OBERTURES - Gremi de Serrallers de Catalunya\nEls professionals de OBERTURES realitzen un estudi de cada projecte i orienten a client en els aspectes tècnics de el tancament. Els seus tancaments són totalment segurs i de gran durabilitat en el temps.\nElaborats amb materials totalment ecològics i un procés de fabricació respectuós amb el medi ambient. En obertures treballen amb els sistemes de tancament més versàtils i complets, amb infinites alternatives pel que fa a perfils, colors, acabats i accessoris, formes rectes i corbes, emprant en tot cas soldadures tèrmiques i estructures interiors reforçades. El resultat és un producte estètic, robust i versàtil.\nPortes de garatge seccionals · Portes de garatge Berry · Portes de garatge Rollmatic · Portes seccionals laterals · Portes de vianants\nCELOSIES I VALLAS


La ‘nova política’ - Notícies Confidencial - e-notíciesLa ‘nova política’ -\nConfidencial · 22 de Novembre de 2019. 00:15h.\nEls comuns van irrompre a la política catalana i espanyola assegurant que representaven una nova manera de fer les coses a l'administració pública, molt deslegitimada per els nombrosos episodis de corrupció. Ara, els principals representants d'aquesta nova política, Podem, han signat un pacte per governar l'Estat amb el PSOE, un partit que ha estat colpejat aquests dies per un dels més importants casos de corrupció des de la transició espanyola: els ERO d'Andalusia .\nTanmateix, els comuns, amb algunes honroses excepcions, han mirat cap a un altre costat i s'han empassat la corrupció socialista per aconseguir entrar a un Govern de Pedro Sánchez, la qual cosa els permetria el repartiment de càrrecs, sous, i concessions de serveis públics a les empreses dels amics. La nova política ha envellit sobtadament.\nA Catalunya, el referent d'aquesta nova política és la coalició que dirigeix Ada Colau, que no ha plantejat cap objecció al pacte amb un partit que durant la seva llarga etapa de govern a Andalusia va repartir entre els nostres gairebé 700 milions d'euros. L'alcaldessa de Barcelona, una antiga militant dels grups que lluitaven contra els desnonaments d'habitatges, pacta ara amb els protagonistes de l’espoli andalús, calla i atorga.\nCatalunya, PSOE, Ada Colau, Barcelona, Govern espanyol, Podem, Estat espanyol, Pedro Sánchez


Poble | Mapes de Patrimoni Cultural\nla zona nord i en part est del nucli antic del poble, per sobre de la riera de Sant Joan.\ndg., 09/12/2018 - 01:00\nEl conjunt arquitectònic i urbanístic que constitueix el que s'anomena el Poble, i també citat com a Poble Amunt en la bibliografia, ocupa aproximament l'àrea que es defineix per sobre de la Sagrera i de Poble Avall, en alguna part constituint la continuïtat natural de Poble Avall cap a Poble Amunt, sense que impliqui un canvi, tall o limitació totalment clara i definida en alguna part. A grans trets, inicialment Poble Amunt inclou els carrers de la Mallola, de la Vinya, del Torrent, del Call, part del Carrer de Sant Llogari i Carrer Xic, entre altres; amb el temps aquesta zona anirà creixent i ocupant-se, afavorint i especialment destacant la construcció d'immobles vers el carrer de Sant Llogari, tot resseguint el camí de Castellterçol. Pel que fa als carrers, aquests són estrets, sense voreres i de traçat molt lleugerament corbat, tot adaptant-se al terreny, per bé que en el cas del Carrer de la Vinya amb un traçat recte i lleugerament més ample.\nLa tipologia de cases existents majoritàriament són edificis entre mitgeres, compta amb edificis d'alçades diverses, de planta baixa, i una, dues o més plantes, amb un espai o golfa sota coberta, que en alguns casos és a manera de galeria o eixida coberta; en general amb teulada a dues vessants de teula àrab i amb el carener en paral·lel al carrer. En conjunt són cases amb murs de paredat comú amb la superfície arrebossada i pintada, tot i que alguns edificis conserven vist el parament; un gran nombre de les cases disposen d'obertures emmarcades per llindes planes monolítiques, muntants i ampits en les finestres, tot en pedra més o menys treballada, i amb diversos casos amb dates, noms incisos; la gran majoria de dates visibles són del segle XVIII. També compta amb diverses cases en que les obertures són de llinda i muntants de maó massís vist, en aquests casos, la majoria amb els murs de paredat comú vist. El Carrer de la Mallola, sembla que el més antic de Poble Amunt, també compta amb algun exemple de portalada adovellada.\nLes cases que conformen part de Poble Amunt conserven en general les característiques d'una casa de poble de tipologia més aviat senzilla però amb diversos exemples amb elements arquitectònics d'interès patrimonial, especialment a les seves obertures, sobretot al carrer de la Mallola, al carrer de la Vinya i de Sant Llogari, entre altres. Tot i la diversitat constructiva que es pot observar en aquesta zona del poble, manté certs patrons tradicionals que formen part d'un ventall cronològic molt ampli, entre el segle XVIII i XX. També cal anotar que moltes cases han experimentat reformes i transformacions considerables.\nLa zona ha estat caracteritzada també per ser l'àrea on s'hi ubicaren diversitat de comerços i establiments.\nLa denominació de Poble Amunt es recull bàsicament en la bibliografia, sense que constin referències publicades, bàsicament és una denominació que permet situar i englobar la segona onada constructiva del poble de Monistrol de Calders, a la vegada que sembla que per una contraposició oral vers el Poble Avall.\nLa urbanització de la zona que s'anomena Poble Amunt es pot considerar com la segona àrea de desenvolupament i creixement urbanístic després de Poble Avall; tot i que cronològicament durant part de la seva evolució constructiva coincideixen o sigui que es construeix simultàniament a Poble Avall i Poble Amunt, a grans trets, la primera zona s'urbanitzà primer i seguidament es desenvolupa Poble Amunt. En aquest sentit, el període de major auge constructiu de Poble Amunt s'experimentà durant el segle XVIII i XIX, tot i que tindria continuïtat durant el segle XX. Les necessitats de construcció de noves cases continuà degut a l'augment de població, causat per diferents factors, entre els quals l'increment poblacional general i concretament també per l'augment de mà d'obra necessària al camp català i també per l'inici de la industrialització, amb la implantació de fàbriques tèxtils a Monistrol de Calders i als municipis veïns.\nD'una manera força similar al que succeí a la zona de Poble Avall, en el cas de Poble Amunt, l'origen el trobem en la parcel·lació de terres propietat de la finca del mas Saladic; aquest mas també es veié afectat per la crisi econòmica comportant que diversos dels seus masos es quedessin deshabitats. La família propietària del mas Saladic, es vengué terres de l'antic mas Golobard que quedaven separades de les del mas Saladic pròpiament a la zona de l'actual carrer del Torrent (Torrent del Met), a la família Catot, els quals serien els promotors de la parcel·lació de terres i l'establiment de patis per la construcció de noves cases. En una primera fase, sobretot al carrer de la Mallola (que connectava amb el camí de Moià i amb el camí missader de la Païssa, i per tant, amb la Placeta i el camí de Calders, entre altres). Una segona gran fase constructora de Poble Amunt, comportà la urbanització i establiment de cases al carrer de la Vinya i part del carrer del Call i del Carrer Torrent, així com el primer tram del carrer de Sant Llogari (incloent el carrer Xic). Mica en mica s'anaren ocupant i construint cases a la resta d'espais lliures, creant els demés carrers que conformen Poble Amunt. El poble de Monistrol continuaria creixent en diferents fases i zones, tot i que durant molt de temps va mantenir una configuració compacte del que avui podem anomenar la part del poble, i no serà fins avançat el segle XX que es desenvoluparen les zones que configuraran les urbanitzacions (ERILL; GUAL; MANENT: 2006, 38-41).


Professora de "Ioga restauratiu" a les Formacións de Ioga de nivel 1-2. Directora de "Zonaioga" a Sabadell.\nEl ioga va arribar a la seva vida en un moment crucial, tot i que el seu primer contacte amb el cos i el moviment va ser amb la dansa contemporània amb grups de dansa de Barcelona i Mèxic i després amb l'escalada en roca. Al ioga li agraeix la possibilitat de reinventar-se i l'aprofundiment en aspectes subtils que l'han ajudat a sanar i a treballar des d'un espai de respecte.\nLlicenciada en dret i amb estudis en sociologia de dret, l'any 2004 es trasllada a viure a Mèxic durant un període d'investigació acadèmic. L'any 2008 coneix el Centre Budista de la Ciutat de Mèxic on hi comença a fer classes regulars. En el seu interès per l'atenció en el cos, el moviment, el benestar corporal i emocional decideix aprofundir i es certifica com a professora de ioga al centre Yoga Kendra (Mèxic) (300 hrs.- 2011). Més tard estudia l'especialització en alineament restauratiu amb la mestra internacional Brigitte Longueville a Solstice Yoga Center (Mèxic, 200hrs. Yoga Alliance - 2012), formació que repeteix com a alumna i assistent en la seva primera edició a Catalunya (Girona, 200hrs. Yoga Alliance - 2016). Sempre interessada en aprendre l'any 2009 i 2012 estudia Metodologia de l'Ensenyament amb el mestre Dh. Dharmapriya al centre Yoga Espacio (mètode Iyengar, Mèxic).\nAmb el compromís de continuar estudiant ha cursat diferents formacions, cursos, tallers i classes amb professors internacionals com Brigitte Longueville, David Mcammond, Donna Farhi, Sharon Gannon, Tiffany Cruickshank, Martin Le Chenic, Yogeswari, Jules Febre, entre d'altres, on s'ha nodrit de diferents estils i dels quals s'inspira: hatha, hatha vinyasa, terapèutic, Iyengar, Jivamukti, Ashtanga Vinyasa, així com del Massatge Ayurvèdic i la meditació budista zen.\nL'any 2013 i després de 10 anys vivint a Mèxic, torna a casa (Sabadell) i funda Zonaioga on imparteix les seves classes regulars. L'estiu del 2015 viatja a l'Índia on rep classes de Hatha Ioga a l'ashram Sivananda Kutir - Himalaies y amb diferents mestres a Rishikesh i Varanasi.\nRecentment ha participat com a investigadora en el projecte de recerca: "La pràctica del ioga als centres penitenciaris de Catalunya. Estudi de cas al CP Homes de Barcelona", projecte subvencionat pel Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada de la Generalitat de Catalunya, sobre els efectes i la pràctica de ioga en els centres penitenciaris de Catalunya.\nInfluenciada per diversos mestres i estils de ioga, imparteix classes de Hatha, buscant l’alineació harmònica de l’estructura corporal amb especial atenció a les direccions de moviments interns i subtils, Vinyasa sentint al detall la respiració amb el moviment fluid i equilibrat, buscant espai intern a través de la mirada de l'alineament del cos i Ioga Restauratiu, despertant la consciència i el respecte al cos per aportar-li descans i regenerar l’energia.


Ontinyent inaugura una mostra de gegants i cabets - Portal de Xàtiva\nOntinyent inaugura una mostra de gegants i cabets\n400 persones ja han visitat l’exposició al Maova\nLa sala d’exposicions del Maova d’Ontinyent acull l’exposició temporal sobre el 20 aniversari dels gegants i cabets del municipi. Al voltant de 400 persones visitaren la mostra en l’acte d’inauguració del passat dissabte que va tindre lloc a les 19 hores.\nEs poden contemplar 20 fotografies que intenten mostrar el que s’ha fet des de l’Associació durant aquest temps: trobades tant a Ontinyent com en altres poblacions, moments històrics com el ball dins de l’església del Mar de Barcelona o la participació en el rodatge de la pel·lícula «La mala educación» de Pedro Almodóvar, o les festes del Corpus i Puríssima ontinyentins.\nTambé s’ha realitzat una pel·lícula commemorativa amb fotografies i vídeo d’aquests 20 anys.\nPerò sense dubte, la gran atracció per al públic en general i per als més menuts en particular, és l’exposició que ha portat Lakare des de Vilanova i la Geltrú. Durant 4 hores, l’autor de l’obra, Sergi i la seua esposa, Gemma, estigueren muntant les 500 peces fetes en paper matxé que formen part d’una gran cercavila que transcorre per la rambla de Vilanova i la Geltrú: Gegants, cabets, músics, públic i un llarg etcètera formen part d’este passacarrer, «fet amb il·lusió i moltíssima fantasia», afirmen des de l’organització.\nPer a la present exposició, Sergi ha realitzat les figures ontinyentines que formen part d’esta festiva exposició que ha visitat ja nombroses localitats catalanes, mallorquines i, per primera vegada, la Comunitat Valenciana.\nAl mateix temps, es va inaugurar l’exposició permanent al Palau de la Vila d’Ontinyent. Ací es poden vore els Gegants i els Cabets ontinyentins, així com els antics cossos dels gegants de Carlets de 1946 i algunes peces de les figures antigues. A partir d’ara, hi haurà un atractiu turístic i cultural més que es podrà visitar a aquesta localitat.\nLes visites són de dimarts a dissabte de 18 a 21 hores per al públic en general i després s’han organitzat visites concertades per a centres escolars d’Ontinyent, malgrat que qualsevol col·lectiu pot acudir, contactant prèviament amb l’Associació (gegantsicabetsontinyent@gmail.com). L’exposició temporal romandrà oberta fins al 8 de juny.\nPublicado el mayo 28, 2012 Autor Portal de XàtivaCategorías Com. Valenciana, Exposiciones, Fiestas, Ontinyent, XàtivaEtiquetas aniversari, cabets, exposicio, gegants, maova, Ontinyent\nAnterior Entrada anterior: La Font de la Figuera acoge la Feria Etnopobles\nSiguiente Entrada siguiente: PSPV de Xàtiva exige reparaciones en el Convento de Santa Clara


El portal web del CPNL estrena nou disseny, amb un accés més fàcil als seus continguts - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nEl portal web del CPNL estrena nou disseny, amb un accés més fàcil als seus continguts\nEl web del CPNL incorpora un nou apartat adreçat a les persones que treballen en el camp de l'acolliment lingüístic\nA partir d'avui, el portal web (cpnl.cat) del Consorci per a la Normalització Lingüística, CPNL, estrena un nou disseny. El nou portal vol potenciar la imatge corporativa del CPNL i facilitar l'accés als seus continguts.\nA la pàgina inicial del web hi ha tres parts diferenciades:\nA la part superior, hi trobem unes pestanyes de navegació que permeten un accés ràpid i intuïtiu als continguts del web organitzats segons els àmbits d'actuació del CPNL: els cursos de català per a adults, l'acolliment lingüístic, el “Voluntariat per la llengua”, els serveis a les organitzacions i l'assessorament lingüístic.\nDestaca especialment el nou apartat temàtic sobre acolliment lingüístic (http://cpnl.cat/acolliment), amb recursos i novetats destinats a les persones que treballen en aquest àmbit.\nA la part central, hi ha un cercador d'oficines del CPNL que permet realitzar cerques per codi postal o població, i les notícies i l'agenda, que s'actualitzen contínuament i recullen tota l'activitat dels centres de normalització lingüística al territori.\nEn tercer lloc, a la part inferior, s'ha ampliat l'espai dedicat a activitats destacades i enllaços web d'interès.\nEls canvis actuals s'emmarquen en la trajectòria iniciada els anys 2005 i 2006 amb l'adaptació del web als criteris d'accessibilitat i la incorporació del web i del correu electrònic al domini.cat, sent el primer organisme oficial a utilitzar-lo.\nAmb aquest nou web, el CPNL s'incorpora als serveis de la web 2.0, amb l'objectiu d'arribar al màxim de persones amb eines que permeten al CPNL acostar-se a la ciutadania i obrir una línia de relació bidireccional amb la societat.\nPodeu veure totes les novetats a: http://www.cpnl.cat.\nEl Consorci per a la Normalització Lingüística, creat l'any 1989 com a òrgan territorial d'aplicació a Catalunya de la política lingüística del Govern, està format actualment per la Generalitat de Catalunya, 92 ajuntaments, 37 consells comarcals i la Diputació de Girona. A través d'una xarxa de 22 centres de normalització lingüística estesa per tot el territori, amb més de 150 punts d'atenció, el Consorci desenvolupa estratègies i accions per garantir l'extensió territorial del coneixement i l'ús de la llengua catalana.\nBarcelona, 3 de novembre de 2009


Púding de fruites | Postres\nNo juris, encara que diguis la veritat\nPúding de fruitesReceptes\n6 ous sencers més dos rovells\n100 g de panses deCorint\nEs deixaten els ous sencers més els dos rovells, amb una mica de sucre, i a poc a poc s'hi va afegint la llet freda; quan està s'hi afegeix el rom. Es desfan els melindros, barrejant-los amb aquesta crema que hem preparat, i s'hi afegeixen les panses i la fruita confitada tallada a trossets; es remena tot ben bé perquè quedi ben barrejat. Es prepara un motlle de flam, cremant-hi una mica de sucre, de manera que cobreixi el fons; s'hi tira la pasta que tenim preparada i es cou al forn al bany maria, com si fos un flam. Quan és cuit es deixa refredar, es treu del motlle i se serveix amb un fondant de xocolata.


“Lluitem contra el model de societat que plantegen els Pressupostos, on les dones han de quedar-se a casa cuidant els fills, els dependents i la gent gran”\nLa portaveu d’Economia del Grup Socialista al Parlament, Alícia Romero, ha explicat avui les esmenes a la Llei de Pressupostos i Llei de Mesures Fiscals i Financeres. Són més de 1.200 esmenes, 700 de les quals venen de l’àmbit territorial per a inversions pendents de fa molts anys lligades a l’àmbit sanitari, educatiu i mediambiental. La resta són sectorials, i ha destacat que fan un especial èmfasi en la part de les depeses i els ingressos. “Lluitem contra el model de societat que plantegen els Pressupostos, on les dones han de quedar-se a casa cuidant els fills, els dependents i la gent gran. El que s’ho pot pagar troba millors recursos i el que no, depèn d’un sector públic que s’empetiteix”, ha subratllat Romero, per qui el Govern “parla d’estructures d’Estat, però si no són capaços de cuidar les que ja tenen no saben ben bé quin tipus de país volen fer”.\nEn roda de premsa al Parlament, Alícia Romero, ha afirmat que “en mesures fiscals, tenim una posició molt diferent a la que té el Govern, que ha perdut l’oportunitat de fer una reforma fiscal valenta per demanar més esforços als que més tenen, i en lloc d’això perjudiquen els més febles. En aquest sentit ha emmarcat les propostes presentades conjuntament amb Catalunya sí que es pot, “perquè tenim la mateixa manera de veure i entendre la reforma fiscal. En relació amb l’IRPF el fem més progressiu, augmentem la part alta i rebaixem en les rendes més baixes”.\nAlícia Romero també s’ha referit a les 327 esmenes a la Llei de Mesures, que “modifica 61 lleis i no ha de servir per a això, perquè el que fa el Govern és evitar el diàleg amb les entitats i la societat civil. Tant que es queixen de la falta de diàleg dels altres i ells són els primers a negar-lo”. “La Llei de Turisme, per exemple, elimina les agències de viatges. Ens hem reunit amb representants de les agències i ens han dit que mai no els han dit res per reunir-se o explicar aquests canvis. No es poden fer les coses sense consensuar-ho amb els sectors afectats”, ha dit.\nPreguntada per l’absència del President Puigdemont a la Conferència de Presidents, Alícia Romero ha considerat que “el President obre un nou paradigma: no representa a tots els catalans”. “Ell és el President de la Generalitat, el President de tothom, i no pot emprendre accions individuals. Hauria d’haver anat a la Conferència de Presidents a representar tots els catalans i a parlar de temes tan importants com el nou sistema de finançament per aconseguir més recursos. És una falta de respecte a les catalanes i els catalanes i a la resta de Presidents, i és un error polític”, ha conclòs.\nMás en esta categoría: « Alícia Romero: “No sabem si s’aprovaran els Pressupostos i aquesta situació genera incertesa i inseguretat, que són negatives pel país” “Estem davant d’un pressupost que, lluny de ser el més social, continua mantenint infrafinançada l’educació pública d’aquest país” »


EDR : No Callarem, el món cultural s'organitza a favor de la llibertat d'expressió\nEstrenem el videoclip "Glass" i la cançó "Ray on Darkness"\ndel debut musical de l'artista\nPot ser que la seva cara sigui familiar, perquè Anna Moliner fa deu anys que actua al teatre i a la televisió, i ha format part d'espectacles com 'Mar i cel' i 'Boscos endins' de Dagoll Dagom, i de la companyia T6 del Teatre Nacional de Catalunya. Però a partir d'ara inicia un projecte personal on la música és la protagonista, i és que des dels 16 anys, quan li van regalar una guitarra acústica, l'artista ha cultivat el seu vessant musical, que culmina amb el seu primer disc, 'Scents' (Satélite K, 2014). L'àlbum arribarà a les botigues el proper 21 d'octubre, i a EDR n'avancem en exclusiva el videoclip del senzill "Glass" i la cançó "Ray on Darkness".\nText: Sandra Tello Fotos: Alba Lajarín\nTot i que la música sempre l'ha acompanyat, comenta que la seva vocació d'actriu sempre anava per davant, fins que va interpretar obres de teatre-musical: "Debutar amb Mar i cel de la mà de Dagoll Dagom va ser el súmmum per a mi, em vaig poder professionalitzar alhora en les meves dues grans passions, el teatre i la música". Moliner va formar part de l'elenc de la producció de l'any 2004 i va encarnar el paper de Maria, una dona morisca.\nL'experiència a dalt dels escenaris l'ha portada a tenir confiança per tirar endavant Scents (Satélite K), el seu projecte més íntim fins a la data. "Per mi el disc és la recerca de la meva essència. El reflex dels meus descobriments, pors i esperances al llarg d’aquests anys. De fet, Scents significa una olor que et porta un bon record del passat. Transmet aromes d’optimisme i força, però m’agradaria que cadascú hi trobés les seves pròpies sensacions." En aquesta línia, estrenem una de les cançons que inclou el disc, "Ray on Darkness", un tema que Moliner considera "contradictori i enigmàtic". Representa una de les seves primeres creacions: "Parla d’una papallona que vol volar però que encara no pot. Jo em sentia així, i com diu el títol és llum i foscor al mateix temps".\nLa cantant i actriu va enregistrar Scents l'estiu del 2013 a l'estudi Beatgarden de Barcelona acompanyada de Pau Romero (producció i guitarra), Climent Lanasp (baix), Antonio Torres (bateria) i Adri Gonzalez (teclats), banda que mantindrà als directes. De moment, encara no té clar si als concerts hi trobarem la seva faceta d'actriu, fruit de la seva trajectòria teatral: "Ens hi hem estat barallant força. Jo crec que anirem trobant la resposta a mesura que anem fent més concerts, però tot i que l’actriu no me la puc ni me la vull treure de sobre, la idea és centrar l’espectacle més en la música. Volem compartir Scents amb el públic, independentment de si em coneixen com a actriu o no".\nTot i això, les dues professions es complementen, i al videoclip que avancem a EDR Moliner mostra les dues cares de la moneda, d'actriu i de cantant. Dirigit per Lluís Galter, "Glass", que conserva una atmosfera retro on els personatges se senten còmodes, conté una certa estètica americana. "La meva generació ha crescut amb una sèrie de referents culturals –cinematogràfics, musicals, televisius– molt sovint procedents dels Estats Units. Amb el videoclip volem jugar amb aquests arquetips però no ens els volem prendre massa seriosament. Partir d'unes formes conegudes per tothom i fer-les esclatar: el bou de mar, el jugador de futbol americà amb casc sota la dutxa, el canvi de vestuari sobtat de l'animadora."\nL'escenari és un càmping de Sant Pere Pescador: "Ens agradava imaginar-lo com un microcosmos de cases unifamiliars una mica artificials on tot és possible i on podíem fer volar la imaginació. La cançó parla d'això, de passar la vida mirant les finestres d’altres llars, fins que t’adones que ja has trobat la teva".\nOpinió: el valor afegit


viurealspirineus 18:01 09/07/19\nDES DE DIVENDRES 12 FINS DIUMENGE 14\nDes de Viure als Pirineus hem fet aquest recull d'algunes de les activitats més interessants que es fan aquest cap de setmana per les comarques de l'Alt Pirineu i l'Aran, per ajudar-vos a treure el màxim profit aquests dies de festa, ja sigui amb activitats culturals, físiques, en família...\nCartell del 4t Festival de Senderisme de la Vall Fosca.\nFem de Pastors!: Sortida en direcció a la cabana del pastor a Filià per veure com els ramaders donen sal a les vaques, que estan a la muntanya i parlar amb ells perquè expliquin activitats del seu dia a dia. (Dificultat física: moderada)\nLloc: Capdella (La Vall Fosca)\nPreu: 8€ (Gratuït per als menors de 12 anys)\nHora del Conte, "La Màgia Del Món": A càrrec de Pati de Contes Bibliollac\nLloc: LLac de Puigcerdà\nConcert FeMAP: La Grande Chapelle, El Parnàs espanyol de madrigals i villancicos. + Visita guiada inclosa en el preu de l'entrada: Recorregut guiat "una altra Sort", pel nucli antic i el centre comercial tradicional per conèixer els orígens i els indrets més destacats de Sort.\nLLoc: Església de Sant Feliu (Sort)\nHora: Visita - 16:30h; Concert - 22:00h\nL’urani de Franco: Sortida des del mirador del poble de Castell-estaó, on s’agafa el camí cap a la Plana de Mont-ros, i durant el recorregut es poden anar coneixent la mina de Castell i la seva història. (Dificultat física: fàcil)\nLloc: Sortida des del mirador de Castell-estaó (La Vall Fosca)\nRefugis antiaeris a la Pobla de Segur: Ruta guiada pels cinc refugis creats durant la Guerra Civil a la Pobla.\nLLoc: Plaça de l'Ajuntament de la Pobla de Segur\n2a Excursió Nocturna a Castell-llebre: Coincidint amb la lluna plena de juliol, redescobrim l’ermita de Castell-llebre. El recorregut d’anada serà amb llum de dia, però tornarem de fosc. acompanyats de la llum de la lluna.\nLloc: Ajuntament d’Oliana (14 km) - Centre Cívic de Tragó\nHora: Oliana - 20:00h; Tragó - 20:30h\nPreu: Gratuït (Cal inscriure’s)\nJornada de Voluntariat per a la Conservació i Restauració d’Ecosistemes Lacustres de l’Alt Pirineu: L’activitat consisteix en fer un control i eliminació d’espècies al·lòctones de peixos als estanys d’alta muntanya del Pirineu Occidental, per la recuperació de les espècies autòctones. Es realitzarà una mostra de pesca científica amb trampes, xarxes i pesca elèctrica.\nLloc: Tres Estanys (Esterri d’Àneu)\nCaminada de La Cabanera: Sortida des d’Antist i arribada a l’ermita de Santa Bàrbara, on es podrà esperar i animar els corredors de La Cabanera, i també aprofitar per esmorzar. Després es tronarà a baixar una altra vegada cap a Antist, passant per Castell-estaó, fent una ruta circular. (Dificultat física moderada)\nLloc: Antist (La Vall Fosca)\nHora: 8:00h; Dinar popular (a la carpa de la Plana de Mont-ros) - a partir de les 12:30h\nPreu: 15 € (Inclou guiatge i dinar)\nMarxa de La Cabanera: Sortida des de la Plana de Mont-ros cap a Castell-estaó, Antist, ermita de Santa Bàrbara, Obeix, Castell-estaó i la Plana de Mont-ros. (Dificultat física molt exigent)\nLloc: Plana de Mont-rós (La Vall Fosca)\nHora: 8:30h; Dinar popular (a la carpa de la Plana de Mont-ros) - 12:30h; Lliurament de premis de La Cabanera i la Marxa de La Cabanera - 14:30h\nPreu: 20 € (federats) / 25 € (no federats) - Inscripcions a: www.cabanera.cat\nCampionat de Catalunya d'Estil Lliure Joves Promeses: Organitzat per l’Ajuntament de Sort, el Club Kayak Sort i la Federació Catalana de Piragüisme.\nVisita guiada al casc antic de Tremp: Inclou visita al casc antic de Tremp, casal Manyanet , vídeo en 3D “Una finestra al Pallars” i tastet de producte local.\nPreu: 3€ (Menors de 8 anys gratuït)\nCorrellengua Seu: Homenatge a Pete Seeger, organitzat per Òmnium Cultural i amb la col·laboració de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell.\nLloc: Plaça Pati Palau (La Seu d’Urgell)\nActivitat en família d’orientació: Xerrada d’introducció a l’activitat i pràctica en un circuit d’orientació.\nLloc: Pista de bàsquet de la Torre de Capdella\nPreu: 6 € (gratuït pels menors de 12 anys)\nII Festival de Màgia de Llívia: Mag Fèlix Brunet "El circ de les puces".\nLloc: Poliesportiu de Llívia\nDocumental sobre muntanya: I després tast de producte local a càrrec d’Al Teu Gust, Aliments del Pallars.\nConcert Tel·lúric a la Cova Negra: Música a capella des del fons de la terra amb la Coral Polifònica de Tremp i la Camerata Sant Cugat.\nLloc: Cova Negra de Matasolana\nConcert FeMAP: Romina Lischka & Sofie Vanden Eynde, Música per a viola de gamba i tiorba a la cort de Lluís XIV. + Recorregut guiat: Pels paisatges de novel·la d’Olp-Batlliu de Sort.\nLloc: Església de la Mare de Déu de la Candelera d' Olp\nConcert FeMAP: La Grande Chapelle, El Parnàs espanyol de madrigals i villancicos. + Visita guiada inclosa en el preu de l'entrada: Recorregut guiat a l'antiga canònica de Santa Maria i al nucli medieval.\nLloc: Església de Santa Maria d’Organyà\nHora: Visita - 18:30h (Sortida des de l’oficina de Turisme); Concert - 21:00h\nDescoberta de la natura: Sortida des del poble d’Espui cap al mirador de la Mare de Déu de Fa, on interpretarem els ecosistemes dels prats de muntanya i els diferents tipus de bosc, i mirarem amb binocles la fauna que puguem veure i els seus rastres. (Dificultat física: Exigent)\nLloc: Espui (La Vall Fosca)\nPreu: 8 € (gratuït pels menors de 12 anys)\nLes flors de la Vall Fosca, per la via verda del carrilet: Pujada a les 9 h amb el telefèric de la Vall Fosca fins a Estany Gento, on es realitzarà una visita amb un guia del Parc Nacional d’Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. La baixada es farà a peu per la canal de Pigolo. (Dificultat física: Moderada)\nLloc: Telefèric de la Vall Fosca\nPreu: 6 € (adults) / 5 € (menors de 12 anys)\nBallada de Sardanes: Amb la Cobla Ciutat de Solsona, organitzada per l’Associació Amics de la Sardana de la Seu d'Urgell i amb la col·laboració de l’Ajuntament de la Seu d'Urgell.\nConcert FeMAP: Romina Lischka & Sofie Vanden Eynde, Música per a viola de gamba i tiorba a la cort de Lluís XIV. + guiada inclosa a Sant Quirze de Pedret.\nLloc: Sant Quirze de Pedret (Berga)\nHora: Visita - 16:30h; Concert - 18:00h\nConcert FeMAP: La Grande Chapelle, El Parnàs espanyol de madrigals i villancicos. + Visita guiada inclosa en el preu de l'entrada al Monestir de Santa Maria de Ripoll.\nLloc: Església de Sant Pere de Ripoll\nHora: Visita - 17:45h; Concert - 19:00h


A més la localitat també ha creat una xarxa de suport a les víctimes.\nDes del mes d’octubre passat, la regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament de Borriana desenvolupa diverses activitats emmarcades en la programació municipal elaborada entorn del 25 de novembre, Dia Internacional de l’Eliminació de la Violència contra la Dona, per a implicar el major número de població contra la violència masclista i crear una xarxa de suport per a les víctimes.\nD’esta forma, ha explicat la regidora d’Igualtat, Maria Romero, s’estan desenvolupant diferents activitats al voltant del projecte artístic central #FilsperlaIgualtat, que fomenta la creació d’un bon teixit social que afavorisca els bons tractes i el suport a les víctimes i mostra la necessitat de l’erradicació i la prevenció de la violència.\nPrecisament, n’han sigut moltes les persones que han teixit part de la construcció artística que començarà a instal·lar-se este mateix cap de setmana a l’avinguda Cardenal Tarancon com una posada en escena de la col·laboració ciutadana en l’objectiu comú d’erradicar la violència de gènere.\n“Treballem conjuntament, Ajuntament, centres educatius, entitats i ciutadania per a erradicar esta xacra social”, ha indicat. En este context, ja s’han realitzat diferents activitats de sensibilització. Així, amb diferents entitats s’han dut a terme fins a un total de 15 tallers diferents de sensibilització i prevenció de la violència de gènere que han variat segons el sector de població a què es dirigia, bé foren joves, persones amb diversitat, migrants o persones majors.\nA més, des de la perspectiva pedagògica es van oferir als centres educatius eines per a treballar el foment dels bons tractes i la resolució dels conflictes de manera positiva. Prop de 2.000 alumnes de la totalitat dels centres educatius de la ciutat, els 10 CEIP, els 2 IES i el cicle superior d’artista faller i construcció d’escenografies, el CEE Pla d’Hortolans i les 6 escoletes d’educació infantil, han participat de la iniciativa amb la col·laboració de les coordinadores d’igualtat de cada centre.\nTambé, un nodrit grup de persones a títol individual que, segons ha manifestat Maria Romero, “anònimament ha volgut sumar-se a la iniciativa, reflexionar sobre el tema, teixir totes juntes fils per la igualtat i crear xarxa contra la violència de gènere”.\nEn esta línia, la regidora d’Igualtat ha destacat la implicació de la joventut de la ciutat a través del Consell Local de la Joventut de Borriana, que va crear un grup de treball específic sobre el 25N, que s’ha plasmat en la seua col·laboració en la campanya #Joemsume que ha sigut coordinada per Miss Maloya, i en els actes preparats per al dia 27 de Novembre.


On són les estovalles? | Catorze.cat\nNo doneu mai per descomptat que ens heu provocat tres orgasmes: no costa gens preguntar\nMíriam Cano | 04/03/2018 a les 23:38h\nArribeu a casa d’un amic que us ha convidat a sopar. Pengeu l’abric, deixeu la bossa i aneu cap a la cuina, on ell està acabant d’enllestir quatre coses. Ara toca preguntar: “Què faig?". El cas és que ja sabeu què cal fer, si sou a punt de sopar, la pregunta és un formalisme: podeu parar taula, si no esrà parada, o preparar un aperitiu o –si teniu un d’aquells dies dropos– agafar una cervesa de la nevera i fer companyia al cuiner, que també ajuda.\nAquests dies previs al vuit de març, sento molts homes preguntant què poden fer per ajudar, aquell dia. Passa com a la situació que us acabo d’explicar. Diria que ja ho saben, el que poden fer. I no només el vuit de març, com si fer alguna cosa aquell dia convalidés la resta. Diria que la majoria dels homes ja saben què cal fer dijous vinent i tota la resta de dies de l’any perquè és molt senzill: es tracta de ser, ras i curt, homes. En el sentit més humà de la paraula.\nNo serveix de res que ens lloeu, que us meravelleu de les nostres capacitats i que us feu vostres les nostres reivindicacions durant un dia i després us n’oblideu. Faré una passa enllà, encara: no serveix de res que us feu vostres les nostres reivindicacions més flagrants si a la base, en un sentit estrictament humà no lluitem plegats per desterrar certes actituds que encara que vulguem fer veure que ja han estat superades, no ho estan. És relativament fàcil posicionar-se en qüestions com l’equiparació salarial, la violència masclista, els abusos de poder i tantes altres coses en què encara queda moltíssima feina a fer, però cal treballar també en les qüestions més bàsiques i quotidianes i fer equip des de la condició que ens uneix: la humana. Com que ho pregunteu tant, apuntaré només quatre idees.\nVa, per començar. Quantes vegades no haureu dit d’algun amic o conegut vostre “és un cabró amb les ties, però no és mal tio”? Si és un cabró amb les ties, permeteu-me que dubti de la seva bondat. Quantes vegades no haureu rigut la gràcia a algú que es feia el milhomes? Quantes vegades no heu rebut un missatge denigrant en un grup de whatsapp i heu callat? Potser ho heu fet sense mala intenció, des de la ingenuïtat o per por o vergonya de quedar com els aixafaguitarres de la conversa. La propera vegada que us trobeu en una situació semblant, penseu en com d’integrat tenim aquest comportament, fins al punt que ser un maltractador de baixa estofa gaudeix d’un prestigi determinat: “Us agraden els homes que us tracten malament”, em va dir un amic en una ocasió. Maremeva.\nNo, de cap manera: a nosaltres, com a la resta del món, ens agrada que ens tractin bé. Molt bé, si pot ser. És imprescindible, per canviar les tornes i desprestigiar aquesta manera de fer, que sigueu vosaltres, els homes, els qui comenceu a esbroncar els gallets. Si un amic vostre tracta malament una noia, no deixeu de dir-l'hi, no li rigueu les gràcies. No ho permeteu i poseu-vos sempre de la banda de l’agredida, feu-li costat. Fins i tot si penseu que està exagerant. Fer costat a algú que pateix és senzillament humà. No va d’homes o de dones.\nNo cal, tampoc, que us pengeu medalles per fer coses de què, tradicionalment, se n’han encarregat les dones. Els homes que m’agraden –i sortosament en tinc uns quants a prop–no se senten especials per compartir les tasques de la llar, tenir cura dels fills o cuidar les seves companyes i amigues. No se senten especials ni millors per fer-ho ni senten que estiguin fent res que no els pertoqui. Tampoc no els sap greu demanar ajuda a una dona per fer una tasca associada tradicionalment als homes, com fer anar el trepant o desembussar una tassa de vàter. Cal reivindicar una nova manera d’entendre la masculinitat que rebutgi aquests cànons rancis.\nFeu sentir còmodes les dones. Desterreu els vells preceptes de la seducció. Comencem a comportar-nos simplement com a persones. Aneu de cara sempre i no sigueu covards. No doneu mai per descomptat que ens heu provocat tres orgasmes: no costa res preguntar. I sisplau, esborreu del vostre diccionari personal l’expressió “no hi ha qui entengui les dones”, perquè el problema no és que no ens entengueu, és que moltes vegades no enteneu allò que la societat porta explicant de nosaltres des de fa segles. Si volem entendre’ns, uns i altres, preguntem-nos tot allò que calgui, encara que faci vergonya o que ens sembli ridícul.\nUs confessaré un darrer secret: a la majoria de dones no ens agrada que ens ensabonin pel simple fet de ser dones. Solidaritzar-se amb la lluita feminista no va de dir que som molt fortes, molt valentes i molt llestes. Va, precisament, de no haver de dir tot això per no haver de reivindicar a qui se suposa dèbil. L’ensabonada aconsegueix l’efecte invers. El que ens agrada és la normalitat, us ho asseguro.\nPodria seguir donant-vos idees de tot el que podeu fer no el vuit de març, no: tots els dies. Ja us ho he dit, això no és una convalidació. Però sabeu què? Em sembla tan obvi com que quan vas a casa d’algú, és millor demanar directament on són les estovalles i estalviar-te una pregunta formal.\nEi, o obrir-te una cervesa i fer companyia, que a vegades s’agraeix molt més que tenir la taula parada.\nLa vostre/nostre lluita\nAnònim, 05/03/2018 a les 11:05\nTotalment d'acord l'escrit no te desperdici. No es la vostra lluita, la de alguns homes tambe.\nEncara falta respecte al sexe femeni\nAnònim, 05/03/2018 a les 14:30\nM.ha semblat genial la forma tan clara d.expresió molt positiu\nAnònim, 05/03/2018 a les 23:53\n👌🏻👌🏻👌🏻 Muy bien escrito. El cambio está claramente en ellos que tienen que ser cómplices, sin adular, simplemente siendo justos (un buen ejemplo es empezando por dejar de reír las gracias de los comportamientos que denigran a la mujer).\nPere FábregasIbáñez, 08/03/2018 a les 16:16\nBon dia Sílvia, rep una forta abrasada del teu tiet Pere. El tex que ens regala's al dia de la dona es com sempre amable i fluït els temes llisquen amb aparent facilitat i arriben sempre a l'anima.\nSentia fa pocs dies de nou el retret que la dona es masculinitza i competeix sense romanços al mon familiar, la sexualitat i el treball o si voleu; també; la carrera. Segurament tenim força pos als canvis que ens cerclen i ens obliguen a decidí sobre les nostres vides. Es però el millor acte de llibertat. Es un procès en curs necessari per aconseguir aviat la plena equiparació i resoldre els problemes que es derivin. Sobre tot las pos als canvis de models de vida, la soledat temporal i la criança repartida dels fills i les pesades obligacions econòmiques. Llastima que les minories que arribam a casa de orígens remots alenteixen la seva lluita i creixen amb valors encara em maduració. Sense dubte l'Europa de les dones encara te que fer un bon recorregut, només fa 100 anys que voteu i no porteu cotilles. Be, de fet el que tenim encara pendent es casi tot. Començar per nosaltres com a persones a millorar, després pensem l'Europa de les dones i dels homes i dels emigrants i de les altres races i de les economies empobrides per les polítiques Europees.\nQuina feinada que quedarà per fills, nets i nebots. Esteu segurs que podreu em tot?\nUnes abrasades molt cordials.


VEÏNS DE CANYAMARS: ¿QUI TE ELS DINERS?\nSi aquesta notícia és certa, la pregunta és: ¿qui te els diners...? Esperem que l'Ajuntament s'afanyi i vagi a demana'ls-s'hi.\n2/12/2008 BARCELONÈS PLA ANTICRISI\nLa província de Barcelona disposarà de 650 milions per a obres\nLa Diputació de Barcelona ha obert una oficina per assistir tècnicament els ajuntaments de la demarcació que decideixin acollir-se al fons d'inversió municipal aprovat divendres passat pel Consell de Ministres per fer front a la crisi econòmica. Així ho va anunciar ahir Antoni Fogué, president de la corporació, que va calcular que, dels 8.000 milions d'euros del fons, 650 correspondran a la província de Barcelona, sense comptar amb els que rebi l'ajuntament de la ciutat.\nL'assessoria de la diputació serà molt útil per a les 200 poblacions de menys de 5.000 habitants, ja que les grans tenen estructures pròpies. Segons la concertació amb els ajuntaments, ja existeix un registre de necessitats que suposen 3.438 actuacions per un total de 726 milions. La nova inversió consolidarà uns 15.000 llocs de treball.\nBé com que es evident que la construcció de la urbanització de Canyamars donarà molts llocs de treball, estem convençuts que ens ajustem als criteris per que l'Ajuntament demani els diners a la Diputació.\nAl cap i a la fi, ¿penseu que és tant desgavellat el que demanem a la instància?...amb una miqueta de voluntat política, amb el benentès del diàleg entre veïns i Ajuntament, amb ments que tenen criteri propi, amb persones amb ganes de construir...amb tot això, anirem bé.\nPublicado por J.L. Rueda y Anna García en 9:14


Portada » Tratamientos » Ortodòncies » Per què cal triar una Clínica Dental Adeslas per a un tractament ortodòntic?\nL’ortodòncia s’enfronta a problemes que van molt més allà que la simple col·locació de les dents, afronta la correcció de les alteracions en el maxil·lar superior i en la mandíbula, alteracions de la cara i, sobretot, trastorns funcionals de la masticació.\nEn les Clíniques Dentals Adeslas portem 30 anys cuidant de la teva salut bucodental. Gràcies al treball dels nostres professionals i a l’aval de la nostra experiència podem oferir-te una gran varietat de possibles tractaments d’ortodòncia.\nEls nostres professionals avaluaran el teu cas de manera personalitzada i t’oferiran les opcions que millor s’adaptin a les teves necessitats, des dels braquets convencionals metàl·lics fins a les opcions més estètiques com són els braquets de safir, l’ortodòncia invisible o l’ortodòncia lingual.\nDisposem dels tractaments més nous i d’estètica per a crear el seu somriure perfecte, ja que les nostres clíniques compten amb l’última tecnologia. Aquesta només d’una de les moltes raons per la qual el 93% dels nostres pacients ens recomanen.\nTots els nostres professionals són odontòlegs titulats i col·legiats. Tenen una àmplia formació i estan qualificats en les tècniques més avançades.\nPots tenir la confiança que la planificació i seguiment del teu tractament sempre estarà en mans d’un dels nostres 1.671 odontòlegs que formen part del nostre equip.\nLa nostra xarxa de clíniques no està constituïda per cap franquícia, sinó per 194 centres propis repartits arreu de la geografia espanyola. Totes les Clíniques Dentals Adeslas tenen la certificació ISO 9001 en gestió i qualitat.\nL’índex de satisfacció dels nostres clients és del 97% on, solament l’any passat, vam atendre en les nostres clíniques 4,1 milions de consultes de 775.000 pacients.\nCompromís de qualitat, innovació i seguretat\nTreballem constatemente per a millorar la qualitat que els oferim als nostres pacients, per això invertim en la millora d’instal·lacions i implementació d’innovadors serveis en totes i cadascuna de les Clíniques Dentals Adeslas.\nFinalment, el nostre compromís amb els nostres pacients i professionals va més enllà. Per això, totes i cadascuna de les nostres 194 clíniques compta amb el segell ‘Protocol Segur Covid-19′, un distintiu que certifica tots els nostres protocols per a assegurar i protegir la relació amb el pacient i als involucrats en les nostres prestacions sanitàries.


Segona sessió Club de lectura\nClub de lectura de l'Olivar Gran\nEl dia 25 de gener vam realitzar la segona sessió del Club de lectura dedicada al llibre El clan de la lloba de Maite Carranza. Vam iniciar la sessió amb la projecció d'un fragment del vídeo “Labruixeria a Catalunya. Misteris amb Sebastià D'Arbó a 8TV" per introduir el tema de l'obra. Tant alumnes com professores vam disfressar-nos d'acord amb la temàtica del llibre i vam preparar una poció màgica amb Coca-cola i Mentos per tal que fos efervescent. Ens hagués agradat poder comptar amb la participació d'una persona de Llers amb qui ens vam posar en contacte, ja que en aquesta població hi ha molta tradició de bruixes; però finalment no va ser possible la seva assistència.\nEn aquesta ocasió va haver-hi poca participació per part de l'alumnat. La causa podria ser que vam haver d'endarrerir l'hora de la sessió i molts dels alumnes no van retornar a l'institut.\nLa sessió es va dur a terme amb un ambient distès i amè, les professores assistent van anar plantejant algunes qüestions sobre la lectura i alhora es van posar en comú diverses anècdotes i històries al voltant de la bruixeria.\nAquesta vegada hem fet una proposta a les alumnes per tal que realitzin una gravació breu donant l'opinió sobre aquest llibre, ja que el mes de maig comptarem amb la participació de l'autora del llibre a la festa de cloenda dels Clubs de lectura de l'Alt Empordà i podríem projectar aquestes gravacions en el decurs de l'acte.\nActivitats complementàries 1a lectura\nCom ja vam anunciar anteriorment la primera lectura és La porta dels tres panys de Sònia Fernández-Vidal i, des de l'organització del Club de lectura, hem preparat un conjunt d'activitats complementàries que sorprendran a tothom. La primera ja s'ha posat en marxa, es tracta de la setmana dels enigmes i ha consistit en penjar cartells per tot el centre on hi ha escrits diferents enigmes (alguns extrets del mateix llibre i d'altres pensats pel professorat). Després d'una setmana penjats, fet que ha desperat la curiositat dels alumnes i ha provocat més d'un comentari al respecte entre passadissos hem procedit a penjar la resposta correcta per tal que els alumnes puguin saber quants enigmes han resolt correctament. A continuació podeu visualitzar algunes fotografies dels cartells penjats. Veient la gran acollida que ha tingut aquesta activitat s'ha iniciat un concurs d'enigmes per a tot l'alumnat del centre que es gestiona a través d\nSessió inaugural Club de lectura\nAquest any com a novetat es farà una sessió inaugural del Club de lectura el dia 20 de setembre per tal d'explicar a tot l'alumnat i professorat assistent en què consisteix el Club i, a més, es presentaran les lectures que farem durant tot el curs. A més de les explicacions pertinents es projectarà un vídeo resum amb les propostes d'aquest curs i entre els assistents es repartirà un piscolabis, així que no us ho podeu perdre!\nTercera lectura del Club\nLa tercera lectura del Club és en castellà i l'obra es titula El bebedor de lágrimas de l'autor Ray Loriga. El repartiment del llibre es va fer el 29 de gener a l'hora del pati i la sessió el 8 de març, dia de la dona treballadora, a les 15h a la biblioteca del centre.\nclub de lectura Olivar Gran


Bernat Joan proposa que ERC es presenti a les pròximes europees en coalició amb CiU i ICV La República\nBernat Joan proposa que ERC es presenti a les pròximes europees en coalició amb CiU i ICV\nL’eurodiputat d’ERC, Bernat Joan, aposta per presentar-se a les pròximes eleccions europees, el 2009, en coalició amb ICV i CiU i els seus referents a Euskadi i Galícia, el PNB i el BNG. “Si no podem aconseguir que Catalunya sigui una circumscripció electoral europea, totes les forces sobiranistes, ecologistes i nacionalistes de les nacions sense estat que hi ha a l’estat espanyol hauríem de confluir i fer alguna cosa potent”, defensa Joan. També ha assegurat que si Catalunya fes un referèndum d’autodeterminació, la Unió Europea faria “una feina dissuasòria” en el cas que Espanya volgués “aplicar la força” i “enviar els tancs” i garantiria que hagués d’escoltar “la veu” i “la decisió” dels catalans.\nL’eurodiputat republicà deixarà la pròxima setmana el seu escó del Parlament Europeu a Mikel Irujo, d’EA, un relleu pactat el 2004. Esquerra, Eusko Alkartasuna i la Chunta Aragonesista van presentar-se plegats a les últimes europees, amb la marca Europa dels Pobles, i ara Joan vol sumar a aquesta coalició ‘el Bloc Nacionalista Gallec, Iniciativa per Catalunya Verds i, ja en un segon pas, més complicat però no infactible, una federació de partits sobiranistes liberals com és Convergència i Unió i el Partit Nacionalista Basc’. ‘Seria interessant pensar en coalicions més amplies de cara a les europees, perquè ens donaria molta força’ davant el bipartidisme PP-PSOE ‘que tan mal ens fa’ en els comicis al Parlament Europeu, explica Joan. Populars i socialistes tenen 49 dels 54 eurodiputats de l’estat espanyol que hi ha a Estrasburg. Galeuscat, la coalició de CiU, el PNB i el BNG, té només dos escons. IU-ICV, dos més. I l’Europa dels Pobles d’ERC, un.\nJoan denuncia que ‘no hi ha cap estat que sigui tan gran com l’espanyol que sigui una sola circumscripció electoral’. ‘Ni França, que és centralista a matar, ho és. I al Regne Unit fan circumscripcions com toca: Escòcia, Gal·les, Irlanda del Nord,…’, reivindica l’europarlamentari eivissenc. ‘És una anomalia que Catalunya no tingui una circumscripció electoral europea pròpia, tindria una gran visibilitat, canviarien els resultats electorals i jugaríem a la mateixa divisió que Espanya, per això quan van passar el ribot a l’Estatut del 30 de setembre va ser el primer que van retallar’, lamenta. Joan explica que ‘és més difícil aconseguir un estat espanyol verdaderament plural’, en què els catalans tinguin circumscripció electoral europea pròpia i la llengua catalana sigui oficial a Brussel·les, ‘que la independència’ de Catalunya. I ho argumenta ‘estadísticament’: ‘Quants estats independents nous s’han format a Europa els últims vint anys? Setze o disset. I quants estats unitaris s’han convertit en federals? Cap. Sobren els comentaris’. ‘Ens enviarien els tancs? La UE faria una feina dissuasòria’\nTot i passar el relleu a Irujo a Estrasburg, Joan mantindrà el seu càrrec de secretari general de l’Aliança Lliure Europea, el grup parlamentari al qual pertany ERC a l’eurocambra, i seguirà com a responsable de política internacional dels republicans. Joan assegura que ‘si un dia una majoria del Parlament decideix plantejar i portar a terme un referèndum d’autodeterminació’, per exemple si el Tribunal Constitucional tombés o rebaixés l’Estatut, la Unió Europea faria ‘una feina dissuasòria’ en el cas que Espanya volgués ‘aplicar la força’ i garantiria que hagués d’escoltar ‘la veu de la gent i la decisió que es prengui i trobar un sortida a partir d’aquí’. ‘Ens enviarien els tancs? Em costa molt pensar que el que realment atemoria la societat catalana a principis de la transició, al voltant del 23-F, sigui avui una amenaça real’, defensa Joan. ‘La Unió Europea fa una feina dissuasòria molt interessant’ en aquells ‘llocs on la democràcia no està gaire ben assentada’, com en el cas dels ‘referèndums de Montenegro i de Kosovo’, apunta. ‘La UE està activament dins la comunitat internacional, dient: Atenció si aquest poble decideix aquest futur per si mateix, vostès, estat de Sèrbia, per exemple, no se’ls acudís fer res, es una decisió seva’, explica el fins ara eurodiputat d’ERC, en una entrevista a l’Agència Catalana de Notícies.


Robert Cortell BLOC-QUEIG: LA METAMORFOSI DEL METALL\n“Allò que pot semblar una bona acció pot ser només una aparença”\nSalvador Pous i Vallés era un important exportador citrícola de la Ribera del Xúquer, que havia fet molts diners especulant amb els preus de les taronges. Aquests guanys li havien permés d’eixamplar el seu patrimoni amb nombroses finques agrícoles i urbanes.\nPer evitar-se sorpreses desagradables amb la inspecció fiscal, s’amagava a casa tots els diners que aconseguia alliberar de la penosa obligació de declarar a la hisenda pública. Així va arribar a amuntonar, a la seua caixa de cabals encastada en una paret del celler, prop de quaranta milions de pessetes.\nPer moltes coses que haguera de fer, no s’estava mai d’acudir als matins a la seua missa diària. Sols després de combregar se sentia amb esma d’afrontar les cabòries del nou dia, convençut que cada colp era més creditor a obtenir la gràcia del cel.\nEl cel era per a ell un immens magatzem on milers d’àngels netejaven, triaven i embalaven de franc les taronges. Quina felicitat més gran era aquella! No haver de pagar jornals, cotitzar a la seguretat social, ni negociar amb els sindicats!\nGràcies a la seua pregona espiritualitat, i no sense grans sacrificis, Salvador Pous havia pogut defendre’s prou bé, al llarg de la seua vida, de les temptacions del món, del dimoni i de la carn. Això no obstant, a mesura que s’aviava cap a l’edat provecta, li rondinava pel cap una idea que no gosava de contar a ningú, per si fóra mal interpretada com un incipient pecat de supèrbia: volia perpetuar d’alguna manera la seua memòria en aquest món, i a aquest efecte desitjava que una important fundació del seu poble, dependent de l’església i dedicada a obres benèfiques, l’anomenada Casa de Caritat de Nostra Senyora dels Desemparats, canviara el seu nom pel de Casa de Caritat del Senyor Salvador Pous i Vallés; al cap i a la fi ell era el seu benefactor més important. Però mai no trobava el moment oportú d’iniciar els contactes escaients; el retreia la por de fer el ridícul, que la seua proposta tan innocent rebera com a resposta un no desagraït o l’exigència d’unes contrapartides econòmiques desaforades.\nPotser mai no s’hauria decidit a fer res per assolir el seu propòsit, però de vegades un fet inesperat desencadena un reguitzell de nous fets que acaben canviant-ho tot.\nUna nit, en tornar a casa, va trobar la porta del celler oberta i la seua benvolguda caixa de cabals forçada, buida de diners. La primera cosa que va acudir a la seua ment fou queixar-se al ser suprem: “Que mala vida ens dones als rics, Déu meu! Bé està que ens poses difícil l’entrada al cel, encara que jo sempre he pensat que la història del camell te la vas inventar per despistar els pobres, però que ens pertoque a nosaltres patir tots els robatoris no em sembla just”.\nDesprés va pensar que la millor cosa que podia fer era estar-se callat, perquè els diners eren negres com el carbó, i si denunciava el robatori corria el perill de posar la policia en la pista dels seus mancaments fiscals.\nEls diners robats, per la seua banda, iniciaren un camí no exempt de dificultats i dissorts. El lladre, en ensopegar amb una parella de policies municipals que aguaitava en una cantonada, va pensar que la millor cosa que podia fer era abocar el cos del delicte en un contenidor del fem, i tornar a per ell quan escampara el perill. Que lluny estava d’endevinar el que tot seguit anava a passar!\nEn efecte, al contenidor s’aixoplugaven dos captaires molt coneguts al poble. No cal dir quina cara van posar en guaitar el contingut de la bossa que miraculosament els havia vingut com caiguda del cel: quaranta milions de pessetes tirats al fem!\nDe primeres, restaren immobilitzats pel desconcert, és a dir, mirant-se entre si bocabadats; després es va apoderar d’ells una sensació d’alegria folla, que es va manifestar en forma de rialles histèriques, crits i bots eixordadors dintre el contenidor; tot seguit passaren a una situació transitòria de prudent silenci i malfiança vers un possible enemic exterior; i a la fi va dominar-los un fort sentiment de mútua malvolença i rancúnia, que els empenyia a negar el dret de l’altre sobre el trobament. Tot això va passar en pocs minuts, els suficients perquè s’agarraren l’un a l’altre del coll fins a escanyar-se. Durant la brega, la bossa amb els diners va eixir disparada del contenidor vers el carrer, i va quedar enganxada a la reixa d’una casa, a l’espera d’un nou propietari.\nEn efecte, la roda fatal va continuar, perquè de continent va passar per allí una dona que vivia amb prou feines, maltractada pel marit, i que desitjava per damunt de tot fer-se fonedissa amb la companyia del seu fillet de tres anys, anomenat Tonet.\nTot just va fer la troballa, es va adonar que era arribat el moment d’executar el pla que tantes voltes havia somiat, i se’n va anar a la pensió on vivia, rabent, a fi d’arreplegar el seu fill i les coses més necessàries abans de fugir del poble, ben lluny, on no els poguera trobar mai el bàrbar del seu marit.\nI així ho va fer. En arribar a la pensió, primer de res va amagar els diners sota el matalaf del llit, per tenir-los en lloc segur mentre preparava el lleuger equipatge, però la mala fortuna no va deixar tranquil·la, tampoc en aquesta ocasió, la pobra dona. Quan ja estava a punt d’eixir de la pensió, amb Tonet agafat de la mà, la va sorprendre el seu espòs, el qual –en olorar-se les intencions de la dona– es va transformar en una màquina de pegar tota classe de colps, punyades i potades. Mentre el xiquet plorava desesperat i els altres hostes de la pensió cridaven la policia, perquè posara fi a aquell escàndol, fou tal la pallissa que el brètol aquell va propinar a la infeliç senyora, que el seu cos no va poder resistir cap colp més, i es va quedar erta enmig un toll de sang. El parricida va fugir, sense preocupar-se per la sort del seu fill.\nLa policia es va fer càrrec del xiquet, amb la intenció de lliurar-lo a un establiment d’acollida de menors, on romandria fins que l’adoptara alguna família. L’assassí fou detingut als deu dies de fer-se escàpol, i els diners, que la pobra dona va amagar sota el matalaf, van ser descoberts per la mestressa de la pensió.\nQue bé li vindrien els quaranta milions a la mestressa! Feia un any que estava apercebuda per l’ajuntament de clausurar-li la pensió per falta de salubritat. Sabia que fent un bon donatiu al partit governant se solucionava el problema, tal com li havia assegurat un cosí seu que era funcionari municipal, però –a falta de diners– encara no havia lliurat cap quantitat. Ara sí que podria actuar!\nEl cosí va aconsellar la màxima discreció. En assabentar-se de la important quantitat de diners que s’havia trobat la seua parenta, es va oferir, fent-se el desinteressat, a col·locar-li’ls en lloc segur: “Destinarem cinc milions a callar algunes boques i paralitzar alguns expedients, i la resta si vols jo m’encarregaré d’administrar-te-la. No et convé tenir ací tants diners, te’ls podrien robar!”, li advertí el molt bandarra. I així va ser com els quaranta milions passaren a mans del cosí, que va decidir pel seu compte lliurar al partit en el poder tots els quaranta milions de pessetes, a canvi d’un important ascens en l’escala funcionarial que, a la llarga, li proporcionaria encara una major rendibilitat, lliure de tot risc. La cosina, quan es va assabentar de la mala acció del cosí, es va morir d’un infart. Les seues últimes paraules foren: “Que imbècil sóc!”.\nEl capitost del partit governant, en veure’s els diners a la butxaca, va aprofitar l’avinentesa i els destinà a cobrir algunes necessitats personals. Al cap i a la fi eren ja molts els favors que havia fet al partit, bé estava, doncs, que aquest li’n tornara algun.\nNo endevineu el que va fer el molt bord? Com que el món és més menut que un mocador, va tenir l’ocurrència de comprar la finca de tarongers que posseïa a Cullera el nostre vell conegut Salvador Pous, que no valia ni cinc milions de pessetes, però el seu propietari l’havia revalorada a força d’escampar per tot arreu que en valia quaranta, donades les seues extraordinàries possibilitats d’acollir una urbanització de luxe.\nPer fi el bo de Salvador Pous i Vallés va respirar tranquil. No sols havia recuperat els diners, sinó que els havia blanquejat, en fer-se l’operació de venda dels terrenys dintre la més estricta legalitat, tret que el polític corrupte no va figurar a l’escriptura com a comprador, sinó una persona de confiança que li feia de testaferro.\nSalvador Pous va saber de seguida el que calia fer:\n“Ara sí que és la meua! Parlaré amb l’arxiprest que presideix la Casa de Caritat, i li diré que estic disposat a fer una donació de quaranta milions de pessetes a la fundació. Estic convençut que, en sentir aquestes paraules, de manera espontània em proposarà d’acceptar que la Casa de Caritat porte el meu nom. Jo faré com que refuse, i després que m’insistisca consentiré, com qui fa un sacrifici”.\nTot va eixir tal com Salvador Pous havia previst, tret que la fundació –per guardar el respecte degut a la Nostra Senyora dels Desemparats– va mantenir la seua denominació inicial, afegint entre parèntesi el nom i cognoms del seu il·lustre benefactor. Així, va passar a anomenar-se: “Casa de Caritat de Nostra Senyora dels Desemparats (i del Senyor Salvador Pous i Vallés)”. Tots els impresos de la fundació es van adaptar a aquest nom.\nEl dia que Salvador Pous va fer, en acte solemne, el lliurament dels quaranta milions de pessetes a la “seua” fundació, l’emoció no el va deixar quasi parlar; amb prou feines va poder dir que tot el que es fera pels pobres era poc, car els Evangelis obliguen a ajudar el necessitat. El bisbe estava present, així com les primeres autoritats locals. Per tal de donar més autenticitat a l’acte, va ser un dels orfes acollits a la Casa de Caritat el que fou designat per rebre, en nom de la institució, el maletí amb els diners. Curiosament –ja veus, una altra coincidència!–, l’orfe que es va adreçar cap a Salvador Pous a rebre els quaranta milions de pessetes era Tonet, el fill de la senyora que van matar a la pensió.\nLa crònica s’acaba en el mateix moment que, innocentment, per ell i pels altres orfes, el xiquet avançava cap a Salvador Pous amb el braç estés i el puny clos.


‘Per Carnaval No tot s’hi Val!’ arriba als estudiants de Roses ·\nInici Actualitat ‘Per Carnaval No tot s’hi Val!’ arriba als estudiants de Roses\n‘Per Carnaval No tot s’hi Val!’ arriba als estudiants de Roses\nDiferents moments de la primera sessió de la campanya ‘Per Carnaval No tot s’hi Val!’ dirigida als joves estudiants de Roses\nHa estat una primera sessió d’aquesta campanya, que enguany té un missatge més directe ‘No tot s’hi val!’. I és que no tot s’hi val ja sigui al Carnaval o en qualsevol altre aspecte de les nostres vides.\nUna primera sessió que no s’han volgut perdre els representats de la institució que la va impulsar, l’Ajuntament de Roses a través de l’Àrea de Joventut. Així, l’alcaldessa Montse Mindan, acompanyada de la regidora de Joventut, Anna Jorquera i el regidor de Benestar Social, Marc Danés s’han personat al CAR Jove per veure ‘in situ’ com dinamitzador juvenil, Jordi Abadal, i la monitora de lleure, Rosa Cruzado, domaven, a través d’un joc, la visió d’un vídeo i una xerrada informativa, pautes i consells per aconseguir que els joves gaudeixin d’un magnífic Carnaval.\nI és que l’objectiu “és això, que siguin responsables i que sàpiguen, ja sigui durant el Carnaval o no, que les decisions que prenguin poden tenir conseqüències negatives tant per ells com per les persones que els envolten”.\nAixí, al llarg d’aquest matí, 20 de febrer, prop de 200 alumnes de l’Institut Cap Norfeu de Roses, concretament de 3r i 4t curs, han visitat el CAR Jove per participar en les primeres sessions de la campanya de salut ‘Per Carnaval No tot s’hi Val!’ d’enguany. I com esmentàvem més a munt, un joc, una mostra fotogràfica, la projecció d’audiovisuals i una xerrada informativa han composat el nucli d’activitats en els que els joves han participat per conscienciar-los dels perills per a la salut d’abusar de l’alcohol o consumir substàncies estupefaents.


L’Ajuntament instal·la ressalts per evitar l’excés de velocitat - Ajuntament Roda de Berà\nL’Ajuntament instal·la ressalts per evitar l’excés de velocitat\nLa regidoria d’Urbanisme de l’Ajuntament de Roda de Berà, encapçalada per Manel González, ha instal·lat una sèrie de ressalts a l’avinguda de l’Avenc i a l’avinguda del Sol.\nLa mesura s’ha pres a partir de la petició d’alguns veïns de les zones afectades, que havien comunicat que els vehicles hi passaven a una velocitat excessiva, i cal recordar que la velocitat permesa per circular en aquesta via és de 40 quilòmetres per hora.\nArran d’aquesta sol·licitud, es van realitzar diferents mesuraments de velocitat i, un cop obtingudes les dades, la Policia Local va aconsellar la instal·lació dels ressalts. De moment, se n’han instal·lat 4 a l’avinguda del Sol i 1 a l’avinguda de l’Avenc. No obstant això, hi ha previsió d’instal·lar-ne de nous en aquells trams o vies on sigui necessari.\nEls ressalts instal·lats són de llarga durabilitat, no causen molèsties sonores als veïns i, alhora, són respectuosos amb els vehicles. L’objectiu de la mesura és reduir l’excés de velocitat en vies urbanes i augmentar la seguretat de vianants i conductors.


Música – Compromís per Carlet\nAlginet commemora el 9 d’octubre amb un concert demà divendres\nDemà divendres 5 d’octubre Alginet commemora la diada, T’ho vas perdre? -Aspencat -SVA-TERS -Senior i el Cor Brutal -Mi Sostingut\nGran èxit en el concert de “Cara o Creu”\n[slideshow] Un gran nombre de joves va assitir al concert del grup “Cara o Creu” organitzat pel Bloc Jove a l’Avinguda del Sud de Carlet, on van poder gaudir de les cançons del grup riberenc. El cantant Bernat Esparza i la resta de músics van fer realitat una nit de música en valencià a la […]\nActuació del grup “Cara o Creu”, organitzada pel Bloc Jove de Carlet\nDivendres 16 de març, el grup Cara o Creu actuarà a Carlet, en un concert organitzat pel Bloc Jove de la nostra ciutat. L’actuació tindrà lloc a l’Avinguda del Sud, davant de la seu de Compromís, a partir de les 11 de la nit. El grup Cara o Creu està format per 9 músics jóvens […]


Institut de Ciències Biomimètiques | L'institut\nL’Institut de Ciències Biomimètiques promou una visió de la natura com a guia i mentora per a la construcció d’un futur basat en el progrés sostenible, sustentat en tres principis bàsics:\nTreballar per la millora de la qualitat de vida de les persones amb respecte pels altres éssers vius.\nPromoure una nova generació de recerca des de la natura.\nFacilitar i acreditar la ideació, disseny i desenvolupament de solucions d’inspiració biomimètica.\nLa inspiració biomimètica en processos creatius i projectes d’innovació, a més d’aportar un clar valor afegit, posa de manifest el compromís d’empreses i entitats per la sostenibilitat incorporant a les seves accions una perspectiva que té en compte les complexes interrelacions que es donen entre els ecosistemes naturals, econòmics i socials.\nL’Institut vetlla, en aquest sentit, per la qualitat i coherència d’aquests projectes, aportant assessorament a productes, desenvolupaments i projectes d’investigació que compleixen amb aquests criteris.\nEls principis de governança que inspiren l’Institut fan visible un model bioinspirat, basat en el manteniment de l’harmonia d’un sistema en què el tot i les parts mantenen un alt nivell d’interdependència. Els seus valors, en conseqüència, es corresponen amb aquest model:\nSer conscients que, essencialment, som natura\nGenerar vincles consistents entre els ecosistemes\nRespectar els equilibris naturals en les nostres activitats\nPlena apertura en les nostres activitats i relacions


No totes les crítiques fan el joc a la dreta\nMiguel Ángel Domingo · Comissió Executiva d'Esquerra Revolucionària\nEl Govern del PSOE-UP i la crisi sanitària\nDes del començament de la pandèmia del Covid-19 el Govern de PSOE i Unides Podem ha deixat clares les seves prioritats. Tot i embolicar-se en una fraseologia d'esquerres -el "govern de la gent", “l’escut social", etc.-, no pot amagar que ha cedit a les exigències fonamentals de la banca i les grans empreses, acceptant respectuosament els límits del règim capitalista.\nPer a defensar la seva gestió, el Govern central, els mitjans afins, tertulians, experts..., han fet pinya al voltant de diversos mantres, que podríem resumir en tres: "ningú s'esperava això", "tenim la millor sanitat de el món" i, davant qualsevol crítica, "cal anar amb compte amb fer el joc a la dreta".\nEn primer lloc cal dir que és fals que aquesta pandèmia fos quelcom inesperat. Els governs saben que des de fa anys els especialistes en epidèmies porten avisant d’això a tot el món després dels diferents brots com la SARS, MERS i altres virus. Les serioses advertències del que podria passar si no es prenien mesures preventives, incloent millorar les condicions de vida de la població i enfortir la sanitat pública, van caure en sac foradat. L'escenari que van projectar per a una possible pandèmia va resultar ser gairebé exacte a com s'ha desenvolupat a la realitat.\nEl ministre Pedro Duque reconeixia el 23 d'abril que no s'havia previst cap tipus de pla per fer front a la catàstrofe actual.\nUna gestió desastrosa\nA l'Estat espanyol la falta de previsió i la manca de mitjans han marcat l'actuació davant de la irrupció de la pandèmia.\nA l'inici de la crisi, els dirigents del PSOE i Unides Podem es consolaven repetint que "tenim la millor sanitat de el món". Una afirmació que ja havia estat negada per la realitat de les retallades i la privatització abans de l'arribada del Covid-19. Però el que hem viscut aquestes setmanes ha estat colpidor.\nPer començar, la manca clamorosa de test ha facilitat el contagi i l'absència de mesures efectives de quarantena, de manera que les xifres oficials de morts i malalts disten molt de ser realistes i han estat qüestionades per nombrosos professionals sanitaris, viròlegs, funeràries, registres de defunció i portals d'informació com Maldito Dato, gens sospitós d'estendre les mentides de l'extrema dreta. Això ja és un indicatiu que amagar, dissimular i no dir la veritat ha estat un mètode que el govern ha emprat de manera abusiva amb l'objectiu de tapar la falta de mitjans materials, el desbordament de la sanitat pública i la dimensió de la catàstrofe.\nL'escandalosa manca d'EPIs, -màscares, bates, guants, etc.- i el nombre dramàticament insuficient d'instal·lacions, llits, UCI... ha provocat que hagi estat impossible portar a la pràctica les mesures de contenció bàsiques per controlar l'expansió de virus en els hospitals. Això és el que explica que la xifra de sanitaris contagiats a l'Estat espanyol superi els 35.000, un 20% del total -als quals caldria sumar els milers treballadors contagiats en residències. L’Estat espanyol és el primer país del món en aquest rànquing macabre.\nAquesta absoluta irresponsabilitat es pot intentar camuflar de moltes maneres. Però un Govern d'esquerres ha de reconèixer honestament els errors i, el més important, esmenar-los ràpidament. Res d'això ha succeït. Els tests segueixen sense generalitzar-se i els sanitaris clamen per la falta de protecció setmanes després de l'esclat de l'emergència.\nEl Govern estatal tampoc ha dut a terme altres mesures que podrien haver contingut l'hecatombe. No ha intervingut la sanitat privada ni les residències de gent gran, transformades per les retallades i les privatitzacions en escorxadors. Desenes de milers de persones grans han estat abandonades a la seva sort. Per descomptat, la responsabilitat de la dreta en aquest assumpte és de primer ordre.\nEl PP de la Comunitat de Madrid és responsable de convertir la regió en la zona zero de la pandèmia: dels 8.105 morts fins al 29 d'abril, al voltant del 73% vivia en una residència. Aquestes són les conseqüències d'haver convertit un servei social essencial, com és la cura de la gent gran, en un fabulós negoci lliurat als fons d'inversió i a les famílies més il·lustres de l'oligarquia econòmica.\nSí, la dreta que ha pres les mesures més importants per privatitzar el sector i ara està abocant llàgrimes de cocodril pels morts en aquestes residències, només pot produir-nos la major de les repugnàncies. Però això no pot amagar que el PSOE també ha participat activament de la política neoliberal, que en moltes comunitats que governa les retallades sanitàries i la privatització de les residències de gent gran ha estat la norma.\nEs podrien haver tret conclusions radicals del que ha passat, però el Govern del PSOE-UP no ha pres cap mesura per medicalitzar aquestes instal·lacions i nacionalitzar-les, i que aquest servei passi a ser de titularitat i gestió pública en exclusiva.\nEl 19 de març Pablo Iglesias va assumir la "coordinació dels serveis socials", el que inclou les residències de gent gran. Sis setmanes després, el seu ministeri encara no és capaç d'oferir tan sols una xifra contrastada dels morts en elles, la situació gairebé no ha variat: segueixen sense realitzar-se test, continuen sense EPI per al personal i amb percentatges inacceptables de plantilles contagiades o en quarantena. La investigació que ha obert la Fiscalia afecta 86 residències, 86 de més de 5.000 centres a tot l'Estat. Això no evitarà que quan es produeixi el desconfinament, l'olla podrida es destapi i esquitxi totes les administracions implicades.\nEn aquestes setmanes hem tingut una altra amarga lliçó del funcionament del capitalisme. S'han succeït notícies aberrants, com que el Govern ha invertit "116 milions d'euros en tres contractes amb el proveïdor de les màscares defectuoses", que "el Govern va pagar per avançat 2,1 milions per màscares defectuoses" o que "Sanitat adjudica a una firma sense empleats un contracte de 4,2 milions". Aquests titulars han aparegut en mitjans com El País, Público o eldiario.es, que no es dediquen a escampar les falses alarmes de Vox sinó tot el contrari.\nEnmig d'una guerra per adquirir material sanitari, el Govern tramita seves compres a través de comissionistes i estafadors. A això cal afegir els costos de milions d'euros en transport que es duen empreses com Globalia i DSV. Aquest espectacle obscè es desenvolupa davant dels nostres ulls mentre es rebutja nacionalitzar cap empresa espanyola, i n'hi ha moltes, que disposen de l'aparell productiu i la tecnologia per fabricar i transportar els nombrosos subministraments que es necessiten en una catàstrofe sanitària com la que patim. Els beneficis empresarials estan per sobre de la vida de la població i, encara que es pretengui aparentar el contrari, aquesta màxima capitalista també és observada pel Govern de coalició.\nLa repressió sempre, sempre, afavoreix la dreta\nDes del minut un va quedar clar el paper destacat que atorgava aquest Govern a la policia i a l'exèrcit en la gestió de la crisi. Com si d'una pseudojunta militar es tractés, el comitè de seguiment ha estat replet d'uniformats. Però el més significatiu ha estat el clima d'Estat policial generat en sis setmanes de confinament: s'ha tret als soldats a patrullar carrers mig buits i s'han imposat 750.000 multes utilitzant la Llei Mordassa, que suposen la mateixa quantitat que totes les imposades des que es promulgar aquesta llei en 2015, una barra lliure d'arbitrarietat policial servida pel mateix Govern que en el seu dia va prometre derogar-la.\nAquest gir repressiu va quedar perfectament exposat quan el general de la Guàrdia Civil, José Manuel Santiago, va assegurar el 19 d'abril que estan treballant per "evitar l'estrès social que produeixen les falses alarmes i minimitzar el clima contrari a la gestió de la crisi per part del Govern". Dies abans havia enviat una instrucció al respecte a totes les comandàncies. Que el ministre de l'Interior Grande-Marlaska sortís ràpidament en la seva defensa al·legant un lapsus no ens estranya. El que és escandalós és que Unides Podem tanqués files amb el general i amb el ministre.\nQuè té a veure tot això amb una política d'esquerres? Com demostra l'experiència, qualsevol legislació que retalli drets democràtics, sindicals o que obri la porta a la censura serà utilitzada contra les mobilitzacions dels joves i els treballadors.\nQui fa veritablement el joc a la dreta?\nTot el que hem escrit fins ara no és cap exercici de demagògia ni d’infantilisme esquerrà. Es poden cometre errors, ningú està fora d’aquest perill, però el que hem viscut en aquestes sis setmanes no són "errors", és renunciar a la pràctica a una política realment d'esquerres. Els 100.000 milions de rescat públic a l'Ibex35 i la gran banca no és cap invenció, és el que ha aprovat el Govern. Exactament igual que els fets esmentats anteriorment.\nAixò és precisament el que està donant munició a la dreta. Sí, quan el PP i Vox propaguen falses alarmes i fake news, i utilitzen la demagògia reaccionària per excitar la seva base social, estan complint el seu paper.\nAra bé, qualificar a aquells que exigim una política que trenqui amb els capitalistes i respongui a les necessitats de la població colpejada, de les famílies treballadores i el jovent, com "provocadors que fem el joc a la dreta", és una infàmia. És el mateix discurs utilitzat pels reformistes durant la Revolució espanyola en els anys 30, en la Transició o, més a prop en el temps, quan s'acusa el poble català de "provocar el feixisme" per protagonitzar manifestacions massives a favor de la república.\nHi ha una pregunta molt concreta que haurien de fer-se els diputats i diputades d'UP: què hauria passat si a la Moncloa estigués Pablo Casado al capdavant del Govern i presentés una gestió semblant en els aspectes que hem esmentat? No hi ha dubte que la denúncia i la mobilització de tota l'esquerra haurien estat contundents.\nSiguem clars. El PSOE està complint decididament les seves tasques d'Estat, al dictat de la patronal i els grans poders fàctics, com porta fent dècades. Però què han fet els ministres i ministres, diputades i diputats d'UP? Acceptar tot el que els ha posat sobre la taula el PSOE. Han retorçat el seu llenguatge per afirmar que es prohibeixen els acomiadaments quan no és veritat, o que la sanitat no s'ha col·lapsat quan és evident que ha superat tots els límits i només s'ha mantingut per la tasca decidida i valenta dels seus treballadors. I per desviar l'atenció de les seves polítiques, parlen dia rere dia sobre la "unitat nacional". Unitat amb els mateixos als quals acuseu tot el dia de manipular i propagar falses alarmes? Quina classe de burla és aquesta?\nAquesta posició dels dirigents d'UP, i de les cúpules sindicals tan decidides a signar un nou pacte social, només condueix a la paràlisi del moviment obrer, al desconcert, a la desmobilització. Qui ha creat les condicions perquè la dreta estigui agitant "per la llibertat d'expressió" o per les mentides pel que fa a les xifres de morts? Els mateixos que, tot i la retòrica, rendeixen tribut amb la seva política a Amancio Ortega, Ana Patricia Botín, i pretenen salvar els mobles del règim del 78 en lloc d’enviar-lo al museu de la història.\nCom en altres situacions excepcionals, només confiant en les nostres forces, les de la classe obrera, el jovent, els oprimits..., podrem enfrontar la burgesia i evitar convertir-nos en els pagans de la seva crisi. Només el poble salva el poble.


“Els talaiots s’empraren per fer enterraments celestials, un ritual xocant” - CENT PER CENT\n“Els talaiots s’empraren per fer enterraments celestials, un ritual xocant”\nFrancesc Grimalt (Establiments, 1972) és enginyer i el gerent de la SAM. Conversam amb ell sobre la seva investigació Sobre els talaiots, que ha estat la guanyadora del Premi Ciutat de Manacor d’Assaig Antoni M. Alcover d’enguany.\nEts enginyer però has escrit un assaig sobre els talaiots. D’on surt aquest interès? De què va l’obra?\nÉs una recerca sobre la funció dels talaiots, un monument emblemàtic i principal de la prehistòria de Mallorca que està envoltat en un núvol de misteri. Això els fa irresistibles. El treball ve fet a partir de la meva experiència professional construint infraestructures. És a dir, que he treballat a partir del meu coneixement del territori per fer una reconstrucció del que era el territori prehistòric en l’època en la qual es construïren els talaiots i a partir d’aquí tenir una base ferma per poder determinar quina havia estat la seva funció.\nLa postura que defensa l’assaig és que es tracta d’un monument funerari.\nSí. L’abundant bibliografia sobre els talaiots ha arribat a apuntar fins a un centenar d’hipòtesis diferents per explicar per què es van construir els talaiots. Una de les propostes més recurrents i principals és que eren monuments funeraris però aquesta teoria tenia dos problemes principals. D’una banda, la falta de troballes de restes de cossos en els talaiots i l’altre és el difícil encaix territorial perquè una part molt important apareixen dins poblats prehistòrics. Abordar el problema des d’un punt de vista territorial ens ha permès encarar la qüestió d’una manera més estructurada i ferma. La proposta que faig defensa que els talaiots no s’empraren per fer enterraments ni cremacions sinó que s’empraren per fer enterraments celestials, un ritual xocant, que consistia en esquarterar els cossos per després oferir-los als voltors. Es tracta d’un ritual que avui en dia és bastant famós perquè encara es fa al Tibet, on és una atracció turística. En aquest sentit crec que és important remarcar l’evolució que fa la societat quant a rituals funeraris. Per exemple, fa 20 anys no es pensava que actualment la cremació seria un ritual que superaria els enterraments.\nCom es relaciona tota aquesta investigació amb les rondalles?\nAquest tipus de ritual funerari només deixa un tipus de resta tangible, que són els cabells. Aquests es guardaven dins uns petits cilindres, de pell o de fusta i eren l’únic record tangible del difunt. Això em va dur a lligar les evidències arqueològiques amb el testimoni de les rondalles, enteses com una pervivència dels rituals de l’edat de Bronze i que ha estat una part molt important del treball. A les rondalles, apareixen de forma recurrent uns dimoniets que es guarden dins d’un petit estoig, similar al que s’ha descobert en l’arqueologia a Mallorca. És a dir, aquests canonets on es conservaven els cabells es poden lligar amb el contingut de les rondalles.\nQuina metodologia has empleat per aquesta investigació? Quant de temps hi has invertit?\nHe estat al voltant de 10 anys investigant. Em va parèixer interessant fer un treball de camp i vaig seleccionar una zona representativa de Mallorca que en aquest cas va ser l’àrea entorn de Manacor compresa dins la conca del torrent de na Borges. Això inclou la major part del terme municipal de Manacor, part de Porreres, de Felanitx, de Vilafranca i alguns pobles més i que representen un 10% dels territoris de l’illa. El que he fet ha estat reconstruir l’estructura dels poblats d’aquell moment. D’una banda, he fet el treball de camp però també he treballat en la revisió de la bibliografia sobre la qüestió que és molt abundant i interessant.\nUn plànol extret de l’assaig sobre els poblats del torrent de Manacor, on es marquen, amb cercles els camps de cultiu.\nI què has trobat amb aquest treball?\nLa proposta que faig és que els poblats s’estructuraven entorn d’un punt amb aigua, on hi havia els horts del poblat on cultivaven els aliments que necessitaven per subsistir. És una pauta molt recurrent, situar-los en els entreforcs de torrents on la dinàmica geològica històrica creava petits aiguamolls amb terra fèrtil. Devora d’aquests petits aiguamolls, se situaven els primers poblats de l’era del Bronze i en els turons propers se situaven els recintes funeraris, voltant el poblat amb una primera corona. Més enllà, dins de la garriga hi havia una segona corona amb els monuments que formaven els límits del territori dels poblats.\nI això com es relaciona amb els talaiots?\nA partir d’aquest esquema, veiem que en un moment donat la gent va passar a viure en els punts que originalment havien estat les àrees funeràries i això crea un trasbals en l’equilibri territorial. Aquest fet és el que complica el fet d’esbrinar quina funció tenien els talaiots.\nHi ha una voluntat crítica en la teva investigació?\nCom he explicat, hi havia dos problemes principals per entendre la veritable funció dels talaiots. D’una banda, el trasbals territorial que va suposar el desplaçament dels poblats i d’altra, el fet que el ritual funerari que celebraven no deixa restes excavables arqueològicament. Aquesta doble dificultat ha provocat que, tal vegada, els estudis acadèmics sobre la prehistòria no hagin pogut determinar la funció del monument. Per això, una part important del treball ha estat corregir i matissar moltes hipòtesis emeses. Moltes vegades, en referència als talaiots, s’han fet fer afirmacions genèriques com per exemple que els talaiots tenien una funció social o comunitària o un que tenien un aspecte territorial, sense afinar en la funció real.\nCreus s’ha evolucionat pel que fa a la consciència de la preservació d’aquest patrimoni?\nIndubtablement, a mesura que vagi progressant el coneixement de la prehistòria, hi haurà una posada en valor dels monuments i una sensibilització creixent de la societat.\nCom et sents després d’haver rebut aquest premi?\nEstic absolutament encantat però també ho pas una mica malament a l’hora del reconeixement públic i les enhorabones. Sigui com sigui, estic encantat d’haver guanyat aquest premi i de què es publiqui aquest estudi perquè m’he divertit molt fent-lo.\nprevious post: Ràfia per fer aferrar la identitat\nnext post: Enfront de l’adversari: empoderament personal


La nova teoria sobre el coronavirus que alguns experts rebutgen\nEls experts veuen possible que el coronavirus desapareixi abans de trobar una vacuna\nKarol Sikora, exdirector de l'OMS, pensa que ningú sap què passarà i apunta que és possible que el virus s'acabi cremant naturalment\nper Miguel Cuartas 19/05/2020 15:15h\nLa teoria de Karol Sikora ha despertat una allau de crítiques | Catalunya Diari\n«Hi ha una possibilitat real que el virus es cremi naturalment abans que es descobreixi una vacuna», ha declarat aquest dissabte 16 de maig l'oncòleg Karol Sikora, exdirector del programa de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per al càncer, en el seu perfil de Twitter. El metge asiàtic té una teoria respecte a l'evolució que prendrà el coronavirus a partir d'ara.\nSikora va assegurar que la desaparició de la Covid-19 és un «escenari factible» i va apuntar que és vital seguir guardant les distàncies i esperar que les xifres segueixin sent positives. L'oncòleg va confessar que ningú sap realment què passarà i ell no vol vaticinar el futur sobre el coronavirus, encara que creu que «en una situació desconeguda és una possibilitat».\n«Veiem un patró similar a tot arreu, sospito que tenim més immunitat de l'estimada», va tuitar el metge i exdirector de l'OMS. «Hem de seguir alentint el virus, però podria estar desapareixent per si mateix», va opinar Karol Sikora sobre el coronavirus.\nWe need to keep slowing the virus, but it could be petering out by itself. — Professor Karol Sikora (@ProfKarolSikora) May 16, 2020\nSikora rep crítiques per la seva teoria\nDesprés d'aquests missatges de Karol Sikora, alguns dels seus seguidors van qüestionar el seu punt de vista sobre la Covid-19. Alguns van opinar que no té cap fonament i van sol·licitar que comparteixi el seu estudi sobre el tema o algunes evidències que recolzin l'escenari que va exposar en el seu compte de Twitter.\n«És només una possible tesi. Si us plau, provi-ho amb els seus propis fills i no els meus», va criticar un dels usuaris. «Per favor, no prenguin les seves paraules com un evangeli. Que proporcioni les proves per a aquesta suposició i si no, és millor atenir-se als fets. Res de falses esperances», va afirmar un altre usuari que estava en desacord amb l'exdirector de l'OMS, Karol Sikora.\nEl Govern insisteix: El dia en què Barcelona hauria de passar a la fase 1\nUrgent: Multes de 100 euros depèn de com portis la mascareta al cotxe


Mesures contra la COVID-19 - URC\nLa situació epidemiològica als municipis de Barcelona, Viladecans, el Prat de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Boi de Llobregat, Cornellà, Sant Just Desvern, Esplugues de Llobregat, l'Hospitalet de Llobregat, Montcada i Reixac, Santa Coloma de Gramenet, Sant Adrià de Besòs i Badalona obliga a adoptar mesures especials de contenció de l'activitat laboral i social i en matèria de salut pública per frenar la transmissió del virus de la COVID-19 i protegir la salut de la població d'aquests àmbits territorials i també de la resta del territori de Catalunya.\nL'article 55 k) de la Llei 18/2009, de 22 d'octubre, de Salut Pública, en la seva redacció donada pel Decret Llei 27/2020, de 13 de juliol, publicat en el DOGC n. 8176 de data 14 de juliol de 2020, disposa que en situacions de pandèmia declarades per les autoritats competents, les autoritats sanitàries poden adoptar mesures de limitació a l'activitat, el desplaçament de les persones i la prestació de serveis en determinats àmbits territorials previstes en l'annex 3, d'acord amb el que disposa l'article 55 bis.\nEn data 17 de juliol de 2020, el Director de l'Agència de Salut Pública de Catalunya ha emès l'informe preceptiu justificatiu de l'adopció de les mesures urgents per fer front al risc de brots de la COVID-19. Aquest informe preveu els aspectes assistencials a proposta del Servei Català de la Salut i els aspectes epidemiològics i de salut pública, a proposta de la mateixa Agència, i acredita la situació actual de risc de contagi, la situació de control de la pandèmia, la suficiència de les mesures, i proposa un seguit de mesures a adoptar, algunes d'elles amb caràcter obligatori, d'acord amb les que estan previstes en l'annex 3 del Decret Llei 27/2020 esmentat, amb una proposta de durada inicial de 15 dies.\nMitjançant aquesta Resolució s'estableixen mesures especials en matèria de salut pública per a la contenció de l'expansió de la pandèmia causada per la COVID-19 als municipis de Barcelona, Viladecans, el Prat de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Boi de Llobregat, Cornellà, Sant Just Desvern, Esplugues de Llobregat, l'Hospitalet de Llobregat, Montcada i Reixac, Santa Coloma de Gramenet, Sant Adrià de Besòs i Badalona, les quals deixen sense efecte, en tot allò que s'hi oposin, les establertes a la Resolució SLT/1429/2020, de 18 de juny, per la qual s'adopten mesures bàsiques de protecció i organitzatives per prevenir el risc de transmissió i afavorir la contenció de la infecció per SARS-CoV-2.\nLes empreses no poden oferir serveis que impliquin un contacte personal proper, tret que sigui un servei essencial, una emergència o una situació crítica. La prestació s'ha de fer, en la mesura que sigui possible, sense contacte físic amb els clients.\nL'activitat comercial s'ha de fer, també, en la mesura que sigui possible, sense contacte físic amb els clients, per exemple, mitjançant comandes telefòniques o en línia i el lliurament mitjançant recollida a la porta o al cotxe, inclòs el menjar preparat. Aquests establiments han d'extremar les mesures higièniques, de prevenció i de seguretat establertes per fer front a la COVID-19.\n-5 Reunions i/o trobades (familiars i de caràcter social)\n-6 Ús del transport públic\n-7 Activitats culturals, d'espectacles públics, recreatives, esportives i d'oci nocturn\nSe suspèn l'obertura al públic d'equipaments culturals com ara arxius, de locals i establiments on es desenvolupen espectacles públics, com ara teatres, cinemes i esdeveniments esportius, activitats lúdiques, recreatives, parcs d'atraccions i parcs recreatius infantils en recintes tancats, activitats esportives, com ara gimnasos, i dels locals i establiments d'oci nocturn, com ara sales de festa i discoteques, i qualsevol altre que impliqui una interacció d'un nombre important de persones que pertanyen a grups de convivència diferents per l'increment del risc de transmissió comunitària.\nLes biblioteques i els museus romanen oberts amb subjecció al corresponent pla sectorial de represa aprovat pel Comitè de Direcció del Pla d'actuació del PROCICAT.\nEs prohibeixen totes les activitats culturals, d'espectacles públics, recreatives, esportives i d'oci nocturn, extraordinàries o de caràcter temporal.\nNo obstant, els Ajuntaments inclosos en l'àmbit territorial corresponent poden, amb autorització prèvia del Comitè de Direcció del Pla d'actuació del PROCICAT, habilitar espais adequats, incloent equipaments culturals, socials, educatius o esportius, sempre respectant les mesures de protecció individual i col·lectiva (bàsicament, compliment de la distància de seguretat interpersonal i ús de la mascareta), amb hora concertada i registre de dades de contacte.\n-8 Activitats d'hoteleria i restauració\nEn les activitats d'hostaleria i restauració es limita l'aforament a l'interior dels establiments al 50% de l'autoritzat i el consum s'ha de realitzar sempre en taula. A les terrasses l'aforament serà el resultant d'aplicar una distància de 2 metres entre taules o grups de taules.\n-9 Activitats de casals i colònies d'estiu\nEs mantenen les activitats de casals i colònies d'estiu, les quals han de complir els ”Criteris generals per a la organització de les activitats de lleure educatiu estiu 2020, i els protocols específics” del pla sectorial aprovat pel Comitè de Direcció del Pla d'actuació del PROCICAT, especialment el que fa referència als grups estables de convivència i a les altres mesures de prevenció i protecció de la salut.\n-10 Inspecció i règim sancionador\nL'incompliment de les mesures recollides en aquesta Resolució, tret de les recomanacions esmentades en el primer i segon paràgraf de l'apartat 2, serà objecte de règim sancionador d'acord amb la legislació sectorial aplicable.\n-11 Informes periòdics i durada.\nS'emetran informes periòdics dels efectes de les mesures.\nCategoria: Notícies 18 de juliol de 2020\nPreviousPrevious post:Nou vademècum per als processos d’abusos de menors d’edat per part de clerguesNextNext post:Aurelio Cayón ss.cc. renova el seu càrrec com a Superior de la Província Ibèrica de la Congregació dels Sagrats Cors


Els nans de Navàs celebren el seu mig segle de vida en plena festa major - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls nans de Navàs celebren el seu mig segle de vida en plena festa major\nUna seixantena d'antics balladors van acompanyar ahir les figures en el ball tradicional\nmònica angla | navàs 24.08.2015 | 09:06\nEl diumenge és un dels dies més tradicionals de la Festa Major de Navàs. Després de la missa solemne, la traca valenciana i la cercavila van encetar ahir la programació d'actes. Tot seguit, els balls tradicionals van omplir la plaça de l'Ajuntament. Enguany la festa tenia un regust d'aniversari per la celebració dels 50 anys dels nans.\nCom cada any, els membres dels cascavells, els bastoners, els gegants i els nans van oferir les seves coreografies al públic, que omplia la plaça de gom a gom. Malgrat la calor i el sol del migdia, la gent del poble no es va voler perdre la ballada i es van esgotar totes les cadires disponibles.\nAquest any els protagonistes del diumenge i de la festa major han estat els nans. La colla de nans de Navàs fa 50 anys i molts navassencs i navassenques s'han implicat per celebrar aquest aniversari. Ahir, després de la ballada tradicional, es va fer un segon ball de nans en què els capgrossos van estar acompanyats d'antics balladors. En total, una seixantena de persones de totes les edats van fer la coreografia alhora.\nLa comissió de nans va posar en marxa aquesta iniciativa per homenatjar les figures dels nans i els seus balladors. Les persones que havien estat implicades en aquest ball podien apuntar-s'hi mitjançant uns formularis que distribuïa l'Ajuntament, la mateixa comissió i alguns establiments del poble. Els antics balladors també han format part dels assajos durant les últimes setmanes, això va permetre que el ball d'ahir es dugués a terme amb una bona coordinació entre tots els participants.\nEls responsables del ball de nans calculen que uns 200 navassencs han format part d'aquesta tradició i destaquen els records feliços i emotius que els han transmés els antics balladors durant els assajos d'aquests dies.