vot a través de la Carpeta Ciutadana o de l'OAC. Les entitats o associacions que no hagin presentat candidatura també podran assistir a la votació i tindran dret a vot sempre que ho hagin sol·licitat.\nPer altre banda, els 3 Pabordes representants de la ciutadania seran escollits per la junta de Portaveus en funció del perfil expressat en les candidatures presentades.\nEl darrer Ple Municipal de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú del mes de juliol nomenarà els Pabordes escollits en ambdues votacions. Els set Pabordes prendran possessió de la seva responsabilitat en l'Acte de Presa de Procuració, que se celebrarà el proper 6 d'agost al saló de Plens de l'Ajuntament, moment en que els Pabordes 2013 cessaran en el seu càrrec.


Aïlladors intel·ligents per a processos clínics i teràpies avançades\nHome/Productes/Sistemes de contenció i barrera, aïlladors/Aïlladors intel.ligents\nAïlladors intel.ligentsJORDI NET\nAïlladors Smart Isolator\nsalamanderU estudia el seu procés en detall i dissenya aïlladors personalitzats per processos asèptics. En lloc d’utilitzar acer inoxidable, salamanderU utilitza una resina acrílica altament resistent (Polimetil-metacrilat o PMMA). Aquest material és molt més versàtil i fàcil de treballar que l’acer inoxidable, oferint moltes possibilitats de disseny i construcció.\nUna altra característica d’última generació que salamanderU pot oferir és la implementació de sistemes intel·ligents de registre electrònic. Les operacions en un aïllador tenen la dificultat d’haver de registrar els passos executats en paper. Això és un procés enrevessat que implica molt temps extra. Mitjançant un innovador sistema eBR controlat per veu (registre electrònic per lots) i un sistema de control centralitzat, es pot registrar tant l’execució d’operacions com els paràmetres crítics i ambientals del procés. Amb aquest sistema, la producció es registra automàticament en temps real, reduint el risc d’error humà i estalviant personal i temps.\nEls principals avantatges que ofereixen els aïllants construïts amb Polimetil-metacrilat o PMMA són:\nAquest material permet qualsevol disseny gràcies a la seva flexibilitat, de manera que pot integrar fàcilment tots els seus equips de procés: microscopis, bio-reactors, incubadores, centrífugues, etc.\nResisteix qualsevol producte de descontaminació, sense rovellar-se (impacte significatiu quan els cicles de descontaminació VHP s’han de realitzar amb freqüència).\nNo es requereix soldadura (material modelable).\nProva de rugositat com a estàndard.\nEs pot modificar fàcilment davant de noves necessitats des de l’evolució o les noves necessitats del procés.\nAquest material envelleix millor i es regenera fàcilment per tornar com a nou.\n30% més lleuger que l’acer inoxidable.\nCompatible amb detecció magnètica\nTeràpies avançades: teràpia gènica i cel·lular, teràpies regeneratives, etc.\nProcessament asèptic de la indústria farmacèutica GMP: ompliment, proves d’esterilitat, composició, etc.\nR+D en Ciències de la Vida\n2016 NETSTERIL | AVIS LEGAL Y POLITICA DE PRIVACITAT | POLITICA DE COOKIES


Setze radars vigilen la velocitat dels vehicles\nUn país ple de radars\nEl primer aparell de control de velocitat es va instal·lar el 2006, i en tretze anys han augmentat a setze\nMapa de la xarxa viària amb les ubicacions dels radars.\nActualitzada 16/09/2019 a les 13:19\nEls radars de velocitat fixats a la xarxa viària del Principat han augmentat de forma considerable en un període de tretze anys. La instal·lació del primer control va coincidir amb l’obertura del túnel del Pont pla el 2006, i des de llavors se n’han instal·lat un total de setze en tot el territori. “Aquest procés va començar fa uns deu anys, ja que la velocitat era molt alta en algunes zones i hi havia molts sinistres greus”, va afirmar Jaume Bonell, cap de mobilitat. Se’n troben nou de fixes i sis de tram, que sumen setze, perquè al túnel de les Dos Valires n’hi ha un per cada tub.\nEls aparells de control estan situats a les carreteres generals, concretament se n’observen cinc a la Carretera General 1, a les zones de Borda Sabaté, de tram, i a Aixovall, a la parròquia de Sant Julià de Lòria, i a l’avinguda d’Enclar i a la zona de les Costes d’Andorra la Vella. Els límits de velocitats són de 90, 70, i dos de 60 quilòmetres per hora, respectivament. A Sant Julià també hi ha ubicat un control a l’entrada del túnel de la Tàpia, amb una limitació de 60 km/h. A la parròquia d’Escaldes-Engordany hi ha un radar de tram al túnel del Pont pla, i en direcció a la Massana un altre entre el túnel de Sant Antoni i el del Pont pla, ambdós amb una limitació de 60 km/h.\nTambé a la Massana, a la Carretera General 4, a la sortida de la població en direcció Arinsal, hi ha instal·lat un control fix amb una limitació de 60 km/h. Entre Encamp i la Massana, hi ha un control de velocitat de tram en cada un dels tubs del túnel de les Dos Valires, amb una limitació de 80 km/h. A la Carretera General 2, hi ha ubicats quatre radars, concretament, un de tram a la sortida del túnel de Ràdio Andorra, i tres de fixes a la sortida de Canillo en direcció Encamp, a Incles, en sentit descendent, i a les Bordes d’Envalira. Els límits de velocitat són dos de 70, un de 60 i de 50 km/h, respectivament.\nDes del departament de Mobilitat, Bonell va informar que “l’objectiu de la disposició d’aquests dispositius mai ha estat un mètode per recaptar diners”, sinó que es tracta d’una mesura de prevenció per donar seguretat a les carreteres i perquè “la gent adapti la velocitat a l’estat de la via, i així poder reduir la sinistralitat i els danys col·laterals que generen els accidents”. Per aquest motiu, la ubicació i els límits de velocitat s’estableixen “amb la col·laboració del cos de policia, i sempre han estat caracteritzats i visualitzats perquè la població els tingui presents”, va puntualitzar Bonell.\nAmb la instal·lació d’aquest sistema de control s’ha aconseguit que “es redueixin considerablement els accidents. La carretera general 3 de la Massana ha passat de tenir una sinistralitat constant a pràcticament zero, de la mateixa manera que els accidents en el tram entre Escaldes i Encamp”, va explicar el cap. Tanmateix, va argumentar que “seguirem treballant sobre la marxa” i que “el fet d’haver posat en funcionament la base de dades d’accidents de trànsit ens permetrà tenir una objectivitat més clara de la que tenim ara en qüestió d’un parell de mesos”, i així poder “analitzar per què tenen lloc aquests accidents i prendre mesures al respecte”.\nPrimer es frena, després s'accelera= més contaminació. És tot el que es guanya.\nUs n'heu deixat un, el de la rotonda Escaler\n#20 Tonto l'ultim\nCiutada va dir..Potser el què caldria és més presència policial a la carretera i no tants radars que no serveixen per a res! El què cal reeducar els incívics de la ctra, i l'únic mitjà efectiu és la presencia policial!\nEls veïns de la zona que té com a epicentre el carrer Bonavista d'Andorra la Vella i que va ben bé fins a l'antic hospital estan farts de reclamar una acció decidida de les autoritats per les carreres de cotxes "tuneats" i els veins de la carretera de Pal están fins als collons de carreres, pero no es fa res,certes ciudatans son intocables...\nPotser el què caldria és més presència policial a la carretera i no tants radars que no serveixen per a res! El què cal reeducar els incívics de la ctra, i l'únic mitjà efectiu és la presencia policial!\nSi poseen un a la carretera dels Vilars es forren, però en aquells xalets viu gent intocable\nPer què no es sancionen els excesos de velocitat dels conductors estrangers? Seria tan fàcil com posar uns lectors de matrícules abans de les aduanes i aturar i fer pagar als infractors, al igual que fan els Mossos moltes vegades a la carretera de la Seu. Per què aquesta impunitat dels conductors estrangers? A nosaltres be que ens fan pagar a Espanya i França.\n#16 Caixa o faixa\nCom tots els problemes i fenomens socials,en comptes de buscar una solució, pasar per caixa és els més beneficiós per l'Estat.\nCrec que a part dels radars s'hauria de fer mes controls en nuclis urbans. I tenim mitjans suficients, ja que per lo que tinc entès es que hi han aproximadament 200 policies i també aproximadament 200 agents de circulació entre totes les parroquies. 400 en total.\nPerque no utilitzem tant agents de policia com de circulació per fer mes controls?\nSi tenim mitjans perque no utilitzar-los?\nAl final es per la nostra seguretat...\n#14 Josep B\nPer cuánd uns radars que sanciónin els sorolls, ja está bé de tant rebombori!!\n#13 Per què será?\nS'ajunten més factors a part de la velocitat, beguda, drogues cigarrets, falta d'atenció, son, medicaments, whatssaps, xarxes socials, menjar al cotxe, distraccions, no mirar pel retrovisor i un llarg etc, però sospitosament i encara que la Comissió Europea, digui que la velocitat és un factor determinant en un 30%, seguim muntant radars, per què serà .....?


Celebrada la I Jornada del Comitè d’Ètica Assistencial del Parc Sanitari Sant Joan de Déu - Parc Sanitari Sant Joan de Déu\nEstàs aqui: Parc Sanitari de Sant Joan de Déu > Notícies > Institució > Celebrada la I Jornada del Comitè d’Ètica Assistencial del Parc Sanitari Sant Joan de Déu\nCelebrada la I Jornada del Comitè d’Ètica Assistencial del Parc Sanitari Sant Joan de Déu2012-11-302012-11-30https://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2020/03/logoweb.pngParc Sanitari Sant Joan de Déuhttps://www.pssjd.org/wp-content/uploads/2019/09/11_2012_WEB_CEA_gran.jpg200px200px\nLa I Jornada del Comitè d’Ètica Assistencial del Parc Sanitari Sant Joan de Déu va celebrar-se el passat 28 de novembre a l’Auditori del Centre Social.\nSota el títol “Entorn el rebuig al tractament”, tant professionals del Parc Sanitari com d’altres institucions, van gaudir d’un espai de deliberació entorn l’ètica, un aspecte que cada cop més, s’està convertint en una eina útil per a la presa de decisions per part dels professionals.\nAl llarg de la jornada també es va voler presentar la feina desenvolupada pel CEA del Parc Sanitari i el procés de reorganització que ha portat a terme en sintonia amb la nova dimensió assistencial i social de la institució. Un nou model organitzatiu que tracta d’expressar la complexitat d’una xarxa de serveis que, des de la realitat pròpia del món de la salut mental i l’Hospital General, tracten d’avançar en el coneixement i en la pràctica assistencial cap a un veritable sistema integrat de serveis a la persona.\nAquesta I Jornada del Comitè d’Ètica Assistencial del Parc Sanitari Sant Joan de Déu va ser molt ben rebuda per part de tots els assistents que van voler participar activament al llarg del seu desenvolupament. Aquesta experiència tant positiva convida a treballar per continuar organitzant jornades en aquest sentit.


Per la Plataforma Sabadell lliure de corrupció, SBD LC, Sabadell ha votat àmpliament contra la corrupció i a favor de la regeneració democràtica en les eleccions municipals\nEls resultats de les eleccions municipals del passat diumenge 24 de maig, han posat de manifest una majoritària voluntat dels ciutadans i ciutadanes de Sabadell de fer net a la institució municipal. D’escombrar tot rastre de corrupció i de portar aire fresc al futur govern de la ciutat.\nLes forces polítiques que han vingut donant suport a la Plataforma SBD LC en la lluita contra la corrupció (Entesa per Sabadell, CUP, ERC, ICV i EUiA) han estat les forces que han obtingut un important ascens de la confiança dipositada per part de la ciutadania a través de les candidatures en les que formaven part, mentre que les organitzacions implicades en cassos de corrupció han rebut un important descens del suport ciutadà.\nEspecialment significativa ha estat la davallada del PSC, amb una pèrdua de prop de 16.000 vots i 8 regidors. Un càstig directament vinculat a la seva total implicació en la trama de corrupció del cas Mercuri i el fet que el seu alcaldable Josep Ayuso s’hagués vanagloriat de ser el continuador del bustisme i de les pràctiques clientelars.\nDes de la Plataforma SBD LC confiem que aquestes organitzacions polítiques que han lluitat clarament contra la corrupció siguin capaces de formar el govern de la ciutat i eliminar tot rastre de corrupció i de males pràctiques dins l’Ajuntament i d’impulsar unes polítiques basades en l’honestedat i la transparència que retornin la dignitat a la institució municipal i la confiança de la ciutadania.\nLa Plataforma SBD LC seguirà implicada en l’acusació popular en el procés del cas Mercuri perquè es faci justícia dels possibles delictes comesos per part dels implicats i seguirà treballant a favor de la regeneració democràtica a la nostra ciutat.\nSabadell, 26 de maig de 2015


NULES NECESSITA NOVES INFRAESTRUCTURES CONTRA LES PLUGES TORRENCIALS.\nÉs 9 d´octubre. Mentre l´ofrena al rei cristià i el confetti de la cavalcada ens ofeguen amb la seua decadència inútil, probablement estiga Sergio Dalma preparant el seu concert privat subvencionat per l´Ajuntament de Nules a major glòria de la COPE. Que amb diners públics se publicite i sufrague parcialment un acte privat pensat única i exclusivament per fer diners, contrasta vivament amb les dificultats i entrebancs premeditats i prefabricats que l´equip de govern oposa als actes alternatius i sense ànim de lucre que organitzen penyes i altres col·lectius. Sense dubte, està clara quina concepció de les festes i de la vida pública tenen la gent del PP. Per a d´ells cal impedir qualsevol cosa que no controlen de forma directa. Així és impossible crear unes festes participatives i dinàmiques. Estem condemnats a l´avorriment.\nEntre festa i festa, tinguerem primer la “guerra química” contra la prostitució al Caminàs, més bé contra les prostitutes, i després la pluja. Preferiríem pensar que és prioritari lluitar contra l´explotació sexual de les dones i per la seua integració socio-econòmica, abans que concloure que és més fàcil atacar al més desprotegit. Pel que fa a l´aigua que periòdicament ens recorda la fragilitat de Nules davant les pluges torrencials, ens resulta evident que és urgent articular mesures perquè els afectats per les inundacions puguen rebre ajudes, i també perquè l´ajuntament puga reparar camins i infraestructures. Però això no és prou. Esquerra Unida ja va presentar després de les inundacions de 2003 diverses mocions que plantejaven les necessitats del nostre poble per evitar o minimitzar les conseqüències dels temporals. Cal dir que des d´eixe any l´única obra realitzada ha sigut la canalització de la Serraleta al seu pas pel casc urbà. Una obra que ja arribava molt tard i que deuria haver estat finalitzada molts anys abans. Res més s´ha fet i ahí tenim les conseqüències. Ara cal reivindicar unes altres obres que EU demana des de fa anys. Així, la canalització del Torrent fins la mar habilitant una segona eixida al mar, donar solució tècnica al pas de l´autopista, la canalització fins la mar del barranc de Betxí. Igualment cal resoldre tècnicament els problemes d´eixida d´aigua de la Gola, així com la revisió dels sistemes d´evacuació del desviament de la N-340 i de l´autovia Almenara-La Jana, i el replantejament global dels accessos a la zona hortofrutícola de la senda Mitjana. Evidentment estem parlant de moltes inversions que exigeixen el compromís de totes les administracions, un compromís oblidat durant anys i que ara deuria reconduïr-se.\nPer una altra banda, el darrer plenari va aprovar una moció d´EU que planteja i exigeix davant del govern de l´estat espanyol, la desaparició del Règim Especial Agrari de la Seguretat Social (REASS), un règim que no existeix en cap país de la Unió Europea, i que perjudica i discrimina de forma insultant a tots els treballadors i treballadores del camp. Nosaltres només demanem que eixe col·lectiu, molt nombrós al nostre poble, tinga els mateixos drets que els treballadors del Règim General, i així, puguen accedir a les pensions i prestacions de seguretat social amb les mateixes condicions que la resta de treballadors, finalitzant definitivament amb una discriminació i marginació històrica.\nPer finalitzar, mostrar la nostra perplexitat davant de la crònica especial sobre la fira agrícola que va aparéixer en estes pàgines. Allí s´afirmava que l´Ajuntament havia oferit un sopar després de l´acte d´inauguració de la fira. Tots sabem que eixe sopar sempre està organitzat i pagat pel president d´honor de les festes de Sant Xotxim, amb la col·laboració de la Comissió de Festes. Considerem simplement que per evitar malentesos seria convenient una rectificació aclaratòria.\nPel que fa a l´acte que volem fer sobre la crisi, l´hem ajornat fins gener, ja que hem tingut problemes d´agenda i ara començarem a preparar un altre acte per a novembre contra la violència de gènere.\nPublicado por manuel nose nose en 23:25


Dispositiu especial del Servei de Policia per Setmana Santa – FÒRUM.ad\nDispositiu especial del Servei de Policia per Setmana Santa\nEl 17/04/14 19:14\nDurant el pont de setmana santa d’enguany, en el que hi ha la previsió d’entrada al país d’uns 68.000 vehicles (segons l’Agència de Mobilitat), el cos de Policia incrementarà la seguretat en tot el territori nacional.\nSon diverses les actuacions previstes, entre les que hi ha la col·laboració amb els agents de Circulació Comunals i l’Agència de Mobilitat en matèria de trànsit, el reforç dels dos punts fronteres així com l’increment de patrulles, tant uniformades com de paisà.\nMés d’un centenar d’efectius policials es trobaran de servei al llarg del pont, amb l’objectiu primordial de garantir la seguretat, atès l’elevat nombre de visitants previst.\nPer aquest motiu s’ha dissenyat un pla estratègic de gestió d’aquests, a fi de potenciar també la proximitat. Tanmateix s’ha creat un dispositiu especial per prevenir possibles actuacions de grups organitzats.\nTotes les àrees del cos de Policia participaran del dispositiu, així com també i de forma especial els membres de la Unitat d’Investigació i la Unitat Especial d’Intervenció.\nNotícia Anterior: Cinc ferits en un accident a la C-14 a Coll de Nargó\nSegüent Notícia: L’empresa Cimera vol convertir Andorra en un pol d’investigació biotecnològica


Un caiman a la piscina\nL'animal, de més de tres metres, va colar-se a la casa d'una familia de Florida\nActualitzada 03/04/2018 a les 12:18\nUn caiman de més de tres metres va sorprendre a una família de Florida en irrompre en la seva piscina durant la nit. L'Oficina del Xèrif del comtat de Sarasota ha difós un vídeo en el qual es veu a l'enorme rèptil solaçant-se en l'aigua. Poc després, s'aprecia com uns homes ho atrapen i ho treuen a ròssec del recinte de la piscina.\nRob Carver, propietari de la casa, va pensar que es tractava d'un intrús que aguaitava l'habitatge. «Vaig encendre els llums, vaig mirar per la finestra del dormitori i vaig veure alguna cosa fora de la terrassa. Al principi vaig pensar que era un linx», va assegurar en declaracions a Fox News.


Anatoli Sobtxak - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAnatoli Aleksàndrovitx Sobtxak (rus: Анатолий Александрович Собчак), (Txità, URSS, 10 d'agost de 1937 - Svetlogorsk, óblast de Kaliningrad, 20 febrer de 2000) va ser un polític rus de l'època de la perestroika, coautor de la Constitució de Rússia. Va ser també el primer alcalde de Sant Petersburg triat democràticament i mentor tant de Vladímir Putin, com de Dmitri Medvédev.\n10 agost 1937\n19 febrer 2000 (62 anys)\nSvetlogorsk (Rússia) (en)\nCiència del dret i política\njurista, polític, estadista\nNostra Llar - Rússia\nLiudmila Nàrussova (1980–2000)\nAnatoli Sobtxak va néixer a Txità (Territori de Zabaikal, Sibèria, URSS), el 10 d'agost de 1937. El seu pare, Aleksandr Antónovitx Sobtxak, era un enginyer de ferrocarrils, i la seva mare, Nadejda Andréievna Litvinova, era comptadora. Anatoli tenia tres germans. El 1939, la família es va traslladar a Uzbekistan, on Sobtxak va viure fins a 1953, any en què va ingressar a la Facultat de Dret de Stàvropol. El 1954, va ser traslladat a la prestigiosa Universitat Estatal de Leningrad.\nEl 1958, es va casar amb Nonna Gandziuk, estudiant de la Facultat de Professorat Aleksandr Herzen. Van tenir una filla, Maria Sobtxak, que actualment és advocada a Sant Petersburg.\nDesprés de graduar-se a la Universitat Estatal de Leningrad, va treballar durant tres anys com a advocat a Stàvropol. Va tornar a la Universitat Estatal de Leningrad per doctorar-se (1962-1965). Després d'això, va exercir com a professor de dret a l'Escola de Policia de Leningrad i a l'Institut de Tecnologia de la Cel·lulosa i Indústria del Paper, també a Leningrad (1965-1973). De 1973-1990 va ensenyar a la mateixa Universitat Estatal de Leningrad, la seva alma mater.\nEl 1980 es va casar amb Liudmila Narússova, graduada en història per la Universitat Estatal de Leningrad, que es va doctorar a l'Institut d'Història de l'Acadèmia de Ciències de Rússia i més tard seria una prominent membre del Parlament. Van tenir una filla, Ksenia Sobtxak, actualment presentadora de televisió i figura notòria del Demi monde de Moscou.\nEl 20 de febrer de 2000, Sobtxak va morir sobtadament a la ciutat de Svetlogorsk durant el seu viatge per recolzar l'elecció de Putin, poc després de la seva reunió amb Putin el 16 de febrer. Està enterrat al Cementeri de Tikhvin en el Monestir d'Alexandre Nevski a Sant Petersburg, prop de la tomba de Galina Starovóitova.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Anatoli Sobtxak\n↑ Newsweek,Russia's Mighty Mouse 25 de febrer de 2008 (en anglès)\n↑ [enllaç sense format] http://www.ng.ru/regions/2004-09-20/15_kladbishche.html\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Anatoli_Sobtxak&oldid=26938796»\nDarrera modificació: 9 abr 2021 a les 22:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 abr 2021 a les 22:40.


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | El PSOE resisteix en Xàtiva, recupera els resultats en Ontinyent i guanya en 24 dels 31 municipis de la Safor\nEl PSOE resisteix en Xàtiva, recupera els resultats en Ontinyent i guanya en 24 dels 31 municipis de la Safor\nEl PP repunta però es queda per baix de les seues millors expectatives, mentre Unides Podem perd gas i continua sense ser decisiu i Compromís retè el seu diputat\nEl PSOE guanya però perd tres diputats; Vox es dispara i Ciutadans naufraga, el que ha provocat la dimissió de Rivera. El PP repunta però es queda per baix de les seues millors expectatives, mentre Unides Podem perd gas i continua sense ser decisiu i Compromís retè el seu diputat. Aquest és el resum de les eleccions generals del 10N i aquests resultats s’extrapolen a les nostres comarques.\nEn Xàtiva el PSOE va renovar la confiança dels electors amb 4333 vots com primera força en la capital de la Costera però perden quasi 400 recolzaments del passat més d’abril. El PP queda segon retallant distàncies i això que als comicis municipals va ser molt castigat; Unides Podem, és tercera baixant de 2705 a 2530 vots. Traslladant els resultats del conjunt d’Espanya, Vox passa de 1627 paperetes a 2448; Ciudadanos també registra un notable decreixement, de 2879 vots a 1162. La fórmula Més Compromís no li ha donat combustible i baixa un punyat de vots, de 1419 a 1318 però es col·loca davant de Ciudadanos. En Xàtiva va haver una abstenció del 29,38%; en abril fou del 24,5.\nA tota la Comunitat uns 10.000 efectius van garantir la seguretat durant la jornada electoral.\nEn Ontinyent, el PSOE torna a la normalitat i també es converteix en la força més votada amb 5229 vots i un recolzament del 26,86%, molt similar al del 28A; d’aquest partit hem de destacar que va patir un autèntic debacle en les eleccions municipals quan la Vall ens Uneix, el partit de Jorge Rodríguez va superar els 12.000 vots, esborrant el socialisme de l’Ajuntament. Continuant en la capital de la Vall, el PP es recupera i es converteix en la segona força més votada després que en abril baixaren fins la quarta posició; avancen així a Unides Podem. Vox obté el major creixement a la ciutat, de 1901 a 2759 recolzaments i Ciudadanos es desploma, reduint a més de la meitat els vots. Més Compromís millora pujant un punt però es queda com cinquena força. L’abstenció es va incrementar quasi sis punts, del 20,33% al 26,04.\nEn la Safor, el Partit Socialista ha resistit i referma la seua victòria tant en la capital, Gandia com en 24 dels 31 municipis que integren la comarca; ara bé, el PP recupera terreny perdut i guanya en Xeraco, Daimús i Rótova. Vox irromp, com en tota Espanya i és segon en sis pobles. Més Compromís no guanya en cap localitat i es queda per baix de les expectatives. Unides Podem baixa lleugerament i l’enfonsament defineix a Ciudadanos.\nEn Gandia capital, el PSOE aconsegueix el 27% del vot i baixa al voltant de 500 vots respecte a abril. Els populars, en segona posició, sumen 1300 vots més. Vox passa de cinquena a tercera força per davant de Més Compromís i Unides Podem.


El 65 % dels positius de Covid-19 a la província d'Alacant ja han rebut l'alta | ARA Multimèdia\nHospital de campanya en Alacant\nSón les xifres facilitades per la Conselleria de Sanitat aquest diumenge 3 de maig.\n2.788 persones a la nostra província ja han rebut l'alta després d'haver donat positiu per Coronavirus. Suposa un 64,7% de les 4.309 persones que des de l'inici de la crisi han patit la malaltia a la província.\nLa nota negativa la marquen els 28 positius i les 3 morts ocasionades en les darreres 24 hores (cap en l'àrea de Salut d'Alcoi). Dels 4.309 casos a la província, se'n troben actius 1.070 (167 hospitalitzats i 42 d'ells en l'UCI). D'altra banda s'han de lamentar les 451 defuncions en Alacant des de l'inici de la pandèmia (1.274 a tot el País Valencià).\n1.500 professionals de la Sanitat ja han rebut l'alta a tot el territori valencià; el nombre de positius és de 2.251, dels quals 751 romanen actius (283 en la d'Alacant). 81 geriàtrics valencians tenen interns amb positius per Coronavirus, 20 d'elles en la nostra província (8 de les quals baix vigilància activa de control sanitari). A tot el País Valencià ja són 2.065 residents i 656 treballadors que han donat positiu, i 474 els residents que han mort.


Purificació González | dijous, 2 de juliol de 2020\nEl president de Govern, Pedro Sánchez ha estat entrevistat aquest dijous a La Sexta i ha negat que es vagi a baixar les pensions o retallar els sous dels funcionaris públics però sí que ha confirmat la pujada de retencions als trams més alts d'IRPF.\nEspanya mira a Portugal per saber quins impostos i reformes li demanarà la UE\nPer a Sánchez "el més important és sortir (de la crisi de l'COVID-19) amb un objectiu de creixement econòmic, creació d'ocupació i cohesió social" i per això "cal augmentar els ingressos de l'estat, mitjançant una reforma fiscal".\nMalgrat tot Sánchez ha estat rotund no entra entre els seus plans de govern "retallar el sou als funcionaris públics ni abaixar les pensions".\nHa asegurat que aquesta "legislatura durarà quatre anys" i ha destacat la "lleialtat" de Unides Podem com a soci de Govern. "La coalició s'ha soldat amb aquesta pandèmia", ha apuntat el líder de l'Executiu com a tancament de la seva entrevista a Al Rojo Vivo.\nA l'ésser preguntat pel 'Cas Dina' que ha colpejat a Pablo Iglesias, diu que "no es pronuncia sobre qüestions judicials". Creu que hi ha una "estratègia de persecució implacable" contra el Govern de coalició per part de la dreta: "Aquesta coalició està més forta que mai", ha afegit.\nPreguntat per Antonio García Ferreras, presentador de La Sexta, Sánchez ha dit que "anem a primar el diàleg social sobre qualsevol altra consideració".\nA més ha defensat que "la reforma laboral del PP ha trencat el diàleg social" insistint que l'executiu primarà aquest diàleg social. "És inevitable que hi hagi una reforma fiscal. Volem tenir un estat de benestar robust i ho farem amb justícia fiscal", afegeix durant la seva entrevista a A el Roig Viu.\nPel president "l'impacte econòmic i social no té precedents. Ara hem de reactivar l'economia, però la resposta ha de ser transformadora, no defensiva. No podem sortir amb un sistema de salut pública més debilitat".\nSobre les dades de la pandèmia i la xifra de víctimes Sánchez ha dit: "No hem amagat cap dada. El Govern sempre ha estat transparent amb les dades de morts per la pandèmia en aquest país".\nEnfront dels rebrots Pedro Sánchez creu que "estem preparats per a una altra onada". El president de Govern assegura que Espanya està preparada per afrontar una segona onada de la pandèmia. "A nivell internacional, Espanya està liderant amb altres països una resposta equitativa per a l'accés igualitari a la vacuna contra la COVID-19", ha afegit Pedro Sánchez.\nTambé ha entonat un mea culpa i ha dit "assumeixo tots els errors que hagi pogut cometre el meu equip. Les decisions es van basar en la ciència". I tot i que "sortir al carrer i gaudir de la quotidianitat" però "sense abaixar la guàrdia" perquè "no hi haurà risc zero fins que arribi la vacuna" i sosté que "hem d'aprendre a conviure amb el virus" i "no abaixar la guàrdia ". El president de Govern creu que cal tornar al carrer per animar l'economia sense baixar la guàrdia.\nEn paraules de Sánchez "la unitat és una obligació de el Govern i l'oposició", i reconeix que "s'ha de reforçar el sistema de residències de majors a Espanya".\nI s'ha mostrat rotund: "vam arribar quan havíem d'arribar a l'estat d'alarma". El president de el Govern ha defensat "l'estat d'alarma com a eina eficaç" i amb les dades que tenien llavors, "vam arribar quan havíem d'arribar". "Amb les dades que tenim avui és evident que arribem tard", reconeix el líder de l'Executiu a preguntes de García Ferreras.\n"És imperatiu que la UE arriba a un acord en el mes de juliol" i ha apuntat Sánchez que el seu desig és que els prespuestos estiguessin llestos abans de final d'any "amb el suport de l'major nombre de partits". El líder d'l'Executiu insisteix que durant la crisi de l'COVID-19 ha parlat amb tothom, també amb el PP. "El PP s'ha anat aïllant i mimetitzant amb la ultradreta", afirma el president de Govern.


La Comissió i la UER perseguiran la col·laboració a la regió veïnal de la UE - EU Reporter\nLa Comissió Europea i la Unió Europea de Radiodifusió (EBU) treballaran junts per reforçar la independència dels mitjans de comunicació a la regió veïnal europea, després d’una reunió entre l’ampliació i el comissari europeu de política de veïnatge Štefan Füle (A la foto), El president de la UER, Jean-Paul Phillipot, i la directora general de la UER, Ingrid Deltenre.\nLes organitzacions han signat i intercanviat cartes per consolidar la seva cooperació a la regió europea de veïnatge, basant-se en la col·laboració existent en el context de la política d’ampliació de la UE.\nPhilippot va dir: "Les organitzacions de mitjans públics de serveis públics independents i sostenibles són pilars de la llibertat d'expressió i d'un panorama democràtic dels mitjans de comunicació. Les activitats del Programa de col·laboració EBU a la regió de veïnatge europeu seran encara més potents amb el suport de la Comissió Europea ".\nFüle va dir: “La llibertat d’expressió, la premsa lliure i els mitjans de comunicació són els pilars d’una democràcia profunda i sostenible, que és un dels objectius bàsics de la política europea de veïnatge. Estic molt content que la Unió Europea de Radiodifusió comparteixi la nostra opinió que per garantir la llibertat d’expressió cal un esforç continu per part de totes les parts interessades.\n"Acollo especialment el compromís de la UER en països com Ucraïna o Tunísia que estan experimentant canvis importants. El paper dels mitjans de comunicació i la seva independència és crucial per ajudar aquest procés. M’agradaria confirmar el nostre compromís de cooperar amb la UER en la millora del panorama mediàtic a la regió del barri europeu i avançar en la cooperació que ja ha demostrat ser un èxit a la regió de l’ampliació ”.\nEn el marc del seu programa de col·laboració, la UER realitza diverses accions dirigides a radiodifusors de serveis públics de la regió d'ampliació i de barris europeus. Entre les accions s’inclouen notablement l’assistència, el suport tècnic i la formació per construir capacitats internes d’independència i sostenibilitat a llarg termini.\nTrobareu més informació de fons sobre la política europea de veïnatge a Comunicat de premsa de la Comissió Europea.\nTemes relacionats:col · laboracióDeltenreEBUUnió Europea de RadiodifusióPolítica Europea de Veïnatgedestacat-Imatge completaIngrid DeltenreJean-Paul Phillipotpaisatge mediàticPhilippotTunísiaUcraïna


Fem un gran esforç en descriure el producte; aportem nombroses fotografies, croquis e informacions addicionals amb la finalitat d'assegurar l'èxit de la seva compra. No obstant això, si quan vostè rebi la seva comanda no queda satisfet o no és el que esperava, podrà realitzar la devolució sempre hi quan no hagi passat els 14 dies naturals des de la recepció.\nDisposem d'un servei postvenda que l'ajudarà a resoldre la incidència. Pot contactar amb nosaltres a través del correu electrònic o trucar al 935.739.505.\nNo s'admetran devolucions en els següents casos:\n• El producte o l'embalatge es trobin en mal estat (si el producte anava protegit en un palet s'ha de retornar en les mateixes condicions).\n• El producte no està complet o es troba manipulat i / o trencat.\n• Falten accessoris o instruccions o qualsevol altra documentació.\n• Ha transcorregut els 14 dies naturals per a la devolució.\n• No s'aporta factura de compra.\n• En els articles serigrafiats, personalitzats o instal·lats.\nLa devolució de l'article, es realitza amb els costos de transports a càrrec del client, tal com indica l'Art. 44 de la Llei 7/1996, de 15 de gener, d'ordenació del comerç minorista.\nEn cas de complir els criteris de sol·licitar l'autorització per a la devolució (RMA). Mai procedeixi a la devolució del producte sense haver rebut abans la confirmació per part nostra.\nUn cop validat el RMA, ha de procedir a l'enviament del producte a la següent adreça: C /. Tona, 14. L'Ametlla del Vallès (08480). Barcelona\nUn cop al nostre magatzem es comprovarà l'estat del producte. En cas d'estar correcte, en el termini màxim de 30 dies, es farà efectiva la devolució de l'import de l'article en si, però no es reemborsaran les despeses de transport ni de gestió.\nEn la campanya de Reis i Pare Noel, el període per poder retornar s'ha de comptar a partir del 6 de gener.\nINCIDÈNCIES I PRODUCTES DEFECTUOSOS\nHi ha tres motius principals que provoquen incidències. Llegiu atentament per identificar el seu; així podrem ajudar de forma òptima:\n- L'EMBALATGE ESTÀ EN MAL ESTAT. Es perceben cops, trencaments exteriors, zones humides, etc. Notifiqui a l'albarà del transportista i no rebutgi el paquet. Caldrà aportar fotos, a més de l'albarà amb la notificació.\nDisposa de 24 hores des de la recepció del producte per comunicar-nos la incidència del transport. El producte està assegurat pel transport i necessitem agilitzar la reclamació per garantir la seva compensació.\n- EL PRODUCTE TÉ DESPERFECTES, trencaments, parts en mal estat ... malgrat que l'embalatge no presentava danys exteriors.\nEn aquest cas també es procedeix a la reclamació al transport, per la qual cosa cal que ens ho comuniqui en un màxim de 24 hores des de la recepció de la mercaderia.\nPer acceptar la seva sol·licitud precisarem fotografies de les peces en mal estat. En cas de ser un producte que ha de ser acoblat, NO passeu al muntatge.\n- FALTEN peces o SÓN INCORRECTES. Dins dels 14 dies des de la recepció, apliquem el concepte de garantia en aquest tipus de situacions, això implica que el client podrà sol·licitar la recollida a la botiga de les peces per fer o bé l'enviament a l'adreça indicada. El primer enviament gratuït, a partir de la segona queixa no es podrà subministrar sense cost de transport.\nRecomanem la lectura d'aquesta entrada al bloc sobre " Com rebre una comanda" per evitar molts problemes.\nProcediment per a la comunicació d'una incidència:


El manifest considera que cal trobar vies que millorin el problema de la manca de feina per als joves: “En els moments actuals, l’atur juvenil és un tema de màxima preocupació. En aquest àmbit, però, la crisi pot ser també una oportunitat pels nostres joves; d’aprofitar el coneixement i la formació que els ofereix el trencament de fronteres de la societat actual”.\nL'alcalde de Rivoli va proposar la creació d'una comissió de treball que estarà liderada per Monràs, per tal d'impulsar la formació i l’ocupació juvenil i donar forma concreta al document signat. A Catalunya, un 52% de la població d'entre 16 i 24 anys no té feina, i en el cas de Mollet, un 30% de la població d'entre 16 i 35 anys tampoc té feina.\nL'atur va tornar a pujar de nou durant l'agost a la ciutat en un 0,28% després de descensos anteriors. A Mollet hi ha 5.814 aturats, un 20,61%, la xifra és una de les més altes del Vallès Oriental. A més, la taxa de desocupació a Mollet està per sobre la mitjana comarcal que és del 17,35% i de la mitjana del territori baixvallesà que és del 19,22%.\nCal recordar que l'Ajuntament de Mollet, va aprovar en el plenari del 25 de juny, una moció en la qual va demanar la posada en marxa d’un pla de xoc contra l’atur juvenil als Governs de l'Estat i de la Generalitat.En el marc d’aquesta trobada celebrada divendres a Rivoli, s’ha signat per primera vegada un acord de col·laboració entre Mollet i la ciutat eslovena de Kranj i s’han enfortit els llaços que ja existeixen amb Ravensburg.


Una escola concertada comença a cobrar una “quota covid” a les famílies\nImatge d'arxiu d'un centre escolar repartint gel als alumnes / Eduardo Sanz (Europa Press)\nUn grup de pares del centre ha expressat directament a la direcció la seva oposició a aquesta mesura\nEl centre concertat Col·legi Dominiques de Barcelona ha començat a cobrar una quota de 9 euros mensuals per alumne per cobrir despeses generades per la covid. El centre va informar les famílies la setmana passada del cobrament d’aquesta “quota covid”, que es va aprovar l’octubre passat en Consell Escolar i que té el rebuig d’una part dels pares, segons ha explicat un d’aquests a l’ACN.\nEn l’escrit que van rebre les famílies, i al que ha tingut accés l’ACN, s’informa que l’aportació del Departament d’Educació és “insuficient” per pagar la contractació extra de personal de neteja, l’habilitació d’espais per als grups bombolla, mobiliari, la compra de termòmetres, gels desinfectants i mascaretes i la formació, entre altres despeses.\nL’equip directiu del centre, situat a l’Eixample, assegura en l’escrit que a finals de curs “es procedirà a justificar tota la despesa ocasionada” i que un cop superada la pandèmia “aquesta despesa desapareixerà i es deixarà de cobrar la quota”.\nLa direcció defensa que és “absolutament necessari incórrer en aquestes despeses per tal de minimitzar els riscos de contagi dins l’escola” i es felicita pels resultats obtinguts fins al moment.\nUn grup de pares s’hi oposa\nUn grup de pares del centre ha expressat directament a la direcció la seva oposició a aquesta mesura. Segons han explicat les mateixes fonts, aquest mateixa setmana s’ha celebrat una nova reunió del Consell Escolar on s’ha tractat el tema però la resposta ha estat que la quota ha estat aprovada i que es mantindrà.\nFonts del Departament d’Educació han recordat que la conselleria fa una aportació econòmica als centres concertats per afrontar les despeses extra que pugui generar l’organització escolar durant la pandèmia. Els pares que s’hi oposen asseguren que amb aquesta quota i amb les que ja paguen les famílies, el centre pot afrontar tota aquesta despesa.\nCoronavirus Eixample escola Salut\nGuillem Desembre 11, 2020 | 19:20\nSi l'esprai desinfectant aquest és d'aigua de Lourdes la quota està justificada-\n:( Desembre 11, 2020 | 20:13\nQuins pares tan cretins. Els dol pagar 9 € al mes per garantir millor la protecció dels seus fills?\nton c. Desembre 12, 2020 | 08:45\na que espera la Generalitat per treure les ajudes a aquestes escoles, que no volen inmigrants?


Noves guies de formaci� de la Intersindical-CSC\nEl sindicat nacional i de classe ha editat nous materials per tal que l'afiliaci� pugui con�ixer les novetats en mat�ria sociolaboral.\nEn aquest sentit, els nous materials disponibles es refereixen a la guia d'eleccions sindicals 2006, la valoraci� sobre l'Acord de les pensions d'enguany i un document de formaci� molt �til sobre el salari i la n�mina.\nAmb aquests documents, la Intersindical-CSC pret�n eixamplar el ventall d'elements de formaci� i an�lisi per als treballadors i treballadores del conjunt del pa�s.\nGuia d'eleccions sindicals 2006\nValoraci� sobre l'Acord de les pensions 2006\nEl salari i la n�mina ...\nLa Intersindical-CSC obt� representaci� a la Fundaci� CIDOB\nLa federaci� de serveis de la Intersindical-CSC ha obtingut un delegat de personal a la Fundaci� CIDOB, una entitat radicada al barri del Raval de Barcelona que es constitueix com un centre d'investigaci�, doc�ncia, documentaci� i divulgaci� sobre les relacions internacionals i el desenvolupament.\nEl nou delegat de personal confirma el creixement sostingut del sindicat nacional i de classe al sector dels serveis, m�s concretament al d'oficines i despatxos. La Intersindical-CSC presentava dos candidats a les eleccions sindicals per triar el qui hauran de defensar els interesos dels 44 treballadors de la Fundaci�, que escollien un total de tres representants sindicals. La Intersindical-CSC no tenia fins ara representaci� en aquest centre de treball. ...\nTemps de vacances: Alguns consells pr�ctics\nUna vegada superat Sant Joan i amb l'estiu a sobre, �s el moment de comen�ar a preguntar a amics, coneguts i familiars que faran per vacances. Les vacances s�n una de les interrupcions temporals i retribu�des de la relaci� laboral. D'altres en serien els permisos, llic�ncies, el descans setmanal o els diferents festius oficials designats per les administracions p�bliques.\nL'Estatut dels treballadors, al seu article 38, regula que les persones treballadores tenim dret a un periode no inferior a 30 dies naturals de vacances anuals retribu�des. Una quantitat que pot ser millorada per conveni col�lectiu o contracte de treball. Per exemple hi ha convenis que expressen els dies de vacances per dies laborables, 22, o que consideren que un mes de vacances s�n 31 ...\nSota la �pau social�, desregularitzaci�\nEl govern espanyol ha aprovat recentment les Mesures en Mat�ria de Seguretat Social o, el que �s el mateix, la reforma de les pensions. I ho ha fet amb el vist-i-plau de les centrals sindicals espanyoles CCOO i UGT aix� com de la patronal. En el mateix acord s�ha tancat tamb� la reforma del reconeixement de les malalties professionals. Es tracta, en definitiva, d�una d�aquelles fotografies que en diuen pau social. Per� des de la Intersindical-CSC considerem que no hi ha tals motius per a la satisfacci� dels treballadors i treballadores.\n745 dies m�s per poder accedir a una pensi�\nEl per�ode de cotitzaci� necessari per poder obtenir el dret a una pensi� s�ha ampliat de 13 a 15 anys, al�legant que la caixa ...\nLa secci� sindical del Banc de Sabadell, en al�a\nDespr�s que l'any passat s'incorporessin a la secci� una seixantena de militants d'altres forces sindicals, en els darrers dies s'ha produit moviments que indiquen la bona feina dels i les afiliades i el bon estat de salut de la secci�, que es reflecteix en la tasca sindical i un creixement espectacular de l'afiliaci�.\nD'una banda, �s possible que en poques setmanes hi hagi noves incorporacions a la Intersindical-CSC i que suposarien un nou pas en el ritme espectacular de creixement que ens ha portat als prop de 500 militants actuals en una empresa que disposa de 9.000 persones treballadores. Una quota que en el m�n laboral no �s gens menyspreable.\nD'altra banda, la bona feina tamb� suposa generar instruments, i aquest ...\nAd�u a Marta Mata\nAquesta setmana ha mort, als 80 anys d'edat, la Marta Mata, innovadora pedag�gica per excel�l�ncia d'aquest pa�s. Des de la Intersindical-CSC, i especialment des del Sindicat de Treballadors de l'Ensenyament de Catalunya (STEC), lamentem profundament aquesta p�rdua irreparable i fem arribar el nostre condol a la seva fam�lia i amistats m�s properes.\nMarta Mata va treballar sempre, i de manera incansable, per una escola p�blica, laica i de qualitat, una lluita i uns objectius amb qu� des del sindicat nacional i de classe ens sentim identificats i identificades. ...\n28 de juny: al m�n del treball, com a la vida, totes les opcions sexuals s�n v�lides\nUn any m�s es commemora el dia de l�alliberament gai, l�sbic, bisexual i transsexual (GLBT). Un any m�s haurem de sentir els discursos que parlen i s�enorgulleixen acr�ticament de com ha millorat la situaci� d�aquest col�lectiu, de com van guanyant drets a marxes accelerades.\nPer�, tal com passa en altres esferes de la vida, el m�n del treball no �s ali� a les injust�cies que pateixen les persones d�aquests col�lectius: assetjament moral en els llocs de treball, burles i vexacions per part de companyes, companys i patrons, negaci� dels minsos drets reconeguts en els convenis col�lectius o a l�Estatut dels Treballadors en s�n algunes manifestacions.\nPer aix�, l�Espai Jove de la Intersindical-CSC exigeix que a l�hora de negociar convenis col�lectius s�universalitzi el ...\nEl sindicat obt� set delegats m�s en els darrers dies\nAig�es de Girona, Salt i Sarri� de Ter SA, l'Ag�ncia Catalana de l'Aigua i l'Ag�ncia Catalana de Cooperaci� al Desenvolupament s�n les empreses en qu� la Intersindical-CSC ha sortit escollida en els darrers dies com a representant del personal. En el primer cas, en qu� hi havia hagut un representant dels treballadors pertanyent al sindicat nacional i de classe, a partir de les eleccions celebrades aquest dimecres s'ha passat a cinc, cosa que demostra la bona feina i la confian�a que els i les treballadores dipositen, cada vegada m�s, en la nostra manera de fer.\nEl mateix dia renov�vem el nostre delegat a l'Ag�ncia Catalana de Cooperaci� al Desenvolupament, que s'afegeix al nou representant que es va obtenir, fa pocs dies, a l'Ag�ncia Catalana ...


27 d'octubre del 2002. És un diumenge plujós. En una urbanització de luxe a 50 quilòmetres de Buenos Aires, a l'Argentina, un home torna a casa despré\ns d'haver passat tota la tarda fora i es troba la seva dona inconscient, amb mig cos dins de la banyera i l'aigua tintada de vermell. La sang ho taca tot.\nDiumenge. 22 d'abril del 2001. Barcelona. Carrer Còrsega. Una dona i la seva filla tornen a casa després de passar el dia fora. La nena, de 6 anys, és\nla primera d'entrar. Quan arriba al menjador, a terra, veu el cos del seu pare sobre un bassal de sang. Li han disparat 7 trets. La víctima és Jordi Berraondo, de 37 anys. Qui podia saber que estaria sol a casa? Qui podia entrar al pis sense ser vist? Qui es podia beneficiar de la mort del Jordi? Un cas amb una tirallonga de sospites i poques pistes sòlides.\nL'abril del 2005, uns pares denuncien la desaparició de la seva filla, Ana María Ramírez Garcia, de 38 anys. L'ultima vegada que van parlar amb ella v\na ser el diumenge 27 de febrer. El pare explica a la policia que el marit d'ella és molt violent i que la maltracta. La policia va trigar 5 anys a resoldre el cas. L'agressor de l'Ana María va imposar un estat de terror psicològic tan gran en el seu entorn que ningú es va atrevir a delatar-lo. La història d'avui comença a Vacarisses, passa per Terrassa, Sabadell i arriba fins a Laredo, a Cantàbria. La droga hi té un paper important i, com sempre, molt negatiu.\nMaten una transsexual que dormia al carrer i en deixen una altra greument ferida. És al parc de la Ciutadella, un dels llocs més singulars d'aquella B\narcelona que, l'any 1991, es posava a punt per als Jocs Olímpics. L'assassinat de la Sònia Rescalvo és un d'aquells episodis que van més enllà d'un crim. És un punt d'inflexió en la història recent d'aquest país. El primer crim trànsfob a Catalunya, que marcarà un abans i un després en la lluita contra l'odi i la discriminació a casa nostra.\nEn el capítol anterior us vam parlar de les versions oficials, les que ha donat la policia sobre la mort del primer ministre suec Olof Palme. En aques\nt segon episodi, farem una cosa poc habitual, ens centrarem en una versió periodística, la que ha treballat el periodista suec Jan Stocklassa partint de l'exhaustiva investigació que va fer el també periodista Stieg Larsson. L'home que va escriure la trilogia "Millenium", de la qual s'han venut més de 80 milions d'exemplars, va dedicar més temps a investigar el cas Palme que a escriure les novel·les que el van fer famós, quan ja era mort.\nA molta gent, sobretot si teniu una edat, li deu sonar l'assassinat del primer ministre suec Olof Palme. Ja fa 34 anys que va passar i, encara avui, n\no queda gaire clar -per no dir gens- qui el va matar. Al llarg de les tres últimes dècades, els suecs han especulat moltes vegades sobre qui va disparar al líder socialdemòcrata. Aquella nit del 1986, la policia va trigar a reaccionar, i l'assassí va desaparèixer sense deixar rastre. Des d'aleshores, s'han fet gairebé 10.000 interrogatoris i s'han investigat moltes pistes diferents, algunes d'allò més pintoresques. És, de llarg, la investigació criminal més cara de la història del país nòrdic, i de molts altres, ja ho veureu. Va ser un crim molt sonat, un magnicidi a la terra on, anys després, agafaria fama tot el que té a veure amb el gènere negre. Ho anomenen "nordic noir", i té com a grans precursors els admirats escriptors Hennik Mankell i Stieg Larsson.


Budó acusa l'Estat de "deixadesa de funcions" per no controlar el preu de la llum ni evitar els talls La República\nBudó acusa l’Estat de “deixadesa de funcions” per no controlar el preu de la llum ni evitar els talls\nACN Barcelona.-La portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha criticat durament l’actitud de l’executiu espanyol que lidera Pedro Sánchez respecte de les “seves responsabilitats i funcions”, tant a l’hora d’atendre les […]\nACN Barcelona.-La portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha criticat durament l’actitud de l’executiu espanyol que lidera Pedro Sánchez respecte de les “seves responsabilitats i funcions”, tant a l’hora d’atendre les necessitats derivades d ela covid-19, com per fer front al gran creixement del preu de la llum i els talls que s’han patit durant la darrera setmana. En aquest sentit, ha acusat el govern espanyol de “deixadesa de funcions” per no controlar les empreses energètiques i l’elevat cost de la llum en plena onada de fred, i també ha assegurat que l’executiu estatal “deixa les comunitats autònomes sense recursos” per atendre els més afectats per la pandèmia de la covid-19 i les “necessàries” restriccions.\nBudó ha mostrat la “preocupació” del Govern davant “l’alerta” que diu que suposa “l’increment de preu de la llum” i el fet que “des de l’Estat no s’hagin preocupat per aquest augment ni s’hagi demanat a les companyies inversions per evitar els talls d’aquests dies”. “Novament, el govern espanyol fa deixadesa de funcions, ha permès el que està passant, que es pagui el preu més car que mai quan més es necessita i que les empreses no hagin fet les inversions per evitar els talls”, ha lamentat. Per la seva part, la portaveu ha assegurat que el Govern “estarà al costat dels ajuntaments” més afectats pels talls “per acompanyar-los” i ajudar en la gestió de les conseqüències patides. Igualment, ha afegit que “si cal, el Govern ajudarà les famílies que necessiten ajuts per fer front a la despesa energètica”. En el mateix sentit s’ha expressat la portaveu en comparar els recursos econòmics que ha mobilitzat el Govern i la falta dels mateixos que denuncia que té l’Estat. “No estan donant solucions ni respostes. Ha fet deixadesa de funcions i s’ha posat de perfil”, ha criticat, tot afegint que el govern espanyol “no ha destinat ni un sol euro a ajuts directes perquè les empreses i sectors afectats tinguin liquiditat, i el Govern ja ha mobilitzat 841 milions”. “El govern de l’Estat deixa les comunitats autònomes sense els recursos necessaris per prendre les mesures dures que han de prendre”, ha denunciat.


Espanya deixa d'estar en risc extrem per primera vegada des de finals d'any - À Punt\nEspanya deixa d'estar en risc extrem per primera vegada des de finals d'any\nSe situa per davall dels 250 casos per 100.000 habitants en catorze dies.\nUn sanitari realitza test d'antígens per a detectar nous casos de la covid-19. / Xoán Rei (Efe)\n23 de febrer 2021 - 18:40\nUn dia després que la Comunitat Valenciana, Espanya en el seu conjunt ha deixat la zona considerada de risc extrem de coronavirus en situar-se per davall dels 250 casos per cada 100.000 habitants en catorze dies. El Ministeri de Sanitat ha informat aquest dimarts que la incidència acumulada espanyola se situa en 235,84 casos per cada 100.000 habitants, la xifra més baixa des del passat 28 de desembre. En el cas de la Comunitat Valenciana, aquesta ha baixat fins als 202,77 casos.\nLes comunitats autònomes han comunicat aquest dimarts 7.461 nous positius i 443 morts més. Dades clarament inferiors a les registrades el mateix dia de la setmana passada (quan es comptabilitzaren 10.057 nous casos i 530 noves víctimes mortals).\nLa millora de la situació es reflecteix cada dia en la baixada de la pressió hospitalària. Un 11,27% (12,10% ahir dilluns) dels ingressats en un hospital espanyol són malalts de Covid-19 i un 31,54% dels que estan a les UCI (dos punts menys que aquest dilluns).\nLa xifra total de contagis a Espanya s'eleva ja a 3.161.432 des de l'inici de la pandèmia, segons les dades oficials del Ministeri de Sanitat. I la de morts arriba a 68.079 persones.