40W Diàmetre de 8 polzades 200mm COB LED Downlights Fabricants i proveïdors Xina - Preu de fàbrica - Siosun Lighting Technology\nCasa > Productes> PANOTXA LED Downlights > Downlights LED COB de 8 polzades\n40W Diàmetre de 8 polzades Downlights LED de 200mm COB\n40W diàmetre de 200 mm de diàmetre de 8 polzades LED Downlights. Citizen COB LED i Bridgelux COB & Cree COB estan disponibles. Gran assignació de corrent i garantia de qualitat. Gran relleu, alta intensitat lumínica, alt CRI. 5 anys de garantia. Fàcil d'instal·lar i reemplaçar. Ampliament utilitzat en un centre comercial, oficina, hotel, etc.\n¢ 200 mm\n1) Citizen COB LED i Bridgelux COB & Cree COB estan disponibles.\n2) Alta eficiència lluminosa, més genuïna i colorida\n3) Utilitzeu plàstic per a PC retardant de flama resistent a alta temperatura i 6063 marc d'alumini, i formeu la convecció a l'aire per dissipar la calor, expandir la vida útil.\n4) Aïllament extern, corrent continu constant, font d'alimentació, més fiable i segura.\n5) Disseny de pinça de primavera, instal·lació convenient en els diferents espais del sostre.\n6) Disseny especial, rang impermeable superior, sense resplendor, sense soroll, sense UV, sense radiació.\n7) CE, RoHs, FCC aprovat, sense plom, protecció del medi ambient, vida útil de 5 anys.\nSituat a la próspera ciutat, Dongguan, Siosun Lighting Technology és coneguda com una de les principals fabricants i proveïdors de 40w polzades de 8 polzades de 200mm amb corbissos de baixada. La nostra fàbrica té una gran quantitat de 40 w de 8 polzades de diàmetre de 200 mm amb corbissos de corbeta en stock ara. Benvingut a la venda a l'engròs d'alta qualitat i preus competitius LED llums que es fan a la Xina de nosaltres.


eLiteratura | El "Caín" de Saramago o la confusió entre cultura i religió\nEl "Caín" de Saramago o la confusió entre cultura i religió\neliteratura | 03 Novembre, 2009 15:00\nHe d'agrair a Jose Saramago l'impuls intel·lectual necessari -hi ha tantes coses importants per llegir i rellegir- per tornar a gaudir de la lectura de l'Antic Testament; particularment del Gènesi, un llibre molt entretingut que s'ha de llegir en clau poètica i, doncs, interpretable com tots els relats mítics.\nA la novel·la Caín Saramago, a la gens menyspreable edat de vuitanta-set anys, decideix passar comptes amb Déu; un Déu particular creat, segons l'autor portuguès, pel propi l'home, cosa del tot plausible i, a priori, força interessant.\nAixí Saramago revisita l'Antic Testament a partir de l'experiència fratricida de Caín, personatge bíblic condemnat a vagar errant, com diu el Gènesi, "maleït de la terra".\nEl Caín de Saramago s'enfronta a Déu -en minúscula a la novel·la- i l'acusa d'haver dictat la sentència de mort d'Abel en haver refusat l'ofrena, els fruits de la terra, que ell mateix li havia ofert. En plena disputa amb Déu Caín confessa que ha mort el seu germà perquè no el podia matar a Ell. En l'assassinat d'Abel, acte irat i impotent, hi havia la vana il·lusió de matar Déu...\nÉs obvi que hi ha una clara voluntat provocadora a Caín. Particularment, això no em fa ni fred ni calor. Me decepciona, però, que la crítica de Saramago a Déu, en boca de Caín o del narrador, sigui tan poc fonamentada: no cal tenir el Premi Nobel de Literatura per fer una lectura literal del Gènesi.\nSi, com es desprèn de les entrevistes i declaracions, Saramago pretenia criticar el fonamentalisme cristià o jueu, o més aviat desqualificar la jerarquia eclesiàstica -reprovacions, d'altra banda, més que merescudes, les quals subscric on faci falta-, calia que fos més explícit, o escriure una altra novel·la.\nCarregar a tort i a dret contra els fonaments de la cultura judeo-cristiana sense més argumentació que la literalitat bíblica, és molt magre. No vull llevar, amb això, mèrits literaris a Caín. En té. Saramago és un narrador amb ofici, amb un estil particular, fluid però enrevessat. M'agrada, també, el to humorístic amb què relata l'expulsió d'Adam i Eva del Paradís; les insinuacions d'Eva amb l'àngel; el final atrevit, original, més propi, tal volta, d'un conte que d'una novel·la.\nTanmateix, tenint en compte l'ampli marge interpretatiu que ofereixen els relats bíblics, acabar sempre amb la mateixa conclusió -la maldat intrínseca del Déu de l'Antic Testament- és més aviat pobre. No està a l'altura de les expectatives.\nA Caín, en bona mesura, Saramago es situa al mateix nivell que els fonamentalistes religiosos, ja que el fonamentalisme parteix precisament de la interpretació literal dels textos dits sagrats. El Nobel portuguès ens presenta Déu a través de l'experiència de Caín en diferents episodis bíblics: el sacrifici del fill d'Abraham, la torre de Babel, la destrucció de Sodoma i Gomorra, el vedell d'or, la destrucció de Jericó, la història de Job i l'arca de Noè.\nPer a Saramago, com he dit abans, la conclusió sempre és la mateixa. Com que Déu és (pretesament) injust amb Caín, Déu no és bo per a la humanitat. Hi trobam, doncs, una universalització del prejudici. Aquest és el leitmotiv de la novel·la de Saramago. Vegem-ne uns quants exemples:\n"convé saber com va començar aquesta història per comprovar, una vegada més, que el senyor no és una persona en la qual es pugui confiar"\n"El costum del senyor és enviar a la ruïna qui ha fallat, o enviar-li una malaltia, Això vol dir que el senyor és rancorós."\n"Pare (...) la qüestió és que hagem de ser governats per un senyor com aquest, tan cruel com baal, que devora els seus fills"\n"L'enveja és el seu gran defecte, en lloc d'estar orgullós dels fills que té, prefereix donar veu a l'enveja, és clar que el senyor no suporta veure una persona feliç"\n"es va fer patent la prova irrefutable de la profunda maldat del senyor, tres mil homes morts simplement perquè s'havia indignat per la invenció d'un suposat rival en forma de vedell"\n"Llucifer sabia perfectament què es feia quan va rebel·lar-se contra déu, hi ha qui diu que ho va fer per enveja però no és cert, és que coneixia bé la natura maligne del subjecte"\n"Ara, el senyor s'amaga darrere de columnes de fum, com si no volgués que el veiessin. Segons la nostra opinió de simples observadors dels esdeveniments, es deu sentir avergonyit per algunes de les seves tristes intervencions, com la del cas dels infants innocents de Sodoma, que el foc diví va calcinar"\n"Que el nostre déu creador del cel i de la terra està boig"\n"Estic cansat d'aquesta cantarella que els designis del senyor són inescrutables, va respondre caín, déu hauria de ser transparent i nítid com el cristall en lloc de provocar aquest terror continu, aquesta por constant, en fi, déu no ens estima"\n"El senyor no hi sent, el senyor és sord, pertot arreu el supliquen, els pobres, els infeliços, els desgraciats, tots imploren el remei que el món els ha negat, i el senyor els gira l'esquena, va començar fent una aliança amb els hebreus i ara fa un pacte amb el diable, per a això no calia que hi hagués cap déu"\nRecapitulem. Déu és desconfiat, rancorós, cruel, envejós, malvat, maligne, boig i sord. Aquesta és la moral que extreu Saramago dels relats bíblics. Vist així, no m'estranya que Caín volgués matar Déu. Tanmateix, no es pot matar una idea. Una idea es pot combatre de moltes formes. Saramago opta per la més simple, la desqualificació, que equival a la interpretació literal, esbiaixada, absurda i políticament correcta. Encara que ho vulgui obviar, Saramago sap que els mites precisen de la interpretació. Si no, no hauria escrit La caverna. Vull dir que la Bíblia, al marge de creences religioses particulars, té un pes importantíssim dins la cultura occidental que no pot ser menyspreat amb un relat que neix de l'aversió pel fet religiós. Saramago, en el millor dels casos, confon cultura i religió.\nImatge via irmaolucia\nHome, jo, ara que hi pens, mai vaig arribar a entendre aquest Déu horrible i mal entranyat de la Bíblia. Supòs que hi deu haver altres déus més humans. I el pobre Saramago molt fa als seus anys de tenir el cap una mica clar.\nPau | 03/11/2009, 21:30\naldabaiotl el demiurgo y Lucifer\n"Para leer la biblia es necesario ponerse guantes. La proximidad de tanta porquería impele a hacerlo"\nNo entiendo que después del gran filósofo alemán, tantos y tantos se dediquen a remover la mierda hasta el momento.\nLuzbel | 03/11/2009, 20:26


Recollida i enviament de maletes a l'aeroport | Sinmaletas\nRECOLLIDA I ENVIAMENT DE MALETES\nNo carreguis amb les teves maletes, nosaltres les portem fins al lloc de la teva estada\nUna recollida especial és aquella que necessita una atenció especial (un horari concret per exemple) i en alguna adreça no concreta com: aeroports, en un port o estacions de tren.\nCom funciona el servei de transport de maletes?\nAquest servei consisteix en l'enviament de les teves maletes directament a l'aeroport el mateix dia del teu vol o en la recollida de l'equipatge el dia que arribis a l'aeroport, port o estació de tren, i el portem al destí que ens hagis sol·licitat.\nAquest tipus de servei de recollida en aeroport o port és un servei addicional i no està inclòs en el preu dels enviaments estàndard.\nEn el cas d'una recollida o lliurament en aeroport, port o estació de trens, una persona autoritzada i prèviament identificada, t'esperarà per a recollir el teu equipatge i enviar-lo al destí que ens hagis especificat. És a dir, és un enviament amb recollida i lliurament garantit.\nMolt professionals, van avançar-se un dia a la data d’entrega. Javier R.\nMolt bon servei, fàcil contractació i comunicació. El recomanaria a altres persones. Laura G.\nSol·licita informació per a la recollida o enviament de maletes aeroport/port\nOrigen On recollim? Aeroport Port Estació Altre Especifica (nom de l’aeroport /port/estació, hotel, domicili, etc.) Data Horari de recollida\nDestí On enviem? Aeroport Port Estació Altre Especifica (nom de l’aeroport /port/estació, hotel, domicili, etc.) Data Horari de lliurament\nPer a realitzar l'enviament d'aquests articles sinmaletas et recomana la contractació d'una assegurança addicional\nETS UNA AGÈNCIA DE VIATGES I NECESSITES OFERIR AQUEST SERVEI ALS TEUS CLIENTS?\nSi ets una agència, oferim la possibilitat de realitzar el trasllat de maletes de l'aeroport o estació de tren al lloc on ens indiqueu. Ofereix aquest servei als teus clients!\nSí, sóc una agència de viatges


CEI - Espai Natural Delta del Llobregat 07/02/2016\nMatinal a l'Espai Natural del Delta del Llobregat\nDificultat: Baixa, sortida apta per a tothom.\nDistancia: 12 kms. +/-\nPunt de trobada: Pàrquing del Delta, Camí Reial de València, El Prat de Llobregat,\n(31T DF 2565 7340 (41.18522 ºN,02.06714ºE) https://goo.gl/maps/boJJCfKrcMR2\nCom arribar-hi: Rotonda ovalada al costat de l'empresa Nissan: B-250, 21630,08820. El Prat de Llobregat, Barcelona (41.324104, 2.107020). Agafem l'avinguda Onze de setembre (B-250) direcció Tarragona, a 1 km. aproximadament. girem a la esquerra cap al barri de Sant Cosme (B- 203) Av. del Remolar, Carretera de l'Aviació 1ª rotonda 3ª sortida, seguim (B-203) 2ª rotonda 2ª sortida, seguim (B-203) 3ª rotonda 2ª sortida, continuem (B-203) 4ª rotonda 2ª sortida Camí Reial de València, a 150 m. a la dreta i ja hi som !!!. També es pot seguir indicadors direcció a la platja o «Espais naturals del riu». Els diumenges i festius acostumen a tancar alguns carrers d'accés i pot resultar complicat arribar-hi.\nBreu descripció: Es tracta d'una visita on podrem passejar tranquil·lament per camins planers observant la natura amb pinedes, prats, vegetació dunar, herbassars subaquàtics i els animals salvatges de la zona, principalment avifauna. Molt recomanable portar prismàtics.\nRecorregut: El Delta del Llobregat està format per una extensa plana entre el Massís del Garraf i Montjuïc. És una de les zones humides més importants de Catalunya, un mosaic de paisatges on els espais naturals destaquen pel seu valor ecològic.\nEls itineraris que farem són els més propers al Riu Llobregat. Començarem per l'itinerari 3 que ens portarà cap la torre mirador de La Bunyola on es pot veure la bassa de la platja de ca l'Arana, els edificis rehabilitats dels Carrabiners i el Semàfor. Aquest itinerari és compartit amb bicicletes, haurem d'anar amb compte. Continuarem cap als itineraris 2 i 3 només per caminadors (sense bicis). Torre de cal Lluquer, on esmorzarem i seguirem el marge dret del tram final del riu, Torre de cal Malet, Torre de la Desembocadura, passarem per la pineda de Ca l'Arana, l'aguait de Cal Tet, aguait del Sabogal i tornada a la torre del Lluquer. Per les característiques del lloc, els camins són completament plans, desnivells 0 metres. La zona de platja està protegida i no és possible fer itineraris circulars.\nA prop del pàrquing hi ha un punt excel·lent d'observació del pas dels avions sota la línia d'aterratge, que s'ha utilitzat com a escenari en algunes pel·lícules, per si algú li ve de gust fer fotos.\nInscripcions: Per a les persones federades la inscripció es gratuïta. Per les persones no federades que vulguin participar és obligatori tramitar una llicència temporal. Per poder tramitar-la, hauran d’enviar un correu de confirmació al club cexcursionista@gmail.com indicant noms, cognoms, DNI, i fer una transferència de 5 € al compte del club 2100-0903-210200162944\nLes llicències temporals es tramitaran, com a molt tard, 3 dies abans de la sortida. No es podrà participar de la sortida si no s’ha tramitat llicència.\nCLUB EXCURSIONISTA INDEPENDENT DE CATALUNYA CEI-CATALUNYA


.: de juliol 2010\nDoncs sí, ja tornem a pedalar per la NII. La veritat és que és un luxe poder canviar de paisage en només 2 hores de cotxe. Dels Pirineus al Mediterrani.\nDiumenge vam arribar de Puigcerdà i a les 6 de la tarda, que no feia tanta calor, vaig agafar la bici i vaig anar fins a Calella, on desprès de donar la volta a la rotonda, vaig agafar la carretera interior que agafo moltes vegades (Sant Iscle i Sant Cebrià). Hi havia molt de cotxe que tornava direcció Barcelona i la gent estava molt esberada pel partit i, la veritat, em feia una mica d'angúnia anar x la nacional, per aixó vaig optar per fer una mica més de desnivell però anar tranquileta.\nAixi que un cop he arribat a Arenys de Munt, he continuat fins a Matró per dalt, xino xano i gaudint d'una tarda de juliol magnifica. 53 km que m'han vingut de meravella.\nPerò tot es pot millorar, oi??\nAvui el matí he tornat a sortir i he fet la mateixa volta que ahir, amb una petita diferència... avui he tingut companyia ;-)\nMireu com estava el mar aquest mati....\nEns hem posat el maillot de gala i a gaudir del dia tan esplèndid que feia :\nAqui hem agafat el desviament i a Sant Iscle :\nPocs cotxes i arbres que ens feien ombra :\nFent de gregària a l'Iván.... és que no em tira.... jejeje\nHem parat a omplir bidons, que ja estaven buits :\nI hem seguit amb el vent en contra fins a Mataró :\nLa sortida no té res d'especial però un dia que anem "ben conjuntats" em feia gràcia fer aquesta mini entrada. No sempre es pot fer rutes llaaargues i xules com les que tots anhelem. Per tant, s'ha d'aprofitar qualsevol dia per fer-lo especial, encara que sigui x la NII i que sigui una ruta que la puguis fer amb els ulls tancats.\nPublicat per nikabike a les 17:38 1 comentari:\nPATIR PUJANT X GAUDIR BAIXANT... O ÉS AL REVÉS??\nAvui m’ho he pres amb més calma. He sortit de Puigcerdà amb el mapa, el plàtan, el préssec, la barreta, el bidó ple i amb ganes d’anar de “tranqui”. Al cap de poc, i anant direcció la Seu d’Urgell, he agafat un trencall cap a la dreta, una carretereta molt tranquila que passa per Guils de Cerdanya i acaba a l’estació d’esquí de fons que es diu Guils-Fontanera, a uns 5 km del poble.\nUn"trasto" que sega les herbes que em fa frenar, amb el bon ritme que portava (ejem, ejem....) i el passo, que no volia baixar la mitjana ;-)\nImagineu-vos a quina velocitat anava que jo li he fotut un pal!!!\nM'acosto a Guils de Cerdanya :\nI arribo a la cruïlla on em desvio cap a la dreta :\nDeixo el poble enrera...\ni comença la pujada més sèria...\nLa carretera és xula, amb forces voltes de paella i es va recargolant per un bosc molt espès, on els troncs dels arbres fan unes ombres i uns contrallums molt wapos.\nVaja.... ara què passa???\nCom odio aixó!!! Em fa una por.... total, que baixo de la bicicleta, no prenguessim mal... i passo pel costat :\nSé que les fotos on surto sempre són més o menys iguals, però al sortir sola "es lo que tiene..." i demanar a algú que em faci una foto ab el mòbil... no queda sèrio, tot i que algun dia ho provaré\nOjo, he d'afluixar.... Noe, al tanto amb la multa (amb pessetes!!!)\nNoe!!! Que t'avisen!! Les cabres a menys de 30!!!\nA dalt, relax i tiberi....\nMireu la tempertura...\nAprofito i xerro una mica, que portava estona sense fer-ho i ho necessito...\nLa pujada no té més, arribes a dalt on el paisatge val molt la pena (com sempre que puges una mica per aquesta zona) i on encara es pot veure algunes muntanyes amb neu. Paro una estoneta, menjo el préssec i el plàtan i xafardejo el mapa, a veure què podria fer. No portava molts km però havien estat durs.\nDecideixo girar cua i seguir direcció La Seu. Passo per Bolvir i per Ger. Allà m’aturo i entro al poble, on hi ha una font en una plaça molt “rústica”. M’omplo el bidó fins dalt de tot, que ja l’havia casi buidat.\nTorno a agafar la nacional direcció La Seu i just desprès d’uns metres prenc el desviament que s’enfila i em porta fins a Meranges. Aquesta pujadeta de 10 km també la faig quan puc, és molt tranquila i et permet endinsar-te per les muntanyes i descobrir poblets que queden amagats. A més a més, a dalt hi ha un bar on els diumenges donen coca gratis (ja ho sabeu!!).\nComença la pujadeta...\nLa serralada del Cadí al fons :\nQuina calor!!! Com que hi ha poc moviment, em trec el casc :\nCarretera d'anar fent...\nPer fi cartellet!!\nEl carrer principal... just a l'esquerra hi ha el restaurant que donen la coca gratis (Cal Joan) :\nA dalt, segueix fent una calor sufocant i m’he parat una estona per gaudir del paisatge. M’he menjat una barreta de cereals i poma, he trucat a l’Iván i he girat cua. Em quedava la baixada, que és molt còmode, ben asfaltada i amb rectes que et permeten agafar velocitats altes.\nHe tornat a agafar la nacional però ara direcció Puigcerdà.\nEntro a casa passades les 14, amb 65 km més a les cames i un desnivell també interessant pels pocs km fets.\nAquest segon stage s'acaba, Mataró m'espera i d'aqui poquet.... les Alps i les Dolomites !!! De moment, aviat tornem a la NII... :-(\nPublicat per nikabike a les 10:54 9 comentaris:\nHe estat uns dies sense escriure perquè he fet poca bici. Vaig estar uns dies per Lisboa I desprès he tornat a pujar a Puigcerdà. Però tot i estar varis dies sense pedalar…. ho recupero ràpid, massa ràpid.\nDe vegades la meva impulsivitat i exigència em porta a rendir més, amb ganes i molta fermesa, però de vegades em costa posar el límit i em passa el que m’ha passat avui….. he patit més del que volia…\nEl dissabte vam fer una sortida amb el mau pare, el Llorenç i l’Iván. La bicicleta va ser l’excusa, ja que feia temps que no coincidíem i vam pujar a esmorzar a la Collada de Tosses. El ritme va ser tranquil, volíem parlar, posar-nos al dia i sobretot divertir-nos. Diumenge teniem pensat fer una ruta xula, acabant a esmorzar a Meranges però el dia es va aixecar amb pluja. Queda pendent!\nEn plena ascenció :\nEl Llorenç i l'Iván :\nPer la tarda teniem cita... començava Le Tour!! Go Lance go !!!\nCom deia abans.... de vegades no tinc mesura. He sortit de Puigcerdà direcció Saillagouse i he arribat al Col de la Perche. Abans d’arribar-hi, un parell de guardes forestals (que feien bicicleta) m’han adelantat i m’han preguntat per una ruta i ens hem parat a mirar-ho al mapa que portava. Hem seguit els 3 junts fins a Font Romeu, hem pujat Quillane i hem arribat a Formigueres, on ells han tornat enrera i jo m’he parat a la plaça de l’església on he menjat una mica.\nFeia molt vent i era fred però el cel estava blau i els núvols en forma de boira no amenaçaven tempesta.\nEntro al l'Ariége.... wapíssim!!\n(Ojo que Le Tour passa per aqui !! )\nHe begut una mica i he seguit en la mateixa direcció que la ruta del Port de Pailherés, passant per Querigut. Allà he deixat a l’esquerra la carretera que porta a Mijanes (on comença Pailherés)\ni he optat per la de la dreta, direcció Le Pla i Rouze, un poble molt semblant a Mijanes.\nAquesta cruïlla m'ha portat al Castell d'Usson :\nHe passat per molts poblets, tots amb uns campanars xulíssims, com els d’Usson-les-Bains i el de Gesse. Anava baixant direcció Axat, on comença el Coll de Jau (objectiu del dia).\nM’hi he quedat a 2 km, ja que he anat a parar a la cruïlla on començava el port. Així que he parat, he menjat el mig plàtan que em quedava i un préssec i he descansat uns minuts. Allà el vent semblava que quedava més controlat per les parets rocoses de les muntanyes, i, la veritat, és que s’agraïa molt, perquè el soroll constant a les orelles és molt molest.\nDoncs he començat a pujar el port. Des d’Axat són 22 km però jo l’he començat quan en faltaven 19... i han sigut més que suficients. El dia anterior vaig estar mirant l’altimetria i, tot i ser un port llarg, tampoc el vaig veure massa dur.... però ho era!!\nFeia tanta calor que em vaig treure el casc...\nCom se’m han anat enganxant els km.... i quina calda, hi havia boletes de quitrà a la carretera i la roda feia aquell soroll de la coberta quan s’hi enganxa. El coll és dur i millora en quant a paisatge a mesura que et vas enfilant. Casi tota l’estona tens el riu al costat, llocs amb ombra (que els necessitava) i un verd esplèndid, en els llocs més humits. Se’m fa pesat i per primera vegada durant el dia penso “Ai nena... que t’has emmerdat”. Havia d’arribar a Prades i de Prades a Puigcerdà em quedaven més de 50 km.... però no ens poséssim pas nerviosos.... que tenia mala solució.\nAixí que segueixo pujant, pujant i pujant i quan veig que ja no hi ha arbres, veig la llum al final del túnel!!! Arribo a dalt, corono, foto!!!, m’abrigo, m’acabo de menjar una barreta que l’havia encetat a mitja pujada i cap a baix.\nLa baixada és més ràpida del que em pensava, tot i que l’asfalt no és bo. Hi ha trossos asfaltats, trossos amb sorra, molta gravilla suelta i molts pedaços (per l’altre costat està igual). Això fa que vagis al tanto a la baixada i toquis freno quan veus un forat o una ombra que t’ho sembla. He parat a Mosset, on m’he tret el paravent i he omplert el bidó en una font molt divertida :\nDesprès cap a Molitg, Catllar i per fi Prades. No he entrat al poble perquè de seguida m’he trobat amb la cruïlla que em deia Andorre, Mont-Louis..... vaja, la N-116.\nAixí que no he deixat de pedalar i al poble següent, Ria, he vist un súper obert i he parat a comprar-me un plàtan i una Coca-Cola (1,53 € les dues coses!!) . Allà m’he trobat a un “ciclista hippye”, que m’ha estat explicant que la bici que portava l’havia robat a Maçanet, que estava amb un noi (casualment) de Mataró, que tenia barretes energètiques a casa que m’anirien molt bé.... vaja, un d’aquells que et dona conversa quan és l’últim que et ve de gust en aquell moment... Així que m’he acabat el plàtan ràpid i li he donat la Coca-Cola que no em podia acabar (ell estava amb una cervesa, esperant l’autobús). El que més m’ha fotut ha sigut quan m’ha explicat el recorregut que em faltava fins a Mont-Louis... m’ha dit que els primers 10 km eren d’anar fent però que entre Olette i Thuès-les-Bains, la carretera començava a pujar i que no parava fins a Mont-Louis. La veritat és que no li he donat gaire importància... i la tenia. Óstia, quina carretera, en obres, camions, una calor sufocant i amb poca aigua (i calenta...) al bidó.\nÚltim poble abans de Mont-Louis, Fetges, que és precisament el que estava a punt de treure per la boca...\nAquí ho he passat malament de veritat. La pendent era entre un 6% i un 9% i les cames no em tiraven. Avui si que he tirat de cap. He arribat a parar i a demanar aigua a uns obrers i m’han dit que na-nai. Em faltaven 3 km i ja no tenia aigua i el sol, tot i portar protecció 50, em cremava als braços i a les cames. Per fi arribo a Mont-Louis (Prades està a 357 m d’altitud i Mont-Louis a 1600). Al fer-me la ruta el dia abans no vaig mirar les altituds i aquí la vaig... cagar (I am sorry). Amb més de 100 km a les cames, aquest desnivell és tremendo.\nUn cop a Mont-Louis em paro a un bar i em prenc una Coca-Cola (2,80 € !!! Lladres !!!!!!). Aquesta sí que me l’he acabat i perquè no fumo, sinó m’emporto la llauna i tot per fer-la servir de cendrer.\nJa una mica recuperada del sofocón, he fet camí cap a Puigcerdà, pedalant amb ganes i amb el plat, que feia hores que el tenia abandonat. Em faltaven uns 20 km però la majoria són de baixada : Col de la Perche, Salliagouse, Err, Bourg-Madame i per fi veig el campanar de Puigcerdà.\nHe arribat a casa cansada, amb mal de cervicals i emprenyada pel robatori de la Coca-Cola (demà se m’haurà passat... espero). També una mica empipada amb mi mateixa, per no saber calcular bé les rutes que faig, sobre el mapa tot és molt fàcil, però no sobre l’asfalt.\nMont-Louis i jo.... sense comentaris...\nEn resum, un dia on tot i haver patit molt, massa, he descobert el Coll de Jau, pobles molt macos, no he tingut cap ensurt, m’he estat més de 9 hores sobre la bici i he fet ni més ni menys que 181 km. No, no estic boja... o potser sí. No ho sé, el que sí sé és que la satisfacció sempre és superior al patiment, sé que gaudeixo fent les meves rutilles per la Cerdanya i també sé que ELS MAPES SEGUEIXEN SENT LA MEVA ASSIGNATURA PENDENT.\nPublicat per nikabike a les 9:46 7 comentaris:


El Gobierno amenaça l'Open Arms: "Si ha infringit la normativa espanyola que ningú dubti que actuarem en conseqüència" La República\nEl Gobierno amenaça l’Open Arms: “Si ha infringit la normativa espanyola que ningú dubti que actuarem en conseqüència”\nBrussel·les ja està “a punt” per coordinar el trasllat dels migrants a cinc països europeus\nLa ministra de Defensa en funcions, Margarita Robles, ha alertat que el vaixell de l’ONG Open Arms es pot enfrontar a sancions. “Si ha infringit la normativa espanyola que ningú dubti que actuarem en conseqüència”, ha dit des de Gran Canària, on està visitant les zones afectades per l’incendi. Aquest mateix matí, la vicepresidenta del mateix executiu, Carmen Calvo, recordava que l’embarcació no té permisos per fer rescats sinó només per “repartir ajuda humanitària”.\nPel que fa al futur dels immigrants que són a Lampedusa, Robles ha dit que estan seguint “al minut” la informació que prové d’Itàlia a l’espera de poder complir “el compromís” de repartiment dels tripulats rescatats entre sis països europeus. Robles també ha carregat contra el ministre de l’Interior italià, Matteo Salvini, per considerar que s’ha comportat de manera “inacceptable” i contradient el dret humanitari i ha defensat que Espanya enviés el buc de l’armada “davant una emergència humanitària”.\nLa Comissió Europea està “a punt” per coordinar el trasllat dels migrants a bord de l’Open Arms a Espanya, França, Alemanya, Luxemburg i Portugal. Així ho ha assegurat la portaveu de l’executiu comunitari, Natasha Bertaud, aquest dimecres. La situació dels 151 nàufrags depèn ara de les autoritats italianes, que ahir van ordenar al vaixell de la ONG desembarcar al port de Lampedusa 19 dies després d’haver efectuat el primer salvament. Brussel·les ha confirmat que cinc estats membre han ofert fer-se càrrec dels migrants, i confia que hi hagi “el mateix esperit de solidaritat” per a les 356 persones a bord de l’Ocean Viking, encara a l’espera d’un port segur.


Candelamarket – Mercat d’intercanvi - Created by Redacció malarrassa - In category: - Tagged with: - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\n20 desembre 2019 18:00 - 21:00\n« Sessió pràctica de percussió africana oberta a tothom!\n[Estrena teatral] «Les arrels» d’Arnold Wesker »\nArriba el 2n #Candelamarket! Un mercat d’intercanvi on els diners no hi juguen cap paper.\nDe 18h a 21h l’Ateneu Candela es convertirà en un mercat amb la #DjCapitana i pintxos del Cafè del Candela.\nUna jornada perfecte per donar un nou ús als objectes que no utilitzis i trobar-ne d’altres.\n– Petit mobiliari\n– Plantes i jardineria\n– Electrònica i electrodomèstics\n– Material d’oficina\n– Obres d’art\n– CD’s, Vinils i casettes\n– Objectes vintage\n– Objectes de la llar


Què és Retorna i quins són els seus objectius?\nRetorna és una iniciativa sense ànim de lucre integrada per la indústria del reciclatge, ONG ambientals, sindicats i associacions de consumidors. Treballa per millorar el sistema actual de recollida de residus d'envasos (contenidor groc), que recicla deficientment.\nDins del seu objectiu de Residu Zero i com a primera etapa, Retorna busca reduir al màxim la generació de residus implantant un Sistema de Retorn d'Envasos semblant al que fèiem servir quan "retornàvem el casc a la botiga". Aquesta práctica va funcionar a Espanya fins als anys 80 i, actualment, s'aplica amb èxit en més de 40 regions del món com Austràlia, Alemanya, països nòrdics, Califòrnia o Nova York entre d'altres.\nEl Sistema de Retorn promou la reutilització, recicla nou de cada 10 envasos sense cost extra algun per l'administració central i amb importants estalvis per als ens autonòmics i locals i podria generar 14.000 nous llocs de treball a Espanya.\nVols aprendre més sobre el Sistema de Retorn? Consulta aquest vídeo:


Rècord històric per un llenç de Miró\n«Le Coq», de l'artista català, es va vendre en una subhasta a Londres per 9'78 milions d'euros\nUna obra del pintor Joan Miró (Barcelona, 1893-Palma, 1983) es va vendre ahir vespre a la casa de subhastes Christie's de Londres per 9'78 milions d'euros, el preu més alt pagat mai per una obra d'aquest artista. El quadre Le coq (1940) superà amb escreix el preu estimat, que els suhastadors havien xifrat en un màxim de 6'6 milions d'euros. «Es tracta d'un rècord mundial per a l'artista», confirmà una portaveu de Christie's sense revelar qui n'era el comprador. El llenç de Miró superà el rècord anterior del mestre, aconseguit per Portrait de Mme K (1924), que s'adjudicà aleshores per 12'6 milions de dòlars (9'5 milions d'euros).\nMiró pintà Le coq (63.5x 48'9 centímetres) a Varengelli-sur-Mer, un poble de la costa de Normandia (França) on es refugià durant la Guerra Civil. Marcada per aquest tumultuós període bèl·lic, l'obra mostra un colorit gall amb un bec afilat obert que denota un crit desafiador. La urgència pictòrica de l'autor queda patent en la intensa però limitada paleta de colors: el vermell vibra amb el verd, mentre que el negre, alliberat de la seva tradicional funció de contorn i ombra, fa de contrapès perfecte. La tensió del quadre es posa de manifest pel contrast entre el groc saturat de la terra i el blau del cel, mentre que l'esperança i l'optimisme de Miró es fan presents en l'harmoniós equilibri entre el blanc i el negre.\nTambé del geni surrealista es va oferir al millor postor Le vent (1924), una obra lírica executada damunt paper «In Gres» en la qual un bigoti i un paraigua floten damunt un home amb capell, que es va rematar per poc més de 493.700 euros. Un altre dels protagonistes de la licitació d'anit a Londres va ser el pintor francès Claude Monet (1840-1926). De Monet es va subhastar el quadre Waterloo Bridge, temps couvert (1904) per 26'5 milions d'euros, el «segon preu més alt» pagat mai per un treball d'aquest artista, segons Christie's. Aquesta tela, que va triplicar el seu preu estimat, constitueix una estampa impressionista del pont londinenc de Waterloo i és una de les cèlebres vistes del riu Tàmesi que el mestre va pintar des del famós hotel Savoy, on s'havia instal·lat. Un altre treball de Monet, Les arceaux de roses, Giverny (1913), una de les pintures emblemàtiques del famós estany dels nenúfars del seu jardí amb un roser al fons, es va rematar en 13'2 milions d'euros. En representació de l'art espanyol, a part de Miró, també s'ha de destacar Picasso i el seu Mousquetaire et nu assis (1967), obra en la qual enalteix la virilitat amb un engalanat mosqueter que festeja una dama nua, que es va adjudicar per 9'5 milions. De Picasso es va oferir també Nu assis (Dora Maar) (1939), un distorsionat retrat de la fotògrafa i amant del pintor, que es va vendre per quatre milions d'euros. L'altra Nature morte a la guitare. Bouteille, verre de vin et journa (1914), es va rematar en gairebé 610.000 euros.


Elter, el portal d'Osona - ERC i CiU de Taradell discuteixen sobre la seguretat de la festa major però fan front comú per la piscina\ndivendres 19 de setembre de 2008 14:27h\nEl ple va aprovar per unanimitat extingir el contracte amb Bruesa, l'empresa que construeix la piscina coberta\nLes obres de la piscina fa mesos que estan aturades\nAntoni Casassas, portaveu ERC Taradell\nTaradell, | El ple municipal de Taradell d’aquest dijous va girar entorn de la passada festa major. En concret, es va centrar en els concerts de música que el Consell de Joventut va organitzar. La discussió va girar entorn de la seguretat al Pujoló i a la Coma del Reig durant els concerts, que van ser molt seguits amb multitud de joves. ERC, a l’oposició, va criticar que l’equip de govern no va tenir previsió.\nAntoni Casassas és el portaveu d’Esquerra a Taradell i diu que el seu grup va denunciar també la falta de vigilància als voltants de la zona on es feien els concerts. L’alcalde, Lluís Verdaguer, va justificar-se dient que hi havia risc que la integritat dels auxiliars de la guàrdia urbana perillés i que només hi va haver actituds d’incivisme. L’alcalde també va reconèixer que l’any vinent es tornarà a potenciar l’espai com a zona de trobada del jovent del poble després de parlar amb membres del Consell de Joventut. Esquerra també va criticar que el film que es va projectar en la nit de cinema a la fresca era en castellà. CiU va dir que van prioritzar que fos una estrena i no l’idioma.\nUn altre dels punts de l’ordre del dia va aprovar iniciar els tràmits per deixar sense vigor el contracte amb Bruesa, l’empresa encarregada de fer les obres de construcció. La proposta es va aprovar per unanimitat amb l’objectiu de reclamar danys i perjudicis per l’abandonament de l’obra, incautar la fiança i poder adjudicar de nou l’obra a una altra empresa. El ple també va aprovar per unanimitat donar suport a la moció de l’Ajuntament de Sant Vicenç de Torelló per tenir una policia mancomunada liderada pel Consell Comarcal.\nAlguns veïns, presents al ple, van criticar que l’ajuntament organitzava pocs actes culturals. El ple es va celebrar al Centre Cultural Costa i Font perquè l’ajuntament està en obres.\n- Paco Zambrana, candidat a l'alcaldia de Manlleu per «Som Identitaris» (19 de setembre de 2008)\n- Què has de fer per votar a les eleccions municipals si resideixes a l'estranger? (19 de setembre de 2008)\n- Ampli consens per l'aprovació inicial del POUM (19 de setembre de 2008)\n- EN DIRECTE Segueix el ple de l'Ajuntament de Manlleu (19 de setembre de 2008)\n- El POUM, llest per la seva aprovació inicial (19 de setembre de 2008)


Destino Infantil & Juvenil | Grupo Planeta, grup editorial, audiovisual i comunicació\nSèries d'aventures per a nens i narrativa per a joves\nDestino Infantil & Juvenil és un segell editorial que converteix l'aventura de llegir en la seva raó de ser. Amb la ferma convicció que la lectura és una alternativa de lleure agradable i formativa a parts iguals, Destino ha consolidat un ampli fons editorial entorn d'un seguit de col·leccions que s'ajusten a les diferents edats.\nPer als més petits destaquen les col·leccions Dodó, Álbumes ilustrados, Las Tres Mellizas i els àlbums de Babette Cole. Per a primers lectors, el catàleg inclou col·leccions com Geronimo Stilton o La Banda de Zoé, i per a lectors més avançats, les sèries d'aventures com Las Crónicas de Narnia o Las Fieras Fútbol Club. I el públic adolescent també hi té el seu espai, amb títols tan atractius com Cazadores de Sombras.\nD'altra banda, Destino atorga cada any el Premi Destino Infantil - Apel·les Mestres per a àlbums il·lustrats, que va ser creat el 1981 amb la voluntat de promoure l'edició d'autèntics àlbums concebuts com una fusió entre text i il·lustració per explicar una història.


Els Mossos retiren una gossa a un veí d’Olot per maltractar-la - Ràdio Olot\nEls Mossos retiren una gossa a un veí d’Olot per maltractar-la\nEl cas s’ha destapat aquest divendres després d’un vídeo que s’ha penjat a les xarxes socials on es veia el propietari agafant el gos i donant-li coses. La Policia Local d’Olot seguia el cas des de feia dies. Els Mossos han obert una investigació i han portat l’animal a la protectora, qui, sense saber-ho, va retornar la gossa al propietari després que es denunciés la seva desaparició.\nLa gossa Laska després de ser decomissada pels Mossos (Terra Viva)\nTot va començar aquest dijous quan a través de l’Informador de la Garrotxa (una pàgina social de Facebook) es va denunciar la desaparició d’una gossa amb el nom de Laska. Poques hores després, la crida va fer efecte i la gossa es va localitzar a prop de la protectora d’animals Terra Viva, a la zona Can Mali. La protectora va retornar l’animal com és habitual.\nAquí, però, va començar tot. A través de les xarxes socials, al cap de poques hores, es va alertar que el propietari maltractava l’animal. De fet, va arribar a circular un vídeo on es demostren els fets i on es veu el veí de la ciutat d’Olot agafant el gos, llençant-lo i donant-li cops de peu.\nAquest divendres, la mateixa protectora i diverses associacions animalistes han alertat de la situació als Mossos d’Esquadra que, segons han explicat a Ràdio Olot, també havien conegut la situació a través de les xarxes socials. Davant els fets, la policia catalana ha decidit intervenir i aquest mateix divendres s’ha procedit a confiscar la gossa i portar-la a la protectora perquè se’n faci càrrec temporalment. Paral·lelament, els Mossos també han obert una investigació al propietari, qui està citat per comparèixer amb el seu advocat.\nLa Policia Municipal ja investigava el cas des de feia dies\nEl jove olotí i veí del barri de Sant Roc ja estava sent investigat per la Policia Local d’Olot, ja que fa uns dies el cos va rebre el vídeo publicat a les xarxes socials. Segons han explicat fonts de l’ajuntament, els agents municipals havien anat en alguna ocasió a casa el jove per fer inspeccions i, fins i tot, ho havien posat en coneixement de la família. Però no ha estat fins aquest divendres, després que la situació aparegués a les xarxes socials, que la Policia Local ha traslladat els fets als Mossos d’Esquadra.\nEn paral·lel a l’actuació dels Mossos, la Policia ha obert un expedient sancionador al propietari per infracció de l’ordenança de tinença d’animals i la Llei de Protecció d’Animals. La multa pot anar dels 300 als 3.000 euros.\nLa protectora Terra Viva també ha explicat que, juntament amb altres entitats animalistes, es presentarà com a acusació particular del cas, en cas que hi hagi judici.\n2 Responses to “Els Mossos retiren una gossa a un veí d’Olot per maltractar-la”\nBalbina Dorca molas\nMala persona multa i preso\nMala persona multa 3000 e i preso\n223 queries in 0,559 seconds.


L'economia catalana creixerà més que l'espanyola al primer trimestre\nL'AIReF pronostica que el PIB de Catalunya s'expandirà un 0,83% mentre que a Espanya ho farà un 0,77%\nRedacció VIA Empresa 11.01.2018 16:45 h. Barcelona\nL'Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal (AIReF) pronostica que l'economia de Catalunya creixerà més que l'espanyola al primer trimestre d'aquest 2018. De fet, segons les darreres dades del model Mipred Cat, que també estima la taxa de creixement en temps real de Catalunya, l'organisme apunta que el PIB català creixerà un 0,83% durant els primers tres mesos de l'any, mentre que l'economia espanyola s'expandirà un 0,77% -lleugerament per sobre del 0,75% que havia estimat la setmana passada-. Així mateix, l'ens eleva fins al 0,77% la seva estimació de PIB català per a l'últim trimestre de 2017.\nA escala estatal, l'organisme destaca que les últimes dades conjunturals reflecteixen una "lleugera acceleració" en el ritme de l'economia, principalment per major aportació de la demanda interna, juntament amb el manteniment de la contribució positiva, encara que més moderada, de la demanda externa.\nAixí, preveu un creixement interanual del PIB del 3,3% per al primer trimestre de 2018 en comparació del mateix període de 2017, la mateixa dada que estima per a l'últim trimestre de 2017 en comparació del de 2016 i dues dècimes per sobre del calculat per a la mitjana anual de l'any passat.\nL'alça del 0,77% previst per al primer trimestre de l'any se situa en línia amb el calculat per la AIReF per al quart trimestre del 2017 (+0,8%). En concret, preveu un alça trimestral del 2,1% en exportacions i del 2,2% en importacions per al primer trimestre de l'any, en el qual la taxa d'ocupats creixerà un 0,7%.\nRespecte a l'ocupació en termes de EPA, l'Autoritat Fiscal estima que entre gener i març creixerà un 3,1% en comparació del mateix període de 2017, en línia amb el quart trimestre de l'any passat.\nL'organisme presidit per José Luis Escrivá va pronosticar al novembre que l'impacte en l'economia espanyola de la incertesa sobre Catalunya podria ser de quatre dècimes (uns 4.000 milions d'euros) si la crisi és temporal, i fins a 1,2 punts del PIB (uns 13.000 milions d'euros) si es perllonga en el temps, per la qual cosa el creixement podria arribar a reduir-se a l'1,5% el proper any.\nPer a Catalunya estimava que la seva economia podria caure entre un 0,7% en l'escenari central i un 2,7% si es perllongava el desafiament sobiranista.


Joan Safont – Bearn\nsebastiabennasar 10/09/2014 Entrevista\n“Llegir Xammar hauria de ser obligatori per a qualsevol periodista català o que escrigui en català”\nJoan Safont al Palau Robert de Barcelona. © Fotografia de Carles Domènec.\nJoan Safont (1984) és el comissari de l’exposició sobre Eugeni Xammar que s’inaugura dilluns a la sala Cotxeres del Palau Robert amb el títol “El periodista que va explicar el món” i que servirà per cloure els actes dedicats al periodista durant el centenari. Parlem amb ell durant el muntatge de l’exposició.\n-Diuen de vós que sou un home jove que ha llegit tant com dos homes de seixanta anys…\n-Llegir no té cap mèrit, només és valorat per la gent a qui li agrada. Per a la majoria de gent ser llegit no té cap importància perquè no llegeixen o si llegeixen ho fan només com a passatemps. Jo no en sóc partidari.\n-Reclameu, doncs, un lector implicat?\n-Jo crec que la lectura ha de ser per formar-se, per aprendre, per patir, per viure una experiència transformadora.\n–Xammar és d’aquestes lectures transformadores?\n-És clar, hauria de ser una obligació prèvia per a qualsevol periodista català o que escrigui en català llegir-lo. És extrapolable als grans autors europeus. Ara sembla que se’n parli a les universitats, però em fa la sensació que tothom sap qui era Kapucinsky, que està molt bé, però que a Xammar, que era un gran corresponsal no l’han conegut prou, ep, i a tants d’altres com Pla, Gaziel, Segarra, Carner, Soldevila, Irene Polo, Just Cabot i tants d’altres.\n-Potser a Xammar l’hem conegut més gràcies a un gran de l’edició tristament traspassat com és Jaume Vallcorba…\n-Sí. Josep Pla havia vaticinat que en Xammar moriria inèdit en forma de llibre i quasi va ser així. Xammar va tenir temps de preparar les seves memòries 60 anys d’anar pel món per a l’editorial Pòrtic, però varen ser publicades després de la seva mort. Després d’això qui el va reivindicar va ser en Jaume Vallcorba per a Quaderns Crema. Els lectors li hem d’estar agraït pel fet que en Vallcorba va voler situar-lo a la mateixa alçada que autors com Stefan Zweig. Amb la publicació de Periodisme, que és el recopilatori d’articles, ja vam veure un Xammar que era més periodista que personatge, perquè potser se l’havien menjat les memòries i en els darrers temps en Vallcorba parlava de Xammar com el jueu errant.\n-Creieu que algun dels periodistes contemporanis tendrà la transcendència com per a què li dediquin una exposició d’aquí a cent anys?\n-Ho desconec. Ara tenim la normalitat de tenir la televisió, la ràdio i la premsa escrita en català i en canvi en aquells temps això era més complicat i potser per això ens ho mirem amb l’excepcionalitat que atorga la distància.\n-És molt possible que en aquesta exposició hi vingui gent que no sap qui és Xammar. Què hi trobarà?\n-Una primera aproximació a un personatge que no forma part del nostre imaginari col·lectiu. Es trobaran deu articles del periodista emmarcat entre dos fets cabdals com són la primera i la segona guerra mundial. Serà una antologia molt bàsica que emmarcarà el personatge.\n-I com heu arribat vos a ser el comissari de la mostra?\n–M’imagino que un dels mèrits és per haver estudiat la revista Ibèria, de la qual Xammar arriba a ser redactor en cap i on explica molt bé la primera Guerra Mundial. Segons un altre gran periodista de l’època, en Claudi Ametlla, és on Xammar es va acabar de convertir en periodista. Ve pel meu interès per aquesta època.\n-Creieu que aquesta exposició hauria de ser visitada pels estudiants?\n–Sí, i tant, pels de secundària i també pels estudiants de periodisme, que així poden conèixer un personatge clau en les arrels d’aquest ofici a Catalunya i que va ser capaç d’explicar els grans esdeveniments per al públic català.\nPosted in Entrevista and tagged joan safont eugeni xammar palau robert exposició barcelona periodisme. Bookmark the permalink.\nEls traductors literaris prenen la paraula


III Debat per videoconferència, 27 de maig de 2020 - Trobades - Procés participatiu sobre el Codi ètic del servei públic de Catalunya - Participa gencat\n06/05/2020 00:11 0 comentaris\n53 53 seguidores Seguir III Debat per videoconferència, 27 de maig de 2020\nDepartament de Salut de la Generalitat de Catalunya; Secretaria d'Administració i Funció Pública; Universitat de Lleida; Fundació Secretariado Gitano\n\nResultats de la trobada de debat per videoconferència – 27 maig 2020\nA continuació, es presenten les aportacions realitzades durant el debat realitzat el dia 27 de maig de 2020 de forma telemàtica, envers el document per a la participació del Codi Ètic del Servei Públic de Catalunya realitzat pel Comitè per a l’elaboració del Codi Ètic del Servei Públic de Catalunya. Els resultats seran publicats al Procés Participatiu sobre el Codi Ètic de la Plataforma Participa de la Generalitat de Catalunya per tal de nodrir el debat.\n16:35 – 10:50 Explicació del contingut i dinàmica de la sessió – objectius del debat, eixos, eines, dinàmiques, moderació\nA continuació, es presenten els resultats del debat generat, ordenats en el marc de 4 eixos: utilitat, contingut, aplicabilitat i actualització del Codi Ètic.\n· Actuació orientada des de la clau dels valors:\no El Codi Ètic hauria de tenir els següents objectius:\nMillorar el propi servei públic i la percepció que se’n té, més enllà de la realització del servidor/a públic/a.\nMillorar o augmentar la confiança de la ciutadania envers el servei públic.\nSer una eina de defensa davant de conflictes o situacions no ètiques, un recolzament per part de la ciutadania respecte al comportament i actuació de les persones servidores públiques.\n· Contingut col·legiat:\no Consensuar el codi de valors amb les organitzacions prestadores de serveis públics.\n· Marc comú vàlid per a totes les administracions públiques i organitzacions que presten serveis públics:\no Tenir un codi marc i transversal però que contempli excepcions a mida que es detectin, facilitant que en derivin concrecions en el marc de codis específics.\no Concretar i consensuar què s’entén per codi de valors; és a dir, no només homogeneïtzar o consensuar-ne el contingut sinó també què entenem per codi de valors.\no Concretar el significat i l'abast dels conceptes i els principis contemplats, així com homogeneïtzar-los.\n· Redacció inclusiva i no discriminatòria:\no Utilitzar un llenguatge inclusiu i no discriminador en la totalitat del Codi Ètic, (per exemple, parlar de persones en situació de vulnerabilitat i incloure la perspectiva de gènere).\no Parlar de “persones en situació de vulnerabilitat” en comptes de “col·lectius vulnerables”.\no Canviar el concepte d’igualtat pel d’equitat, ja que les persones parteixen de diferents situacions i tenen necessitats diferents. Cal que el servei públic es pugui adaptar a les necessitats de la ciutadania per donar una resposta adequada. Per arribar a la igualtat cal un tracte equitatiu.\no Concretar els col·lectius de persones que es consideren en risc de vulnerabilitat, donat que poden ser col·lectius diferents segons els àmbits, i tenir en compte que potser no hi ha col·lectius “més” vulnerables que altres. No obstant, tot i que com a administració pública cal poder identificar quina és la població en situació de vulnerabilitat, és molt difícil classificar-la o tipificar-la, de manera que potser la concreció l’hauria de fer qui treballa amb diferents col·lectius de persones en situació de vulnerabilitat.\n· Professionalitat i qualitat del tracte, del servei i del treball:\no Consensuar quines són les condicions de treball dignes per tal d’unificar criteris. És un valor molt adient i s’ha de tenir en compte, però potser es podria fer una base de mínims de consens de totes les persones i entitats implicades (tant Administració Pública com també entitats prestadores de serveis públics).\no Contemplar la suficiència de professionals i de recursos materials, la qual depèn de la dotació de recursos econòmics.\no Garantir la optimització i professionalització dels recursos.\no Contemplar, en el marc de la relació amb els mitjans de comunicació, l'assessorament per part de les organitzacions prestadores de serveis públics, especialistes en l'atenció a població o davant de casuístiques específiques.\n· Col·laboració i cooperació:\no Contemplar la participació i el treball col·laboratiu esmentat al codi també en el marc de les organitzacions de gestió privada prestadores de serveis públics.\no Garantir actuacions ètiques des dels càrrecs polítics cap a la ciutadania, el deure de lleialtat per part dels càrrecs polítics (que són també servidors i servidores públics/ques) a la ciutadania. Per aconseguir-ho, cal garantir que les persones polítiques no estiguin desconnectades ni de la ciutadania ni de la resta de persones servidores públiques.\no Parlar d’equitat, equanimitat i potser neutralitat política, però no de neutralitat ideològica donat que es considera que aquesta no existeix i és poc realista fer servir aquest concepte.\n· Adaptat i participat per a les diferents organitzacions prestadores de serveis públics:\no Valorar la participació i l’aplicabilitat d’aquest codi a les empreses i organitzacions de gestió privada que presten serveis públics (concertades).\no Crear la figura del/la referent del Codi Ètic en les diferents unitats de treball en el marc del servei públic.\no Articular un mecanisme àgil per formular consultes sobre l’aplicació del Codi Ètic i l’obtenció d’aclariments, per exemple una bústia, un comitè que pugui rebre preguntes, un xat de consultes, un FAQs, etc.\no Realitzar formacions sobre el Codi Ètic.\no Difondre l’existència i el contingut del Codi Ètic també a les organitzacions prestadores de serveis públics.\no Fomentar mecanismes d’avaluació i millora tant en relació al rendiment i eficiència, com en relació als valors ètics i la gestió emocional, donat que aquesta avaluació és un tema pendent en l’administració pública.\no Vincular l'avaluació dels empleats públics a la seva ètica professional i al tracte amb les persones (companys/es i ciutadania).\no Fomentar que la ciutadania valori i avaluï els serveis públics, també en el marc de l’ètica, per tal de poder millorar. Caldria incloure mecanismes o aparells per mesurar l’experiència de la persona usuària després de rebre l’atenció. No obstant, cal anar en compte amb els mecanismes avaluadors, donat que les avaluacions són delicades i complicades i hi entren elements espuris que costa controlar.\no Incorporar elements del treball per objectius amb compensacions, podent ser un mecanisme útil per fomentar l’aplicació de l’ètica per part de les persones servidores públiques.\no Fomentar que la figura o equip referent del Codi Ètic en les diferents unitats de treball realitzi una avaluació de com s’està duent a terme la seva aplicació, recollint informació i casos pràctics, per tal de fomentar i facilitar que les persones treballadores apliquin el codi. Aquest equip també podria ser l’encarregat gestionar els problemes o conflictes que se’n derivin, inclús a través de mesures de correcció.\no Crear un protocol o mecanisme de detecció i alerta de comportaments inadequats, situacions reprovables i casos de corrupció; així com d’actuació i gestió d’aquests casos, determinant els òrgans i figures que hi intervindran. Cal també concretar la protecció de les persones que realitzen l'alerta. Potser és un nivell de detall que no aniria al Codi Ètic en sí, però si en un protocol d’actuació derivat d’aquest.\no Generar un òrgan o protocol d’actuació per gestionar les queixes o conflictes derivades d’actuacions reprovables en el marc del servei públic.\no Fomentar l’ús de la mediació com a mecanisme de resolució de conflictes.\no Utilitzar, de forma prioritària o inicial, incentius i formació per tal de fomentar l’aplicació del Codi Ètic. També cal contemplar l’ús de sancions o l’elaboració d’un conveni o protocol sancionador en casos en que els primers mecanismes de correcció no hagin donat resultats positius. No obstant, es considera que pot ser complicada l’aplicació de sancions donat que el Codi Ètic no té poder sancionador.\no Garantir la dotació de recursos és un element bàsic per aplicar qualsevol actuació política que es vulgui posar en marxa. Per tant, caldria revisar periòdicament la suficiència de recursos econòmics dedicats a l’aplicació del Codi Ètic.\no Incloure, com a requisit de contractació d’empreses prestadores de serveis públics, el compliment del Codi Ètic (a mode de clàusula social).\no Fomentar el bon tracte per part de la Generalitat cap a les persones treballadores d’aquesta mateixa entitat.\no Tenir en compte i fer referència als conflictes ocorreguts en el marc de l’aplicació del Codi Ètic de cara a fer-ne l’actualització i a fer els protocols d’actuació.\no Considerar, en el marc de la revisió del Codi Ètic, de quins recursos es disposa i com s’utilitzen.\no Actualitzar no només els elements transversals del Codi Ètic, sinó també les excepcions que s’hi contemplin a mida que es vagin detectant.\no Crear un espai estable de participació amb les persones o equips referents del Codi Ètic a les diferents unitats de treball, en el marc del qual poder debatre situacions d'aplicabilitat del codi i treballar en la seva actualització constant. Així, caldria realitzar de forma continua un recull d’informació i una recopilació de casos pràctics, fomentant la revisió contínua.\no Realitzar una actualització i/o revisió a través d’espais de treball transversals, amb participació d’agents externs, persones expertes, persones professionals de les organitzacions implicades, administració pública, entitats prestadores i ciutadania. Aquesta actualització també hauria d’estar nodrida pels resultats de funcionament del període previ.\nNúria Camps @M. Núria\n303 Marc comú vàlid per a totes les administracions públiques i organitzacions que presten serveis públics\n310 Objectivitat, imparcialitat i veracitat\n308 Centralitat de les persones i respecte pels seus drets\n312 Professionalitat i qualitat del tracte, del servei i del treball\n314 Lleialtat institucional i cura de la informació pública\n315 Lleialtat institucional i cura de la informació pública\n316 Col·laboració i cooperació\n319 Formació, informació i difusió\n320 Mecanismes de seguiment i avaluació\n321 Mecanismes de seguiment i avaluació\n322 Mecanismes de seguiment i avaluació\n323 Mecanismes de seguiment i avaluació\n324 Mecanismes de seguiment i avaluació\n328 Mecanismes de control del compliment\n329 La suficiència dels recursos econòmics destinats a l'aplicació del Codi Ètic\nResultats debat 27 de maig docx 100 KB\nMural de propostes pdf 20 KB


Holiday Home Tanne - 09 Oberharz am Brocken Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 74 allotjaments a Oberharz am Brocken.\nOberharz am Brocken, Oberharz am Brocken, Alemanya - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday Home Tanne - 09 està situat idealment a Tanne; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tanne. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday Home Tanne - 09 és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Tanne.


Torna la música tradicional de la dolçaina i el tabal a les comarques de Castelló de mà de la Diputació amb la III edició del ‘Dolç Festival’, que visitarà Benassal i Sorita | DiaDia\nInici Maestrat Benassal Torna la música tradicional de la dolçaina i el tabal a les...\nTorna la música tradicional de la dolçaina i el tabal a les comarques de Castelló de mà de la Diputació amb la III edició del ‘Dolç Festival’, que visitarà Benassal i Sorita\nLes actuacions arribaran a Xert, Benassal, Fanzara, Vistabella, Altura, Alfondeguilla, Serra d ‘En Galceran i Sorita\nSales: “Aquesta iniciativa tracta de recuperar i posar en valor una cultura popular que forma part de la nostra història”\nUn any més la Diputació de Castelló, en col·laboració amb la Federació Valenciana de Dolçainers i Tabaleters, apropa la música tradicional de la dolçaina i el tabal a les comarques de la província a través de la III edició del ‘Dolç Festival’. La iniciativa, que té per objecte fomentar la música tradicional, arribarà a totes les comarques de la província del 19 de juliol a l’1 de setembre, amb actuacions en vuit municipis.\nEl diputat de Cultura, Vicent Sales, ha subratllat que “aquesta iniciativa tracta de recuperar i posar en valor uns instruments i una cultura popular que forma part de la nostra història i a causa del despoblament dels nostres pobles corre perill de perdre”.\nLes localitats que acolliran els diferents festivals són Xert (Baix Maestrat), el dissabte 18 de juliol; Benassal (l’Alt Maestrat) i Fanzara (Alt Millars) el diumenge 19 de juliol; Vistabella (l’Alcalatén) el dissabte 1 d’agost; Alçada (Alt Palància), diumenge 2 d’agost; Alfondeguilla (Plana Baixa), el dijous 13 d’agost; Serra d’En Galceran (Plana Alta), el diumenge 30 d’agost; i tancarà el cicle Sorita del Maestrat (Els Ports), l’1 de setembre.\nLes agrupacions que portaran la música a aquests municipis són la Colla de dolçainers i tabaleters de Castelló, “Xarançaina”, “Els Tadivàris Band”, “Xaloc”, “El Soroll” i “El Senill” de Torreblanca.\nPer la seva banda, el director de l”Dolç Festival’, Juanjo Trilles, ha explicat que “la dolçaina i el tabal representen la cultura popular més arrelada a la nostra terra”


31 centres educatius de les Illes Balears participen en el projecte de mobilitat Erasmus+ KA1 FP EuroFP Balears II\nDarrera actualització: 23 novembre 2016\nEls passats dies 9 i 10 de novembre de 2016 tècnics del Servei de Projectes Lingüístics de la Direcció General de Formació Professional i Formació del Professorat es varen reunir amb els coordinadors Erasmus+ dels centres educatius de les Illes Balears que participen en el projecte de mobilitat Erasmus+ KA1 FP EuroFP Balears II.\nDurant el transcurs de la reunió es varen presentar els resultats del projecte Erasmus+ EuroFP Balears I i les novetats del nou projecte EuroFP Balears II. També es varen presentar els nous acords que la Direcció General de Formació Professional i Formació del Professorat ha establert amb diferents centres d’FP de Finlàndia, Alemanya i Itàlia per dur a terme intercanvis d’estudiants i professors d’FP. A més a més, es va presentar la visita d’estudi organitzada per la Direcció General de Formació Professional i Formació del Professorat a un centre integrat d’FP de Finlàndia, que permetrà que durant aquest curs i el pròxim hi puguin prendre part un total de 45 professors dels centres participants mitjançant les beques de mobilitat per a la formació de professors del projecte.\nProjecte Erasmus+ EuroFP Balears II\nUn dels objectius de la Conselleria d’Educació i Universitat és promoure els projectes de mobilitat europea, així com el coneixement de llengües estrangeres, tant entre l’alumnat com entre el professorat de les Illes Balears. Pel que fa a l’àmbit de la formació professional, els projectes de mobilitat europea contribueixen a aproximar la dimensió i la realitat europea en els seus àmbits educatiu i productiu als ensenyaments de formació professional.\nAmb la finalitat de dur a terme aquesta política educativa de promoció dels projectes europeus, que compta amb un important suport i una gran demanda entre els centres educatius que imparteixen cicles formatius de grau mitjà, la Direcció General de Formació Professional i Formació del Professorat va presentar a la convocatòria Erasmus+ de 2016 el projecte EuroFP Balears II, projecte al qual s’hi adheriren 31 centres educatius de les Illes Balears. Aquest projecte sol·licitava fons europeus perquè, per una banda, l’alumnat pugui realitzar la meitat del mòdul Formació en centres de treball (FCT) en empreses de països de la Unió Europea i, per l’altra, el professorat pugui realitzar estades d’observació en centres d’FP d’altres països de la Unió Europea.\nAquest projecte va resultar seleccionat i, per aquest motiu, la Conselleria d’Educació i Universitat ha obtingut 194.616,00 € de fons europeus Erasmus+, una quantitat que permetrà oferir als centres adscrits al projecte un total 70 beques de mobilitat per a alumnes de 37 dies de durada; 12 ajudes per al desplaçament de professors acompanyants de 7 dies de durada, i 45 beques de mobilitat per a professors de 5 dies de durada. El període d’execució d’aquest projecte va de l'1 de setembre de 2016 al 31 d’agost de 2018.\nEl projecte EuroFP Balears II suposa una continuació del projecte EuroFP Balears de la Direcció General de Formació Professional i Formació del Professorat. Aquest projecte va permetre que la Conselleria d’Educació i Universitat concedís als 30 centres participants durant el curs 2015-2016 un total 60 beques de mobilitat per a alumnes; 15 ajuts a la mobilitat per a professors acompanyants, i 37 beques de mobilitat per a la formació de professors. A més, per al curs 2017-2018 s’han concedit 7 beques de mobilitat per a alumnes i 2 ajuts a la mobilitat per a professors acompanyants.\nErasmus+ és un programa de la Unió Europea en l’àmbit de l’educació, la formació, la joventut i l’esport que abasta el període 2014-2020. Es tracta d’un programa únic que té com a objectiu impulsar les perspectives laborals i el desenvolupament personal dels joves, a més d'ajudar als nostres sistemes d'educació, formació i joventut a proporcionar un ensenyament i un aprenentatge que permetin dotar les persones de les capacitats necessàries per al mercat laboral i la societat actual i futura.\nEn l’àmbit de la formació professional, Erasmus+ té com a prioritat millorar les possibilitats d'ocupació i les habilitats personals de l'alumnat, del professorat i del personal que imparteix ensenyaments de formació professional reglada, formació contínua o formació per a l'ocupació, mitjançant mobilitats i projectes de cooperació entre institucions. D’aquesta manera, es potencia l'ocupabilitat i la competitivitat de l'economia europea.\nCentres participants en el projecte EuroFP Balears II pdf - 115Kb\nDades i estadístiques pdf - 335Kb\nFoto 1 jpg - 180Kb\nFoto 2 jpg - 222Kb


El pessebre és un món: Narcís Jubany i el pessebre\nCompartim avui el dibuix i dos fragments de la carta que el Bisbe Narcís Jubany va escriure als catequistes l'any 1998. Les reflexions que fa són de plena actualitat, i en el seu redactat s'hi entreveu la mà d'un dels seus col·laboradors el mossèn, i pessebrista, Josep M. Aragonès.\nFem bé de deixar-nos endur per l'hàlit de la tradició. Contra el que algú pugui opinar, les tradicions populars, arrelades de segles en el cor del poble, ben lluny de ser instrument d'alienació que mantenen en la massificació de la majoria de la gent, són, al contrari, camins fressats; uns camins en els quals el poble retroba la seva consciència col.lectiva, que l'ajuda a mantenir-se en la seva naturalesa específica. La tradició -ha afirmat un dels nostres pensadors actuals- és un "patrimoni dels humils, el tresor dels qui no posseeixen altres riqueses". I afegia: "la tradició és allò que ens lliga a tots en una comunitat de destí, allò que ens fa a tots membres d'una mateixa família, fills d'un pare comú".\nAquests dies, a cada llar s'hi hauria de fer el pessebre. Perquè a través d'aquesta pedagogia humil de construir tot un món de gràcia i de senzill bondat, entenguem tots que és el gran pessebre del món, el que demana el nostre compromís i el nostre treball de cristians


Els treballadors de SFM reprenen la vaga amb una primera jornada sense incidències\nCoincideix amb la tornada a les classes a la UIB\nUn tren de SFM. ARA Balears\nPalmaEls treballadors de Serveis Ferroviaris de Mallorca (SFM) han reprès aquest divendres la vaga en el servei de tren. La primera jornada d'aturades de l'any s'ha desenvolupat sense incidències, segons ha informat el comitè d'empresa. Coincideix amb la tornada a les classes a la Universitat de les Illes Balears (UIB) i amb l'inici de les rebaixes de gener.\nLes aturades han tingut lloc de 7.05 a 7.25 hores; de 8.05 a 8.25 hores i de 9.05 a 9.25 hores. Durant l'horabaixa hi ha convocades més aturades: de 17.05 a 17.25 hores; de 18.05 a 18.25 hores i de 19.05 a 19.25 hores. La jornada d'aquest divendres encapçala un llistat amb vuit jornades més de vaga aquest gener: els dies 10, 13, 16, 17, 18, 19, 20 i 24. No obstant això, després de diversos mesos de vaga, en el calendari no hi ha fixada de moment cap nova data per reunir-se amb la Conselleria o la direcció de SFM per tractar de desbloquejar el conflicte, segons indiquen els representants dels treballadors.\nEn aquest sentit, fonts del comitè han lamentat que no hi ha hagut cap avanç en les converses amb Mobilitat i la direcció de SFM, encara que sí que hi ha hagut "acostament" per part de grups polítics afins al Govern -MÉS i Podem, han especificat-, que s'han interessat per la situació.\nDes del comitè d'empresa han insistit que la gestió pública del futur tramvia és "una línia vermella" per als treballadors, així com la inversió en la infraestructura ferroviària i la millora del servei de SFM, especialment davant l'arribada de fons europeus. "El Govern s'omple la boca de promoure el transport públic, però en els fets no és així", han denunciat.\nSFM TREN Transport Vaga


Cossos de professors i professores d'Ensenyament Secundari i de professors tècnics i professores tècniques de Formació Professional de la Comunitat Autònoma del País Basc.\n- Subgrup A-1: 22,57 euros\n- Subgrup A-2: 18,82 euros.\n- Corresponents al subgrup A-1 (cos de professors i professores d'Ensenyament Secundari de la Comunitat Autònoma del País Basc) i A-2 (cos de professors tècnics i professores tècniques de Formació Professional de la Comunitat Autònoma del País Basc).\nLa distribució de les places per cos i torn és la següent:\n* Accés lliure (A): 732\n- 572 places per al cos de professors i professores d'Ensenyament Secundari.\n- 160 places per al cos de professors tècnics i professores tècniques de Formació Professional.\n* Accés discapacitats (B): 109\n- 95 per al cos de professors i professores d'Ensenyament Secundari.\n- 14 per al cos de professors tècnics i professores tècniques de Formació Professional.\n* Accés a un altre cos de classificació superior: 670\n- Vegeu la distribució per especialitats en cada cos en el punt 1.3. d'aquesta convocatòria.\n- En el cas que quedaren desertes places oferides en el torn de reserva per discapacitat i en el procediment d'accés a un altre cos docent inclòs en un grup superior, s'acumularan a les oferides pel torn lliure.


La Coordinadora de grups de cultura popular convida a debat electoral, 28 d’abril - Created by pep valenzuela - In category: Cultura - Tagged with: Coordinadora Grups Cultura Popular, debat candidates, Eleccions Municipals, Terrassa - malarrassa - El periòdic independent i de distribució gratuïta de Terrassa\nYou are here: Home / Cultura / La Coordinadora de grups de cultura popular convida a debat electoral, 28 d’abril\nLa Coordinadora de grups de cultura popular convida a debat electoral, 28 d’abril\n27 Abril 2015 No Comment\nEntrada al Parc de Sant Jordi per la 5a Culturassa, 18 d’abril del 2015. Foto: PV\nUs convoquem al debat sobre Cultura Popular que tindrà lloc la setmana que ve entre representants de les forces polítiques que en els darrers anys han tingut representació al Consistori.\nDia: Dimarts 28 d’abril de 2015 a les 7 de la tarda.\nLloc: Societat Coral Els Amics (Pantà, 57)\nDurada prevista: 2 hores\nOrganitza: Coordinadora de Grups de Cultura Popular i Tradicional Catalana de\n-Gabriel Turmo (cap de llista PP)\n-Meritxell Lluís (núm 3 CiU)\n-Pep Forn (núm 4 ERC-MES)\n-Rosa Garcia (núm 5 Terrassa En Comú)\n-Amadeu Aguado (núm 7 PSC)\nEl debat serà moderat per en Quico Simó, periodista i secretari de la Coordinadora.\nAl final del debat hi haurà un torn obert de paraules.\nTwitter: @cultpopularTRS – #culturapopularTRS\nEl futur que volem/2, conferències-debats a l’Arxiu Històric. Del 22 d’octubre al 26 de novembre\n“La filosofia és fonamental per a l’educació”. Més de 400 alumnes de Secundària participen en les activitats durant el curs


Hampton Inn and Suites Ocala Belleview Ocala (FL) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2075 SW Highway 484, Ocala, Ocala (FL), Estats Units, 34473 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Ocala (FL), Hampton Inn and Suites Ocala Belleview és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Museu Garlits Don de Carreres d'Arrossegar, Summer Glen Pro Shop.\nSimplement imagini's totes les comoditats i diversions que vostè espera de Hilton Worldwide i afegeixi-hi el comfort de la seva llar. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis.\nL'ambient de Hampton Inn and Suites Ocala Belleview es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, piscina exterior estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Ocala (FL), el Hampton Inn and Suites Ocala Belleview és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (190) Parelles (101) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (38) Famílies amb infants grans (16) Grups (17)


La Pobla de Farnals coordina un dispositiu de seguritat per a la Nit de Sant Joan a les platges\nInicio L'Horta Nord La Pobla de Farnals La Pobla de Farnals coordina un dispositiu de seguritat per a la...\nLa Pobla de Farnals ha coordinat la implantació d’un ampli dispositiu de seguretat a la Nit de Sant Joan en la Platja Nord i la Platja Pobla Marina, per tal de garantir la celebració de la festa amb les mesures preventives davant el coronavirus. Amb aquesta finalitat, ahir va tindre una reunió amb els comandaments de l’operatiu que s’encarregarà de vetlar per la seguretat de les persones que esta nit s’acosten a les platges de la Pobla. Així, la Policia Local, Policia Autonòmica, la Guàrdia Civil de Massamagrell i 30 voluntaris i voluntàries de Protecció Civil de tota la comarca formaran part d’aquest dispositiu.\nReunió per coordinar el dispositiu de seguretat/ Foto: La Pobla de Farnals\n“La Pobla de Farnals serà, una vegada més, un exemple pel que fa a l’oci responsable y a la seguretat de la ciutadania”, ha manifestat Sergio Cebrián, regidor de Seguretat Ciutadana. El dispositiu coordinat entre els diferents cossos servirà perquè es complisquen les mesures sanitàries vigents, així com les normes establertes en anys anteriors, com ara la prohibició de fer fogueres, d’introduir vidre a l’arena, consumir substàncies estupefaents o fer botelló, entre altres. “Confie plenament en la plantilla de Policia Local, així com en la col·laboració de Protecció Civil i la Guàrdia Civil, i treballarem colze a colze i molt dur per garantir la seguretat de totes les persones que vinguen esta nit a les nostres platges”, ha assegurat Cebrián.\nL’operatiu s’encarregarà de garantir la seguretat i el compliment de les mesures pròpies de la normativa Covid-19, com l’ús de mascareta o el tancament dels establiments hostalers a l’hora estricta que marca la llei. “Si tots actuem amb prudència i sentit comú serà una Nit de Sant Joan bonica i entranyable a La Pobla De Farnals”, ha manifestat el alcalde de la localitat, Enric Palanca.\nArtículo anteriorLos mejores servicios de cerrajería de Valencia\nArtículo siguienteAlaquàs suelta depredadores para el control de la plaga del ficus en el municipio


Client: Fundació Orfeó Martinenc\nEntitat cultural del barri del Clot de Barcelona, que promou l’associacionisme. Acull actualment 15 seccions. Entitat centenària (1910-2010), va inaugurar la nova seu el 2008 amb uns equipaments moderns entre els quals l’Auditori. Nomenat Ateneu de l’Any 2009 i Medalla d’Or al Mèrit Cívic (desembre 2010), és un referent a la ciutat.\nMotive ha dissenyat el logotip mare, del qual es dedueix el sistema gràfic de logos per a les diferents seccions. Les diverses aplicacions a retolació, els flyers, productes de merchandising, calendaris, tríptic general i la revista quatrimestral, des del 2008 fins l'actualitat.


El Primavera Sound 2016 més enllà de la música\nEl Primavera Sound és tota una experiència: quan mirem enrere i recordem edicions passades, no només rememorem grans concerts, sinó també fotos que no oblidarem, arcs de Sant Martí que quedaran a la retina i grans experiències. Ho repassem!\nTime Out en col·laboració amb Rayban dimarts 17 de maig 2016\nDurant el festival Primavera Sound passem moltíssimes hores al Fòrum, i donen per molt: perdre amics i trobar-ne d'altres, fer-nos fotos (també analògiques) i descobrir bandes increïbles. Us ho expliquem!\nDurant els festivals a la gent li encanta fer-se fotos: del vestit nou que s'han comprat, de la seva banda preferida o del seu grup d'amics. Aquest any, a més, us podreu fer una foto amb el Ray-Ban Photo Booth, un fotomaton divertit que amaga alguna sorpresa. El Photo Booth us donarà l'oportunitat de conèixer gent nova ja que la foto us la fareu amb un total desconegut: hi haurà dues línies, una a cada banda del motomaton i la gent anirà entrant per torns, així que us haureu de fer una foto amb qui us toqui. Cadascú rebrà una còpia i ho podrà compartir a les xarxes socials!\nCada any el Primavera es converteix en una enorme botiga on comprar CDs, vinils i samarretes de les vostres bandes preferides. A l'entrada al recinte trobareu carpes on els principals segells de la ciutat posen a la venda discs i merchandising de les seves bandes. Hi trobareu a BCore, Bankrobber, La Castanya, El Genio Equivocado, Sones i moltes botigues més!\nUna bossa de regal\nAl Primavera us podreu fer amb aquesta totebag que regala Ray-Ban. La podreu aconseguir al estand de la marca i us serà molt útil per portar totes aquelles coses necessàries en un festival: crema del sol, ampolla d'aigua, jaqueta per quan fa fred, les vostres Ray-Ban per protegir-vos del sol... Passeu per l'estand i recolliu-la, us la donaran de franc!\nTornen les fotos analògiques\nUs convidem a que guardeu a la bossa el vostre telèfon intel·ligent i que deixeu de preocupar-vos per les xarxes socials i per la immediatesa de les actualitzacions. Ray-Ban han preparat 400 càmeres d'un sol ús perquè dispareu els moments més memorables del festival. Només cal que us acosteu a l'escenari Unplugged i us donaran una d'aquestes càmeres. A més, quan acabeu el carret podreu deixar la càmera en una urna i us revelaran les fotos! Un record únic que a més té premi podreu guanyar dos passes VIP pel Primavera 2017!\nMenjar bé és possible\nPer aguantar tot el festival cal menjar bé i agafar forces. A diferència del que pensen alguns, al Primavera Sound la oferta és variada i contempla oferta vegetariana, vegana i menjar pensat per a celíacs. Woks, noodles, entrepans, sushi: trieu els vostres preferits!\nPoseu-vos en forma (sense voler)\nPenseu-ho bé: molts de nosaltres, al Primavera Sound fem més exercici que qualsevol dia de l'any. No cal anar al gimnàs, perquè ens pategem el recinte tants cops que és com fer dues maratons. Seguint les nostres bandes preferides fem quilòmetres i gastem sabates: això sí que és posar-se en forma!\nHi ha un estudi de gravació\nAl Primavera Sound també hi ha espai per les sorpreses i en aquest cas us recomanem anar al Ray-Ban Unplugged, un escenari fet a la mesura d'un antic estudi de gravació on trobareu un munt de concerts en petit format. És una oportunitat única per veure els vostres artistes preferits a només uns metres!\nPerds amics i en trobes d'altres\nEl Primavera serveix per fer nous amics. Tots coneixeu la situació: arribes tard, quan tots els amics ja són dins, milers de persones estan veient el mateix concert que tu i els teus amics estan sense bateria. Estàs sol. Això és el que penses perquè el Primavera és com les Rambles i tots ens acabem trobant vells amics, companys de feina (ouch) i ex-nòvios (ouch ouch). Aprofiteu per reprendre velles relacions socials!


El Senado veta una pregunta de Compromís per dir "genocida" a Franco La República\nImatge del Senat / Wikimedia Commons\nLa Mesa del Senado ha impedit aquest dimarts que es registri una pregunta del senador de Compromís, Carles Mulet, per descriure empíricament la realitat del dictador feixista Francisco Franco. La pregunta versava sobre el Valle de los Caídos i durant el redactat usava el mot “genocida” per adjectivar (amb encert) al dictador franquista.\nL’òrgan de la Cambra Alta espanyola ha considerat que era “una falta de respecte” i ha vetat la pregunta a no ser que es “reformuli”.\nEl text que no ha estat aprovat deia: “Després de treure al dictador genocida del Valle de los Caídos, és urgent derogar el Decret Llei de 1957 (…) que va atribuir la titularitat i administració del lloc a la Fundación de la Santa Cruz del Valle de los Caídos, el Patronat i representació corresponien a cap de l’Estat”. També assenyala que l’Ordre del Valle està en mans d’un “prior feixista”.\nUna vegada més es demostra com d’anquilosades estan les institucions Estatals a temps predemocràtics. Impossible imaginar-se un altre Estat europeu que veti una pregunta similar amb els mateixos arguments.


Mela Verde Apartments Bergamo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 418 allotjaments a Bergamo.\nVia Guglielmo D'Alzano 9, Bergamo Centre, Bergamo, Itàlia, 24121 - Veure al mapa\n"The appartment was really good, in the city center, big balc..."\nAeroport internacional d'Orio al Serio (BGY)\nDissenyat tant per oci com per negoci, Mela Verde Apartments està situat idealment a Bergamo Centre; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Galleria d’Arte Moderna e Contemporanea, Galeria Carrara Academy, Museo Donizettiano.\nEl Mela Verde Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Mela Verde Apartments és una elecció inteligents per a viatgers a Bergamo, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els comentaris (169) Parelles (56) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (47) Famílies amb infants grans (12) Grups (47)


Aitor Egurrola, Sergi Panadero i João Rodrigues signen les respectives renovacions\nEl directiu Xavier Barbany desitja “molts èxits” als tres blaugranes en un acte celebrat a la Llotja del Palau Blaugrana\nAitor Egurrola, Sergi Panadero i João Rodrigues han signat les respectives renovacions contractuals que els seguiran vinculant amb el Barça. Ho han en un acte celebrat a la Llotja del Palau Blaugrana i acompanyats de Xavier Barbany, directiu responsable de la secció.\nEgurrola ha renovat per una temporada més, igual que Panadero (amb un curs més opcional). Serà la 24a i 19a temporada dels dos capitans de la secció. De la seva banda, el golejador João Rodrigues té garantida la continuïtat al Palau tres temporades més, fins el 30 de juny de 2024.\nA continuació podràs llegir les declaracions dels protagonistes:\n“Estem molt contents per les renovacions d’Aitor, Sergi i João. És un orgull que aquests jugadors puguin continuar defensant la samarreta blaugrana la pròxima temporada i els desitjo molts èxits”\n“Desafortunadament, durant bona part de la temporada no hem pogut gaudir del públic i ha sigut molt trist veure els pavellons buits. Esperem que la nova temporada pugui haver-hi normalitat en aquest aspecte i que l’afició del Palau pugui gaudir dels èxits que assoleixi l’equip”\n“Em sento molt content de seguir formant part d’aquesta família i d’aportar el meu hoquei dins la secció, treballant per donar al Barça el màxim de títols possibles”\n“Estic centrat en donar el millor de mi mateix. Ja fa molts anys que estic aquí i només puc donar les gràcies i ajudar l’equip en el que sigui necessari. Estic gaudint molt jugant a hoquei”\n“Estic molt content de continuar de blaugrana tres anys més. El que vull és donar-ho tot i tornar la confiança que rebo del club amb títols”\n“L’important és ajudar sempre a l’equip. Estic molt content aquí, és el millor club del món. M’he adaptat molt bé dins el vestidor i espero gaudir el màxim durant aquests tres anys”


Textos- Text Bergson La vitualitat: allò possible i allò real (2)\nHenri Bergson: la virtualitat (allò possible i allò real II)\n[...] Si donem de costat als sistemes tancats, sotmesos a lleis purament matemàtiques, aïllables, perquè la durada no mossega sobre ells; si considerem el conjunt de la realitat concreta o simplement el món de la vida, i amb més raó el de la consciència, trobem que hi ha més, i no menys, en la possibilitat de cadascun dels estats successius que en la seva realitat. Perquè allò possible no és més que allò real amb un acte de l’esperit que llança la imatge en el passat un cop que s’ha produït. Però això és el que ens impedeixen percebre els nostres hàbits intel·lectuals.\n[...] Un dia se’m va preguntar com em representava el futur de la literatura. Vaig declarar, una mica confús, que no me’l representava. «No percebeu almenys, se’m va dir, certes direccions possibles? Admetem que no pugui preveure’s el detall, però com a filòsof tindreu una idea del conjunt. Com concebeu, per exemple, la gran obra dramàtica del matí?» Em recordaré sempre de la sorpresa del meu interlocutor quan li vaig respondre: «Si sabés quin serà la gran obra dramàtica del matí, la faria». Em vaig donar compte llavors que concebia l’obra futura com tancada en un armari de possibles; jo devia, d’acord amb les meves relacions ja antigues amb la filosofia, haver obtingut d’ella la clau de l’armari. «Però, li vaig dir, l’obra de què parleu no és encara possible.\n«-És precís que ho sigui, ja que es realitzarà.\n«-No; no ho és. Us concedeixo, tot el més, que haurà de ser-ho.\n«-Doncs quelcom molt simple. Que sorgeixi un home de talent o de geni i que crei una obra: ja és llavors real i per això mateix es fa retrospectiva o retroactivament possible. No ho seria, no ho hauria estat, si aquest home no hagués sorgit. Per això us dic que podria ser possible avui, però que no ho és encara\n«-Una mica forta resulta. Sostindreu que l’avenir influeix en el present, que el present introdueix quelcom en el passat, que l’acció remunta el curs del temps i imprimeix el seu senyal cap endarrere?\n«-Això depèn. Que es pugui inserir allò real en el passat i treballar així cap endarrere en el temps, no ho he pretès mai. Però que es pugui allotjar en ell allò possible, o, millor, que allò possible vagi a allotjar-se allí en qualsevol moment, això no ofereix dubte. A mesura que es cregui la realitat, imprevisible i nova, la seva imatge es reflecteix darrere ella en el passat indefinit; trobem així que ha estat possible en tot temps, encara que és en aquest precís moment quan comença a haver-ho estat sempre, i heus aquí per què deia que la seva possibilitat, que no precedeix a la seva realitat, l’haurà precedit un cop apareguda la realitat. Allò possible és, doncs, el miratge del present en el passat, i com sabem que el futur acabarà per ser present, com l’efecte de miratge continua produint-se sense parar, ens diem que en el nostre present actual, que serà el passat del matí, està ja continguda la imatge del matí, encara que no arribem a captar-la. Aquí cau precisament la il·lusió. És com si ens figuréssim, en percebre la seva imatge en el mirall davant el qual ha vingut a col·locar-se, que hauríem pogut tocar-la si haguéssim romàs al darrere. Jutjant així, d’altra banda, que allò possible no pressuposa allò real, admetem que la realització afegeix quelcom a la simple possibilitat: allò possible hauria estat aquí en tot temps, com un fantasma que espera la seva hora; s’hauria convertit en realitat per l’addició de quelcom, per alguna transfusió de sang o de vida. No es veu que ocorre tot el contrari, que allò possible implica la realitat corresponent i a més a més quelcom que s’afegeix a ella, ja que allò possible és l’efecte combinat de la realitat un cop apareguda i d’un dispositiu que la llança cap endarrere. La idea, immanent a la major part de les filosofies i natural a l’esperit humà, de possibles que es realitzarien per una adquisició d’existència, és, doncs, il·lusió pura. Un altre tant seria pretendre que l’home en cos i ànima prové de la materialització de la seva imatge percebuda en el mirall, amb el pretext que hi ha en aquest home real tot el que es troba en aquesta imatge virtual, afegida la solidesa que fa que es pugui tocar-la. Però la veritat és que aquí ens és necessari més per obtenir el virtual que allò real, més per a la imatge de l’home que per a l’home mateix, perquè la imatge de l’home no es dibuixarà si no es comença per donar-se l’home i serà necessari a més a més un mirall.»\nAixò oblidava el meu interlocutor quan em preguntava sobre el teatre del matí. Potser també jugués inconscientment amb el sentit de la paraula «possible». Hamlet era sens dubte possible abans de ser realitzat, si s’entén per això que no hi havia obstacle insuperable per a la seva realització. En aquest sentit particular s’anomena possible el que no és impossible, i de seu aquesta no-impossibilitat d’una cosa és la condició de la seva realització. Però allò possible així entès no és en cap grau el virtual, l’idealment preexistent. Tanqueu la barrera, i sabeu que ningú travessarà la via: no se segueix d’això que podeu predir qui la travessarà quan l’obriu. No obstant això, del sentit completament negatiu del terme «possible» passeu subreptíciament, inconscientment, al sentit positiu. Possibilitat significava fa un moment «absència d’impediment»; feu d’ella ara una «preexistència en forma d’idea», que és cosa molt distinta. En el primer sentit de la paraula era una banalitat dir que la possibilitat d’una cosa precedeix a la seva realitat: enteníeu per això simplement que els obstacles, un cop remuntats, eren remuntables. Però en el segon sentit és un absurd, perquè resulta clar que un esperit en què l’Hamlet de Shakespeare s’hagués dibuixat en forma de possible hagués creat per això la realitat: hauria estat, perquè, per definició, Shakespeare mateix. En va us imaginareu que aquest esperit podria haver sorgit abans de Shakespeare, perquè llavors no penseu en tots els detalls del drama. En la mesura que els completeu, el predecessor de Shakespeare es troba pensant tot el que Shakespeare pensarà, sentint tot el que ell sentirà, sabent tot el que ell sabrà, percebent, perquè, tot el que ell percebrà, ocupant, per consegüent, el mateix punt de l’espai i del temps i tenint el mateix cos i la mateixa ànima: és Shakespeare mateix.\nInsisteixo potser massa en això. Però tals consideracions s’imposen quan es tracta d’una obra d’art. Crec que acabarem per trobar evident que l’artista cregui allò possible al mateix temps que allò real quan executa la seva obra. D’on ve, perquè, que es dubti a dir un altre tant de la natura? No és el món una obra d’art incomparablement més rica que la de l’artista més preclar? I no hi ha tant absurd, si no més, a suposar aquí que l’avenir es dibuixa per endavant, que la possibilitat preexistia a la realitat? Desig, un cop més, que els estats futurs d’un sistema tancat de punts materials siguin calculables, i, per consegüent, visibles en el seu estat present. Però, ho repeteixo, aquest sistema és extret o abstret d’un tot que comprèn, a més de la matèria inerta i no organitzada, l’organització. Preneu el món concret i complet, amb la vida i la consciència que enquadra; considereu la natura sencera, generadora d’espècies noves amb formes tan originals i tan noves com el dibuix de qualsevol artista; apliqueu-vos, en aquestes espècies, als individus, plantes o animals, cadascun dels quals té el seu caràcter propi -diria la seva personalitat, perquè un bri d’herba semblança tant a un un altre bri com un Rafael a un Rembrandt-; eleveu-vos, per sobre de l’home individual, fins a les societats que desenvolupen accions i situacions comparables a les de no importa quin drama: com parlar encara de possibles que precedirien a la seva pròpia realització? Com no veure que si un succés s’explica sempre, després de tot, per tals o quals successos antecedents, un succés completament diferent s’explicaria també, en les mateixes circumstàncies, per antecedents triats d’una altra manera, què dic?, pels mateixos antecedents retallats d’una altra manera, distribuïts d’una altra manera, percebuts, en fi, d’una altra manera per l’atenció retrospectiva? De al davant endarrere es prossegueix un emmotlament constant del passat pel present, de la causa per l’efecte.\nNo ho veiem, sempre per la mateixa raó, sempre de cara a la mateixa il·lusió, perquè tractem com si fos més el que és menys, com menys el que és més. Tornem allò possible al seu lloc: l’evolució es torna cosa molt distinta de la realització d’un programa; les portes de l’avenir s’obren de bat a bat; un camp il·limitat s’ofereix a la llibertat. L’error de les doctrines -ben rares en la història de la filosofia- que han fet un lloc a la indeterminació i a la llibertat en el món consisteix en no haver vist el que implicava la seva afirmació. Quan elles parlaven d’indeterminació, de llibertat, estenien per indeterminació una competició entre possibles, per llibertat una elecció entre possibles, com si la possibilitat no fos creada per la llibertat mateixa! Com si qualsevol altra hipòtesi que proposés una preexistència ideal d’allò possible sobre allò real no reduís la novetat a no ser més que un reajustament d’elements antics! Com si no hagués de ser portada així, tard o d’hora, a tenir-ho per calculable i previsible! En acceptar el postulat de la teoria adversa s’introduïa a l’enemic a la plaça. És precís prendre partit: és allò real el que es fa possible i no allò possible el que es fa real.\nPerò en veritat la filosofia no ha admès mai francament aquesta creació contínua d’imprevisible novetat. Els antics sentien repugnància per ella, perquè, més o menys platònics, es figuraven que l’ésser era donat d’una vegada per sempre, complet i perfecte, en l’immutable sistema de les Idees: el món que es desembolica als nostres ulls no podia, doncs, afegir res; no era, al contrari, més que una disminució o degradació; els seus estats successius mesurarien l’allunyament creixent o decreixent entre el que és, ombra projectada en el temps, i el que hauria de ser Idea asseguda en l’eternitat; dibuixarien les variacions d’un dèficit, la forma canviant d’un buit. Però el Temps s’encarregaria d’espatllar-ho tot. Els moderns es col·loquen, és veritat, en un altre punt de vista. No tracten ja al mateix temps com un intrús, pertorbador de l’eternitat; però de bon grat ho reduirien a una simple aparença. El temporal no és llavors més que la forma confusa d’allò racional. El que és percebut per nosaltres com una successió d’estats es concep per la nostra intel·ligència, un cop aclarida la boirina, com un sistema de relacions. Allò real es torna, un cop més, etern, amb la sola diferència que es tracta de l’eternitat de les Lleis en què es resolen els fenòmens en comptes de ser l’eternitat de les Idees que els serveixen de model. Però, tant en un cas com en un altre, ens les hem de heure amb teories. El Temps està immediatament donat. Això nos basta i, esperant que se’ns demostri la seva inexistència o la seva perversitat, comprovarem simplement que hi ha brot efectiu de novetat imprevisible.\nLa filosofia guanyarà amb això trobar algun absolut en el món mòbil dels fenòmens. Però nosaltres guanyarem també el sentir-nos més joiosos i més forts. Més joiosos, perquè la realitat que s’inventi als nostres ulls donarà a cadascun de nosaltres, sense parar, algunes de les satisfaccions que procura l’art de tarda en tarda als privilegiats de la fortuna; ella ens descobrirà, més enllà de la fixesa i de la monotonia que percebien primerament els nostres sentits hipnotitzats per la constància de les nostres necessitats, la novetat sense parar renaixent, la movible originalitat de les coses. Però serem sobretot més fort, perquè ens sentirem participis de la gran obra que està en l’origen y que es prossegueix als nostres ulls, com si anéssim creadors de nosaltres mateixos. La nostra facultat d’actuar s’intensificarà en recobrar-se. Humiliats fins llavors en una actitud d’obediència, esclaus de no sé quines necessitats naturals, ens envanirem, com a mestres associats a un gran Mestre. Tal serà la conclusió del nostre estudi. Guardem-nos de veure un simple joc en una especulació sobre les relacions d’allò possible i allò real. Pot ser una preparació per viure bé.\nPensament i moviment: allò possible i allò real, en Obras escogidas, Aguilar, Mèxic 1963, p.1021-1027.\nVeure Bergson: els pseudoproblemes


Fun Home – Teatre Condal | La Finestra Digital\nEl Teatre Condal dóna la benvinguda a la temporada acollint el projecte Onyric, que pretén ser la casa del teatre musical a Barcelona, i que obre la llauna amb Fun Home, el musical basat en la novel·la gràfica autobiogràfica de Alison Bechdel que va ser tot un èxit a Broadway al 2013.\nFun Home és la història de la protagonista, la mateixa autora de la novel·la, Alison Bechdel i de la seva peculiar família, especialment, de la figura del seu pare. Alison Bechdel parla del seu pare, professor de literatura i gestor d’una empresa funerària familiar (d’aquí Fun Home, abreviació de Funeral Home, funerària en anglès, jugant alhora amb el doble sentit, donat que Fun també vol dir divertit), de la seva sexualitat, dels secrets ocults de la seva família, del suïcidi del seu pare i, sobretot, intenta fer les paus portant a la llum un passat que pretén entendre, exorcitzar en certa manera i que l’ajudi a explicar-se a ella mateixa. El subtítol original de la novel·la gràfica era “una família tragicòmica“, i justament això, entre moltes altres coses, serà el que veurem en acció a l’escenari de l’Onyric.\nEl musical, dirigit per Daniel Anglès, amb música original de Jeanine Tesori i llibret i lletres de Lisa Kron (adaptades al català pel mateix Anglès juntament amb Marc Gómez) ens presenta l’Alison en 3 etapes de la seva vida. A l’època actual l’Alison és interpretada per la magnífica i sempre efectiva Mariona Castillo, a l’adolescència per l’esplèndida Clara Solé, i de petita, en aquesta ocasió, per la Noa Flores (els papers dels nens es turnen entre 3 actors/actrius). Quina meravella veure nens (Aleix Colomer i Jan Gavilan, com els germans de l’Alison) que actuen i canten tant bé i que es nota que s’ho passen d’allò més bé a l’escenari, és una veritable alegria. En general, tots els actors estan magnífics, des d’un irreconeixible Daniel Anglès com a Bruce Bechdel, el pare de l’Alison, com la magnífica veu d’en Marc Andurell com a Roy, la juguesca exquisida de la Júlia Jové com a Joan, que descobreix el lesbianisme de l’Alison, fins a la increïble Pilar Capellades com a Helen Bechdel, la mare, que protagonitza una de les cançons més emotives de l’obra amb una veu i una potència esfereïdora. Tot l’equip és una veritable joia de família que fan de Fun Home un espectable esplèndid.\nPerò no només ells. L’escenografia és aclaparadora i reflexa a la perfecció el món recargolat, estrafolari i excèntric d’en Bruce Bechdel, així com les seves obsessions, amb un dinamisme i uns efectes senzills però terriblement efectius (el camió, per exemple, fantàstic; la simbologia de l’aparició i desaparició de mobles i estances…). La música, perfecta. L’adaptació de les lletres, més que notable. Tot plegat fa justícia a una obra moderna amb un argument atrevit que, no obstant, jo recomanaria a tots els públics, malgrat parlar de sexualitat i suïcidi, entre altres temes, perquè ho fa des d’una perspectiva moderna, reflexiva i lliure de prejudicis, i bona falta ens fa a tots això.\nEn definitiva, Fun Home és un espectable excel·lent en tots els sentits: cuidat, divertit, amb molt bona música i una adaptació genial de les lletres, entranyable, emocionant, dinàmic i, segurament, inoblidable. No li falta de res. Es noten els detalls i el carinyo en tot moment. Jo crec que la veritable Alison Bechdel segur que n’està molt orgullosa.\nTeatre: Teatre Condal\nDates: Fins el 4 de Novembre\nRepartiment: Mariona Castillo, Daniel Anglès, Pilar Capellades, Clara Solé, Júlia Jové, Marc Andurell\nAleix ColomerAlison BechdelClara SoléDaniel AnglèsJan GavilanJeanine TesoriJúlia JovéLisa KronMarc AndurellMariona CastilloNoa FloresOnyricPilar CapelladesTeatre Condal