CINEMA, MARE I FILLA: de juliol 2012\nMIENTRAS DUERMES.Director, Jaume Balagueró\nEl director, Jaume Balagueró\nPublicat per INDRETS a 0:05 Cap comentari:\nNúria opina, MIENTRAS DUERMES\nPel·lícula que està força bé, però li falta dos punts de cocció, punts molt importants i determinats per aconseguir o no, un film rodó.\nUn és el guió. Continuo insistint amb el tema del guió perquè, un mal guió o un guió no massa reeixit,com es el cas d'aquesta “peli “te l'espatlla, encara que a darrera hi hagi una bona direcció i una bona interpretació com ho podem comprovar amb “Mientras duermes”.\nAquest defecte que acabo d'esmentar és el que impedeix que, l'espectador quedi submergit en una atmosfera total d'inquietud i desassossec provocada per allò que està passant a la pantalla. Ans al contrari, allò que a mi em va passar és que com en alguna estona m'avorria, em dedicada a pensar les coses que considerava inversemblants del que estava passant i vaig trobar-ne forca.\nAquestes, primer vaig considerar que estaven fetes expressament, però després he anat reflexionant i he pensat que el tractament del què considero el tema central, en la narració no li treu prou el suc, perquè queda una curt.\nLa denominació de thriller no l'entenc massa bé, ja que el què va passant en el film, queda sempre al descobert de l'espectador i tot el desenvolupament de l'acció resulta força previsible. El final també és molt típic del gènere. La víctima principal, la Clara, fins que no li fan evident a través d'una carta d'allò que ha passat no s'adona de res i com a persona pura i innocent que ens ha demostrat que és en tota la narració, assumeix la seva maternitat diabòlica.\nL'altre punt de cocció que crec que li falta, fa referència a la temàtica: les nostres pors, la confiança o desconfiança envers els altres, la innocència, actitud de servei o servitud.., tots ells ben enfilats però sense acabar de cosir. Tots aquells elements que formen part del nostre imaginari col·lectiu i que possibiliten que una “peli” de por sigui millor o pitjor, en funció de com han sigut tractats.\nVal la pena anar-la a veure perquè és una bona pel·lícula i l'equip es mereix un reconeixement pel treball fet i perquè continuïn treballant en aquesta línia.\nPublicat per INDRETS a 0:01 Cap comentari:\nMartina opina, MIENTRAS DUERMES\nConfesso que sovint em trobo amb que no em fa cap gràcia que em remoguin les entranyes. Crec que la duresa d'aquest "thriller” ho ha aconseguit i un cop més ha acabat la pel·lícula i m'he hagut d'autoqüestionar.\nLa moral que jo li he trobat a aquesta història, té a veure amb la manera en que el ser humà es relaciona amb la resta de la societat. Els personatges, la historia i la dimensió de la catàstrofe que comporten els extrems, entre la infelicitat i la felicitat dels dos personatges que protagonitzen aquesta obra, fan que el ritme pausat d'aquest genere cinematogràfic augmenti fins a portar-nos a un situació d'escenificació de la violència extrema.\nQuan parlo de violència no em refereixo a la violència explícita però si a aquell tipus d'agressió a àmbits molt profunds de la intimitat: l'espai propi, el son...\nCrec que a mi sovint no m'agraden els missatges de qüestionament del ser, perquè em pot ofendre, o simplement perquè pots no estar d'acord en com es tracta una tema. Però si que crec que, aquesta pel·lícula té forca coses que m'agraden ,com estan escenificades i si més no com tracta els estereotips de persones.\nJo no sé si a la resta del món li passa, però el que a mi em costa del Thriller, és que m'ofen que els artistes els passi pel cap històries tan recargolades. Declaro que segurament és entrar a la sala preparat per entendre què has escollit i deixar-se inundar d'aquesta voluntat provocativa.\nPublicat per INDRETS a 23:59 Cap comentari:\nHYSTERIA. Directora: Tanya Wexler\nLa directora, Tanya Wexler\nPublicat per INDRETS a 8:52 Cap comentari:\nNúria opina, HYSTERIA\nUna comèdia que prometia per forces aspectes, pel tema, per l'època en la que succeïa la història i per la nacionalitat del film que, feia esperar un subtil humor anglès..., malauradament totes les expectatives s'han quedat curtes però en nombres vermells.\nEl tema queda curt i s'acaba aviat, perquè li ha faltat la mà d'un bon guionista, per aprofitar el tema del vibrador i molts d'altres que s'enceten però que resten com a anècdotes sense importància..., com són els canvis de concepció de la medicina..., les primeres dones que van revindicar el seu dret a tenir veu i vot, al marge de fer de “floreros”..., etc, etc.\nTot plegat res..., algun somriure i força avorriment.\nPublicat per INDRETS a 8:48 Cap comentari:\nMartina opina, HYSTERIA\nAbans de decidir quina seria la pel·lícula escollida per la sessió d'aquell vespre, vàrem estar d'acord en que vivíem temps difícils i que com en general la gent estava molt irritable i especialment queixosa, que ens venia de gust veure quelcom amb una mica d'humor. L'oferta no era gaire amplia i llegint la sinopsis d'aquesta pel·lícula, Hystèria, de procedència anglesa, ens va semblar que podia ser una bona elecció.\nEn primer lloc el tema podria haver-se tractat amb certa gràcia, la invenció del consolador en un context on la part femenina de la societat aristocràtica anglesa tenia majoritàriament una realitat centrada només en la vida familiar i on moltes dones podien trobar una via d'escapament substancial per la seva satisfacció sexual.\nTampoc em sonava malament l'estètica victoriana i la “salsa” que li podria donar a una narració basada en aquesta història amb clau d'humor anglès.\nEn tot cas res del que esperàvem es va donar, més aviat al contrari, una d'aquelles pel·lícules sense cap gràcia; que els hi deu haver costat un dineral, ja que, tant els vestuaris com l'estètica està especialment treballada i per acabar-ho d'adobar és totalment insultant pensar que, has gastat el que val l'entrada del cinema en veure una cagada en tota la seva substància.\nPublicat per INDRETS a 8:46 Cap comentari:\nELS NENS SALVATGES. Directora, Patricia Ferreira\nLa Directora Patricia Ferreira\nPublicat per INDRETS a 11:03 Cap comentari:\nNúria opina, ELS NENS SALVATGES\nAquesta pel·lícula narra una història amb un final molt impactant, massa exagerat i un pèl gratuït que, a la cap i la fi, acaba traient-li mèrits a un film que els té tots.\nTres adolescents en són els protagonistes, dos nois i una noia, els veiem en la seva vida quotidiana, escola, família i amics. No fan res d'extraordinari. Amb la família els conflictes normals per l'edat i amb els amics i grup d'iguals, volen viure experiències buscant sensacions noves com tots els adolescents d'ara i abans. Les famílies bastant corrents pels temps que corren, diferents, però amb alguns trets comuns, el desconeixement dels joves que tenen a casa i amb els que no saben massa com manegar-los, per poder-los fer rutllar al seu gust sense que els donin massa mals de cap.\nLa directora que, no pot dissimular la seva procedència periodística, aborda la història amb valentia i sense embuts, presentant-nos uns personatges que els podem trobar en el nostre entorn, els adolescents, funcionen com arquetips d'una realitat, però no com a models, amb els que podem empatitzar més o menys, però que estan aquí entre nosaltres.\nEl llenguatge cinematogràfic, ben utilitzat, sintètic i estètic. El tempo, adequat i en alguns moments lent i repetitiu, però amb una intencionalitat estètica clara, portar-nos a un final imprevisible. Amb uns actors joves en estat de gràcia i uns d'adults ben triats.\nEl final, potser un advertiment, potser un desig de sacsejar-nos per tal de que deixem de mirar als nostres adolescents com éssers que estan passant per una etapa incomoda de la vida i comencem a veure'ls com a persones que senten més, que no pas reflexionen.\nLa aposta ideològica clara per una escola pública que es compromet amb els problemes de tots els joves, felicitats, en un moment que que sembla inevitable que se la vulguin carregar els pèssims gestors que tenim, quan aquesta és un pilar fonamental de qualsevol societat que s'estimi democràtica...., i perdoneu el meu discurs de sempre, però és que jo hi crec.\nDura, ben feta i una bona bufetada per reflexionar cap on anem tots plegats !!!\nPublicat per INDRETS a 10:58 Cap comentari:\nMartina opina, ELS NENS SALVATGES\nM’agrada quan una pel·lícula m’arriba que se'n diu vulgarment, tot i que això no implica que aquesta en sí, m’hagi agradat. En aquest cas, m’ha semblat un bon tema, però té un acabament poc sensible i pel meu gust massa pretensiós.\nAquesta obra narra mitjançant una panoràmica de tots els agents l’estat de l’educació secundària a Catalunya. No dubto pas que aquesta història sigui extrapolable a qualsevol altre indret del globus terraqui on els prototips de professors, pares i d’alumnes també podrien ser semblants.\nLa història es centra en tres adolescents que viuen allò que els toca fer: una etapa de proves, d’enfortiment de la personalitat, d’emocions desconegudes i una actitud valenta davant del desconegut. Els tres parteixen d’un “Background” quelcom diferent, però els uneix les ganes de viure experiències plegats i els prejudicis, en tot cas, són pels adults i per tant ells, encara no en gasten.\nEns explica una història en passat tot jugant amb salts en el temps, a fi de traslladar-nos a una dimensió de qüestionament, a la que els joves són sotmesos, degut a un fet que fins al final no se'ns destapa i ens mostra com un d’ells perd totalment el control de la seva conducta i actua indubtablement salvatgement. No nego la fredor necessària per explicar una història així, però recrimino la manera de fer-ho, en la que em dóna la sensació que es culpabilitza d'aquesta conducta als pares d’un del joves, cosa que em sembla una mica cínica, agosarada i simplement innecessària.\nPublicat per INDRETS a 10:54 Cap comentari:


“La família, el treball i la festa” - Arquebisbat de Barcelona\nA la ciutat de Milà hi haurà un esdeveniment molt important per a les famílies. Del 30 de maig al 3 de juny s’hi celebrarà la VII Trobada Mundial de les Famílies, que organitza el Pontifici Consell per a la Família. Hi participarà el Sant Pare Benet XVI .\nFamílies de tot el món es reuniran aquests propers dies a Milà convocades pel Sant Pare amb una temàtica molt actual i vital: “La família, el treball i la festa”. És ben cert que el treball i la festa tenen molta relació amb la vida de la família i que hi ha una sèrie de problemes que tenen una especial relació amb la realitat actual del treball.\nEl treball està –hauria d’estar sempre- al servei de la persona i de la família. El treball permet obtenir els mitjans econòmics que les persones i les famílies necessiten per viure i satisfer les seves necessitats materials, culturals i socials. Tots coneixem la manca d’harmonia entre família i feina pel que fa als horaris laborals dels seus membres, i com això incideix molt negativament per poder-se trobar i conviure com cal per al bé de tots.\nPerò avui l’atur ha arribat al nostre país a un nombre alarmant de persones, que ja supera els cinc milions, amb greus conseqüències per a la persones i les famílies. Respecte dels fills joves, l’atur ha superat el 50 per cent. Això planteja gravíssims problemes per a la vida i la realització de les persones.\nSeguint amb el lema de la trobada de Milà, la relació entre el bé i l’harmonia de la família és òbvia. La família necessita moments sovintejats en els quals es trobin junts tots els seus membres per mantenir i intensificar la comunitat de vida i amor que cal que tot matrimoni i tota família assoleixin. La festa és també perquè la família aplegada visqui el Dia del Senyor amb la celebració de la fe i el descans. Aquí hi té molta importància mantenir la festa laboral del diumenge, que a Europa especialment forma part de les nostres arrels cristianes i configura la nostra identitat. El descans dominical és, a més a més, un important factor del bé comú. Per això, davant la tendència a obrir els comerços també en diumenges i dies festius, no he dubtat a demanar que entre tots fem un esforç per salvar el diumenge, que era el títol d’una d’aquestes reflexions setmanals.\nEm plau recordar tot el que va dir Benet XVI a Barcelona, amb motiu de la seva visita a la nostra ciutat per dedicar el temple de la Sagrada Família, una obra emblemàtica i mundialment reconeguda per molts motius. Com ens va dir Benet XVI el 7 de novembre de 2010, “els patrocinadors d’aquest temple volien mostrar al món l’amor, el treball i el servei viscuts davant Déu, talment com els visqué la Sagrada Família de Natzaret”.


Bosch: "En les relacions, com que és tan fàcil deixar-ho, el que és valent és quedar-s'hi"\nXavier Bosch amb la seva darrera novel·la, 'Paraules que tu entendràs'. FOTO: Bernat Millet\nL'escriptor santcugatenc ha presentat 'paraules que tu entendràs' a Sant Cugat\nper Cinta Caballé i Curto Periodista 19 de setembre de 2019\nXavier Bosch ha presentat a Sant Cugat del Vallès la seva nova novel·la Paraules que tu entendràs. Ho ha fet aquest dijous, 19 de setembre, aplegant més d'un centenar de persones disposades a conèixer de primera mà els secrets de la nova proposta literària de l'autor santcugatenc al Celler Modernista en un acte organitzat per Òmnium.\nUna novel·la on Bosch indaga en les relacions de parella, en com cal treballar-les perquè siguin duradores, en el món dels secrets, les aparences, o la convivència. Un llibre que, en la seva sinopsi, sintetitza com "tres parelles, un any, tres sopars", i dient que "de cop i volta, quan menys t'ho esperes, l'atzar et desordena la vida".\nXavier Bosch ho ha explicat al TOT Sant Cugat.\nXavier Bosch durant la presentació de 'Paraules que tu entendràs'. FOTO: Bernat Millet\nPresenta la seva tercera novel·la endinsant-se en el món de les relacions de parella. Quin és el motiu?\nEm feia l'efecte que sobre el món de la parella i el món de les emocions encara quedaven coses per dir. Havia fet, a l'Algú com tu, una història de cinc dies d'amor molt passional que justificaven tota una vida. Després, a Nosaltres dos, vaig canviar-ho temporalment a què fos una relació d'amistat de 30 anys que s'anava trenant a poc a poc. I aquí, gairebé com un exercici d'estil, vaig voler agafar un any sencer, des del cap d'any del 2017 fins al cap d'any del 2018, i analitzar aquestes tres parelles tan diferents, però que són tant amics entre ells, a través d'un any. I a partir d'aquí, esfilagarsar i explicar les seves vides.\nUnes relacions que són diferents de les dels llibres anteriors. Què és el que indaga en aquest cas?\nCom fer durar l'amor. Com cal disciplina i entrenament també per l'amor. Perquè si no, la monotonia, la convivència, la rutina et porta a una espiral que fa que cada vegada estiguis més avorrit d'aquella vida que portes i t'hagis de buscar, per dir-ho amb metàfora, vàlvules d'escapament fora de casa.\nUnes vàlvules d'escapament que avui dia són molt fàcils d'aconseguir...\nHa passat sempre, però amb les xarxes socials, i amb Internet, mai havia estat tan fàcil com ara tenir una aventura, per bé que segurament mai havia estat tan difícil poder mantenir un secret com ara. Ho han posat molt fàcil les aplicacions, el Tinder, els Ashley Madison... el sexe esporàdic per una trobada entre persones casades o aparellades amb altres persones casades o aparellades. Tot és molt fàcil, i ningú no et jutja. Però si tens parella, el que mires és que no t'enxampin a casa. I els telèfons s'han convertit, en molts casos, en la caixa negra de molts matrimonis, perquè hi ha un descuit, un oblit, un whatsapp que t'equivoques de destinatari, i s'embolica.\nPer què ha triat aquesta temàtica?\nFinalment, perquè va passar una cosa el 2015 que va ser que uns hackers van publicar les dades d'Ashley Madison. Van publicar que hi havia 37 milions de persones que havien fet ús d'aquest servei de relacions puntuals amb altres persones casades. Em vaig guardar la notícia, per dir-ho així, i el 2017, quan em vaig haver de posar a escriure una nova novel·la, hi vaig tornar.\nParteix d'un fet real que li va cridar l'atenció llavors...\nSí, m'agrada. Són novel·les de ficció, però m'agrada que parteixin de punts de realitat, i que, a més a més, després s'eixamplin cap a les històries que poden ser versemblants per més que sigui una novel·la, i que sigui ficció.\nLa presentació s'ha fet al Celler Modernista davant un centenar de persones. FOTO: Bernat Millet\nDeia en una entrevista que els amors duradors són revolucionaris. És realment revolucionari, o ho ha sigut sempre?\nEm sembla que ho és més ara de revolucionari que un amor sigui llarg, precisament, perquè som a la societat de la pressa, que tot va volant. També és veritat que l'esperança de vida és més llarga i, per tant, hi ha més possibilitats de cansament o d'il·lusionar-se o temptar-se per altres coses. Però en les relacions, com que és tan fàcil deixar-ho, com al primer entrebanc o al segon disgust pots fugir, em sembla que el que és valent és quedar-s'hi. És lluitar per mantenir-ho.\nEn els llibres anteriors, descobríem la seva passió per les llibreries, o per la música, per exemple. Quina part de Xavier Bosch hi ha en aquest llibre?\nEn totes les novel·les de tots els autors, no només les meves, diria que hi ha coses de l'autor. Que els personatges vagin a la recerca constant de la bellesa, amb les galeries d'art o les llibreries de l'Algú com tu, o amb la música clàssica de Nosaltres dos, forma part de mi. Jo també visc constantment mirant de buscar emocions en l'art i en la música. I aquí, el protagonista és arquitecte, que també és una forma d'art que esculpeix contra el cel de gent que té voluntat de transcendir, passió pels detalls, que són imaginatius, que són creatius... Tot això són virtuts que admiro dels arquitectes.\nQuin paral·lelisme en fa entre l'arquitectura i les relacions de parelles?\nEl paral·lelisme és, no només amb les relacions de parella, sinó en la manera de construir una novel·la també. Perquè també has de fer un bon fonament, i has de fer créixer la història igual que ells fan créixer el dibuix per després fer créixer l'edifici. I amb les relacions de parella també. I per això passa el que passa a la novel·la, que no desvetllarem ara per no fer espòilers...\nMoment de la presentació al Celler Modernista. FOTO: Bernat Millet\nTots just presenta aquesta tercera novel·la a Sant Cugat. Ja té nous projectes en ment?\nEn ment sempre hi ha projectes, però ara tinc una agenda molt atapeïda de presentacions per Catalunya, i quan acabi el mes de desembre, o a principis de gener, aleshores serà el moment de posar-me a escriure una nova història.\nSerà en la línia de les relacions de parella?\nNo ho sé. No t'ho puc dir. Però em fa l'efecte que després de tres novel·les així, potser haurem de fer un altre petit gir cap a una altra banda.\nQueden coses per dir sobre les relacions?\nSempre. És el gran tema de la història de la literatura i, per tant, jo no me l'acabaré tot, i n'hi haurà per tots els autors que el vulguin tocar, pels segles que venen també.\nA qui recomana Paraules que tu entendràs?\nA qualsevol lector que vulgui submergir-se en una història de relacions humanes ara i aquí. Qui més qui menys o ha tingut parella, o n'ha volgut tenir, o ha tingut sexe, o n'ha volgut tenir, i per tant, és una novel·la de mirada endins de les persones, no només dels sis protagonistes.\nEl santcugatenc Xavier Bosch estrena novel·la amb una oda a les parelles de llarga durada\nEl santcugatenc Xavier Bosch, desè premi Quim Regàs de periodisme\nEl santcugatenc Xavier Bosch, l'autor en català més venut a les portes de Sant Jordi\nXavier Bosch: "Sobre el món de les emocions encara em queden coses per dir"\n3 llibres santcugatencs per llegir durant el confinament


otos4: CABRA DE MORA\nAquest estiu hem tornat a Formiche Alto. Fa dos anys ja ens hi vam estar un parell de dies, i en vaig escriure un post a propòsit d’unes manisetes ben curioses que vam descobrir en un dels seus carrers: http://otos4.blogspot.com/2008/09/literatura-sinistra.html\nEl poble és menudet (no arriba al centenar d’habitants), però molt atractiu i, sobretot, amb un clima ideal per a l’estiu. De dia, si el desafies, el sol et taladra literalment, però només que et poses a l’ombreta ja es fa tot més suportable. A les nits refresca de veritat, tant que amb el llençolet et quedes curt i has de tirar mà de la flassadeta d’entretemps.\nAmb el nostre amic Toni com a guia inestimable, vam fer una volta pels pobles de la rodalia amb l’única intenció de recrear-nos amb el paisatge i observar les coses genuïnes que, per aquells indrets, encara sobreviuen.\nEl primer llogaret on ens vam aturar es deia Cabra de Mora. Només veure l’església de lluny, ja ens va passar pel cap, a Assumpció i a mi, si no hi hauria cap rellotge de sol esperant-nos. Aparquem a la plaça, fem la volta a l’edifici i, en el moment just que comentàvem que això dels rellotges ix quan menys t’ho esperaves, ens apareix un exemplar gnomònic que ens deixa bocabadats.\nDe fet, no es tractava d’un simple rellotge, sinó de dos, un de tradicional i un altre de molt més rar, tots dos tallats sobre una sola peça de pedra. Per si no n’hi havia prou, el cudol contenia unes quantes inscripcions que prometien ser interessants.\nLa façana de l’església està orientada al sud-oest i el doble rellotge es troba encastat en el cantó dret i orientat perfectament al sud. Aquesta tècnica permet utilitzar rellotges estàndard (dissenyats per a una orientació sud) en qualsevol edifici: com que les parets no es poden orientar al sud, hi orientem el rellotge, de manera que quedarà mirant al migdia i oblic respecte a la paret. Això és molt habitual a Galícia i altres zones humides on els rellotges solen ser de pedra, i molt rara al Mediterrani, on els rellotges solen anar pintats sobre una paret, la qual cosa obliga a calcular les línies horàries específiques de la orientació de la paret on s’han d’ubicar.\nEl primer rellotge del conjunt és un vertical amb gnòmon orientat. Tot i que encara no l’he estudiat a fons, pareix que està ben dissenyat (de fet marcava l’hora exacta en el moment de l’observació). El segon rellotge és un semicilíndric orientat equatorialment en el qual exerceixen el paper del gnòmon les mateixes arestes que limiten el semicilindre. També aquest exemplar és un clàssic i la seua descripció es pot trobar en qualsevol manual de gnomònica. En el moment de l’observació, el rellotge equatorial marcava la mateixa hora que el vertical, la qual cosa reafirmava la bondat del disseny gnomònic del conjunt.\nAlgunes inscripcions les he pogudes desxifrar de manera immediata, en d’altres m’han quedat alguns dubtes per resoldre.\nEn el rellotge vertical hi ha totes les xifres corresponents a les hores entre les 6 del matí i les 6 de la vesprada. La numeració és àrab, i la tipografia, pròpia de l’època del rellotge. Cal destacar-hi especialment la del 5, que és molt més antiga, però la conservaven per tradició alguns artesans i, especialment, els constructors de rellotges de sol fins al s. XVIII.\nEn els costats del semicilindre es pot llegir la data: AÑO 1683.\nEn la part inferior del rellotge m’ha paregut veure-hi AVE MARIA, a pesar que les lletres estan molt desgastades.\nEn la part inferior del lateral dret (segons es mira) hi ha una inscripció clara: F. EL PRAT / ME FECIT. Es tracta, sens dubte, de la signatura de l’autor: “F. El Prat em va fer”.\nEn el lateral esquerre hi he trobat més dificultats. A la part superior hi ha el típic anagrama de Jesucrist JHS amb una creu sobre la H. Hi crec veure també, tot i que amb reserves, una mena de banderola amb dues puntes que ix del braç vertical de la creu i s’estén cap a la dreta. Immediatament davall d’aquest símbol hi ha el de AVE MARIA, que consisteix en una M i una A superposades. En la part inferior d’aquest lateral hi ha una inscripció que no he pogut acabar d’entendre. IACOBVS P F / REZA V(símbol estrany)R/ (manca inscripció +fragment de lletra+E majúscula invertida). A dins de la C de IACOBVS hi ha una creu petita de braços iguals.\nEl poble de Cabra, segons que diu la Wiquipèdia en aragonés, “dependeba d’a Comanda de Mont Albán d’a Orden de san Chaime”. Això podria explicar l’aparició del nom llatí del sant. Fins ací he pogut arribar. Sens dubte, tot plegat deu tenir alguna interpretació coherent que ho sóc capaç de veure.\nEn la part interior del rellotge equatorial, hi ha les línies horàries completes i hi devia haver totes les xifres entre les 6 del matí i les 6 de la vesprada. Només he pogut distingir 6, 7, 8, 10, 11, 1, 3. Amb un estudi més acurat segur que es podrien trobar traces de les altres xifres.\nLa pedra s’ha partit en dos trossos, probablement per la pressió del mur. A banda d’això es troba en un estat de conservació acceptable donada la seua antiguitat.\nMentre admiràvem i fotografiàvem la peça uns paisans ens informaren de l’existència d’un singular edifici parroquial separat del cos de l’església. Es tractava, segons que ens explicaven amb gran orgull, d’una rèplica de l’Escala Santa de Roma http://ca.wikipedia.org/wiki/Escala_santa\nAquells que la pugen a genollons, tindran la mateixa indulgència plenària que s’aconsegueix en l’original romana. Vam demanar si la podíem veure per dins, però com que no ens ho feren fàcil, decidírem continuar el nostre viatge.\n(Agraïsc la col·laboració de Conxita i Reinhold. Si se us acut cap idea, admetem suggeriments i hipòtesis)\nPublicat per joan olivares a 15:26\nxe olivares....has trobat també el lloc per a posar les piles?\n27 d’agost de 2010, a les 12:56\nelCarles-again ha dit...\nm'has picat olivares...utilitzant el meu megaphotoshop he analitzat pixel a pixel i he trobat,pobret meu,que el que tu dius:\n"...d’aquest lateral hi ha una inscripció que no he pogut acabar d’entendre. IACOBVS P F / REZA V(símbol estrany)R/ (manca inscripció +fragment de lletra+E majúscula invertida)"\nvol dir IACOBUS PEREZA (el simbol extrany es la combinació de dues lletres..per a que cápiga..)i no se me ocurreix res pero em juge una targa de Paco Collado que el conjunt dirá SANTIAGO PEREZA LIBRANOS o alguna cosa per l'estil.\n27 d’agost de 2010, a les 13:30\nXe, Carles, m'has donat una idea. Podria dir IACOBVUS PEREZ AUTOR. El símbol estrany resultaria ser una T amb una O entravessada.\nJaume Pérez de València, fou un bisbe de s. XV. Difícilment es podria tractar d'aquest mateix individu, però això obri nous camins. Molt bé, Blàzquez.\nsí,sí...AUTOR està clar....i quasi segur q el bisbe li va dir al listillo de F. EL PRAT..:"tú l'has fet però jo te l'he pagat així q fica el meu nom o aniràs per infidel a la foguera..." ja ja jaaaaaaaaaaaaaaaaaa\n29 d’agost de 2010, a les 18:19


El regidor d’Educació destaca les novetats del nou curs escolar a la nostra ciutat\nEl nombre d’alumnes matriculats és de 6.540 en Infantil i Primària\nDes de la regidoria d'Educació s’informa que l'inici de curs s'ha realitzat amb total normalitat als centres educatius d'Infantil, Primària i Secundària de la localitat. El nombre d'estudiants matriculats als centres educatius de Sagunt és de 6.540 alumnes, dels quals 92 són de Primer Cicle d'Infantil, 1.694 de Segon Cicle d'Infantil i 4.754 de Primària.\nEn este sentit, el regidor d’Educació, José Manuel Tarazona, ha declarat que “en Primer i Segon Cicle de Primària s'han escolaritzat este any 560 alumnes. Per altra banda, pel que fa a les dades de Secundària encara no podem dir-les, ja que encara s’estan matriculant en alguns centres les noves incorporacions”.\nCom a novetats a ressenyar per a este nou curs 2017-2018, cal destacar diversos aspectes. En primer lloc, el Centre de Servici de Formació del Professorat de la Comunitat Valenciana (CEFIRE) torna a funcionar en Sagunt des de l'1 de setembre amb 8 assessories i una especial de Cultura Clàssica. El regidor de Cultura ha declarat que “l'activitat del CEFIRE és molt important pel nou desenvolupament formatiu i de coordinació de les activitats en les escoles i, per descomptat, per millorar la qualitat de l'ensenyament en el nostre poble i en l'àrea d'influència del CEFIRE-SAGUNT”.\nEn segon lloc, les obres de l'Aulari del CEIP Villar Palasí estan molt avançades i es preveu la seua finalització per al primer trimestre del 2018. D’altra banda, explica que “s'han substituït les cobertes de fibrociment al CEIP Baladre de Port per unes cobertes de tipus sandwich. A més a més, esta nova reforma proporcionarà una millora en l'aïllament tèrmic, el qual generarà un major confort i benestar en les aules” ha puntualitzat Tarazona.\nEn tercer lloc, l'Ajuntament de Sagunt amb la col·laboració de la Conselleria d'Educació, ha firmat un conveni amb els I.E.S Camp de Morvedre i Jorge Juan per poder desenvolupar el Programa d'Aules Compartides. Es tracta d'un programa d'atenció a la diversitat i inclusió educativa dirigit a aquells alumnes que es troben en risc d'exclusió social.\n“S'està desenvolupant el Pla d'Ocupació de l'Ajuntament de Sagunt en diferents centres educatius amb intervencions necessàries en manteniment i conservació de les instal·lacions per valor de 600.000 euros” ha destacat el delegat d’Educació, qui també ha assenyalat que “s'ha urbanitzat i adequat els deficients accessos al CEIP Villar Palasí i CEIP Ausias Marc pel Carrer Sant Lluis; així com també s'ha consolidat l'aulari que dóna al pati del CEIP Cronista Chabret i ja es pot utilitzar amb absoluta normalitat i seguretat després de la manca d'atenció que va tindre des del 2013 i el perill que això va suposar”.\nPel que fa al transport col·lectiu per part de la Conselleria d'Educació, s’ha de destacar que estan en funcionament als I.E.S Jorge Juan i Camp de Morvedre fins els centres de primària com el CEIP Maria Yocasta Ruiz A. i CEIP Vilamar, “ja que són els més allunyats dels seus centres d'adscripció anomenats i que estan a més de tres quilòmetres” ha matisat Tarazona.\nRespecte als col·legis amb més volum, s'està incorporant personal de suport administratiu. A més a més, el CEIP Villar Palasí també comptarà, durant este curs, amb un Auxiliar Administratiu compartit entre el CEIP Maria Yocasta Ruiz A. i CEIP Maestro Tarrazona. Així mateix, els centres CEIP Romeu, CEIP Baladre, CEIP Cervantes i CEIP Vilamar tindran l’aplicació de jornada continuada, així com també un augment d'ajudes als menjadors escolars incloent els mesos de juny i setembre.\nFinalment, i respecte a les encomandes de la comunitat educativa, “ens consta que la Conselleria té molt en compte les nostres necessitats, tant d'un nou centre de secundària, ja que la ràtio de secundària certament està al límit i som conscients d'allò, com també de la posada en marxa del CIPFP per a la comarca. Esperem notícies positives prompte”.


Què és el caramel i com es fa?\nPostres Informació sobre ingredients Glossari d'ingredients\nCom es fa caramel i s'utilitza\nEl caramel és un dolç creat quan el sucre s'escalfa a 170 graus centígrads (340 graus centígrads). Quan el sucre s'escalfa lentament fins a aquest punt, les molècules es descomponen i formen nous compostos que tenen un sabor profund i ric i un color marró daurat fosc. Aquest procés es coneix com "caramelització" i es pot aconseguir amb qualsevol varietat de sucre.\nUsos per al caramel\nEl caramel es pot consumir solament com a caramel o s'utilitza per condimentar altres caramels, postres o begudes.\nUna capa de caramel s'utilitza per tapar les postres clàssiques, el flam i la crema brûlée . El caramel és l'agent d'unió per a diversos dolços com el praliné, el blat de moro caramel i el cacauet quebradizo. Quan només conté aigua caramel·litzada i sucre com ho fa per aquestes postres, es coneix com caramel clar.\nEl caramel es pot barrejar amb crema i altres ingredients per elaborar salsa de caramel o caramel de caramel suau, com els caramels de llet. Les pomes recobertes de caramel són un regal de tardor popular. El caramel salat és una variant popular, amb sal o bé afegida a la part superior dels dolços o barrejada amb salsa de caramel.\nTambé són freqüents els cafès amb sabor de caramel i els coco calents, i les seves variacions de caramel salat també s'han popularitzat.\nCom es fa caramel\nHi ha dos mètodes per fer caramel, sec o humit. El caramel sec es fa simplement escalfant el sucre fins que es lloqueja. El caramel humit es fa combinant sucre amb aigua abans de escalfar-se fins al punt de caramelització.\nSigui quin sigui el mètode utilitzat, el sucre s'ha d'agitar constantment per evitar punts calents que poden passar ràpidament el punt de caramelització i acabar cremant. Fer el caramel a casa pot ser complicat a causa de l'estret rang de temperatura en què el sucre es converteix en caramel abans que es crema.\nAltres ingredients, com la mantega, la llet o la vainilla, es poden afegir al caramel per obtenir més sabor i textura.\nAquests ingredients solen afegir-se després que el sucre s'hagi caramelitzat. Quan s'agrega llet o mantega abans de escalfar el sucre, els sucres de llet es poden caramelitzar, produint un sabor i una textura lleugerament diferents. L'addició de llet o mantega ajuda a aconseguir la textura del caramel masticable, a diferència d'un dolç fort.\nReceptes de salsa de caramel a casa : en aquesta recepta, el sucre i l'aigua es cuinen a un color marró daurat, a continuació s'afegeixen mantega i llet.\nRecepta de caramels de mantega a la sal: el xarop de sucre i el blat de moro es caramel·litzen, després es barreja amb crema pesada, mantega i sal marina per fer-ho. Es poden gaudir de forma simple o es pot afegir un recobriment de xocolata negra.\nButterscotch i toffee versus caramel\nEl caramel i el caramel són similars al caramel però es fabriquen amb sucre morat o melassa i s'hi afegeix mantega. Butterscotch es bull a la fase de crack suau. Toffee s'escalfa més enllà de l'etapa de crack dur.\nEl color del caramel és un compost que s'utilitza per pintar aliments, sobretot les coles. Aquest producte altament concentrat és gairebé el 100% de sucre caramel·litzat i té un fort i amarg sabor. Aquest producte s'utilitza en petites quantitats i només per color, en comptes de sabor.\nTorrons de pistatxo\nRecepta de poma al forn amb espècies\nPastís de cirera amarga hongaresa (Meggyes Lepeny) Recepta\n6 tipus de plàtans que necessites saber\nComenceu amb la carbassa en conserva\nPastís de noguera de poma i vainilla\nReceptes clàssiques de sopa francesa\nCuinar amb ostres: mesures i equivalents\nCom fer trufa\nLomit de porc amb guarnició d'aranzel de poma\nCrock Pot Rellins de col Rolls\nEspessant una salsa amb Roux\nPollastre fregit al sud amb crema gravy\nCom assecar els tomàquets en un deshidratador


Quatre jugadores del Santgra al campionat d’Espanya - Diari de Sant Adrià\nQuatre jugadores del Santgra al campionat d’Espanya\n14/12/2014 – El club adrianenc aportarà fins a quatre futbolistes a les seleccions catalanes sub16 i sub18 per participar en la primera fase del campionat d’Espanya d’autonomies.\nEl pròxim cap de setmana, les seleccions catalanes sub16 i sub18 femenina jugaran la primera fase del campionat d'Espanya a Sant Joan Despí. Del 19 al 21 de desembre, el Municipal Les Planes acollirà la primera part del torneig, amb la participació de les seleccions de Catalunya, de Castella Lleó i d’Extremadura.\nEl seleccionador català sub 18, Lluís Cortés, ha fet pública la llista de jugadores convocades per disputar aquesta primera fase. Entre les escollides hi ha Leti Sevilla (Sant Gabriel) i Laura Benito i Maria González (Sant Gabriel B).\nPer la seva banda, la seleccionadora sub 16, Natàlia Arroyo, ha convocat a Laura Galcerán, jugadora del Sant Gabriel C. Les futbolistes de la sub18 i la sub16 estan convocades a les 10h del dijous, 18 de desembre, a la seu de la FCF. L’expedició es traslladarà al Municipal Les Planes, on es durà a terme una sessió d’entrenament de 11h a 12:30h.\nLa competició s’iniciarà el pròxim divendres 19 de desembre a Sant Joan Despí, amb el Castella i Lleó-Catalunya sub16 (10h) i el Castella i Lleó-Catalunya sub18 (12h).\nDiumenge 21 de desembre, les seleccions catalanes s’enfrontaran a Extremadura (10h i 12h). Per passar a la següent fase, cal acabar la lligueta com a primer de grup.\nArticle anteriorRemuntada per seguir invictes\nArticle següentRecuperació de líder (34-28)


Repertori de Cançons El musical clàssic - Aules · Escola d'Arts Escèniques\nRepertori de Cançons | El musical clàssic\nAcaba el curs arribant a l'essència dels musicals amb Repertori Avançat!\nAquest tercer trimestre, la proposta de Repertori Avançat de Cançons, ens condueix cap a l’origen de l’intèrpret de musicals:\n“El teatre musical inclou infinitat d’estils musicals diferents. Això obliga als intèrprets a ser dúctils com a cantants i a tenir eines estilístiques per desenvolpar-se en cada cas. El musical clàssic requereix una línia de cant determinada i una precisió musical extrema. Aquest material es coneix amb el nom de ‘legit’”\nImpartit per un dels professionals de primer nivell dins del teatre musical com Sergi Cuenca, director musical d’espectacles com Mar i Cel, El Rey León a Madrid, Rent, Hair, Gaudí o Aquests Cinc Anys.\nDivendres de 14:30 h a 16:00 h\nCurs Trimestral (3er trimestre)\n*sol·licitud per currículum\nAlumnes d’Aules 280€


Adreçat a alumnes de primer i segon de l’ESO\nQuè és Creuats?\nEl pas de ser nen/nena a Adolescent produeix grans canvis corporals i conductuals als adolescents. Amb espectacle-taller CREUATS Assetjament escolar volem ajudar als adolescents a adonar-se que no estan sols i que han d’aprendre nous mecanismes per tirar endavant i assumir noves responsabilitats tan perquè ells mateixos ho desitgen com per lla nova visió que tenen els altres del mateix adolescents. CREUATS parlem d’aquests nous reptes en què es veuen submisos a aquests canvis per poder debatre sobre ells i fer algunes reflexions.\nEls grans temes a tractar són: l'assetjament escolar, les pors i les fòbies, la baixa autoestima i la inseguretat i la conflictivitat familiar.\nUn cop contractat l’espectacle donem al professorat una guia didàctica perquè pugui treballar abans i després d’haver assistit a la sessió de Teatre els temes que es tracten a l’espectacle. Us oferim exercicis de creació i teatrals que en tots ells es treballen els valors.\n1h 15 min aproximadament\n60 participants màxim\nEs tracta d’una noia molt creativa, li agrada molt cantar però amb moltes pors i vergonyes, tan és així que sempre canta d’amagat. A casa seva no s’entén amb la seva mare i a l’escola li fan assetjament.\nA l’Andrea li falten eines per poder resoldre la seva vida, només es sent a gust amb el seu nou amic, en Ramon.\nEn Ramon és un noi tranquil i molt tímid amb importants problemes de relació. No es sent a gust a casa ni amb els amics de l’escola. Sembla que tenir a l’Andrea al seu costat el fa se senti algú important.\nEs tracta de l’assetjadora de l’Andrea, la companya de classe que pretén ser el centre d’atenció de tota la classe. Els companys li tenen por.\nEs la mare de l’Andrea. La mare sempre està encobrint a la filla, vol que se senti feliç al seu costat fins al punt de comprar-la.\nLa història parla de dos personatges que davant la incomprensió de la família, dels companys de classe decideixen prendre una decisió dràstica per canviar les coses.


IniciRessenya 2019Àlies Grace\nMargaret Atwood Narrativa Ressenya 2019\nMcAbeu 27/7/19 10:56\nVaig llegir, fa només tres o quatre mesos, "El conte de la serventa" i em va agradar força. Va ser una lectura molt interessant que em va fer venir ganes de veure la sèrie que, tot i que no és exactament la història del llibre, puc dir que està prou bé, a l'espera de començar a veure la tercera temporada un dia d'aquests.\nTambé, com a tu, aquella lectura em va deixar amb ganes de repetir amb altres llibres de l'autora en un futur no gaire llunyà i, pel que veig, aquest títol que ara comentes podria ser una bona opció quan em decideixi a fer-ho.\nEli Ramirez 27/7/19 15:47\nJo vaig començar per la sèrie i després d'un parell de capítols vaig decidir que no m'atreia gaire i la vaig deixar... no sé. Potser si hagués començat pel llibre la cosa hagués sigut diferent..\nCarme Rosanas 27/7/19 22:34\nNo he llegit aquesta autora i tampoc he vist les sèries, però ja fa temps que penso que hauria de llegir "El conte de la serventa" i ara aquest també em fa gràcia.\nSergi 1/8/19 20:45\nUna autora que val la pena tenir en compte, m'han convençut els dos llibres que he llegit d'ella, a veure si en trobo algun altre d'aquest nivell. Moltes gràcies pels comentaris.\nMcAbeu, com ja he comentat, no he mirat cap de les dues sèries, i de moment no està previst fer-ho. Però estic molt content d'haver llegit els llibres. Després de llegir la serventa, una amiga em va dir que si m'havia agradat, que llegís 'Àlies Grace'. En el seu moment me'l vaig mirar, però em va semblar que era llarg (déu n'hi do), i no el vaig anar a buscar. Però en una de les darreres visites a la llibreria estava allà exposat, acabat de publicar per Quaderns Crema. Vaig fer clic i vaig recordar la recomanació. El que va passar a continuació... no sorprèn a ningú.\nEli, té poc a veure amb el de la serventa, és una altra història, és clar. Però jo n'he gaudit molt.\nCarme, són dos llibres diferents que tenen en comú el bon fer de l'autora, així que tant és per quin comencis. Els trobo recomanables els dos. Tingues en compte que el de la serventa és força dur amb el tractament que fa de les dones, encara que em sembla que no és tan explícit com la sèrie (o com m'imagino la sèrie), però de vegades la lectura et fa imaginar-te la situació de manera encara més intensa.\njomateixa 12/8/19 16:57\nAquest no el tinc, però la meva filla es va comprar un de relats d'aquesta autora que em passarà aviat.\nUnknown 2/7/20 14:12


Estacions de metro subterrani fascinant i Art | Desar un tren\ncasa > Europa viatges > Estacions de metro subterrani fascinant i Art\nTemps de lectura: 3 acta(Darrera actualització de: 30/10/2019)\nArt sota terra en les estacions de metro sembla ser la nova museu de les persones. S'estan convertint en el nou que cal veure destinacions per als amants de l'art i el disseny. Qui hauria pensat? Alguns dels espais públics més inspiradors, incorporar l'art i el disseny a gran escala es poden trobar en moltes ciutats les estacions de metro. d'altra banda, Art subterrània està portant més d'un toc de color al metre.\nLes estacions de metro estan veient un augment en el nombre d'usuaris i el turisme. per tant, com a resultat, que estan veient un augment en un sentit de comunitat.\nArt en el transport també pot conduir a una disminució de moltes altres maneres, tal com: Emissions de gasos d'efecte hivernacle, vandalisme, i l'avorriment de rodalies! Els beneficis semblen no tenir fi! És per això que estem molt contents de compartir les nostres seleccions de art subterrània – estacions de metro fascinants.\nTransport qualitat = Qualitat de Vida\nD'acord amb una Estudi realitzat per l'Institut de Desenvolupament Urbà de França. Parisencs van gastar de mitjana 23 dies a l'any en el transport. I això no és una excepció. La gent a tot el món utilitzen transport públic per anar a la feina.\nHo savies: que els estudis han demostrat que la qualitat de l'transport afecta directament la qualitat de la vida dels usuaris de l'transport públic? la experiència del viatge pel trànsit ha de ser una atracció en si mateix. "L'art públic pot extreure la identitat d'un espai, ajudar a la comprensió de la importància històrica o cultural d'un barri i els seus residents ".\nEls projectes d'art subterranis es poden trobar a tot el món. des d'escultures, mosaic, pintures. Per a les empreses més grans, com les instal·lacions, gravats, i relleus. Aquestes són algunes de les nostres seleccions.\nart subterrània – estacions de metro fascinants: Estocolm, Suècia\nNo serà una sorpresa per a alguns de vostès que Suècia va ser el primer a la nostra llista per explorar l'art subterrani. Si es mira sota de la capital sueca, trobarà una intricada xarxa de línies de trens subterranis.\nHi ha més de 90 del 100 estacions al 110 quilòmetres sistema de túnels. Ells es refereixen a vegades com "l'art més llarga del món galeria". Han estat decorades amb pintures, instal·lacions, mosaic, i escultures de 150 artistes des de la dècada de 1950.\nAquí hi ha algunes imatges de la increïble art subterrani\nSe sent inspirat per explorar aquestes meravelloses peces d'art subterrani? Desar un tren pot arribar-hi! Reservar un bitllet de tren en qüestió de minuts i sense càrrecs ocults!\nVols incrustar nostra entrada de bloc al seu lloc, pot prendre les nostres fotos i text i amb prou feines donar-nos crèdit amb un enllaç a aquesta entrada del bloc, o fa clic aquí: https://iframely.com/embed/https%3A%2F%2Fwww.saveatrain.com%2Fblog%2Funderground-art-subway-stations%2F- (Desplaçar cap avall una mica per veure el codi d'inserció)\n#ArtbyTrain #ArtinEurope #SubwayArt #UndergroundArt art museu metre


Nàufragiobrer: Pervivència dels blogs? (proposta de post col·lectiu)\nPublicat per Gabriel a dilluns, de juny 20, 2011\nCompta amb mi, tot i que no sóc de twitter i no tinc la mesura presa dels 140 caràcters. M'has fet somriure perquè ja no recordava la meva frase. M'esforçar´en fer-ne una altra. Per quan?\n20 de juny de 2011, a les 21:52\n20 de juny de 2011, a les 22:55\nEls blogs no deixen de ser éssers vius. Alguns moren aviat, d'altres tard, alguns estan morts però ningú no els ha enterrat.\nGabriel: no deixis morir el blog, deixa'l en repòs un temps... i torna!\nL'escriptor /ora és un nàufrag; no importa el mitjà emprat. Estem innoculats per un "no sé què" inalterable a modes. Existeix una pulsió que ens fa tornar a començar, de nou. Les paraules envelleixen a les nostres mans. Planten flors en deserts i gratem la terra per la fe que arribaran a terme. Pel camí podem perdre diverses realitats, però no mai l'esperança, ni la creença en l'altre.\nla tendencia general és a l'esgotament, quan ja has dit el què penses que has de dir, potser decideixes tancar la barraca perquè:\nNo et deixen comentaris perquè...\nTens esperances de fer amics virtuals...\nEstàs atrapat a la xarxa i t'en vols sortir...\nprioritzem i ara potser sents que ja en tens prou, en fi ... si t'he llegit es perquè no eres un robot intel·ligent, sinó un homínid avançat\n21 de juny de 2011, a les 9:43\nDins de la nostra polièdrica existència ens movem per diversos àmbits. L'accessibilitat virtual del món dels blogs ha fet que molts ens hi llançàrem amb motivacions diverses -com en totes les coses-. Hi ha qui ha trobat un medi on se sent còmode i continua i continuarà fins que el festeig deixe de ser-li plaenter -per la causa que siga- i l'abadone. Esperem que la teva aturada només siga un plec temporal o que hages estat temptat per un goig superior.\nDe tant en tant passava per ací; m'agradaria poder fer-ho més temps.\n21 de juny de 2011, a les 17:12\nsóc un desastre en aixó de deixar comentaris, ho reconec, però compta amb mi, 'pa lo que haga falta'\n24 de juny de 2011, a les 16:05\nAcab de veure aquest post. Han passat més de deu dies des que se va escriure. He d'entendre que no el tancaràs el blog? Esper que no. Jo sóc la primera que tenc temporades, ja ho veus, en que quasi no escric. Deixa'l reposar i si amb el temps t'adones que no el necessitis, l'esborres, però no l'eliminis massa aviat perquè potser te sabrà greu. Un consell del qual no m'has de fer gens de cas si no vols, clar que no (és que no m'agrada aconsellar, perdona...)\n19 de juliol de 2011, a les 17:16\nEeiii, Caterina! Moltes gràcies pels teus comentaris.\nElimanar el blog? Mai de la vida! És una feina de tres anys i ni que deixi d'escriure, vull que quedi constància d'aquest blog.\nAbandonar-lo? Sí aquesta és la idea. Puc semblar una persona contradictòria i pel que vaig escriure semblava que havia de ser un abandonament del blog imminent. No m'agrada el concepte abandonament. M'agrada més el concepte tancament. Tancament significa donar per finiquitada les idees o el que es volia transmetre en un espai. Idees sempre n'hi han per això he continuat unes setmanes més perquè tenia una llista amb alguns temes que volia tractar i d'altres que han sorgit de forma improvitzada.\nHavia de pensar quins són els últims que penjaré i ara ja ho sé, ja els tinc pensats i d'aquí quatre dies els penjaré. La idea és abans d'acabar aquest mes penjar-los i descansar un temps del tema blog.\nL'any passat vaig deixar-lo descansar durant més de dos mesos durant l'estiu i després em va entrar ganes de tornar a penjar alguns posts i així va ser quan vaig tornar a començar de nou.\nAquest any no sé que passarà. Quan dic tancament és el tancament d'una etapa i deixaré la porta oberta per si necessito tornar a penjar nous posts.\nTot descans sempre és necessari i saber tancar etapes (que és el estic intentant fer) per obrir-ne de noves, també. Una salutació!\n20 de juliol de 2011, a les 12:57


el Racó de la Júlia: Felicitats!\nMontse Espinosa diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 10:55:00 CET\nUna baderola molt xulo!!! Moltes felicitats guapa, que disfrutis de la festa!!! Petonets\nUnknown diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 11:09:00 CET\nFelicitats bonica!!! 34 ja!! Jejeje; la banderola és molt xuli, jo vull una com aquesta pel meu aniversari!!! Jijijiji\nUn Petonet i disfruta del diumenge!!! ;-)\nLaura diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 12:42:00 CET\nMoltíiiiisimes felicitats, guapi !!!!\nMolts petonetss !!\nAnna diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 13:40:00 CET\nMoltes felicitats Júlia!!!!!! Per molts anys més!!!!\nLourdes diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 13:52:00 CET\nPer molts anys, es molt maca aquesta banderola, però quina feinada !!!. Petons.\nSylvie Créative - Créations Ma Déco Maison diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 14:11:00 CET\nOh moltíssimes però que moltíssimes felicitats Júlia! M'agrada molt la banderola! Ais i lo bé que ho has celebrat estant a la muntanya i amb la família i els amics! Feliços 34 i tots els que han de venir guapi!\nLaura M. diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:00:00 CET\nMoltes felicitats !!!! Una banderola molt maca ;)\nhttp://www.youtube.com/watch?v=ZZA_xZ3WTGI Mira l'enllaç !!!es per a tu ...\nJúlia diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:52:00 CET\nOooh que xulo!! Moltes gràcies!!\ncristina diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:00:00 CET\nMoltíssimes felicitats, Júlia! M'encanta aquest treball, m'encantaaaa!!!\nDigna diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:10:00 CET\nMoltes felicitats Júlia. Per molts anys.\nM'agrada molt les banderoles.\nsusana diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:16:00 CET\nJo també m'en vull fer una...\nNúria diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 16:23:00 CET\nANNA diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 17:06:00 CET\nPER MOLTS ANYS GUAPA!!! Benvinguda als 34!!! quina bandarola més bònica!!! petons\nNúria (Els petits retalls) diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 17:10:00 CET\nMoltes i moltes felicitats Júlia!!!\nAixí m'agrada, que pensis amb tú i t'hagis fet aquesta banderola tant i tant xula!\nCarbassona diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 20:13:00 CET\nPer Molts Anys Guapa!!!!!!!!!!!!!\nEmma diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 22:35:00 CET\nMolts anys i bons! Molt xules les banderoles! Jo fa temps que tinc ganes de fer-ne unes... Em sembla que aprofitaré el Nadal per fer-ne unes. Genial per desitjar bones festes, oi?! :)\nMarta diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 23:32:00 CET\nPer molts anys Jùlia,!!\nNosaltres també ens hem de cuidar i de donar-nos algun capritx de tant en tant, oi?\nAnònim diumenge, 9 de desembre de 2012 a les 23:59:00 CET\nMoltíssimes felicitats Júlia, la banderola és molt xula i nosaltres també la tenim igual, la vaig fer aquest estiu per l'aniversari del meu estimat, queden molt bé i fan molta gràcia per decorar un dia tan especial !!\nEspero que hagis passat un dia fantàstic !!


Forallac 1 – Castells i Fortificacions de Catalunya\n-Edificis fortificats al terme municipal de Forallac 1: castell de Peralta. Castell i muralles de Peratallada. Monestir de Sant Esteve de Peratallada: hom va voler fortificar la part superior de l'església, però només es va fer l'obra sobre l'absis. Castell de Vulpellac. Can Comes de Brugar: masia amb torre i garites. -Fotografia: Peratallada.\nCan Comes de Brugar\n-Masia fortificada dels segles XVI-XVII amb torre circular de...\n-Castell de Peralta: va ser aixecat al segle XIV a prop de la...\nCastell i muralles de Vulpellac.\n-Castell i muralles de Vulpellac: gran castell gòtic dels seg...


Legal - AGVA studio - Architecture, Landscaping and Interior Design\nEl lloc web i el domini www.agva.es corresponen a AGVA STUDIO, d’aquí endavant el TITULAR, amb domicili al C/ Urgell núm 276, de Barcelona (CP 08036), telèfon 93 3210631 i adreça electrònica agva@agva.es.\nEls drets sobre els continguts d’aquest lloc, incloent-hi els textos, imatges, dissenys gràfics, marques i altres signes distintius (en endavant continguts), pertanyen al TITULAR, o a tercers que n’han autoritzat el seu ús. El TITULAR presenta aquests continguts per a informar dels seus serveis i activitats professionals i autoritza la utilització dels continguts per a usos no comercials sempre i quan s’indiqui de forma clara la font. Si els continguts s’utilitzen en entorns web caldrà incloure un enllaç a la pàgina d’inici del lloc web www.agva.es. El Titular es reserva el dret a iniciar les accions legals oportunes en defensa dels seus drets de propietat intel·lectual o industrial.\nLes dades personals que es puguin obtenir per la recepció de correus electrònics són tractades amb el màxim de confidencialitat i només s’utilitzaran per atendre les sol·licituds d’informació o consultes. Únicament s’incorporarien a un fitxer en el cas que s’establís una relació comercial entre el TITULAR i la persona interessada, amb el seu consentiment previ.\nEn compliment de la Llei de Protecció de Dades vigent, l’informem que el contacte per qualsevol d’aquests mitjans implica el seu consentiment per a que les seves dades identificatives i de contacte siguin incorporades als nostres fitxers, amb la finalitat de mantenir relacions professionals i/o comercials. Les dades seran incorporades al fitxer el temps que sigui necessari per a complir amb aquestes finalitats o fins que revoqui el seu consentiment. En compliment de la llei, requerim la seva col·laboració per a mantenir les dades actualitzades. Si ho desitja, podrà exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint-se per escrit a agva@agva.es o a l’adreça C/Urgell 276 4-1, 08036 Barcelona\nEl TITULAR no es fa responsable, en cap cas, dels danys i els perjudicis de qualsevol naturalesa que puguin causar l’accés a la pàgina web com per exemple: errors i omissions en els continguts, falta de disponibilitat del portal o la transmissió involuntària de virus o programes maliciosos, que ataquen il·legalment un gran nombre de llocs web de manera discreta i indiscriminada.\nEs possible que la informació no estigui del tot actualitzada en el moment que l’usuari consulti el lloc web. Per consultes concretes o ampliació de la informació presentada, es pot posar en contacte amb agva@agva.es si ho desitja. El TITULAR manifesta que les referències als serveis que es presenten en el seu lloc web tenen una funció orientativa i no contractual.\nEl TITULAR es reserva el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense avís previ, la presentació, configuració i continguts del web.\nL’ús d’aquest web implica l’acceptació plena dels termes i condicions del present avís legal. Els possibles conflictes relatius a aquest web es regiran exclusivament pel dret de l’estat espanyol, en els jutjats de la ciutat de Barcelona. Tota persona usuària del web, independentment de la jurisdicció territorial des de la qual es produeixi el seu accés, accepta el compliment i respecte d’aquestes clàusules amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que li pogués correspondre.


Tot allò que has de saber del marcatge CE - Pime al dia\nTot allò que has de saber del marcatge CE\nPer tal de poder ser comercialitzats a l’Espai Econòmic Europeu (format per la Unió Europea, Islàndia, Liechtenstein i Noruega), molts productes han de portar obligatòriament el marcatge CE, amb l’objectiu d’informar usuaris i autoritats que el producte comercialitzat compleix amb la legislació europea en matèria de requisits essencials, és a dir, amb els nivells de seguretat, protecció del medi ambient i sanitat exigits per la Unió Europea. Aquest marcatge és vàlid tant per a productes fabricats dins com fora de l’EEE, però només és vàlid per a aquells productes per als quals s’hagin introduït especificacions de la UE.\nCom obtenir el marcatge CE?\nEls fabricants han de seguir els següents passos per obtenir-lo:\nIdentificar els requisits aplicables al producte a escala de la UE, que s’estableixen en directives que abasten diversos productes o sectors, com les joguines, els equipaments elèctrics, la maquinària, els productes sanitaris, els ascensors… Aquestes directives també estableixen els requisits essencials que han de complir els productes. Podeu consultar el web en anglès per conèixer de més a prop les directives corresponents a cada grup de productes.\nComprovar si el producte compleix els requisits específics: fer-ho és competència del fabricant. Si existeixen normes europees harmonitzades corresponents al seu producte i l’empresa les segueix, es pressuposarà que el producte compleix amb les directives.\nComprovar si un organisme d’avaluació ha de testar el vostre producte, per tal que compleixi amb els requisits tècnics específics. Aquest pas no és obligatori per a tots els productes (consulteu el web en anglès per saber amb quin organisme notificat us heu de posar en contacte). Per exemple, a Espanya AENOR és organisme notificat per les directives d’aparells de gas, ascensors, calderes, equips marins, equips a pressió, equips de protecció individual, instal·lacions de transport de persones per cable, màquines i productes de construcció.\nPosar a prova el producte: si no és necessari que un organisme independent verifiqui el producte, és competència vostra comprovar que aquest compleix els requisits tècnics pertinents. Aquest pas inclou l’estimació i la documentació dels possibles riscos derivats de l’ús del producte.\nRedactar la Declaració CE de conformitat, que ha d’incloure tots els documents que demostrin que el producte compleix els requisits tècnics.\nEstampar el marcatge CE al producte i/o a l’embalatge i redactar la declaració de conformitat. Si un organisme notificat ha hagut d’intervenir-hi (pas 3), al producte també hi hauria de constar el número d’identificació d’aquest organisme. En la mateixa línia, també s’ha de redactar i firmar una declaració de conformitat on consti que el producte compleix tots els requisits legals.\nCom ha de ser el logo?\nEl logo CE ha de respectar les següents normes:\nS’han de conservar les proporcions, sent la dimensió vertical mínima de 5 mm.\nS’ha de col·locar sobre el producte o la seva placa descriptiva. Quan no sigui possible, s’ha de fixar a l’embalatge, si n’hi hagués, i en els documents que l’acompanyen si la Directiva ho exigeix.\nEs col·locarà de forma visible, llegible i indeleble.\nHa d’anar seguit del número d’identificació de l’organisme notificat involucrat, si s’escau.\nÉs l’únic marcatge que indica que el producte compleix les directives d’aplicació.\nHa de col·locar-se al final de la fase de control de producció.\nEl fixarà el fabricant o el seu representant autoritzat dins de la Unió Europea. Excepcionalment, quan la Directiva ho permeti, podrà fixar-lo la persona responsable de la posada al mercat del producte a la Unió Europea.\nEstà prohibit col·locar signes que es puguin confondre amb el marcatge “CE”, tant en el significat com en la forma. Un producte podrà portar altres marques o segells, sempre que no es confonguin amb la marca “CE” i que no en redueixin la llegibilitat i visibilitat.\nArticle anterior Què és el Customer Journey i per què el necessites?\nArticle següent Tot allò que has de saber del marcatge CE (Segona Part)


Publicat el Dimecres, 26 Juny 2013 14:27\nL'Ajuntament ofereix un descompte del 50% en la quota de lloguer -que està fixada en 55 euros/mes- durant els tres primers mesos.\nL'1 de juliol finalitza la carència que van acordar l'any passat el consistori de Mollet i l'empresa PASQUINA que tenia la concessió de l'aparcament de la Plaça Joan Miró. D'aquesta manera l'Ajuntament haurà de començar a pagar els 3.862.200 euros en concepte de places no venudes segons el contracte signat entre ambdues bandes. La xifra total serà superior (uns 5 milions d'euros) ja que caldrà sumar els interessos del 6,25% atès que el pagament de la quantitat pendent es va prorrogar fins a cinc anys.\nPublicat el Dimecres, 26 Juny 2013 13:41\nPer fer-ho possible el Govern d'Unitat per Vilanova ha sol·licitat una subvenció a la Diputació de Barcelona.\nLa Policia Local de Vilanova del Vallès disposa, des del 14 de juny passat, d’una moto elèctrica per fer més sostenibles els seus desplaçaments. El nou vehicle permet l’estalvi de combustibles fòssils, la reducció d’emissions de diòxid de carboni i la disminució de la contaminació acústica. Aquesta iniciativa es va provar durant el mes d’agost de l’any passat i es va valorar de forma molt positiva tant pels bons resultats pel que fa a la reducció del consum com pels beneficis ambientals.\nPublicat el Dimecres, 26 Juny 2013 08:34\nSegons el seu president Josep Monràs l'objectiu de l'associació és projectar el territori i captar activitat econòmica d’arreu del món.\nLa funció de la Comissió Executiva és fer els treballs preparatoris previs i les propostes que posteriorment haurà d’aprovar el Consell General de l’Associació. En aquest sentit, la trobada d’aquest dimarts ha servit per fixar el Full de ruta per als propers mesos, que estableix els primers passos a seguir per desenvolupar els nou projectes que l’Associació ja va definir com a prioritaris a partir del treball i la diagnosi del territori.\nPublicat el Dimarts, 25 Juny 2013 21:56\nLa nova subvenció es podrà tramitar a partir de l'1 de juliol de 2013.\nEl Ple de l'Ajuntament de Montmeló d'abril va aprovar les bases reguladores per a l'atorgament d'una subvenció sobre l'import de l'impost sobre béns immobles (IBI), corresponent al domicili habitual a aquelles persones que siguin titulars de família monoparental o família amb rendes baixes. Aquest acord té com a orígen una proposta de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca, en el sentit de bonificar les quotes de l'impost sobre béns immobles en aquests supòsits.


Demanem la retirada de la candidatura a reserva de la biosfera de la Costa Brava – CUP Lloret\nDemanem la retirada de la candidatura a reserva de la biosfera de la Costa Brava davant l’avaluació desfavorable del Consell Científic del Comitè Espanyol del programa MaB de la UNESCO\nEl passat 18 de novembre va tenir lloc a Madrid la 21ena reunió del Comitè espanyol del Programa MaB de la UNESCO1, òrgan pertanyent a l’Organismo Autónomo de Parques Nacionales i dins l’estructura del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic.\nL’ordre del dia incloïa en el seu punt 3 la presentació dels informes del Consell Científic respecte a noves candidatures a Reserva de la Biosfera, entre les quals la de la Costa Brava.\nUn mes més tard, la Diputació de Girona encara no ha comunicat a les parts interessades el resultats d’aquesta avaluació. Tanmateix, SOS Costa Brava ha tingut accés a l’informe d’avaluació de la candidatura de la Costa Brava i ha rebut una valoració DESFAVORABLE.\nEntre els motius d’aquesta avaluació DESFAVORABLE destaquen qüestions estructurals insalvables, derivades de la naturalesa del territori de la Costa Brava com a destinació madura de turisme massiu, com:\n“zonas de transición intensamente pobladas y con tendencias difícilmente reversibles en cuanto a su modelo de desarrollo”.\n“También se valora desfavorablemente la capacidad de la propuesta de cumplir la función de Desarrollo propia de una RB que se ve agravada por la propuesta de un Plan de Acción que no tiene la concreción que debería tener para responder a los retos que plantea el desarrollo sostenible de un territorio tan complejo”.\nD’altra banda, també es valora negativament la manca de recolzament d’agents administracions competents del territori, i la poca concreció del Pla d’Accio i de l’estructura tècnica i recursos pel desplegament de RdB.\n“Finalmente, tampoco se concreta la dimensión y presupuesto aproximado de la oficina que se piensa crear para la gestión de la RB”.\nEls arguments esgrimits pel Consell Científic són coincidents amb els que ha expressat SOS Costa Brava respecte la candidatura des del seu inici. És més, el propi Informe del consell científic cita un escrit de posicionament emès per SOS Costa Brava el 3 d’octubre de 2020, durant la fase de realització de l’Informe d’Avaluació.\nEn coherència amb l’expressat a l’escrit de posicionament, davant de l’avaluació feta pel Consell Científic SOS COSTA BRAVA DEMANA LA RETIRADA DEFINITIVA DE LA CANDIDATURA.\nTal com posa de manifest l’avaluació, la candidatura a Reserva de la Biosfera mai ha estat una demanda del territori.\nD’altra banda, hi ha aspectes essencials de la figura de la Reserva de la Biosfera que a parer de SOS Costa Brava no es donen al territori de la Costa Brava, ans al contrari, les tendències dominants van en direcció totalment oposada.\nEn primer lloc, el model urbanístic. La majoria dels ajuntaments que volen obtenir el distintiu de Reserva de la Biosfera, a la vegada mantenen unes expectatives de creixement urbanístic desaforat. A data d’avui, cap municipi (excepte Santa Cristina d’Aro per sentència judicial) ha iniciat la revisió del seu planejament per tal d’ apostar pel decreixement i per la revitalització de centres urbans i habitatge en desús, tal com ha plantejat reiteradament SOS Costa Brava des del seu manifest fundacional. És més, alguns ajuntaments s’han posicionat públicament en contra del Pla Director Urbanístic de la Costa Brava (per les reduccions de sòls urbans que promou), com és el cas de Begur i Port de la Selva.\nEn segon lloc, la conservació patrimonial, ecològica i paisatgística del territori. Tots els espais naturals protegits de la Costa Brava estan infradotats en equips humans i en recursos econòmics, cosa que no els permet garantirne la conservació. La RdB no tindria cap incidència en aquest sentit, mentre generaria una imatge de “territori verd” que no es correspon amb la realitat. En efecte, en aquest àmbit segueixen donant-se problemàtiques com la sobrefreqüentació nàutica i el fondeig en cales, praderies de posidònia i zones protegides en general. Continuen tramitant-se i aprovant-se noves granges de porcs o ampliacions de les existents, malgrat els problemes de contaminació per nitrats que afecten a molts dels aqüífers. Les excessives captacions d’aigua superficials i subterrànies fan que rius com la Muga, el Manol i el Ter circulen amb cabals per sota del nivell de manteniment ecològic la major part de l’any i que el fenomen de la intrusió salina vagi en augment al litoral. I, malgrat les evidències científiques sobre l’emergència climàtica (augment del nivell de mar, regressió de platges sorrenques, increment en intensitat i freqüència dels fenòmens meteorològics extrems…), als fronts marítims continuen les operacions de dragatge i regeneració de platges malmetent sistemes dunars, o instal·lant estructures de protecció que tindran una efectivitat molt reduïda en el temps (fins el proper temporal).\nEn tercer lloc, grans infraestructures públiques. La Generalitat continua apostant per l’autopista de la Costa Brava, amb el tercer projecte de prolongació de la C32 en tràmit, al qual s’ha afegit recentment el nou pont de la C31 a Ullà -anomenada “variant” de Torroella-, així com el Pla Especial del Port de Palamós per atreure grans creuers en aquest port.\nEntenem la bona voluntat amb la qual s’ha promogut la candidatura a Reserva de la Biosfera, però entenem que és una figura que no encaixa amb la realitat de la Costa Brava, motiu pel qual, a més, desvirtuaria la naturalesa d’aquesta designació, per exemple si es compara amb les dues altres RdB catalanes: el Delta de l’Ebre i el Montseny; uns espais naturals i d’alt valor i poc poblats on la RdB és un estímul per a la transició ecològica dels sectors econòmics tradicionals. La Costa Brava és, per contra, un territori densament poblat, sotmès al turisme massiu des de fa més de mig segle, amb la capacitat de càrrega fa temps que ha estat superada, i on, per tant, la prioritat hauria de ser promoure mesures de restauració ecològica i\nd’adaptació als impactes de crisi climàtica -la façana marítima, zones inundables i zones d’alt risc d’incendis-.\nPer totes aquestes raons, SOS Costa Brava entén que el propòsit de la Diputació de Girona podria orientar-se millor posant en marxa la Càtedra de Gestió Integrada de Zones Costaneres que ja es contemplava crear amb el projecte de Reserva de la Biosfera. Una Càtedra que exerceixi de d’espai de cooperació político-científica per afrontar un futur post-covid sostenible de la Costa Brava, i que la Diputació de Girona hauria de dotar de recursos econòmics ordinaris suficients perquè pogués ser capaç d’afrontar els immensos reptes que té la Costa Brava, per afrontar la transició ecològica, i esdevingués un complement al Conservatori del Litoral que s’hauria d’implantar a Catalunya durant el proper any.\nFinalment, SOS Costa Brava valora molt positivament la independència del Consell Científic expressada en l’Informe d’avaluació esmentat, atès que a l’Estat espanyol les Reserves de la Biosfera han esdevingut, en conjunt i lamentablement, una qüestió molt polititzada. Només cal recordar que Espanya ha encapçalat durant els darrers cinc anys en rànquing europeu de sancions per incompliment de normativa ambiental i, alhora, és el país del món amb més Reserves de la Biosfera (més que Brasil o EUA. per exemple).\nPrevAnteriorQue la paguin els rics\nSegüentExperiència municipal a la llista de la CUP per GironaNext


L�hora del treball i del seny - Josep Maria Pelegri - Els blogs d'e-noticies\nMolt s’ha parlat dels pactes: que si CiU ho ha fet amb el PP -cert en alguns casos- o si ho ha fet amb el PSC -també cert en d’altres-, o si ho hem fet amb altres formacions polítiques -i també és veritat. Els representants electes de CiU han pactat amb qui han considerat millor per al seu municipi, amb la única excepció de PxC. Vam dir que amb la formació xenòfoba no pactaríem -ni activament ni passivament-, i així ho hem fet.\nHem vetllat per les necessitats locals. Qui millor coneix la realitat de cada territori és la gent que hi viu i hi treballa dia a dia. Amb el principi de respectar la llista més votada com a norma general, la federació ha tingut prou flexibilitat i prou seny com per acceptar l’opinió majoritària dels votants. Els electors ho demanen i nosaltres sabem del que parlem perquè, tot i guanyar eleccions al Parlament, durant dues legislatures el tripartit ens ha fet fora del govern de Catalunya. Per això, no hem obstaculitzat governs municipals del PSC, del PP o d’ICV. Ens alguns llocs no ha estat possible l’acord, perquè a vegades en els municipis les diferències personals tenen molt de pes.\nAra, CiU no ha buscat pactes per cercar l’eliminació de l’adversari tal com va fer el tripartit en els darrers set anys. Lluny de revenges i de passar comptes, el que ens interessa per damunt de tot és treballar pel bé del país i treure’l del pou on l’han ficat la mala gestió i el malbaratament de les finances dels governs tripartits. La crisi ens ha perjudicat molt i ha estat global, però no seriem a la situació límit actual si s’hagués fet una millor gestió publica i si, sobretot, s’hagués tingut més cura dels diners de tots.\nAra toquen temps de vaques magres. Cal, doncs, prioritzar les necessitats. Des de dissabte, ho comencem a fer a la majoria dels ajuntaments catalans i aquesta setmana ho haurem d’aconseguir també al Parlament amb l’aprovació -espero que s’imposi el seny al disbarat- d’uns pressupostos obligadament restrictius per fer front al deute i al dèficit que ha deixat el govern Montilla.\nA aquestes alçades ja ningú pot creure que CiU vulgui carregar-se prestacions socials, o retallar el benestar. Volem fer possible la supervivència de l’estat del benestar, que el tripartit gairebé ha fet entrar en fallida. Ningú no es pot creure el missatge pueril del PSC que diu que els dolents són els altres i que ells ho han fet tot bé. És clar, que no miren la llista d’aturats que han deixat d’herència.\nPerò, és complicat demanar responsabilitat a qui ha perdut el rumb i a qui navega sense capità amb el vaixell fent aigua per tot arreu. Francament, espero que el PSC sàpiga trobar una sortida al naufragi que ell mateix s’ha provocat. Potser hauria d’entendre que anar contra la opció majoritària d’un país mai ha estat una bona solució. Fer-ho dues vegades és abocar-se directament al desastre, exactament el punt en que ara es troba el PSC. Que tinguin sort, però que deixin el país de banda en les seves lluites internes. Si volen seguir enganyats, que segueixin creient que l’enemic el tenen fora. Però haurien de recordar que qui els ha fet fora d’arreu han estat els ciutadans, que són en democràcia qui donen i treuen raons.\nEls blogs d'e-noticies - Josep Maria Pelegri - L�hora del treball i del seny


febrer | 2017 | Can Tonal de Vallbona\n11 de març: Jornada de treball + tallers plantes i escriptura creativa + danses i música\nEl proper dissabte 11 de març preparem una nova jornada de treball col·lectiu, amb activitats de tarda i de nit. Seguirem pintant les naus, farem una tanca de canyes, feines a l’hort… Una altra vegada, convoquem a tothom a les 10h!\nA la tarda, hem preparat dos tallers simultanis:\nTaller de plantes, dinamitzat per persones de Can Tonal i potser també altres.\nTaller d’escriptura creativa, dinamitzat per Clara Ariza.\nA la nit, després de sopar, hi haurà danses tradicionals i kurdes i música, amb The Hemelbestormers, grup local de Vilamajor, i una punxadiscs.\nEls àpats els posem nosaltres. Si veniu a la jornada estarà bé que confirmeu l’assistència, per tenir una idea de quanta gent serem menjant i dormint. Ens podeu escriure al nou correu: info@cantonal.net.\n17-19h – Taller de plantes / Taller d’escriptura col·lectiva\n22h – Danses tradicionals i kurdes\n23h – Concert: The Hemelbestormers\n00h – Música amb punxadiscs\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 27 febrer, 2017 per Can Tonal.\nCan Tonal a “El 9 Nou”\nJoan B. Mauri, veí de Llinars, ens va venir a visitar i ha escrit un article sobre el projecte de Can Tonal que han publicat a El 9 Nou Vallès Oriental, periòdic independent de la comarca. Surt a les pàgines 58-59 del número 2.703 (24/02/17).\n– Can Tonal a El 9 Nou VO (pdf) –\nJornades ESF “En el punt de mira”\nDes d’Enginyeria sense Fronteres han organitzat les jornades “En el punt de mira”, els dies 27 i 28 de febrer i 1 i 2 de març. Els temes que es tracten són “canvi climàtic”, “mobilitat sostenible”, “obsolescència programada + moviment diy” i “habitatge cooperatiu”.\nEl dimecres 1 de març a les 12h hi ha la taula rodona “Problemàtiques d’habitatge i alternatives vigents” i ens han convidat a participar-hi. També hi haurà companys de l’Oficina d’Habitatge de Gràcia, de Perviure.org i de Cal Cases. Serà a Barcelona a l’ETSEIB (avinguda Diagonal, 647).\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 25 febrer, 2017 per Can Tonal.\n“Llibertat per Kurdistan”, cicle de xerrades a Barcelona\nCompartim el programa del cicle de xerrades i conferències “Llibertat per Kurdistan”, organitzat per la Plataforma Azadí, col·lectiu de solidaritat amb el poble kurd. Barcelona, febrer, març, abril i maig:\nLes xerrades es duran a terme usualment els dijous a Can Batlló (C/Constitució 19, cantonada C/Mossèn Amadeu Oller i C/Olzinelles. Al costat de la parròquia de St.Medir.) però també alguns dies es faran en dissabte. Reviseu el lloc de cada xerrada per assegurar-vos.\nAquesta entrada s'ha publicat en Sense categoria el 3 febrer, 2017 per Can Tonal.


Europa enllesteix els plans de vacunació de la covid-19 Europa enllesteix els plans de vacunació de la covid-19 – El Món\nLa majoria destats europeus prioritzaran els grups de risc i no preveuen ampliar el personal sanitari per vacunar\nACN 04/12/2020 8:26 am\nEuropa està enllestint els plans de vacunació contra la covid-19 a l’espera que l’Agència Europea del Medicament (EMA, per les sigles en anglès) i la Comissió Europea donin llum verda a l’autorització de la vacuna de Pfizer BioNTech o de Moderna. La majoria d’estats europeus estant trançant les estratègies nacionals que planegen l’administració, la distribució i el subministrament de vacunes per començar a vacunar tan aviat com es pugui. Gairebé tots els programes compten amb la divisió en grups d’edat per prioritzar la vacunació dels més vulnerables. “Molts països utilitzaran les estructures i serveis de vacunació existents tant com sigui possible”, apunta el Centre Europeu de Control i Prevenció de Malalties que ha avaluat els plans.\nÉs el cas d’Espanya, França i Itàlia que, per ara, no preveuen ampliar el personal per fer la vacunació. En canvi, Alemanya, Dinamarca Suècia o Luxemburg ja anticipen ja estan preparant centres especials per fer la vacunació. “A mesura que arribin més vacunes, s’hauria d’involucrar més personal entrenat involucrat en les campanyes”, avisa el Centre Europeu de Control i Prevenció de Malalties (ECDC, per les seves sigles en anglès).\nL’estat espanyol pretén comptar amb 13.000 punts de vacunació situats en centres d’assistència primària i altres centres sanitaris. A més, aprofitaran les estructures de vacunació ja existents i no preveuen ampliacions en el personal sanitari per administrar les vacunes. L’estratègia espanyola de vacunació s’ha dissenyat amb un grup d’experts multidisciplinari en què s’inclouen tècnics de 8 comunitats autònomes. La vacuna serà gratuïta per tal que sigui accessible a tothom.\nEls primers a vacunar-se seran els ancians que viuen en residències de gent gran i el personal sanitari que hi treballa. Després d’ells, es podrà vacunar el personal sanitari de primera línia, seguits de sanitaris hospitalaris i després persones amb discapacitats i dependents que requereixen suport intensiu (no institucionalitzat).\nEs farà un sistema d’informació i registre pel seguiment i l’avaluació continuada de la vacunació. El focus estarà en la situació epidemiològica nacional i autonòmica, en l’impacte del virus a la salut, els recursos humans requerits per vacunar o la informació recent sobre les característiques de la vacuna per poder redefinir i adaptar les prioritats i els objectius de la vacunació en cas necessari.


Plat únic + llançament de destrals @ Yurbban Trafalgar - MésQHotels\nDescobreix el restaurant Plat Únic del Yurbban Trafalgar i completa l’experiència amb l’activitat de llançament de destrals!\nAl barri s’han instal·lat els veïns més canalles. Es fan cridar BAT i es dediquen a llançar destrals (contra una diana, per descomptat). L’hotel s’ha unit a ells per oferir una experiència única i original.\nVine a descobrir amb qui vulguis el nou Restaurant Plat Únic amb una oferta única i inusual. En aquests moments podràs gaudir d’un deliciós plat d’Escudella amb carn d’olla acompanyat per a postres, pa, aigua i vi. Per completar l’experiència, travessa el carrer i prepara’t per gaudir del que t’ofereixen a Barcelona Axe Throwing, uns autèntics animals de la diversió!\nAtreveix-te a provar-ho i treu tot l’estrès acumulat!\nInclou: Plat únic escudella + tir amb destral + dues begudes\nPreu: 62,50€ per persona (125 € parella)


espaifotografic | Les darreres novetats fotogràfiques de Leica\nA banda de la pèrdua del número a la designació del model, dues són les característiques més destacades de la flamant Leica M, que es situa al punt més alt de la gama per les seves prestacions, de les que cal destacar la gravació de vídeo i la funció LiveView.\nEl LiveView es realitza sobre una pantalla de 3″ i 920.000 píxels amb tractament Gorilla Glass. La visualització directa en pantalla ve acompanyada d’un sistema de confirmació de focus. A més, obre la possibilitat de fer servir òptiques de la sèrie R, mitjançant l’adaptador ja previst per la marca.\nCal destacar que, igual com la seva germana petita Leica X2, la compacta d’alta gama de Leica, també és possible fer servir un visor electrònic extern, idoni per l’us dels objectius R.\nParlant de vídeo, Leica M és doncs, la primera Leica digital telemètrica que pot gravar vídeo, en format Full HD 1080, a 24 i 25 fotogrames per segon. Una prestació que probablement molts seguidors de la marca esperaven amb ganes.\nCom hem comentat abans, la Leica M vol ser el model més econòmic de la sèrie M. Les seves prestacions són molt semblants amb les de la M9, amb un sensor de format complert de 18Mpx.\nÉs també la més petita de la família, amb un disseny minimalista que redueix els controls als mínims essencials, incloent la pantalla del darrera, de 2,5″ i 230.000 píxels de resolució. Aquest model està realitzat en un sobri color gris antracita.\nLa D-Lux 6 és la continuació de l’evolució de la sèrie D-Lux. Combina un objectiu extraordinàriament lluminosos amb un sensor d’imatge CMOS de 1,7″ de nou disseny, que resulta especialment gran per aquest format de càmera compacta. Això assegura una qualitat d’imatge molt elevada, especialment quan es fan servir valors d’ISO elevats.\nLa D-Lux 6 també ofereix el control manual dels paràmetres d’exposició, imprescindible pels aficionats avançats i professionals, així com la capacitat de gravació de vídeo en Full HD.\nL’objectiu de la Leica D-Lux 6 és un Leica DC-Vari-Summilux 4.7-17.7 mm f/1.4-2.3 ASPH de nou disseny. La seva gamma focal equivalent de 24-90mm el fa molt versàtil i adequat per resoldre tota mena de situacions fotogràfiques.\nLa nova Leica S és l’evolució de la S2, la càmera de mig format digital de Leica. En aquest nou modeles manté la resolució de 37,5Mpx però amb una millora substancial del rang dinàmic i el soroll, l’ergonomia i la velocitat del processador.\nTambé s’han augmentat les dimensions de la pantalla del darrera, ara amb 3″ i 920Kpx, amb tractament Gorilla Glass per garantir la seva resistència a les ratllades. També s’ha millorat la precisió de l’enfocament automàtic i incorpora un sistema geo-etiquetador d’imatges GPS.\nCal destacar que aquesta càmera es presenta acompanyada de tres nous objectius: el Leica Super-Elmar-S 24 mm f/3.5 ASPH super-wide, el Leica Vario-Elmar-S 30-90mm f/3.5-5.6 ASPH. i el Leica TS-APO-Elmar-S 120 mm f/5.6 ASPH. tilt/shift\n← Fotografia Micològica (II de III) per Àlex Alonso\nJosep Buil Mayral i el Museu de la Fotografia de Girona →


Josep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Josep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997)\nTraces : base de dades de llengua i literatura catalanes 22 registres trobats 1 - 10 anar al registre: La cerca s'ha fet en 0.12 segons.\nJosep Pla: Itàlia com a mirall / Arqués, Rossend ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nRossend Arqués estableix els eixos de la relació que Josep Pla va mantenir amb Itàlia, partint de les referències que es troben a la seva obra. Comença per esmentar els preparatius i lectures previs sobre el país, i passa, després a analitzar les variants d'un fragment concret que exemplifica els múltiples canvis a què Pla sotmetia els propis textos. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 187-199)\nL'empremta de Josep Pla en Montserrat Roig / Tous, Anna ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nAnna Tous estableix les afinitats literàries entre Josep Pla i Montserrat Roig, un cop n'ha bandejat, esmentant-les, les evidents discrepàncies, sobretot de caràcter ideològic. La lluita contra l'oblit i la preservació de la memòria, la voluntat arqueològica i el catalanime o la formació periodística són elements que els emparenten, a més de la influència directa de Pla sobre Roig, corroborada per ella mateixa. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 295-301)\nJosep Pla: una literatura de la visibilitat / Quintana, Àngel ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nÀngel Quintana estudia la relació, explícita o tàcita, de Josep Pla amb el cinema (i, en segon terme, amb la televisió) al llarg de la seva obra. D'entrada, l'autor d''El quadern gris' s'hi refereix directament com a instrument creador de ficcions, d'il·lusions del món, cosa que, en principi, el fa estrany a la seva idea d'art i al personatge públic que s'ha forjat. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 273-281)\nLes formes breus i la discontinuïtat en el discurs: 'Notes disperses', 'Notes del capvesprol' i 'Notes per a Sílvia' / Pol, Helena ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nHelena Pol analitza les tres obres citades en relació als moralistes francesos i, concretament, al gènere denominat com a "formes breus", que inclou els aforismes, les màximes i els pensaments. Es tracta, però, de tres volums discontinus (cosa que n'afecta la lectura) tot i que denoten "una certa sistematització en el recorregut". [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 261-271)\nJosep Pla i J.V. Foix: 'Spleen et idéal' / Guerrero, Manuel ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nManuel Guerrero analitza la influència de Charles Baudelaire en Josep Pla i, molt en segon terme, en J. V. Foix. Si bé són rares les citacions explícites de Baudelaire al llarg de l'obra planiana, la seva influència es nota des d'un llibre tan primerenc com 'Relacions' i ja no abandona la ploma d'un escriptor que "desitja comprendre els extrems de l'home i no renuncia al fracàs, a la impossibilitat del coneixement complet. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 235-245)\nSobre l'aprenentatge de l'ofici literari / Coromina, Xavier ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nL'autor recorre l'evolució de Josep Pla com a escriptor, tractant els anys d'aprenentatge (1915-25) i contrastant-los amb l'assentament posterior d'una veu pròpia (1950-60). Esmenta breument les vicissituds de la seva professionalització i el tracte amb les editorials, però se centra sobretot en l'habilitat planiana de l'assoliment d'un públic gràcies a una qualitat i un estil molt concrets que són deutors de la concepció en bloc, progressivament madurada, de tota la seva obra.\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 225-233)\nFilologia i antropologia. Una lectura de "Calmes de mar pel juny" / Casals, Glòria ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nGlòria Casals comenta el capítol "Calmes de mar pel juny" de 'Les hores' de Josep Pla amb el benentès que és un bon exemple de "la concepció antropològica que té l'autor del món", i esmentant-ne les edicions castellanes anteriors de què és origen. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 215-223)\nLa memòria contra la ficció / Carbonell i Camós, Eliseu ; Col·loqui de l'any Pla (1997 : Girona)\nDe cara a l'estudi dels trets del realisme de Josep Pla, Eliseu Carbonell fa una anàlisi de les estratègies antropològiques de la seva obra. La primera conclusió que en treu és que, amb la insistència en el tema del pas del temps i la necessitat de la recuperació de la memòria, Pla oposa sempre memòria a ficció. [...]\nJosep Pla, memòria i escriptura. Actes del col·loqui de l'any Pla. Universitat de Girona (octubre 1997), Girona : Universitat de Girona, 2001 (p. 209-214)\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins Amazon\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins Google Books\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins Google Scholar\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins Google Web Josep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins INSPIRE\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins NEBIS\nJosep Pla memòria i escriptura Actes del col·loqui de l'any Pla Universitat de Girona (octubre 1997) dins Scirus


Com escriure bones escenes - Raquel Picolo\nby Raquel Picolo | maig 16, 2016 | Escriptura, Tallers | 0 comments\nEl temps, l’espai i l’escena són les estrelles d’aquest trimestre als meus tallers de tècniques narratives. Temps, espai i acció, els tres eixos narratius que convergeixen a l’escena. Vaig aprendre a construir escenes a l’escola de guionistes, i aquella mateixa tècnica, una mica simplificada, és la que ensenyo als tallers de narrativa. Sóc molt partidària de transvasar les tècniques audiovisuals cap a la literatura.\nL’escena és la unitat bàsica del relat audiovisual. Implica un temps i un espai continus, una sèrie d’efectes i un canvi. Alguna cosa ha de canviar. En narrativa literària l’escena també és un recurs potent. Les escenes primer les has de pensar i després escriure-les. Pregunta’t on i quan passa, quina és la finalitat dramàtica, qui són el protagonista i l’antagonista de l’escena i quin és el clímax. Les escenes s’han de pensar i estructurar senceres, amb principi, mig i desenllaç. Després ja decidiràs com la mostres. Tota? Retallant pel final? Escapçant el principi? I no oblidis la polaritat inici-final (per exemple, comença amb un sol personatge i acaba amb un munt de gent). Un cop arribat a aquest punt, quan ho tens tot clar, pots escriure-la, amb un llenguatge audiovisual, estrictament audiovisual si és un guió i amb un major o menor grau si és un text literari. L’any passat vaig publicar el post Excursió en tres escenes per mostrar als alumnes d’un taller que feia en aquell moment una redacció estrictament audiovisual.\nUna escena és com una història en miniatura, amb cops d’efecte, tensió narrativa, protagonista, antagonista i clímax.\nDe la mateixa manera que l’estructura in media res (comença pel mig), funciona molt bé per contar algunes històries, també és bona per les escenes de pes. Començar quan els personatges ja estan implicats i ja està passant el que havia de passar. Per exemple en plena discussió en un sopar. I pots acabar l’escena quan les coses que s’hi tracten encara rutllen. Tallar a mitja conversa en lloc de mostrar com marxen els amics i com la protagonista recull els plats i se’n va a dormir.\nUna escena és més que una anècdota o una descripció. Una escena és una història en miniatura. Implica una confrontació o una revelació, un canvi i un clímax. Una bona escena té moviment cap endavant no només en el sentit que alguna cosa passa realment, sinó en què la història també avança. Al final d’una escena el món narratiu ha canviat.\nEl canvi és la clau de les escenes importants. El canvi no cal que sigui gran i dramàtic, però ha de ser-hi. Les escenes fan avançar la història. El clímax particular d’una escena pot ser poc important, però la història s’ha de moure cap endavant. Els incidents i el clímax de l’escena, encara que no siguin de gran nivell, han de canviar alguna cosa. Pots escriure escenes autobiogràfiques, històriques, de natura…, per citar els tallers que faré pròximament. L’escena és un recurs molt potent i val la pena escriure bones escenes.\nEl 5 de juny Escriptures autobiogràfiques a la Llibreria Índex. Els dies 8-10 de juliol El relat històric a l’Ecomuseu d’Esterri d’Àneu. 17-18 de setembre Escriptura i natura al CAN de Farrera.\nEstiu i escriptura!


Casa Marinada El Poble Nou del Delta Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a El Poble Nou del Delta.\nRonda Fortalesa 36, El Poble Nou del Delta, El Poble Nou del Delta, Espanya, 43549 - Veure al mapa\nAquesta casa es troba a Poblenou del Delta, a 40 km de Peníscola. Disposa d'aire condicionat, WiFi gratuïta i aparcament privat gratuït. La casa també té una cuina equipada amb rentavaixella i es proporcionen les tovalloles i els llençols. La Casa Marinada inclou una piscina exterior. L'establiment disposa de servei de lloguer de bicicletes i es troba en una zona ideal per anar en bicicleta, La Casa Marinada es troba a 9 km de Sant Carles de la Ràpita i a 28 km de l'Ametlla de Mar. L'aeroport més proper, el de Reus, és a 68 km.\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per cobrir possibles despeses addicionals. Aquest dipòsit es reemborsarà íntegrament en efectuar el registre de sortida, un cop s'hagi comprovat l'estat de l'allotjament. Cal que informeu el Casa Marinada de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: HUTTE-002287\nAllotjaments a El Poble Nou del Delta