Sobren cotxes, falten trens - Línia\nSobren cotxes, falten trens\nMarc Cerdà|2022-06-17T14:23:20+02:0020 juny 2022|Línia\nEl consell de les expertes en mobilitat, si no ho recordo malament, diu que per molt que ampliem carrils a les autopistes més col·lapsades, més aviat que tard es tornaran a col·lapsar. És un fet senzill i força evident. Si s’amplia l’oferta, augmenta la demanda. I si a més l’alternativa al cotxe, el transport públic, per inacció política no és avui una alternativa real a moltes de les necessitats de desplaçament de la població, el col·lapse de les autopistes és un resultat esperable.\nÉs cert que sempre hi ha hagut ampliacions de la capacitat de les carreteres i autopistes. Se n’han fet arreu, i podríem dir que quasi sempre amb el mateix resultat. A casa nostra, també. Fixeu-vos com de ràpid s’han saturat la C-58 o la recentment inaugurada plaça de les Glòries de Barcelona després de les respectives ampliacions. De totes maneres, convé destacar que l’actual debat sobre com de col·lapsada està l’AP-7 –potser oportunista, potser interessat– esclata en un moment no casual.\nHi ha diversos motius que permeten explicar la situació actual. El primer, i més rellevant, és l’eliminació dels peatges de l’AP-7. Un altre cop: més oferta, més demanda. El segon és una relaxació de la pandèmia, que s’ha traduït en una necessitat de la població amb capacitat per fer-ho –recordem-ho sempre– d’escapar de les zones més poblades del país els caps de setmana i dies festius. I el tercer, tot i que no l’últim, un transport públic –especialment el de la xarxa de Rodalies i Mitja Distància– insuficient i molt deficient. De fet, només fa un mes sabíem que el pressupost executat en la infraestructura ferroviària no superava el 23,9% dels 797,7 milions que Adif s’havia compromès amb Catalunya.\nSi no hem acceptat ampliar l’Aeroport de Barcelona, per què hauríem d’ampliar l’AP-7, la C-32 o fer el Quart Cinturó?\nSigui com sigui, el resultat de tot plegat és quelcom que ja sabem i que vivim cada dia. I, malgrat tot, hi ha un consens social majoritari sobre la necessitat de disposar d’una xarxa de transport públic fiable, descentralitzada i accessible econòmicament per contraposar-la al model predominant del cotxe. Per això sorprèn l’anunci del govern central d’ampliar carrils a l’AP-7 i també la particular sordesa climàtica que envolta aquest debat.\nSi no hem acceptat ampliar l’Aeroport de Barcelona, per què hauríem d’ampliar l’AP-7, la C-32 a Blanes o construir el Quart Cinturó al Vallès? Aquesta és la gran contradicció amb la qual es debat el Govern de la Generalitat i, especialment, Esquerra Republicana a menys d’un any de les eleccions municipals: entre el posicionament ideològic de compromís ecologista i climàtic de les seves bases i d’una gran part dels seus votants i el pragmatisme economicista que reclamen els grans estaments econòmics del país.\nEn aquest context, convé ser conscients que tota política de mobilitat del segle XXI hauria de tenir com a far i guia la crisi climàtica i ecològica. Si volem –i ho hauríem de voler– deixar de fer un pas endavant i dos enrere en termes de mobilitat, ampliar autopistes ja no té raó de ser. Les postures que ho defensen són avui una estampa anacrònica i una amenaça d’involució de la necessària transició ecosocial que hem de fer per adaptar-nos als efectes del canvi climàtic. El Govern de la Generalitat faria bé de pronunciar-se respecte d’aquest debat, però, a hores d’ara, impera un silenci eixordador. I en aquests casos, els silencis no són un bon auguri.


6 Portobello Road Apartment Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMini Estudi - Bany\nMuseu Britànic - A 5.05 km de l'allotjament\n6 Portobello Road, Notting Hill, Londres, Regne Unit, W11 3DG - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a 6 Portobello Road Apartment?\nMés informació sobre 6 Portobello Road Apartment\nSituat a l'encantadora àrea de Notting Hill, 6 Portobello Road Apartment gaudeix d'una posició excepcional a la compres, els restaurants, els paisatges de Londres. Situat només a 7.3 km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\n6 Portobello Road Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Londres. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\n6 Portobello Road Apartment té 5 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, cafè instantani inclòs, te inclòs, estris de costura, tovalloles. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, 6 Portobello Road Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Londres.\nPalau de Buckingham - 4,05 km\nMercat de Camden - 4,91 km\nMuseu Britànic - 5,04 km\nAbadia de Westminster - 5,08 km\nCases del Parlament - 5,17 km\nTorre de Londres - 8,45 km\nTots els tipus de viatgers (12)Viatger de Negocis (1)Parelles (8)Viatgers en solitari (2)Famílies amb infants petits (1)


Accessoris de bany - FESMÉS\nDescobreix la nostra gran varietat d'accessoris de bany metàl·lics i de plàstic que aportaran estil al teu bany.\nInici > Reformes>Banys>Accessoris bany\nAccessoris de bany:\nA la secció d'accessoris de bany trobaràs una gran varietat de complements per decorar un bany a mida, ja que tenim a la teva disposició accessoris de bany en plàstic, accessoris de bany metàl·lics, accessoris de bany de sobreposar, i una infinitat de complements de bany en diferents formes i mesures perquè triïs el que més s'adapti a les teves necessitats.\nSi has arribat fins aquí, és perquè ja tens el teu bany dissenyat i et falta acabar de perfilar els petits detalls que són els que marquen la diferència o bé, vols remodelar la imatge del teu bany canviant totalment la seva estètica. Sigui pel motiu que sigui, estàs al lloc adequat!, així que no li donis més voltes al cap, entra a Fesmés i fes que el teu bany no passi desapercebut per a ningú.\nDecora el teu bany amb els accessoris de bany:\nSabem que decorar un bany és una de les tasques més complicades, però alhora més emotives, ja que no hi ha major satisfacció que fer-ho al teu gust. Abans de posar-te mans a l'obra amb la decoració del bany, hauràs de saber tot el que necessites per decorar un bany.\nMaterials pels accessoris de bany:\nHi ha una gran varietat de materials pels accessoris de bany. Al catàleg de Fesmés podràs trobar accessoris de bany de plàstic o accessoris de bany metàl·lics. Ambdós materials tenen una gran durabilitat i adaptació a tota mena de temperatures i humitats que es poden donar als les estançes de bany.\nAccessoris de bany per a guanyar espai:\nLes cistelles per a bany són ideals per a guanyar espai, ja que et permeten emmagatzemar els sabons i esponges de dutxa sense necessitat que estiguin exposats al terra del plat de dutxa. També tenim disponibles armaris de bany perquè guardis les tovalloles de bany, cremes hidratants i altres productes d'higiene personal.\nPer acabar de completar un bany amb accessoris, necessitaràs tenir una escombreta de WC, una paperera,un cistell multiús, una cortina de bany i una catifa per bany, que són elements que desenvolupen una funció molt important, ja que quan no els tenim presents en el moment que els necessitem, ens penedim de no haver-los comprat.\nFinalment, si necessites adaptar el teu bany amb elements de seguretat per a gent gran i amb mobilitat reduïda, no has de preocupar-te, ja que hem preparat una secció exclusiva de seguretat i accessibilitat per al bany.


Arcalís rep un 20% més de visitants durant el Nadal - El Periòdic d'Andorra\nArcalís rep un 20% més de visitants durant el Nadal\nEls dies de més afluència van ser el 29 i 30 de desembre\nPublicat el Dilluns, 7 de gener de 2019 | 01:15 h\nOrdino Arcalís ha rebut la visita de més de 32.000 esquiadors durant el període comprès entre el 22 de desembre i el 6 de gener. Aquestes dades han suposat un increment d’ocupació del 20% respecte a les temporades anteriors. Els dies que van registrar una major afluència van ser el 29 i 30 de desembre, amb més de 3.400 esquiadors cada dia. Gràcies a la posada en marxa del telecabina Tristaina, els remuntadors han pogut repartir els usuaris de manera homogènia i, d’aquesta manera, el transport dels esquiadors ha estat àgil i fluid en tots els punts de l’estació, segons es va informar ahir des de l’estació mitjançant un comunicat de premsa.\nEl director general de Secnoa, Xabier Ajona, va destacar «la satisfacció generalitzada dels clients provinents d’altres estacions de fora d’Andorra atrets per la garantia de neu que ofereix Ordino Arcalís en aquests moments d’escassetat a tot el Pirineu». D’aquesta manera, des del domini s’ha fet un balanç molt satisfactori que «compensa el gran esforç dels equips de muntanya que han mantingut les pistes en un estat impecable», es va destacar.\nPel que fa a les previsions meteorològiques, des de l’estació és va indicar que a partir de demà s’espera que un front deixi neu nova, que permetrà consolidar la superfície, juntament amb el treball dels canons, que segueixen produint neu aprofitant les condicions de temperatures baixes. L’objectiu, per tant, és seguir ampliant el nombre de pistes i remuntadors oberts, amb la intenció d’arribar a la xifra del 100% disponible el més aviat possible.\nTelecabina Tristaina / D’altra banda, Ordino Arcalís ha ampliat fins al 31 de gener la invitació a tots els residents a Andorra per estrenar el nou telecabina. Els interessats poden demanar aquest passi a les taquilles de l’estació presentant un document acreditatiu de residència o de nacionalitat andorrana.


Teatre Principal de Palma i va comptar amb la presència de nombrosos manacorins\nEl poeta i cantant manacorí Guillem d’Efak protagonitza el documental que estrenen els canals IB3 televisió i Canal 33, a la qual també hi assistí la batlessa de Manacor\nEl documental és una producció de Manual, amb la coproducció de TV3, Nova Televisió i IB3, amb la col·laboració de GOC Networking, cellers Ànima Negra, Baleària i la Fundació Carulla.\nAGENCIA MANACORNOTICIAS 18/01/2018 - 07:56:00\nla pàgina web d’IB3 en directe o en la secció 'a la carta'. El documental és una aproximació a la vida del poeta i cantant manacorí Guillem d’Efak. (Guinea Equatorial 1929- Mallorca 1995).\nEl poeta i cantant manacorí Guillem d’Efak protagonitza el documental que estrenen els canals IB3 televisió i Canal 33. Molts veïnats i amics manacorins del desaparegut Guillem d’Efak acudiren a la preestrena del treball, a la qual també hi assistí la batlessa de Manacor, Catalina Riera. El documental ‘Guillem d'Efak. L’ànima negra de l’Illa’, que repassa la vida i l’obra d’aquest poeta i cantant manacorí, es va presentar dilluns passat al Teatre Principal de Palma i va comptar amb la presència de nombrosos manacorins i manacorines que compartiren vivències, cançons i tertúlies amb d’Efak.\nLa batlessa de Manacor, Catalina Riera, també va assistir a la presentació del documental dirigit per Manuel Benavente i Alfons Garrido i acompanyà els veïnats, amics i familiars de Guillem d’Efak en la projecció d’aquest treball documental que també es va convertir en un homenatge a la figura del poeta i cantant manacorí.\nDe tornada a casa, Pep recorda tot el que li han explicat sobre Guillem les persones amb qui ha parlat: amics de la infància, companys de viatge i la seva vídua.\nEl documental s’emetrà avui dijous per les dues televisions autonòmiques que han participat en aquest projecte. Per IB3 Televisió es podrà veure a partir de les 22.40 h i per Canal 33 a les 23.00 h. A més, per internet el documental es podrà veure a través de la pàgina web d’IB3 en directe o en la secció 'a la carta'. El documental és una aproximació a la vida del poeta i cantant manacorí Guillem d’Efak. (Guinea Equatorial 1929- Mallorca 1995). Una persona culta, intel·ligent, ocurrent, divertida, vital i amb una sensibilitat excepcional. Li agradava tant jugar a seduir i provocar situacions que, fàcilment, podien convertir-se en anècdotes que, amb el temps, s'han convertit en una sèrie de llegendes, fent d'ell una espècie de mite.\nMajoritàriament se'l recorda com a cantant i integrant del moviment de la Nova Cançó i per la seva obra poètica o la seva trajectòria vital. En el documental, l'actor i dramaturg Pep Tosar viatja a Mallorca per entrevistar els qui van conèixer Guillem d'Efak i, així, fer una obra de teatre sobre el poeta. Es tracta d'un recorregut que l'endinsa en la vida d'aquest personatge que, com ell deia, "només estava compromès amb la vida". Els qui el van conèixer i molts dels manacorins i manacorines que que participen en el documental també assenyalen que tenia un profund compromís amb el seu poble.\nDe tornada a casa, Pep recorda tot el que li han explicat sobre Guillem les persones amb qui ha parlat: amics de la infància, companys de viatge i la seva vídua. Entre tots l'han ajudat a refer la vida de Guillem d'Efak i a donar a conèixer la dimensió humana del personatge. Així, Pep Tosar construeix, dins seu, un Guillem d'Efak propi que protagonitzarà la seva obra teatral "Tots aquests dois". El documental és una producció de Manual, amb la coproducció de TV3, Nova Televisió i IB3, amb la col·laboració de GOC Networking, cellers Ànima Negra, Baleària i la Fundació Carulla.


El meu tiet Patxunguis by BiraBiro Editorial - Issuu\nPer què els teus pares es discuteixen tant?\nU E M L E TIET\nHi ha preguntes que Internet no pot respondre, aleshores el millor és mirar les estrelles.\nplantar sense avisar a la porta de casa seva. Cridant, sí. Perquè ell és així: quan una cosa li agrada, apuja el to de veu i acaba cridant perquè s'entusiasma i és feliç. I si hi ha alguna cosa que no li agrada, també t'ho fa saber al màxim volum i res del món no el fa canviar d'opinió. És divertit, però els meus pares no s'hi entenen gens. Bé, ni amb mi, ni amb les mascotes, ni entre ells… Se'n van de viatge per mirar de solucionar els seus problemes. Mentrestant, jo haig de passar l'estiu amb el meu tiet Nino i les seves trenta mil regles estranyes. De vegades es vesteix de gala sense cap motiu, o fa trucs de màgia i et sorprèn amb coses que ni t'imagines, però sospito que amaga alguna cosa al seu cor… A José Ignacio Valenzuela tothom li diu Chascas perquè a Xile, el seu país d'origen, es diu així als cabells desordenats com els seus. Escriu moltes històries de suspens, policíaques i fins i tot romàntiques a llibres, programes de la tele, obres de teatre i pel·lícules. És autor de La iaia no hi toca.\n«PATXUNGIS!», va exclamar el meu tiet quan em vaig\nS I U G N PATXU\nIl·lustracions de Patricio Betteo\nEL MEU TIET PATXUNGUIS José Ignacio Valenzuela Traducció de Jaume Copons Il.lustracions de Patricio Betteo\nTítol original: Mi tío Pachunga Primera edició: febrer de 2019 © 2018, José Ignacio Valenzuela Guiraldes, pel text © 2018, Patricio Betteo, per les il·lustracions © 2018, Penguin Random House Grupo Editorial, S. A. de C. V., per la coberta © 2019, Jaume Copons, per la traducció © 2019, BiraBiro Editorial, S.L. BiraBiro Editorial forma part de l’associació d’editorials independents Llegir en Català. Imprès a la UE ISBN: 978-84-16490-53-0 Dipòsit Legal: B 2411 - 2019 BIC: YFN, YFB Queden prohibits, dins els límits establerts per la llei i sota les disposicions legalment previstes, la reproducció total o parcial d’aquesta obra per qualsevol mitjà o procediment, ja sigui electrònic o mecànic, el tractament informàtic, el lloguer o qualsevol altra forma de cessió de l’obra sense l’autorització prèvia i per escrit dels titulars del copyright. Dirigiu-vos a CEDRO (Centre Espanyol de Drets Reprogràfics, www.cedro.org) si necessiteu fotocopiar o escanejar algun fragment d’aquesta obra.\nPer a lâ€™Eva, per ser la millor inventora de paraules del mĂłn.\nÂŤSigues tu mateix, els altres llocs ja estan agafats.Âť Oscar Wilde\nmar el meu tiet quan em vaig plantar sense avisar a la porta de casa seva.\nUn altre tiet, qualsevol tiet que no hagués estat el meu tiet, s’hauria sorprès i hauria preguntat: «Què hi fas, aquí?». O amb una alegria immensa potser hauria exclamat: «Com m’agrada veure’t, neboda!». O en tot cas, si més no, hauria assajat un somriure i, amb un gest de la mà,\nm’hauria fet entrar a casa per estalviar-me la calor d’aquell estiu que tot just començava. És clar, un altre tiet hauria fet tot això. El vostre, probablement. Però el meu no. Es va quedar mirant-me en silenci, abraçat al seu enorme gat blanc que, tan seriós com ell, feia un monòton\ncontra el seu pit. Des-\nprés, amb un dit, es va empènyer les enormes ulleres grogues fins dalt de tot del nas i, amb un gest que no vaig saber si era d’incomoditat o de resignació, amb un altre dit va assenyalar la meva maleta.\n—Te’n vas de viatge, nena? —em va demanar.\nVaig fer que no amb el cap mentre intentava no plorar. Com li dius a un tiet que no et vol tenir a casa seva que, per raons que després explicaré, no tens cap altre remei que passar\namb ell i que, per molt que ho vulguis, no\npots tornar amb els pares? Mmmmm.\n—Bé, em sembla aquest serà un estiu del tot pat xunguis —va sentenciar sense gaire entusiasme quan li vaig explicar què hi feia allà. —I això què vol dir? —vaig preguntar-li mentre pujàvem la maleta a l’habitació dels convidats.\nPer resposta, el tiet Nino va aixecar les espatlles i, amb una delicadesa infinita, va deixar el seu gat Adonis a terra i va començar a treure roba de la meva maleta per desar-la a l’armari.\nTot i que els primers dies ho vaig intentar contínuament, no vaig poder descobrir d’on sortia exactament la paraula patxunguis . Vaig saberho força més tard, quan el tiet es va sincerar amb mi i, sense que jo l’hi demanés, em va explicar tot el que amagava. Però els primers dies d’aquelles vacances em vaig haver de conformar amb la mentida que em va dir per evitar que em passés tot el sant dia interrogant-lo: es va inventar aquella paraula una nit que somiava i, sense saber per què, tot d’una es va despertar cridant-la.\nCridant, sí. Perquè el meu tiet és així: quan una cosa li agrada, apuja el to de veu i acaba cridant perquè s’entusiasma i\nés feliç .\nI, a l’inrevés,\nsi hi ha alguna cosa que no li agrada, també t’ho fa saber al màxim volum i res del món no\nel fa canviar d’opinió. Potser per això els meus pares no tenen gaire relació amb ell; perquè, si no tens paciència, de tants crits, pots acabar marejat i amb el cap com un bombo. I els meus pares, de paciència, no en tenen gens. Ni entre ells ni amb mi ni amb les mascotes. I és per això que estic segura que una cosa o altra va passar entre el pare i el tiet abans que jo nasqués, perquè d’ençà que els conec que no es parlen. Les poques vegades que el tiet truca a la mare per saber com ens va, el pare s’allunya de\nnosaltres sense parar de dir «Patxunguis, pat\nno m’agrada gens perquè em recorda molt el de les burles i els insults que els meus companys dediquen a en Linus Finol, l’alumne més llest i responsable de l’escola, però també el pitjor en els esports i els jocs.\n—Llestos! —va dir mentre assenyalava l’interior de l’armari—. T’aviso, noieta: ho vull tot al seu lloc. Ho has entès? Em vaig adonar que, en menys d’un minut, el tiet Nino havia deixat\ntament endreçada la meva roba als prestatges de l’armari. Les sa marretes estaven meticulosament plegades i organitzades per colors: primer les blanques, després les grogues, les taronges i les blaves i, finalment, a sota de tot les negres. Va penjar els meus texans segons la llargada dels camals. Els més curts davant i els més llargs darrere, perquè així, amb un sol cop d’ull, els podies veure tots. Finalment, va distribuir les meves sabates en una filera perfecta i les va ordenar segons les necessitats que jo tenia al llarg del dia.\n—Si vols fer esport, agafes les vambes del sector de la dreta —va assenyalar—. Si al migdia fa calor, n’agafes unes del centre, que és on tens les sandàlies. I si a la nit tens fred, vas directament a l’extrem esquerre i agafes les botes. Amb aquest sistema fins i tot et podries vestir amb els ulls tancats.\nOrdenada a l’armari del tiet, la meva roba semblava nova, acabada de sortir de la botiga!\n—Bé, i ara què en faré, de tu? —va murmurar mentre em mirava de dalt a baix.\nQualsevol tiet, qualsevol tiet que no fos el meu tiet, hauria aprofitat aquest moment per no ferme sentir tan\ntrista pel fet d’haver de viure en\nuna casa que no era la meva, amb un comentari\ncom ara «Ho passarem tan bé junts!», o potser una cosa com ara «A mal temps, bona cara, neboda». Jo fins i tot m’hauria conformat simplement amb un «Benvinguda» i prou. Però no. El tiet Nino no va dir res d’això. Simplement va deixar anar:\n—Ara repetirem les\nvuit regles de la convivèn-\ncia sana i així te les aprendràs de memòria. —Les has tret d’un llibre? —No, les vaig inventar jo —va puntualitzar, seriós—. I cada dia, segons com he dormit, n’afegeixo o en trec alguna. Tens sort, Eva, avui només n’hi ha vuit. Ahir n’hi havia trenta-dues. —I quina és la primera? —Només es poden fer preguntes que siguin ben patxunguis.\nDesprés de passar aquells trenta dies amb el tiet i el seu inseparable gat, vaig entendre perfectament que patxunguis podia voler dir coses molt diferents. Per exemple, si el tiet Nino cuinava un deliciós suflé de taronja que cada vegada es feia més esponjós dins del forn fins que, de cop,\nes desinflava i quedava convertit\nen una massa enganxifosa dins del motllo, cridava un rabiós «Patxunguis!» de frustració. O si de sobte feia un truc de màgia, que consistia a fer aparèixer una moneda darrere la meva orella, cridava «Patxunguis!» amb veu d’orquestra just en el moment més emocionant de l’actuació. O quan als matins es pentinava el tupè amb gomina fins a deixar-lo com una\njust al mig del cap, quan feia els darrers retocs als seus cabells negres, pronunciava un patxunguis de satisfacció.\n—Tria —va dir tot d’una mentre baixàvem l’escala per anar cap a la cuina—. Galetes o gelat? —Gelat! —vaig cridar. —Bona elecció, perquè les galetes són de l’Adonis —va assegurar mentre s’empenyia amb un dit les ulleres grogues fins dalt de tot del nas—. Ho sabies que el 1966 un italià anomenat Procopi va inventar una màquina que bar rejava gel, fruita i sucre? Doncs sembla que aquest és l’origen dels\nNo, és clar que no ho sabia, perquè quan tens deu anys i quasi no veus els teus pares, no saps gaires coses. Però si tens la sort, com jo, de descobrir que tens un tiet que inventa paraules i, a més a més, sempre té la resposta exacta per a qualsevol pregunta, aleshores no et queda cap\naltra opció que reconèixer que potser, només potser, la teva sort comença a canviar.\nSi avui estic aquí, asseguda en un lloc al qual molt poques persones han arribat,\ndes de la cabina d’una nau espacial, és gràcies a tot el que em va ensenyar aquell estiu el tiet Nino abans de desaparèixer. Sí, perquè un bon dia va desaparèixer i… Patxunguis! Mai més se’n va saber res. Però no us preocupeu. Tot el que us explicaré va succeir abans, molt abans que arribés aquell dia.


viurealspirineus 23:49 17/09/21\nLa zona, que no disposa de cobertura mòbil, millorarà així la comunicació i la gestió de les emergències que hi puguin tenir lloc.\nper millorar instal comunicació congost gestió\nPla general del congost de Mont-rebei / Oriol Bosch\n(Foto: L'avisador per emergències que s'ha instal·lat al Congost de Mont-rebei / ager.cat)\nL’Ajuntament d’Àger ha organitzat un seguit d’activitats per aquest cap de setmana coincidint amb la celebració de la Setmana Europea de la Mobilitat, una iniciativa anual de la Comissió Europea per reivindicar la necessitat d’una mobilitat urbana que sigui sostenible.\nEn aquest sentit, el consistori d’Àger ha organitzat per aquest dissabte, 18 de setembre, una caminada nocturna guiada pels voltants del poble que també servirà per contemplar la lluna plena. La ruta arrencarà a la plaça Major d’Àger a les 21.30 hores, i és apta per a tots els públics. Les persones assistents hauran de dur llanterna, aigua, calçat còmode i roba adequada i, una vegada finalitzi la caminada, hi haurà un refrigeri a la plaça Major per als participants.\nD’altra banda, aquest diumenge, 19 de setembre, s’ha organitzat una bicicletada pel terme d’Àger. En concret, la ruta començarà a les 11.30 hores des de la plaça Major, i passarà per Santa Elena, per la zona de Tellol, pel Pont d’en Rosell i per Sant Martí, i finalitzarà al Poliesportiu d’Àger, on tindrà lloc una botifarrada popular per a les persones participants.


Crònica d'uns pactes | Noticias de Mallorca\nA la història recent del nostre país, mai hem tingut que sofrir uns polítics més desastrosos, mentiders, pocavergonyes, sense escrúpols que en Pedro Sánchez i en Pablo Iglesias, no els hi poso el tractament de senyors davant el seu nom perquè no se’l mereixen, han demostrat que no ho son, fins hi tot en Felipe González ha criticat que s’hagin repartit els càrrecs antes de parlar del programa, que les cases es construeixen des d’avall i no pel terrat, Rodríguez Ibarra, expresident d’Extremadura, també ha afirmat que si pacten amb els independentistes es dóna de baixa del PSOE. Hi ha altres barons del partit que també han criticat i qüestionat aquesta aberració.\nDes de les eleccions del passat 28 d’abril fins a les del 10 de novembre, en Sánchez s’havia omplert la boca de dir que mai pactaria amb Unidas Podemos, que no dormiria tranquil amb Iglesias all seu govern, que no eren de fiar, que amb ells tornarien les targetes de racionament, que com es resoldria la crisi de Catalunya amb Unidas Podemos en el govern i moltes, moltes més afirmacions.\nEn Iglesias tampoc va quedar-se enrere, va afirmar que no es pot creure la paraula d’en Sánchez, que l’únic escull per formar govern era ell, però al final va assumir que era Unidas Podemos i moltes més acusacions que seria molt llarg de relacionar.\nVistos tots els esdeveniments i comentaris anteriors al 10N, que ha passat perquè 24 hores després, agafant a tots desprevinguts, en Sánchez i en Iglesias varen signar un pacte de govern amb la possibilitat de que en Iglesias sigui vicepresident i ademes obtingui tres ministeris, un d’ells per la seva parella Irene Montero, això no es nepotisme ? Com ens podem fiar d’aquests personatges? Que hi ha darrere aquest pacte? Ara val lo que antes del 10N era impossible? Per mi no, però lo que si tinc ben clar és que no es pot jugar ni enganyar als ciutadans. No els hi quedarà altre camí que pactar amb els independentistes, que amb tota seguretat els hi demanaran contrapartides (com s’ha fet sempre), en aquest cas impossibles de dur a terme, segurament algunes d’elles fora de la llei, insistir en un referèndum sols per Catalunya, amnistia als polítics presos, per qualcú presos polítics.\nEls catalans de caire independentista anteposen la política a les lleis, tenim l’exemple d'en Torra, President de Catalunya on ha comparegut davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya per desobediència al no acatar l’ordre de la Junta Electoral Central de retirar els llaços grocs dels edificis de la Generalitat, ha dit que no es defensarà de res, i que ho fa per defensar els drets dels catalans. Aquesta és la política d’en Torra, desobediència a les institucions que no son seves.\nPersonalment no m’agrada lo que estem vivint, entre uns i els altres estan dividint Espanya per la meitat, l’ombra d’un conflicte de més envergadura està damunt nosaltres. Mentres, aquí a les nostres illes, la President Armengol no es cansa de dir que els pactes amb Unides Podemos i Mès son l’exemple que han de seguir en Sánchez i en Iglesias, Déu ens agafi confessats, si qualcú es capaç de enumerar que es lo que ha aconseguit el pacte, que ho digui.\nArmengol està cada dia més enfora de les quotes de poder d’en Sánchez i més a la deriva amb un govern de polítics que sols se'n poden salvar una minoria. No tenim un futur polític esperançador, ens cal esperar que passi el temporal i torni la calma per poder dormir tranquils com deia en Sánchez, encara que a la meva edat i amb tot lo viscut, jo ho faig com un nadó. Aquets no hem trauran ni\nun àpex de la meva felicitat.


» Torna Fitur\nLa província de València torna a Fitur, del 19 al 23 de gener, per a promocionar les seues destinacions i els seus productes turístics en un estand de 205 metres quadrats, dins de l’espai de la Comunitat Valenciana, en el Pavelló 7 del recinte firal IFEMA.\nPresentacions professionals i demostracions gastronòmiques\nValència Turisme ha programat un total de 22 presentacions professionals, dividides en els espais de les Sales de Premsa i en la Plaça Central, entre els dies 19 i 21 de gener, en els quals, les destinacions tindran l’oportunitat de presentar davant la premsa i assistents, l’oferta de productes turístics actual, zones naturals i rutes, activitats locals i culturals, gastronomia o projectes futurs, entre altres.\nDurant la setmana també es duran a terme una gran varietat de demostracions gastronòmiques, on els diferents municipis acosten al públic assistent la gran riquesa culinària que posseeixen i comparteixen les seues receptes més tradicionals, entre els quals destacaran principalment els arrossos i els plats típics de cada localitat assistent, combinant perfectament la gastronomia tant d’interior com de costa.\nCatàleg de productes 2022 i guia de cicloturisme\nValència Turisme, enguany també ha editat la publicació del Catàleg de Productes Turístics 2022, que compta amb prop de 100 propostes dirigides a diferents segments turístics com el turisme cultural, gastronòmic i actiu.\nLa guia de cicloturisme de la província de València elaborada per José Manuel Almerich per a València Turisme es presenta també en Fitur.\nValència Turisme també estarà present en altres espais; LGTQ+B i en l’espai destinat a la promoció de la indústria cinematogràfica, Fitur Cinema, de la mà de Film València.\n– Del 19 al 21 de gener (de dimecres a divendres) de 10.00 a 19:00h.\n– El 22 de gener (dissabte) de 10.00 a 20:00h.\n– El 23 de gener (diumenge) de 10.00 a 18:00h\nL’estand s’adapta a la normativa de seguretat enfront de la COVID19 aprovada per IFEMA. Així, és obligatori l’ús de màscara en els interiors i també en exteriors sempre que no es mantinga distància de seguretat.\nS’informarà sobre l’aforament màxim dels espais i es controlarà el seu compliment. A més els fluxos de persones estaran indicats per a garantir la distància de seguretat, s’instal·laran dispensadors de gel hidroalcohólic i mampares en els mostradors d’atenció al públic.\nEnguany està permès l’ús de fullets però no estaran a disposició lliure del públic, s’emmagatzemaran, estant una mínima quantitat exposada, i només es lliuraran sota petició i per personal autoritzat.\nIFEMA controlarà l’accés de professionals a la fira amb controls de temperatura i realitzarà també tasques de ventilació periòdica en totes les instal·lacions: 3 vegades cada hora. Els ciutadans de la UE hauran de presentar el passaport COVID19 de vacunació completa o test d’antígens i els ciutadans de tercers països hauran de complir els requisits exigits per Espanya per a accedir al país.


Benvingut a PP's Park\nEl teu parc d'atraccions...\nAl centre de la Costa Brava\nAtraccions, experiències, àrees de joc...\nRestauració i Serveis a la teva mida\nAconsegueix descomptes i recarrega des de casa\nPp's Park... On està la Diversió\nEl parc d'atraccions de la Costa Brava\nTot un paradís pels més petits de la casa. Set mil metres quadrats amb:\nAtraccions per a tota la família\nKarts, llits elàstics, cinema 8D, muntanyes russes, aquàtiques, inflables, scalextric…\nTerrassa exterior, menjar i beguda a la carta, estand de crispetes i llaminadures, xurreria…\nAtenció al client, punts de consulta de saldo de targeta i recàrrega...\nVine al centre de la Costa Brava:\nEn família o amb amics…\nCLUB PP'S PARK\nRECARREGA LA TEVA TARJA\nCOM ENS AGRADA PP’S PARK!\nMoments de diversió Pp's Park!\nPp’s Park tanca portes a la seva temporada més especial\nUna temporada especial per molts motius: Tot un repte: posada a punt de les instal·lacions i mesures de seguretat Covid en plena pandèmia.\nPp’s Park ha apostat per fer una forta inversió en mesures preventives: càmeres als accessos al parc per controlar aforament, dispensadors de gel hidroalcohòlic, tests PCR al nostre personal, senyalitzacions informatives sobre ús obligatori de mascareta i també per garantir distanciament a les cues...\nVols saber què està passant a Pp’s Park? Notícies, novetats, esdeveniments, promocions especials… a un sol clic. Subscriu-te!


Xerrada “Eixamplem diversitats” – Afa Escola de la Concepció\nXerrada “Eixamplem diversitats”\n20 d'octubre de 2017 admin Agenda, Convocatòries, General, L'Ampa informa\nL’Escola es planteja fer unes xerrades dirigides a l’alumnat de 5è i 6è en les quals es treballarà la prevenció de la LGTBIfòbia.\nLes xerrades estan organitzades per TRAMA (www.tramacultura.org), en les quals es treballa la prevenció de la LGTBIfòbia (lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals).\nEs va considerar adient complementar aquestes xerrades amb sessions formatives dirigides a les famílies. Així que mitjançant l’exposició teòrica, el visionat d’imatges i peces audiovisuals, i el debat participatiu es dinamitzarà la sessió sobre la prevenció de la LGTBIfòbia i la promoció de la diversitat de gènere, sexual, afectiva i familiar.\nEs tracta d’una sessió orientada a fi que les famílies puguin conèixer quins continguts es treballaran amb l’alumnat de 5è i 6è, així com també adquirir els conceptes i poder acompanyar l’alumne des de casa, resoldre dubtes, etc.\nEscola de la Concepció, dijous 2 de novembre a les 17:30 h.\nNo hi haurà servei d’acollida.\nPrincipalment a les famílies de 5è i 6è, però està oberta a totes les famílies que hi estiguin interessades.\nConfirmeu la vostra assistència al correu de la Comissió Inclusiva.\nComissió InclusivaDiversitatEscola InclusivaEscola PúblicaXerrades\nDisseny a l’escola


La Trinitat Nova reclama un poliesportiu a les feixes de Collserola | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimarts 18 d'abril, 2017 , 20.02\nLa plataforma veïnal Taula Oberta de la Trinitat Nova demana un equipament esportiu i una piscina per al barri. Ho ha fet dins el procés participatiu per definir el futur de les feixes, una zona fronterera amb Collserola on hi havia hagut un camp de futbol abans de les obres del metro.\nEls veïns es queixen que el barri no disposa d’equipaments esportius i creuen que la zona de les feixes és idònia per les dimensions. Actualment hi ha una gran esplanada, horts urbans i una feixa agrícola, però el pla és convertir l'espai degradat en una zona d'esbarjo i d'entrada a Collserola.\n“Volem dignificar tot aquest tros de Collserola, i amb les feixes no n'hi ha prou. Volem un poliesportiu", explica Ramon Casas, de la Taula Oberta de la Trinitat Nova, la plataforma que recull totes les entitats del barri. Afirmen que és el lloc ideal perquè la zona està catalogada.\n“Reclamem des de fa molt de temps una zona esportiva", afegeix Josep Aguilar, també de la Taula Oberta de la Trinitat Nova. Antigament hi havia un camp de futbol que va desaparèixer amb les obres del metro. Però els veïns recorden que hi va haver un compromís per part de l'Ajuntament amb la idea de construir un poliesportiu, una demanda que continua vigent, ja que al barri no hi ha cap espai perquè els joves puguin fer esport quan acaben l'escola.\nLa proposta inicial de l'Ajuntament era instal·lar elements esportius a l'aire lliure, però pels veïns no n'hi ha prou. “No volem una pista a l'aire lliure perquè quan plou no es pot fer servir, a l'hivern fa fred i a l'estiu, massa calor. Volem un poliesportiu cobert”, assegura Josep Aguilar.\nLa realitat, però, és que el pressupost del Pla de barris no pot afrontar el cost d'un poliesportiu. “Tampoc no creiem que sigui l'espai més adequat pels problemes d'accessibilitat per a la gent gran", reconeix Carlos Izquierdo, conseller tècnic de Nou Barris, qui assegura que estan buscant un espai més estratègic dins el barri, que pugui donar resposta a altres demandes com la petició històrica de la piscina a la Prosperitat.\nAquest espai podria ser el solar de la via Favència amb el carrer d'Aiguablava, on es construiran promocions d'habitatge protegit. Els veïns de la Trinitat Nova acceptarien aquesta proposta, però sense renunciar a la pista poliesportiva a les feixes. “Ens sembla molt bé la piscina allà on diuen. Tampoc no és tan lluny i pot donar ús a la Trinitat Nova, la Prosperitat i les Roquetes”, afirma Ramon Casas. Però de moment, tot són projectes sense pressupost que cal negociar amb l'Institut Barcelona Esports.\nCollserolaequipamentsInstitut Barcelona Esports


Neteja de la platja de La Mora\nAquest cap de setmana hem col·laborat amb l'entitat sense ànim de lucre SIN PASAJE DE VUELTA a netejar la platja de La Mora.\nAquest dissabte, hem col·laborat amb l'entitat sense ànim de lucre "Sin pasaje de vuelta" en la neteja de la Platja de La Mora . En poc més de mitja hora hem recollit més de 10 bosses d'escombraries industrials plenes de plàstics i altres residus i evitar que acabessin dins de mar.\nAquesta entitat està formada per submarinistes, la majoria de Badalona, que n'estan tips de veure la gran quantitat de brutícia, sobretot plàstics, que s'acumulen en el fons marí. Tot i que han recorregut gran part del litoral català netejant les costes de molts municipis de forma altruista, sempre amb la col·laboració dels seus ajuntaments, no han aconseguit mai poder-se reunir amb ningú del consistori badaloní, malgrat la seva insistència, per realitzar accions com les d'avui a la nostra ciutat. És per això, que es van posar en contacte amb Junts per Catalunya Badalona, i vam decidir donar-los el nostre suport.\nDavid Torrents, candidat a l'Alcaldia de Junts per Catalunya Badalona, ha manifestat que "és una vergonya l'estat de deixadessa en què es troba aquesta platja". Malgrat que l'accés a la platja està prohibit per contaminació del sòl, les tanques que la delimiten estan trencades i s'hi pot accedir molt fàcilment. Torrents declara que "la platja de la Mora s'ha de descontaminar però molts dels usuaris que, malgrat això, hi continuen accedint el que fan és embrutar-la i molta de la porqueria que s'hi acumula acaba anant a parar a mar".\n“ La platja de La Mora s'ha de descontaminar però molts dels que, malgrat això, hi continuen accedint el que fan és embrutar-la i molta de la porqueria que s'hi acumula acaba anat a parar a mar".\nJaume Juan, Responsable de l'Entitat Sin pasaje de vuelta, ha manifestat que aquestes activitats a part de ser solidàries, pretenen que també siguin familiars i així anar conscieciant la mainada que el respecte al medi ambient ha de ser prioritari per garantir el seu futur i el del nostre planeta.\nJaume Juan Fernández\n“Pretenem que sigui una activitat familiar, ja que els que venen darrera nostre són els nens i han de tenir clar que això no pot ser”.\nAquest proper diumenge 16 de març, a les 4 de la tarda netejarem els voltants de la via del tren, també al barri de La Mora


Hotel St. Martenslane Maastricht Maastricht Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSint Maartenslaan 6, Wijck, Maastricht, Països Baixos, 6221 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel St. Martenslane Maastricht?\nExcepcional 9,2 (1505 comentaris)\nBarri Wijck Wijck Wijck Wijck Wijck Randwijck\nMés informació sobre Hotel St. Martenslane Maastricht\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel St. Martenslane Maastricht és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Maastricht. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Villa Trepetie: interieur et decoration, Tatz, de VerwonderinG.\nA Hotel St. Martenslane Maastricht, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, ascensor.\nL'hotel compta amb 13 precioses habitacions, i totes inclouen penjador de roba, televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), calefacció, escriptori. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Hotel St. Martenslane Maastricht és una elecció inteligents per a viatgers a Maastricht, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTarifa d'aparcament diària: 22,50 EUR\nTots els tipus de viatgers (28)Viatger de Negocis (2)Parelles (7)Viatgers en solitari (5)Famílies amb infants petits (2)Famílies amb infants grans (8)Grups (4)


Fem realitat els teus millors somnis\nCompromesos amb l’entorn urbà\nDespatx d’arquitectura a Manresa\nVOLS VIURE COM SEMPRE HAS SOMIAT?\nEn SIAC Arquitectura vam dissenyar els teus millors desitjos\nBENVINGUTS A SIAC ARQUITECTURA\nIniciem la nostra marxa l’any 2000 i des de llavors estem dedicats a projectar i desenvolupar arquitectura, urbanisme i disseny d’interiors per l’administració pública i el sector privat. Projectem amb el contacte constant amb els nostres clients, tenint en compte les seves opinions per la realització d’equipaments públics i privats cases unifamiliars o edificis plurifamiliars, tant per a obra nova com per a rehabilitacions.\nCREEM ESPAIS AMB PERSONALITAT PRÒPIA\nDesenvolupem projectes bàsics, projectes executius o direccions d’obra, aportant solucions per a qualsevol tema relacionat amb l’arquitectura. També tenim experiència en la redacció d’informes, dictàmens i peritatges o certificats d’habitabilitat amb la corresponent tramitació de la cèdula d’habitabilitat.\nOferim la realització de POUM (plans d’ordenació urbana municipals), revisions de plans generals urbanístics o de normes subsidiàries de planejament. També fem tot tipus de plans derivats (plans de millora urbana, plans parcials…), reparcel·lacions i els projectes d’urbanització que es deriven.\nFem tot tipus de projectes per a l’interior de locals de restauració i oci, espais comercials, oficines, consultoris, clíniques o instal·lacions esportives. Els habitatges particulars són altres dels àmbits en els quals actuem. Treballem tant en cases que nosaltres mateix hem projectat com en les fetes per altres professionals.\nEstudi d’arquitectura a Manresa\nA SIAC Arquitectura estaràs atès per un grup pluridisciplinari de professionals i nombrosos col·laboradors externs que ens permeten profunditzar des de l’aspecte tècnic fins a la presentació gràfica. Oferim un servei clau en mà, perquè tu només hagis de preocupar-te per gaudir dels resultats.


Dard de Rafa Nadal a Novak Djokovic: "Alguns tenen la necessitat de publicitar tot el que fan pels altres" - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nDard de Rafa Nadal a Novak Djokovic: "Alguns tenen la necessitat de publicitar tot el que fan pels altres"\nNerviosisme entre els tenistes els dies previs a l'Open d'Austràlia, amb jugadors confinats i d'altres que poden entrenar-se sense problemes\nRafa Nadal, en una imatge d'arxiu (EFE)\n26/01/2021 - 10.44 Actualitzat 26/01/2021 - 12.51\nSense mencionar-lo, Rafael Nadal va llançar un dard contra Novak Djokovic, el número 1 mundial, que ha intercedit davant organismes i autoritats per intentar millorar les condicions dels tenistes obligats a confinar-se els dies previs a l'Open d'Austràlia.\n"Algunes persones han de fer públic tot el que intenten fer per ajudar els altres; d'altres ho fan de manera més privada sense haver de fer-ho saber... Alguns de nosaltres no necessiten fer publicitat amb això."\nLa resposta de Nadal en una entrevista amb ESPN Argentina va clarament dirigida al tenista serbi i pot posar picant a la lluita esportiva que tots dos tenistes mantindran pel domini del tenis masculí. Djokovic va transmetre a la Federació Australiana de Tenis una llista de condicions per millorar la situació dels 72 tenistes confinats en habitacions d'hotel a Melbourne després d'arribar a Austràlia en avions on es van detectar casos de Covid-19. Entre ells hi ha la catalana Paula Badosa, que uns dies més tard va donar positiu. En contrast, els tenistes VIP es troben en una bombolla a Adelaida, on les condicions són molt més suaus i on poden entrenar-se amb relativa normalitat, tot i seguir un estricte control sanitari.


Restaurant La Mari Ollero a Barcelona | Lets Holidays\nL'encantador barri de Sant Antoni és el punt de partida de molts barcelonins per a "prendre un vermut". Aquest és el lloc perfecte per a unir-se a ells ;) El menú presenta una fusió catalana-cordovesa que fa que els nostres favorits del diumenge siguin encara més saborosos.\nEstem segurs que has sentit parlar del gaspatxo, però què hi ha del salmorejo i l'ajo blanco. Aquestes sopes refrescants i fredes són just el que necessites per a un calorós dia d'estiu. I per descomptat, no pots equivocar-te amb la clàssica combinació de coco, patates fregides, olives i vermut.\nTots els dies, de 12 a 12 h


tradicionalisme radical - Levante-EMV\n28·02·17 | 22:41\nS'acosten les festes de la Magdalena i hi ha coses que no canvien: les trobades amb les colles, les visites a les Gaiates, els castells, els concerts, la pujada a l'ermita, la mascletà... i parlant de mascletà i de coses que no canvien, el del PP és de traca i no canviarà mai!\nEls conte, al darrer plenari els populars van tornar a intentar crear polèmica amb una cosa tan seriosa i personal com és la religió, sí, la religió que pertany al sentiment més profund de les persones, i tot això per què? Doncs simplement per generar confrontació i remor que és l'escenari on ells es senten còmodes.\nEl primer intent de polemitzar amb la religió va ser aquella campanya que es van inventar dient que este govern volia acabar amb el Betlem de la porta de l'ajuntament. És més, per a demostrar-ho es fotografiaven davant del mateix Betlem que estaven denunciant que no s'anava a instal·lar, al·lucinant, veritat? Però així va ser.\nPerò torne a la moció del darrer plenari, on el PP intenta fer creure que hi ha dos posicions radicalitzades i confrontades a un acte tan representatiu com és la nostra Romeria de les Canyes. Volen fer vore que nosaltres som desconeixedors de les nostres tradicions i dels canvis històrics que s'han produït al voltant de la romeria. Ens acusen de voler fer desaparèixer tota manifestació religiosa de tot arreu; diuen de nosaltres que som uns totalitaristes que volem prohibir les misses i que anem abocats a un revisionisme històric de ficció... De primera mà els hi puc dir que tot això és simplement fals.\nEl que no és fals són les seues intencions, la de donar a la tradició un valor suprem, negant-li qualsevol possibilitat d'evolució, d'actualització, d'adaptació als nous temps, siga a costa de la llibertat individual, col·lectiva o de l'interès general. Això no és tradició, això és tradicionalisme. Opten per la imposició de les seues creences i volen fer vore que dissentir és atacar de manera malintencionada una hegemonia que van perdre a les darreres eleccions municipals, enlloc de respectar a qui pensa diferent; o en lloc d'assumir aquell article de la Constitució que no van modificar però al que tampoc van fer cas mai: el de l'aconfessionalitat de l'Estat.\nTots sabem, i el PP també, que moltíssimes de les persones que pugem i baixem de la Magdalena, ho fem en to festiu i no penitencial però a ells tans se'ls val i no deixen d'intentar "recristianitzar-la" amb diferents accions, siga amb mocions com aquesta o gastant una important quantitat de diners públics quan estaven al govern d'esta ciutat.\nM'estic referint a aquell any en el qual van gastar els nostres impostos construint mini capelletes en tot el camí de la Romeria, intentant convertir-la en una espècie de viacrucis. I a més amb la pretensió de que en la "tornà" els romers ens pararem a cadascuna d'elles a resar. Cal recordar, que eixe any va ploure tant, que allí no es va parar ningú...\nI ja que citen tant la Constitució quan els convé, no està mal que els hi recordem que aconfessionalitat vol dir que les institucions han de ser neutrals. Això és el que el govern del que sóc portaveu intenta fer, amb una actitud moderada i de respecte, just el contrari del que el govern del PP practicava. I és per eixa aconfessionalitat que este Govern en la Romeria, i en qualsevol altre dia de l'any, treballa perquè tot el món, membres de la corporació o no, tinguen la llibertat d'entrar a qualsevol església i també que tinguen la llibertat de quedar-se fora. La radicalitat tradicionalista del PP aposta per la imposició a costa de la llibertat d'elecció de la pluralitat social. I jo, sincerament, ni vull que ningú m'obligue a entrar a una Església i tampoc vull que m'obligue ningú a quedar-me fora d'ella.


ENTREVISTA A KATHRIN SEIDEL | 17/02/2010 RuralCat\nKathrin Seidel "Els sistemes de producció ecològica redueixen la prevalença d'infeccions fúngiques"\nDes de 1973, l'Institut d'Investigacions per a l'Agricultura Ecològica (FiBL) està desenvolupant tasques de recerca, assessorament i cooperació entorn els cultius orgànics. Una de les seves àrees d'investigació es dirigeix cap a la qualitat i la seguretat dels aliments, on s'investiguen les diferències de qualitat entre productes ecològics i productes convencionals i s'analitzen les dades rellevants de la salut dels aliments. Una de les seves investigadores és Kathrin Seidel, qui ens explica com treballen i quines línies de recerca segueix aquesta àrea del FiBL.\nQuins són els aspectes principals de la qualitat en els productes ecològics que analitzen a l'Àrea de Qualitat i Seguretat dels Aliments al FiBL?\nEns interessen sobretot les diferències en qualitat entre aliments ecològics i convencials. A més, examinem el producte final i el seu contingut en ingredients nutricionals i saludables, i investiguem la sosteniblilitat en el processament dels aliments ecològics, per exemple, l'ús de recursos naturals i la reducció d'impactes mediambientals. El punt més important en l'àrea de la seguretat en aliments ecològics es troba en tota la cadena de producció i la seva contribució a un sistema més sostenible de nutrició. Una de les fortaleses del FiBL és l'ampli coneixement de tota la cadena de producció, de la granja a la taula. El FiBL té competències en la gestió de sòls orgànics, producció vegetal, sanitat animal general, etologia animal i la cria ecològica d'animals, en socioeconomia, en l'anàlisi global del mercat de productes ecològics, i en la producció i elaboració de productes ecològics.\nEs podria dir que els aliments ecològics tenen una major nivell de qualitat que els productes convencionals?\nS'han fet molts estudis per comparar la qualitat nutricional dels aliments i pinsos produïts de forma convencional i els ecològics. Molts tendeixen a mostrar nivells més alts de nutrients específics en aliments i pinsos ecològics, principalment metabòlits secundaris de plantes (SPM). Per exemple, es diu que els aliments ecològics tenen:\nUna major qualitat nutricional beneficiosa: en la llet i la carn, el perfil nutricional d'àcids grassos es considera sovint millor per a la salut humana. Respecte substàncies indesitjables, com nitrats i residus de fitosanitaris, els productes ecològics tenen un clar avantatge.\nLes fruites i hortalisses ecològiques tendeixen a tenir una major qualitat sensorial. Factors com l'elecció de la varietat, el clima i les característiques del sòl són factors que influeixen.\nEl processament dels aliments ecològics es fa amb més cura a causa de les estrictes regulacions, el que permet establir mètodes concrets i prohibir l'ús d'additius sintètics auxiliars.\nLa producció ecològica és més beneficiosa en un ampli ventall d'aspectes mediambientals. Això s'aplica a la biodiversitat i al paisatge, al sòl, l'aigua, el clima i l'aire.\n"Els aliments que conserven el seu ordre i estructura s'associen amb una qualitat i una vitalitat més altes"\nQuè enteneu per qualitat interior del producte ecològic?\nLa vida en el seu conjunt és més que la suma de les seves parts (Rudolf Steiner). Imagina una poma compartimentada en les seves parts químiques, com hidrats, proteïnes, vitamines, substàncies vegetals secundàries, etc. Es poden mesurar totes les parts químiques d'aquesta poma per avaluar la qualitat de la fruita, però d'aquests paràmetres no pots veure la imatge de la complexitat de la fruita sencera. Els mètodes de recerca complementària i general (com ara mètodes de formació d'imatges, espectroscòpia d'excitació fluorescent o anàlisis electroquímiques, eviten la compartimentació química i busquen la imatge de l'aliment sencer. Aquests mètodes s'utilitzen per avaluar la capacitat dels aliments de mantenir el seu ordre i estructura, la seva vitalitat, i són capaços de diferenciar l'estat fisiològics dels aliments. En general, els aliments que conserven el seu ordre i estructura s'associen amb una qualitat i una vitalitat més altes.\nS'ha pogut comprovar si els aliments ecològics són més gustosos que els convencionals?\nMolts pannells sensorials d'aliments ecològics han mostrat un gust més agradable que els d'aliments convencionals. Un menor contingut en aigua pot ser positiu per al gust d'algunes hortalisses ecològiques. Això vol dir que els elements de la planta que afecten el gust és probable que estiguin presents en concentracions més altes en hortalisses ecològiques. Per exemple, la textura d'una poma ecològica millora per un contingut reduït d'aigua. Gaudir d'una poma depèn de la seva aparença, olor, gust (equilibri entre el seu contingut de sucre i àcid), consistència i textura (cruixent o farinosa). Tots aquests aspectes es veuen influenciats per la varietat, la qualitat del sòl, el microclima (exposició al sol, sota la protecció de fulles, etc.), el macroclima (humitat, calor, etc.) i el temps de collita. Malgrat tot, moltes anàlisis que comparen productes ecològics i convencionals no tenen en compte els múltiples factors que influeixen.\nÉs cert que els productes ecològics no contenen residus fitosanitaris?\nEn general, els productes ecològics no contenen residus de productes químics sintètics. La introducció de mètodes analítics més sensibles revela més productes ecològics amb traces de mínimes quantitats de pesticides que no són permesos en agricultura ecològica. De tota manera, els nivells baixos de contaminació, en un grau de pocs micrograms per quilo, no són perjudicials per a la salut humana. Quan es troben residus, normalment tenen poca incidència i són uns nivells més baixos que els residus dels productes no ecològics.\n"La qualitat no es veu afectada per les micotoxines"\nÉs cert que els productes ecològics, pel fet de no permetre l'ús de pesticides de síntesi, contenen micotoxines? Com afecta això a la qualitat de l'aliment?\nLa qualitat no es veu afectada per les micotoxines. Les dades de què disposem no suggereixen que el sistema de producció ecològica, de forma general, faciliti uns nivells més alts de contaminació que els sistemes convencionals. En general, els problemes seriosos de micotoxines són més usuals quan condicions climàtiques adverses afecten la regió a prop de la collita, especialment quan els agricultors tenen un equipament i instal·lacions inadequades per fer la collita de forma correcta i no poden assecar-la ràpidament. Això no té res a veure amb el sistema de producció i, a més, cada sistema té els seus propis factors de risc. S'han publicat diversos estudis comparant els nivells de micotoxines en aliments ecològics i convencionals, que mostren que les mostres d'aliments convencionals contenen micotoxines al voltant del 50 per cent més sovint que les mostres ecològiques. La majoria dels fungicides comercialitzats en els darrers cinc anys actuen mitjançant modes d'acció molt específics. Com a resultat, els fungicides actuals són susceptibles al desenvolupament d'una resistència cada vegada major en la població de fongs patògens. L'impacte de l'ús de fungicides en la resistència i l'impacte en els nivells de micotoxines mereixen atenció continuada.\n"Els sistemes agrícoles convencionals augmenten el risc d'infeccions de fongs per la falta de diversitat i la dependència de monocultius"\nPerquè el conreu convencional pot tenir més infeccions fúngiques?\nEls sistemes agrícoles convencionals augmenten el risc d'infeccions de fongs per la falta de diversitat i la dependència de monocultius, i a causa de la massiva utilització de fertilitzants de fàcil accés. L'efectivitat dels fungicides és, en qualsevol cas, una espasa de doble fulla. L'ús repetitiu de fungicides pot accelerar l'aparició de soques de fongs noves i resistents que poden donar lloc a un major risc de producció de micotoxines. També poden reduir la biodiversitat de les espècies de fongs que estan colonitzant teixits i fruits de les plantes, tot i que de vegades pot augmentar la probabilitat que una espècie productora de micotoxines pugui proliferar si les condicions ambientals es tornen favorables. Pel contrari, els sistemes de producció ecològica redueixen la prevalença d'infeccions fúngiques serioses, i per tant el risc de micotoxines, tot promovent la diversitat en els fongs que colonitzen els teixits de les plantes. Amb diversitat d'aquestes espècies en un ecosistema, és més probable que hi hagi poblacions intenses de fongs, reduint el risc que micotoxines que produeixin fongs esdevinguin dominants i assoleixin nivells que disparin floridura potencialment perillosa i infecció per micotoxines. Els factors de risc en producció ecològica serien els sistemes de control de qualitat no apropiats o instal·lacions d'emmagatzematge no satisfactòries.\nCom afecta el sistema de producció ecològica el medi ambient?\nNombrosos estudis mostren que l'impacte de l'agricultura ecològica en el medi ambient té més avantatges que la producció convencional. L'agricultura ecològica té recursos genètics més abundants (incloent insectes i microorganismes), major diversitat i freqüència de flora i fauna salvatge i una millor connexió entre camps agrícoles i biotipus naturals. Un contingut més elevat d'humus, una estabilitat física augmentada i una retenció d'aigua augmentada poden reduir el risc d'erosió en sòls ecològics millor que en sòls convencionals. L'estructura del sòl en camps ecològics també mostra una activitat biològica major i un reciclatge de nutrients més ràpid.\n"No hem trobat cap relació entre la qualitat dels aliments i el canvi climàtic en la literatura"\nQuines són les principals amenaces ambientals que poden afectar la qualitat dels productes ecològics, com ara el canvi climàtic?\nNo hem trobat cap relació entre la qualitat dels aliments i el canvi climàtic en la literatura. Els paràmetres d'influència del canvi climàtic, com la temperatura i la disponibilitat d'aigua, poden tenir efectes positius i negatius en la qualitat dels aliments. En algunes parts del món, com Europa Central, les temperatures altes promouran collites més abundants. En altres parts l'increment d'insolació pot causar cremades en el fruits. El segon aspecte, la disponibilitat d'aigua, pot tenir un impacte major en la quantitat de collita que en la qualitat dels aliments.\nL'agricultura ecològica pot ajudar en la lluita contra el canvi climàtic?\nPot influir d'una manera positiva. L'agricultura ecològica pot retenir CO2 al sòl en nivells més elevats que l'agricultura convencional. Fent servir cultius que afavoreixin la retenció és possible retenir al voltant d'un tona de CO2 a l'any per hectàrea de 20 a 50 anys. Així mateix, els agricultors ecològics poden estalviar energia, ja que eviten els N-fertilitzants sintètics. La reducció de 100 quilos de N-fertilitzant pot variat l'emissió de CO2 a l'aire en 200 quilos. L'agricultura ecològica emet menys òxid nitrós, a causa del menor contingut de nitrogen soluble en aigua en el sòl en comparació a l'agricultura convencional. De tota manera, els agricultors ecològics poden necessitar més maquinària i consum de combustible en comparació als agricultors convencionals.\nQuines temàtiques us plantegeu d'ara endavant a l'Àrea de Qualitat i Seguretat dels Aliments del FiBL?\nPel futur desenvolupament en agricultura ecològica i producció d'aliments, la recerca és una de les eines més importants. La indústria ecològica té un creixement molt ràpid i està desitjant promoure les seves necessitats específiques de recerca i facilitar solucions intel·ligents pel desenvolupament rural, l'ús de recursos sostenibles, així com per una nutrició bona i saludable. Així que hi ha un munt de temes interessants per descobrir. La nostra visió pels propers cinc a deu anys és avançar en la recerca en qualitat ecològica. El nostre departament treballarà en temes de seguretat i qualitat dels aliments ecològics, així com en els efectes en la salut i en nutrició, dieta sostenible, millores de processament, avaluació de riscos i en noves tecnologies emergents, com ara nanotecnologia.


Bloc Empotrat: d’octubre 2018\nTe una mica de tot en quan a estils d'escalada i la majoria de tirades m'han agradat.Des del meu punt de vista és una de les vies més assequibles del vessant nord.L'única pega que hi he trobat ha estat el primer llarg que és herbós però tampoc res exagerat. La roca o és bona o està sanejada,de totes maneres s'ens ha trencat una presa de peu escalant en lliure la tirada de sota la xemeneia; m'imagino que en aquest tram el més habitual deu ser escalar amb artificial i cal que la roca es saneji més.Hem enllaçat les tirades3+4 i 6+7 amb 50 metres i el dos últims amb 40 metres.En aquest darrer llarg resulta recomanable fer reunió en dos bolts que hi ha just abans que la cosa començi a tombar-se per evitar tirar pedres.Al llarg de la via hem anat trobant bolts serrats però sempre en llocs on podem assegurar-nos.\nAproximació: Creuem la carretera i agafem el Camí de l'Arrel a la dreta (G.R.),creuem la Canal de St.Jeroni tot baixant una mica i ens situem a sota de la paret de Sta.Cecilia.En aquest punt cal estar atents,hem de deixar el camí per agafar una traça poc fressada a l'esquerra,just abans que el camí fagi una petita baixada.Seguirem aquesta traça fins a peu de paret on anirem flanquejant a la dreta fins quedar sota del sostre triangular característic de la Carpe Diem,aquí grimpem uns pocs metres en vertical per de seguida agafar una llarga feixa cap a l'esquerra al final de la qual s'inicia la via.R0 en un bolt sota d'un evident díedre amb bolts.\n-Material: Un joc de friends des de l'Alien verd al Camalot del 4.Amb aquest material la xemeneia de dalt es pot assegurar,per tant no queda a pèl com havia llegit en moltes ressenyes.En aquest llarg si som creatius emplaçant peces no quedarà ni tant sols exposat.Si voleu portar peçes més grans a la xemeneia hi entren els Camalots del 5 i del 6.Si volem enllaçar tirades millor amb doble corda i cintes desplegables.\n-Orientació: Oest,ombra fins les 2.\n-Horari: Aproximació 45',via ,3 hores i mitja i baixada 1 hora.\nAbans de l'obertura de la ferrada la via es rapelava,diria que la majoria de roles tenien dues anelles.\nLa gran majoria de les vies que he fet als Gorros m'han semblat tallades amb el mateix patró: camps infinits de patates on tant l'hi carda que passem pel mig com deu metres a dreta o a esquerra.Més enllà de les diferències que hi pot haver entre una via oberta per baix a la caça i captura de les debilitats que ofereix la roca i les línieas equipades per dalt rectes com una clenxa de farlopa sovint el caràcter el marquen les assegurançes: ristres de parabolts de colors,quatre burins malparits,espits rovellats etc...Avui el joc ha consistit en seguir espits brillants però en algun punt allunyats i camuflats darrera el merlet oportú.Els bolts verds de La que hi faltaven espits a la dreta han marcat el marge dret.\nLa primera reunió de la via la obviem i acabem de pujar fins a una reunió de dos bolts amb anelles,sense pintar,algu sap de quina via deu ser? des d'aquí un llarg més de 50 fins a sota del cim.El famós cap de burí camuflat del segón llarg ha set substituït per un bolt del 8.\n-Aproximació: Del Monestir agafar les Escales dels Pobres, en direcció a Sant Joan. Al pla de Sta. Anna anar pel de sota i quan sortim al camí transversal (St. Joan - St. Jeroni) seguir-lo a la dreta i ens deixarà al camí transversal que va per sota dels Gorros i les Magdalenes. El seguim direcció St. Jeroni fins que ens desviem a mà esquerra pel camí que puja a Sta. Magdalena. Un cop a la base de la Magdalena de seguida veurem els espits de la nostre via,a la dreta veurem els parabolts verds de La que hi faltaven espits.\n-Orientació: Nord Est,diria que te sol des de les 9 fins la una.\nTambé podem rapelar per la mateixa cara que hem escalat sinó volem carregar els quecs,per La que hi faltaven espits o per la Rataplan.Nosaltres hem rapelat via en dos ràpels: R2-R1:50 ( molt de fregament,millor fraccionar ) i R1-terra: 40.\nBloc del Pàrking.\nAquesta zona d'escalada reb el nom de la Creu de Castellar,Puigsagordi o Collsuspina malgrat que diria que pertany al terme municipal d'Hostalets de Balenyà ( Osona ).\nDiria que hi ha com uns 30 blocs en poc més de 300 metres cuadrats i uns 100 problemes,no hi ha res marcat però si ens hi fixem podem localitzar els moviments gràcies al magnesi.El lloc és óptim per anar-hi amb canalla i/o gossos ja que el peu de via és cómode i la pista és poc transitada.\nOrientació diversa,crec que podem trobar-hi sol i ombra tot el dia.Es troba a certa alçada i hi ha arbres,a l'estiu millor dur repelent antimosquits.\nLa roca és calcarea amb abundància de forats positius.En menor mesura hi trobarem roms i alguna pinça.L'alçada dels blocs és de màxim 2 metres i el que passa d'aquesta longitud sol estar equipat per fer corda.\nAccés circulant per la N141-c venint de la C17 ( Granollers/Vic) trobarem una pista a ma esquerra just després del darrer revolt tancat a esquerres entre els quilómetres 37 i 36,una mica abans de Coll de la Pollosa i amb un cartell a l'iniçi que diu "Camí del Puigsagordi".Seguirem per aquesta pista ignorant una a ma dreta al costat d'un mas (aquesta porta als sectors de Can Fàcil i Can Fàcil de Dalt ).La pista es torna asfaltada i en un nou encreuament seguim esquerra,anem a espetegar a una altre carretereta i tornem a anar a l'esquerra cap a les antenes ( anant a la dreta baixariem a Centelles,útil dreçera cap al Vallès ).Aquesta carretereta fa un tomb a esquerres i l'asfalt desapareix. La pista mor just sota les vies d'escalada i una mica abans hi ha l'aparcament recomanable per anar a la zona de bloc.Pels blocs més allunyats no caminarem més de 5'.\nBloc del Pàrking:\n1) Com per trencar-se IV+,inici dos invertits.\n2) Esperó Malèfic IV+.Mateix final que la 1.\nEs pot fer una extensió i pujar fins a dalt del bloc sense modificar la dificultat dels blocs.Un cop al cim pot ser que haguem de desgrimpar per on hem pujat degut a la vegetació.\n3) Inversió Tèrmica: Inici igual que l'Esperó Malèfic però es va a buscar una regleta i després una fissura a l'esquerra.\n4) Trave del pàrking IV+/V.De dreta a esquerra,inici sit en un pont de roca.Quan s'arriba a l'Esperó Malèfic es puja i es fa final en una fissura la qual s'acaba desgrimpant.Un cop desgrimpada la fissura es pot tornar a pujar i repetir l'itinerari en sentit invers.\nBloc de Dalt o El Capgrós:\nBloc d'escalfar o l'OVNI:\n1) Quien talona por el top asoma: 6a,compte amb l'arbre.\nAquest bloc és ideal per escalfar,te multitud de moviments i també la travessa.\nBloc de l'ull:\n1) Garganta profunda IV+: Entrada encastats a l'avenc i final drets a sobre l'ull.\nBloc de la Fissura:\nBloc del Ganxo:\nPedra força ombrivola,perfecte per a dies calorosos.De moment hi ha dos blocs que no arriben a dalt,es veu el moviment per seguir però hi ha vegetació. Els dos blocs acabane igual.\n1) Entrada esquerra: 6a\n2) Entrada dreta: 6a\nBloc de la Cova:\n1) Strade Bianche: 6b,bloc força alt però amb bona caiguda.\nBloc del Pi:\nAquest no surt al croquis general.Darrera del Bloc Empotrat,en diagonal dreta per reastres de pas.\n1) Aresta: V,inici sit amb un invertit diagonal esquerra i una regleta/rom de dreta.\n2) Planxa: V+.El mateix inici que l'Aresta però sortint per la placa de la dreta sense tocar el fil de l'aresta.\n3) Lateral Recte: Projecte.S'intenta sortir en sit per agafar un evident forat lateral.\n4) Lateral Dreta: 6a.Inici sit d'una regleta bona,pujada i trave a esquerra a caçar el lateral del Lateral Recte.\nUn dia que anàvem a fer aquesta via ens vàrem trobar en Cerdà remenant per allà.En preguntar-nos a quina via anàvem i contestar-li que a la seva via de la Boleta Foradada va exclamar" De totes les vies que he obert aquesta és la més maca,te de tot!".La veritat és que l'itinerari és realment variat en quan a estils d'escalada: xemeneies,encastaments,bavaresses,díedres,artficial acrobàtic i placa molt fisica.\nA la part de dalt la ruta va sobrada d'ambient,de lógica....no se a la tercera role sembla més lógic anar a enganxar una xemeneia que hi ha a l'esquerra però nois ells vàren volguer una directíssima i vinga a fotre-li astella al burilador.\nL'itinerari està parcialment reequipat: R1 te un espit que cal vincular a un arbre que hi ha per sota la repissa quedant la cosa incómode,les reunions que trobarem a partir d'aquí disposen totes de dos bolts, al terçer llarg al costat del burí hi ha l'espàrreg d'un bolt mentre que a les dues últimes tirades trobem bolts entre les antigues peces.\nLes reunions són força incómodes,fa l'efecte que abandonant material podriem rapelar la via.\n-Aproximació: Agafem el GR-172 en direcció al Monestir i deixem de banda un trencant a ma dreta que porta al Refugi Vicenç Barbé.Un cop passada la Cadireta haurem de prendre un desviament a ma dreta en direcció al Coll de Porc.Al cap d'una estona trobarem un desviament novament senyalitzat.El seguirem a l'esquerra tant sols uns cinc metres ja que a aquesta distància del cartell veurem un corriol que puja ben dret.Aquesta traça va a espetegar just al peu de la CADE de l'Agulla del Centenar.Flanquejarem a l'esquerra passant una corda fixe diagonal de mal aprofitar i a uns 50 metres de la CADE localitzarem el peu de via.Per atànyer R0 ( 2 burins )cal fer una grimpada de III,millor preparar-se abans ja que la repissa de R0 és un pèl incómode.\n-Material: Un estrep,algún tascó i un joc de friends des de l'Alien verd al Camalot del 3. Si es va just de grau pot ajudar el número 4 i/o repetir un 3 al primer llarg així com doblar el 0.75 i l'1 a la terçera tirada.Si volem que quedi tot xapat als dos últims llargs caldran unes 30 cintes,mola canviar algún cordino dels tacos que hi ha a la terçera tirada i portar algún pitó per si es trenquen els del tram d'A2.\n-Descens: Des de la última reunió flanquejar la Boleta cimera per l'esquerra i desgrimpar un parell de pasos a la dreta fins a un collet (II).\nUn cop aquí baixem rectes per rastres de pas i arribem al camí que creua els Alts Frares. Aquest camí està senyalitzat amb marques de pintura blava i el seguirem a la nostre dreta amb un primer tram de pujada.Arribats a la Canal Ample tindrem dues opcions: remontar-la uns metres a la dreta fins al Portell Estret o seguir-la de baixada fins al Refugi Vicenç Barbé,més ràpid.\nBon recorregut de fissures i díedres que salva una paret ben vertical seguint una linea d'una inegable lógica. La roca està sanejada per les múltiples repeticions que ha tingut aquesta clàssica del vessant Nord. En motiu de l'aniversari del CADE es varen afegir alguns parabolts tant a les reunions com a la segona tirada. Malgrat un inici d'Ae sobre algunes peces velles però que van aguantant el tarannà de la via és el de l'autoprotecció.Els entesos diuen que la cinquena tirada és una de les millors del vessant Nord. Recomanable enllaçar 1+2 i 3+4. L'entrada i la sortida de la via són per plaques fàcils però difícils de protegir.\nAproximació: Des de Can Masana prenem el GR-172 direcció al Monestir. Un cop passada la Cadireta trobarem un desviament a mà dreta que puja cap al Coll de Porc, el prenem i continuem fins una mica abans d’arribar al Bisbe, on surt un corriol a mà dreta que puja cap a la paret i després d’un flanqueig per una vira ens mena directes al peu de via.\nMaterial: Nosaltres hem fet servir 20 cintes exprés, una plaqueta recuperable, algun tascó i un joc de friends des de l'Alien groc al Camalot del 5 repetint el número 2, si es va just de grau pot molar repetir més peces entre l'1 i el 4. Per enllaçar les dues primeres tirades hem fet curt de cintes i al cinquè llarg hi ha un tram on hauria mola posar el 6,sinó queden uns set metres que no et pots assegurar.\nGrau obligat: Sense els Camalots del 5/6 hi ha un tram de 5 metres obligats de 6a a la quarta tirada.La resta trampejable amb V+/A1.\nOrientació: Nord-Oest, només l'hi toca el sol cap allà les 5.\nDescens: Fins a la cinquena reunió podem baixar rapelant. A partir d'aquí si arribem al cim caldrà fer un ràpel de 40 metres ( bolts amb cordino,recanvis ).Un cop a peu pla seguirem el camí dels Alts Frares amb marques blaves cap a la nostre dreta fins a la Canal Ample/Pas del Portell Estret ( rètol indicatiu ).En aquest punt hem d'escollir si volem tornar a Can Masana pel Refugi d'Agulles o pel vessant nord.La primera opció diria que és 5' més ràpida i la segona ens permet passar ben a prop del peu de via per si hi hem deixat la maleta.La primera opció ens permet combinar amb alguna via de Frares o Agulles.\nVia molt ben trobada que acaba tenint l'ambient que des de baix sembla que no pugui tenir. Deixant de banda la primera tirada de rampa que es podria considerar part de l'aproximació la resta és una molt bonica via de IV grau sobre bona roa,sense feixes ni matolls cosa que a les vies d'aquest grau costa de trobar. Malgrat el grau assequible no m'ha semblat pas una via per iniciació ja que les xapes allunyen i costa afegir-hi alguna peça,m'ha semblat que està a la frontera entre via obligada i via exposada.\nAccés: D'Horta de Sant Joan ens dirigim als Ports, entrant per la carretera, i deixant les Roques de Benet a l'esquerra s'inicia una forta baixada al final d'aquesta trobem un desviament a la dreta que ens deixa en pocs metres en una bona zona d'aparcament.\nAproximació: Aquí baixarem cap al riu i agafarem el caminet que marxa per sobre del pontet de fusta cap als Estrets, ara ja dintre als Estrets per la bora del riu ens trobarem de cara la paret. Pujar cap a peu de via per terreny evident per sobre les plaques.(25 minuts).\nOrientació: Sudoest,nosaltres hi hem anat a la tarda i hem tingut sol.\nMaterial: Segons la ressenya cal un joc de friends fins el Camalot de l'1. Nosaltres hem possat un Alien gris i els Camalots 0.75 i 1.\nMalgrat que curta ens ha semblat una via ben bonica.Podem optar per la versió friquitan o el format clàssic.Si optem per la modalitat esportiva ens toparem amb el pas més rabiós del recorregut per aixecar el cul de terra i després una fissura física i tècnica alhora que caldrà lluitar fins arribar a terreny més amable.Aquesta primera tirada deu cubicar 6c+,a partir d'aquí la cosa afluixa molt i només haurem de superar dos pasos bloc al terçer i quart llarg ( 6b i 6b+).Si anem en plan clàssic ens trobarem amb un primer llarg d'Ae amb una sortida al final que podrem assegurar,una placa mantinguda amb un pas d'Ae i una fissura curta de sortida trampejable en A1/Ae.\nAh!.Sigui com sigui caldrà superar la bonica xemeneia del segón llarg,súper agraïda d'escalar.Bon ambient i rutilla variada,reequipada amb parabolts.La roca no l'hem trobat gens pulida.\n-Aproximació: prenem el camí direcció al refugi Vicenç Barbé. Abans d’arribar al coll de la Portella, prenem un corriol a mà dreta i bordegem la Portella Gran pel vessant oest fins arribar a la Miranda de la Portella (haurem de fer una petita grimpada). Una altre opció és des del coll de la Portella bordejar la Portella Gran pel vessant est fins una canal que separa la Portella del Dauet. Prenem aquesta canal fins al peu de via.\nOrientació:Podria ser Oest.\nMaterial: 16 cintes i un joc de friends des de l'Alien verd al Camalot del 2. Algunes cordades més valentes només porten expressos.\nDescens: La via te totes les reunions equipades amb dues anelles per rapelar menys la del cim.\nEnlloc d'aixó nosaltres hem anat a la cara contrària a la que hem escalat on hi ha una instal.lació de parabolts amb cadena i anellla d'on hem fet un ràpel de 20 metres.Després hem anat flanquejant fins al Pas de la Portella (esquerra,traça prou fressada) on retrobem el camí de l'aproximació.\nAbierto hasta el atardecer al Serrat d'en Muntaner.\nSegurament sigui la més clàssica i repetida de la cara Oest del Serrat d'en Muntaner.Ens ha semblat una bona proposta per gaudir de les plaques montserratines,amb trams finets i d'altres de més atlètics sempre sobre bona roca.Nosaltres hem enllaçat la segona i la terçera tirada.\nAproximació:Des de la Vinya Nova prenem la pista forestal que porta cap a Collbató. Seguint aquesta pista trobarem un primer trencant a mà esquerra, és el Camí de l’Artiga Alta. Passat aquest trencant i seguint uns minuts més tornem a trobar un altre trencant a l’esquerra, el seguim uns 100 metres fins arribar a un cul de sac on abans es podia deixar el cotxe. Des d’aquest punt agafem un camí de marques blaves ( Camí del Clot de la Mònica ). Seguim aquest camí fins a localitzar un corriol que surt a la nostra esquerra (fita). Aquest corriol porta fins al peu del Frare de baix,superat la base del qual ens situem sota la cara oest del Serrat. A l'iniçi de la via hi ha un gran bloc caigut i es veuen els bolts.\nMaterial:15cintes si empalmem.Recanvis de cordinos pels ràpels.\nDescens: 2 ràpels:55+30.\nRessenyes: Joan Asín.\nEn nom del Col.lectiu d’Equipadors del Berguedà volem denunciar el plagi fet a la guia d’escalades Berguedà Vertical la qual, cinc mesos després de la seva publicació, ha estat escanejada sencera i circula telemàticament.\nBerguedà Vertical ha estat un projecte col.lectiu i sense ànim lucratiu d’escaladors i equipadors del Berguedà. Un projecte de molts anys de feina, d’esforços, compromisos i il.lusions amb l’objectiu d’obrir i compartir el Berguedà a la comunitat escaladora perquè pugui conèixer i gaudir dels indrets, els sectors i les vies berguedanes.\nBerguedà Vertical també ha volgut ser un reconeixement als equipadors, s’ha fet realitat gràcies als més de 30 anys obrint i equipant les gairebé 1800 vies que s’hi inclouen.\nBerguedà Vertical ha estat possible gràcies al recolzament dels anunciants i als centenars de mecenes que hi van creure quan encara era un projecte.\nEns entristeix profundament el plagi de Berguedà Vertical, ja que per nosaltres significa un menypreu i una falta de respecte.\nPer tot això, hem interposat una denúncia perquè s’investiguin els fets i, a la vegada, fem una crida a la comunitat escaladora perquè no participi fent circular aquesta guia escanejada i que ens ajudi a difondre i fer arribar la nostra denúncia a la resta de la comunitat escaladora.\nUn agraïment per avançat a totes les persones que us heu oposat o us oposareu a penjar-la i fer-la circular.\nCol.lectiu d’Equipadors del Berguedà\nPublicat per Bloc Empotrat a 8:34 14 comentaris:\nS'ha convertit en una nova clàssica del vessant Nord i no és per menys.Es tracta d'una via força rodona,pràcticament fissurada de cap a peus que permet assegurar gairebé tots els pasatjes a condició de disposar del material necessari.Unicament m'ha semblat de mal assegurar el flanqueig final de la quarta tirada però és IV i amb la roca sanejada,poc que deu ser pas exposat.La darrera tirada és especialment agraïda d'escalar i és la cirereta final d'aquest suculent pastís.\nSi teniu bon fons i ganes del final de la via grimpant amb l'ajuda d'alguna cadena es pot continuar per la Anglada Eli al Camell d'Ecos.\n-Aproximació: Des de l’aparcament de Santa Cecília prenem la carretera en direcció a Can Masana, de seguida trobarem unes escales que van a buscar el GR. El seguim en direcció oest fins un trencall que prenem direcció al Coll del Migdia. Al cap de poc trobarem un corriol que surt a mà dreta i que va a la font del Llum (coberta per un gran bloc); continuem pel corriol que ressegueix el peu de les parets fins trobar l’inici de la via.\nMaterial: La ressenya recomana 16 expresos,un joc de tascons i un de friends fins el Camalot del 3.Nosaltres a més hem fet servir els Camalots del 4 i del 5,sense aquest darrer queda un tram d'uns 8 metres de V+(jo diria 6a) obligat.A més portàvem repeticions del 0.4 al 3.No són ni de bon troç imprescindibles però tampoc ens han fet nosa.\nDescens: Amb 3 ràpels sempre de dos bolts amb anelles.R6-R5 30,R5 a una instal.lació en 40 metres obviant una reunió de la veïna Camí d'en Sanhida i d'aquesta instal.lació al terra en 50 metres.Els ràpels ens dipositen a 20 metres del peu de via.\nAlternativa friqui a la clàssica Aresta Brucs.Aquí trobarem la mateixa qualitat de roca i ambient però amb ancoratges fixes que ens marquen el camí.Aquests són uns químics semblants a les cues de porc però tancats.La seva distància m'ha semblat que no arriba a ser expo però tampoc la recomanaria com a via d'iniciació.\n-Aproximació: Hem d’anar fins al refugi Vicenç Barbé. Des d’aquí hem de prendre el camí en direcció nord que condueix fins Les Bessones. Un cop superem les Bessones el camí es desvia cap a l’esquerra i arribem a la bessant sud de l’Agulla de l’Arbret. La via es troba a la dreta de la via Aitor i és fàcil de reconèixer per la filera de químics.\nDescens:A la cara est hi ha una instal·lació de ràpel. Es pot fer un sol ràpel de 50 metres o bé 2, un de 20 metres i després un altre de 30 (trobem una instal·lació al costat d’un arbre).\nEn aquesta via vàrem entrar amb el ganivet a la boca,preparats per una xemeneia estreta,fosca i impossible d'assegurar.Com tantes altres vegades l'itinerari va refutar les tres premises prèvies:tota l'estona l'hi arriba la llum de l'exterior,en cap punt tens agobios tipus Haus Estrems o GEDE de l'Escorpí d'haver-te de treure el casc ni patir per si pasaràs i si es porta ferro a dojo es pot anar assegurant bé.Menys el primer llarg i l'iniçi i final del segón llarg la resta es pot fer tot amb un ferro a la cara,un altre al pit i un al peu. El primer llarg l'hem pogut anar assegurant en forats,l'iniçi de la segona tirada es pot protegir amb un Alien un pèl precari i al final d'aquest llarg hi trobarem alguns forats que ens donaran joc per Aliens i/o Tricams.El rostollari que escriu pesa més de 80 kg i en cap punt va tenir problemes d'estretor.En algún blog deien que al final del segón llarg costava avançar per estret i no es podia assegurar,doncs ja veieu que nosaltres ni una cosa ni una altre. M'imagino que nosaltres vàrem anar més per fora ja que la falsa segona reunió ens quedava molt més a dins de per on anàvem nosaltres. L'únic punt on hem dubtat de l'itinerari ha set a la sortida de la primera role: esquerra a buscar una fissura,hem deixat un pont de roca llaçat en aquesta fissura que espero que es vegi des de la reunió.\nBurins d'època a les reunions 1 i 2,a la primera n'hi ha 3 i no hem sabut reforçar-los.La R3 es fa un arbre que diria que hem reforçat amb un Camalot de l'1.\nNosaltres, però, hi hem arribat caminant a la base. Sortim de Sta. Cecília i prenem el G.R. en direcció Can Massana. Agafem un trencant a l’esquerra senyalitzat que puja per la Canal de la Font de la Llum ( el G.R. continua a la dreta cap a Can Massana ). Seguim la canal fins al capdamunt on i ha el Coll del Migdia. En aquest punt davallem en la direcció oposada ( Sud, Canal del Migdia ). Uns dos cents metres per sota el coll hem d’agafar un camí a l’esquerra que diria que va cap a St. Jeroni ( marques grogues ). Primer planeja i de seguida s’enfila en direcció a les Talaies, a l’alçada de la base d’aquestes el camí torna a planejar a la dreta. Hem de deixar l’esmentat camí per una torrentera rocosa a ma esquerra. Aquesta es troba uns dos cents metres abans de l’agulla anomenada la Pilota. Pugem per la torrentera fent alguna grimpada i quan aquesta acaba anem a la dreta en direcció a la paret i grimpem dues feixes.Un cop a dalt de la segona caldrà desgrimpar una canal amb l'ajuda dels arbres (III-).Peu de via abaix d'aquesta canal a la dreta,molt evident i amb un bloc llaçat.\n-Orientació: La paret és cara Oest però diria que la via està la major part del dia a l'ombra.\n-Material: Nosaltres hem fet servir algún tascó,un joc de tricams fins al marró i un altre de friends des de l'Alien verd al Camalot del 6.El Camalot del 6 només l'hem fet servir per reforçar la segona reunió ( penjada 2 burins,2 caps de burí i un bloc encastat),el del 5 diria que només aconseguit col.locar-lo a l'última tirada però és IV i deu haver-hi alternatives.Si sou d'acribillar tirades porteu repetits les peçes que vulgueu entre el 0.5 i el 3 i a totes les tirades podreu posar-les.\n-Grau obligat: Deu rondar el V/A1.\n-Horari: Aproximació 1'5 hores,via 3 hores i baixada 1 hora.


‘Secret state’: Càndid en un món de llops | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n15 abril, 2013 Comentaris (2) Visualitzacions: 1079 Sèries Jordi Dorca\nLa política ha despertat sempre l’interès del cinema, bàsicament perquè en la política hi trobem tots els vicis (i també alguna virtut) de l’espècie humana. La caixa llesta no ha restat al marge d’aquest interès i ha plasmat aquestes rocambolesques trames, moltes vegades a mode de denúncia i d’altres per demostrar que tot no està …\n‘Secret state’: Càndid en un món de llops\nLa política ha despertat sempre l’interès del cinema, bàsicament perquè en la política hi trobem tots els vicis (i també alguna virtut) de l’espècie humana. La caixa llesta no ha restat al marge d’aquest interès i ha plasmat aquestes rocambolesques trames, moltes vegades a mode de denúncia i d’altres per demostrar que tot no està perdut i que enmig del marasme polític encara queda algú que pensa en el bé comú. Josiah Bartlet a The west wing era un d’aquests personatges de conviccions fermes allunyats de les corrupteles i amb Secret state tenim la seva versió britànica encarnada amb el prime minister Tom Dawkins.\nSecret state és una adpatació de la novel·la A very British coup, de Chris Mullin (el polític, no l’aler dels Golden State Warriors), emesa en format minisèrie de quatre capítols per Channel 4. La sèrie penetra en les bambolines de la política per explicar-nos que el poder ja no l’ostenten els electes, sinó que ara aquests són o unes marionetes del poder econòmic o uns còmplices silents dels interessos d’aquestes corporacions avui amagades rere el curiós i repetit eufemisme d’“els mercats”.\nEn la primera escena de la sèrie veiem un paisatge post apocalíptic de destrucció i un Tom Dawkins, en aquell moment viceprimer ministre, caminant entre les runes d’un barri destruït per l’explosió d’una planta petrolera. Dawkins (per cert, un excel·lent Gabriel Byrne) comença llavors una creuada contra l’empresa Petrofex per aconseguir les millors compensacions per a les víctimes i aclarir responsabilitats. La seva fermesa en aquesta lluita farà que assoleixi el seient més gran del 10 de Downing Street després de la mort del primer ministre en un sospitós accident d’avió.\nUn cop nomenat cap del govern, veurem un primer ministre valent, enfrontat a unes corporacions petroleres amenaçadores («la meva empresa pot comprar tot el Regne Unit i a vostè també, primer ministre»), amb uns bancs estatals fora del control governamental, amb militars conxorxats amb Petrofex per garantir el consum de combustible per a drones a l’exèrcit britànic… i tot això mentre intenta evitar que li belluguin la cadira membres del seu gabinet assedegats de poder i amb ganes d’ocupar el seu despatx.\nLa sèrie és un thriller interessant que ens mostra les interioritats del govern britànic de manera solvent: veiem el paper de la premsa, del cap del partit, del cap de premsa, dels assessors, dels serveis secrets… però tot en petites dosis, res aprofundit, un fet que provoca una mena de sensació de buidor quan l’has acabat. La sèrie abraça massa temes i els vol tractar tots en 140 minuts, una equació que dóna com a resultat «vull veure alguna cosa més».\nTot i aquesta buidor final, Secret state és una bona sèrie i ens permet veure la política des d’una altra òptica, des de la qual ens presenten les fantàstiques Boss i House of cards, una opció interessant amb una trama addictiva, ben realitzada i amb unes converses que donen a l’espectador elements de reflexió més que interessants. Tot això complementat amb les grans interpretacions de Gabriel Byrne, Ralph Ineson, Charles Dance, Jamie Sives o Gina McKee i la solvència de les produccions britàniques. Una molt bona sèrie que ens ensenya (encara que en petites dosis) la solitud i les dificultats de Càndid en un món de llops.\n» Sèries » ‘Secret state’: Càndid en un món de llops\n2 comentaris to ‘Secret state’: Càndid en un món de llops\n17 abril, 2013 a les 16:39\nJo no la veig tant con la història d’un càndid. Per cert, en totes les crítiques veig la paraula càndid. En llatí vol dir blanc, que es el color amb que vestien tots els que es presentaven a candidat (d’això ve càndid, perque se’ls suposava amb bones intencions).\nMés aviat la veig com l’empresa d’un polític que canvia el seu partit per un partit unipersonal: la seva consciència. Aquesta consciència és el seu programa. Aquesta consciència de vegades ve representada pel personatge que interpreta Charles Dance.\nHolden Caulfield ha dit:\n18 abril, 2013 a les 7:21\nEstic d’acord amb el que dius, és una bona lectura de la sèrie, però també veig molta candisesa en el personatge de Gabriel Byrne. Suposo que les dues coses són complementàries.\nRespon a Holden Caulfield Cancel·la les respostes


Redacció Catalunyapress | dilluns, 10 de juny de 2019\nL'Audiència Nacional estudiarà aquest dilluns en una vista pública si és competent per enjudiciar el cas sobre els presumptes delictes de corrupció entre particulars i estafa al fons brasiler DIS en el fitxatge de l'exjugador del FC Barcelona Neymar da Silva o si, per contra, s'han d'encarregar els tribunals de Barcelona.\nEl judici a Neymar, posposat fins al setembre\nEl futbolista porta processat en aquesta causa des de l'any 2016, quan el magistrat de l'Audiència Nacional José de la Mata va obrir la investigació arran de la denúncia del Grup DIS, que tenia el 40 per cent dels drets federatius del jugador.\nTot això malgrat que l'Audiència de Barcelona ja va enjudiciar el suposat frau de 13 milions d'euros en el fitxatge de Neymar, cas en el qual es va assolir un acord de conformitat pel qual el Barça va ser condemnat a pagar cinc milions i mig de euros per delicte fiscal.\nEn aquesta altra causa, la Sala Penal de l'Audiència Nacional dirimirà la presumpta corrupció entre particulars i estafa denunciada per DIS i al costat de Neymar s'asseuran al banc dels acusats els seus pares i els que fossin presidents del FC Barcelona i el Santos , Sandro Rosell i Odilio Rodríguez, respectivament.\nJUTJAR A TOTS DOS CLUBS COM A PERSONES JURÍDIQUES\nAixí mateix, es preveu jutjar als dos clubs com a persones jurídiques ia l'empresa familiar del davanter, N & N Consultoria Esportiva i Empresarial, per les seves presumptes maniobres per inflar el cost del fitxatge fins als 83 milions d'euros.\nMentrestant, l'acusació particular que exerceix DIS ha sol·licitat sis anys de presó per l'exjugador del Barça, la Fiscalia de l'Audiència Nacional demana que siguin dos anys de presó i multa de deu milions d'euros.\nEl Ministeri Públic demana la pena més alta per Rosell, cinc anys de presó per delictes d'estafa i corrupció, així com sol·licita dos anys per al pare del davanter blaugrana i un per la seva mare, Nadine Gonçalves. Mentrestant, Rodríguez s'enfronta a una petició de tres anys.\nMULTES PER ALS CLUBS\nEn quan als clubs, als quals el Ministeri Públic atribueix els dos delictes, sol·licita que el Barça aboni una multa de 8,4 milions d'euros a la qual s'ha d'afegir la seva banda d'una indemnització de 3,2 milions en concepte de responsabilitat civil a pagar de forma solidària al costat Rosell, el president del Santos i el propi club brasiler com a persona jurídica. L'equip del Brasil hauria d'abonar, per la seva banda, una multa de 7 milions i N & N, 1,4 milions.\nLa Xunta prohibeix fumar al carrer i les terrasses si no hi ha distància de seguretat


Dentosofia | Karpura Odontologia Integrativa | Girona\nÉs un enfoc humanístic de l’art de l’odontologia, que considera la globalitat del Ser i amplia la visió clàssica del tractament dental convencional. Va ser creada pel Dr. Michel Montaud i està basada en l'Antroposofia.\nA Karpura de la mà de la Dra. Gemma Mayor i la Dra. Mireia Martin t'acompanyarem en el camí de la Dentosofia. Amb aquest acompanyament i amb l'ús de l'Activador Plurifuncional adient, restabliràs al teu ritme, el funcionament i l'equilibri de la teva boca.\nEt guiarem i t'ensenyarem a fer una sèrie d'exercicis per recuperar les funcions neurovegetatives del teu sistema oral controlant cada etapa del teu procés. Haurem de reaprendre processos tan simples com la respiració, la masticació o la deglució.\nAquest procés t' ofereix la oportunitat de redescubrir-te i entendre la totalitat del teu cos a través de la teva cavitat oral. Amb esforç i constància.\nÉs un tècnica que s' utilitza a qualsevol edat i independentment de com tinguis actualment la boca.\nL'objectiu és permetre el desenvolupament harmònic dels ossos maxil·lars en les tres dimensions de l'espai així com dels músculs que s'insereixen a ells. En aquest procés, s'equilibren correctament les funcions masticatòries, respiratòries, de deglució i de fonació. Tot això permet la correcta col·locació de les dents a la cavitat bucal, segons el model que els hi correspon.\nEl propòsit del tractament dentosòfic, és l'equilibri de la teva boca i del teu cos, assolint el benestar general tant a nivell físic, com vital, emocional i a la fi espiritual.


Ràdio Balaguer - Advocats i víctimes de l'1-O es querellen contra l'excúpula d'Interior per delictes contra la humanitat. L'escrit va dirigit contra Nieto, De los Cobos, Millo, els subdelegats del govern i alts comandaments policials\nAdvocats i víctimes de l'1-O es querellen contra l'excúpula d'Interior per delictes contra la humanitat. L'escrit va dirigit contra Nieto, De los Cobos, Millo, els subdelegats del govern i alts comandaments policials\nL'Associació Atenes de Juristes pels Drets Civils, l'Associació d'Afectats 1-O i l'Associació Advocacia per la Democràcia de Lleida, conjuntament amb nou víctimes de les càrregues policials, com Enric Sirvent, que va patir un atac de cor en un col•legi de Lleida, o Jordi Pessarodona, regidor a Sant Joan de Vilatorrada (Bages), han presentat la querella en un acte al Col•legi de Periodistes.\nLa querella va dirigida específicament contra l'exsecretari d'Estat de Seguretat José Antonio Nieto, el coronel de la Guàrdia Civil i coordinador de l'operació 'Copèrnic' Diego Pérez de los Cobos, els excaps de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil a Catalunya, Sebastián Trapote i Ángel Gozalo, respectivament, l'exdelegat del govern espanyol a Catalunya Enric Millo i els quatre exsubdelegats del govern espanyol a les quatre demarcacions, a més dels caps de sector i unitat de la Guàrdia Civil i la Policia Nacional al centenar de col•legis electorals on van intervenir. La querella demana la seva detenció i posada a disposició judicial. També demana que se'ls embarguin 87,1 milions d'euros, que és el cost de l'operatiu 'Copèrnic', i de sis milions d'euros més per a indemnitzar les víctimes.\nL'escrit, d'un centenar de pàgines, acusa aquests alts càrrecs dels delictes de l'article 607 bis 1.1, 607 bis 2.3 i 607 bis 2.8, que castiguen amb penes d'entre quatre i 15 anys de presó els que cometin un "atac generalitzat o sistemàtic contra població civil" per raó de "pertinença de la víctima a un grup o col•lectiu perseguit per motius polítics" i els causessin lesions o tortures. Aquests delictes no prescriuen i tampoc es poden emparar en la immunitat policial o política. Els impulsors de la querella recorden que l'ONU i el Consell d'Europa van demanar a l'estat espanyol una investigació interna sobre l'actuació policial, investigació que no s'ha fet.\nSegons Lluís Mestres, d'Atenes-Juristes pels drets civils, els dos cossos policials estatals van actuar de forma "militar" i van organitzar dos dispositius: el públic i acordat amb els Mossos i el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, i el secret, que consistia en "contagiar el pànic" entre la població civil des de primera hora del matí en desenes de col•legis electorals. Aquest segon dispositiu es va pensar des de mesos abans, fins i tot des del 2014, i es va concretar els últims tres dies abans del referèndum. "Estava organitzat, planificat, estructurat i jerarquitzat, no pas improvisat", diuen. El fet que l'actuació policial seguís "el mateix mètode" a totes les escoles, significa, segons els querellants, que les ordres superiors eren iguals per a tots els antiavalots i estava tot planificat. A més, es van establir canals de comunicació paral•lels als oficials per no ser interceptats, i moltes ordres es van donar només de manera oral.\nEn la querella s'enumeren els col•legis amb intervencions policials violentes i les lesions patides per centenars de víctimes. De fet, la querella demana que s'interrogui com a testimonis protegits a 189 víctimes amb lesions moderades o greus. A la querella també s'hi han adjuntat nombrosos vídeos i altres proves recollides en els diversos jutjats d'instrucció catalans que investiguen càrregues concretes. S'espera que l'Audiència Nacional pugui trigar uns sis mesos en decidir si admet a tràmit o no la querella.


> Complements Alimentaris>Vitamines>Vitamina B>Liposomal Hydroxy B12 - Equisalud - 60 ml\nComplement alimentari basat en aquesta vitamina d'alta biodisponibilitat per mantenir una funció cognitiva saludable.\nQuè és Liposomal Hydroxy B12?\nLiposomal Hydroxy B12 conté vitamina B12 (també coneguda com cobalamina) és una vitamina B que té un paper important en el metabolisme cel·lular, especialment en la síntesi d'ADN, la metilació i el metabolisme mitocondrial.\nMoltes persones poden presentar baixos nivells d'aquesta vitamina causa del seu complex mecanismes d'absorció en el que interfereixen a més alguns medicaments com els antiàcids i la metformina.\nLa liposomación permet superar limitacions de la biodisponibilitat d'aquesta vitamina.\nLa deficiència de B12 cursa amb manifestacions hematològiques, cardiovasculars i neurològiques.\nLa deficiència de vitamina B12 pot afectar les persones de totes les edats, però especialment a la gent gran.\nEls nadons, nens, adolescents i dones en edat reproductiva també tenen un alt risc de deficiència en poblacions on la ingesta dietètica de B12 estigui disminuïda.\nAigua purificada, edulcorant (xilitol), emulgent (extracte de lecitina de gira-sol), humectant (glicerol), conservant (sorbat potàssic), vitamina B12 (hidroxicobalamina), aroma natural de préssec i vainilla, antioxidant (vitamina E com D-alfa tocoferol).\nVitamina B12 (Hidroxicobalamina) 1.000 mg (40,000% VRN *)\nCom es pren Liposomal Hydroxy B12?