Un mirador excel•lent\nEl Taga no deixa de ser un cim modest i al mateix molt conegut al Ripollès, potser menyspreat per la proximitat de les altives muntanyes veïnes de les valls de Núria i del Fresser.\nDistancia: 8,30 Kms.\nAproximació: Sant Martí d'Ogassa.\nS’arriba amb cotxe fins a Ogassa des de Sant Joan de les Abadesses. Després una pista ens durá fins a Sant Martí d'Ogassa on trobarem una mena de pàrquing proper a l’absis de l’església romànica de Sant Martí d’Ogassa.\nSant Marti d’Ogassa – Abeurador – Portella d’Ogassa – Taga – Coll de Jou – Drecera – Sant Marti d’Ogassa\nEl camí comença uns metres més endavant de l’església esmentada on trobarem un pal amb diferents rètols i direccions. Prenem el camí que desprès ens converteix en corriol tot seguint unes marques circulars de color verd i blanc, fins el abeurador on fem una aturada tècnica. Seguim en mantinguda pujada, amunt pel marcat corriol fins a la Portella d’Ogassa des d‘on ja es fa visible el Taga. Ara la pujada es torna més suau mentre ens enfilem pel mig dels prats, un xic innivats, cap al nostre objectiu. Un cop arribats al cim trobarem una espectacular creu blanca que corona el mateix. Les vistes des del cim son espectaculars; podem veure el Pedraforca, la vall de Núria, el camí dels Enginyers, el Bastiments, el Puigmal, el massís del Canigó i fins i tot l’inconfusible perfil de Montserrat. Cal aprofitar, mentre reposem, per gaudir d’aquet fantàstic paisatge. La tornada la fem per un altre camí, anem a buscar el coll de Comallonga on s’inicia un corriol que baixa decididament anant a cercar un tancat. Un sender poc definit i proper al tancat ens portarà fins el Coll de Jou. Ara ja només ens cal seguir la pista cap a l’esquerra per tal de tornar a Sant Marti d’Ogassa. Uns metres més endavant s’ha de prendre una drecera que transcorre a l’esquerra de la pista, inicialment poc definit que desprès es transformarà en un corriol pel mig del bosc, prou evident fins a l’església de Sant Martí d’Ogassa i punt d’inici d’aquesta ruta circular.\nUn dia solejat ens ha permès realitzar còmodament aquesta bonica ruta circular. La ruta orientada per la cara Sud ha donat pas a una pujada exempta de neu fins a la Portella d’Ogassa. A la resta trobem taques de neu per fer una mica més d’ambient. Tot plegat una jornada de muntanya prou agradable.\nEls trescaires: David - Gloria – Josep – Jesús – Matilde – Mercè – Vicenç - Sergi


SORTIDA BTT GRUP C DIA 10-MAIG-2015\nJordi Serra el Dl 11 Maig 2015, 08:31\nAquet diumenge el grup C sortim 7 bicicletes, direcció Sant Seliu. La Salut, anem a la esquera direcció a Can Ferriol i a la Sanson, girem a l'esquera direcció a la cimentera, cruilla tornem anar a la dreta a Santa Creu, baixem a Can Ferriol a la dreta per baixa a la pista principal, girem a la dreta per baixar i agafar la pista de l'ermita de la Salut, busquet, mas Lluhí, rotonda tranvia de Sant Feliu, Torreblanca i esmortzar a Sant Joan. Recorregut de 16 kmm, curt pero bon desnivell.\nA les 10h. trovada amb els de la Sortida Familiar. anem per el riu, fins el 2º pont,passem per altre banda, sortim al Prat, visitem el Mirador dels avions, anem fins a la platge, fotos, molta gent a la sorra, tornem a fer el tros a peu del desvio de La Ricarda, visitem els cuartels dels carabiners, el semafor, mirador de la Banyona, anem agafar el riu per camins dels aiguamolls, pont del camp del Español, fins Sant Joan, trovada en la festa del Tres Tombs, temps per veure els carros i cavalls d'aquesta festa. Recorregut de 34 km.\nRecorregut total de 50 km, per els integrants del grup C.\nProper diumenge sortida a Santa Coloma de Cervelló i Colonia Guell, per els camins de Santa Barbara.despres cloenda de la Primavera en Bici.\nJordi Serra fins el diumenge.\nDissabte a la tarde, carrera Infantil de carretera al Recinto Ferial de Sant Joan.


Engega el Wiki Loves Monuments 2013 | Canal Digital\nEngega el Wiki Loves Monuments 2013\nDe l'1 al 30 de setembre hi participen voluntaris de més de 50 països\nRedacció | 03/09/2013 a les 07:53h\nDe l'1 al 30 de setembre persones d'arreu del món participaran en el concurs de fotografia més gran de la història, el Wiki Loves Monuments 2013. Milers de voluntaris de més de 50 països pujaran a la xarxa fotos de llocs històrics durant tot el mes, disponibles per a tothom sota una llicència lliure a la base de dades d'imatges de la Viquipèdia.\nEn l'edició de l'any passat, 15.000 fotògrafs de 36 països d’arreu del món van carregar més de 360.000 fotografies. Pel que fa a l'àmbit catalanoparlant, l'edició del 2012 va recollir més de 34.000 fotografies de 6.000 monuments diferents, sent una de les regions amb més participació. De fet, tres dels cinc participants més actius van ser catalans.\nNascut el 2010 als Països Baixos, el 2011 va créixer a àmbit europeu i l’any passat va esdevenir mundial gràcies al seu èxit de participació i contribució a l’enciclopèdia lliure. El concurs d'aquest any comptarà amb una participació significativament major: el concurs passa de 30 a 50 països participants. D’aquesta manera, es vol tornar a batre el rècord mundial del Guinness World Records de participació en un concurs fotogràfic, reconeixement que ja va rebre l’edició de 2011 i ha revalidat la de 2012.\nVoluntaris viquipedistes de diversos països d'arreu del món s’han organitzat per construir el concurs de forma federativa, amb una fase estatal i una de mundial.\nPer tal de fomentar la participació, l’organització sense ànim de lucre Amical Wikimedia atorga premis especials a les millors fotografies d’Andorra, Catalunya i el País Valencià. Les 3 millors fotos de monuments gestionats pel Museu d’Història de Catalunya també tindran premi especial. A més a més, es durà a terme el primer Photowalk Andorrà, el Wiki Takes Mollerussa, impulsat pel Centre de Recerques Mascançà, i el Wiki Takes Olesa, impulsat per la Biblioteca Santa Oliva.\nLes fotos es carregaran a Wikimedia Commons sota una llicència lliure, per tant podran ser utilitzades per qualsevol persona, per a qualsevol propòsit, sempre que es reconegui l'autoria. Moltes de les fotos apareixeran a la Viquipèdia, la major enciclopèdia del món, i totes estaran disponibles per descarregar de forma gratuïta.


Alerta sanitària a Catalunya per una greu epidèmia\nAlerta sanitària per una greu epidèmia que pot afectar milers de nens a Catalunya | Pexels\nAlerta sanitària per una greu epidèmia que pot afectar milers de nens a Catalunya\nEl país està vivint el pic de màxima incidència de bronquiolitis aguda, que afecta sobretot als més petits\nDes de la setmana passada, Espanya està vivint el pic de màxima incidència de bronquiolitis aguda, que afecta sobretot als més petits. A més, segons han informat des de la Societat Espanyola d'Urgències de Pediatria (SEUP) està previst que s'allargui, almenys, sis setmanes més.\nAixí ho ha explicat Francisco Javier Benito, president de SEUP qui assegurava que «estem a l'inici del qual anomenem l'epidèmia dels nens més petits, ja que aquesta malaltia afecta principalment als nens menors de 2 anys. I és que hi ha un increment important del nombre de casos atesos en les consultes d'atenció primària i en els serveis d'Urgències hospitalaris». Adverteixen que els serveis d'urgències es troben ja amb la seva màxima activitat i les plantes d'hospitalització prop del seu límit de capacitat.\nEls símptomes d'aquesta malaltia són la tos, la mucositat nasal, la febre i dificultat per respirar després de tres dies que pot durar fins a tres setmanes. A més, la causa un virus i no té tractament, pel que els metges recomanen algunes mesures com la neteja nasal amb sèrum o els antitèrmics si el bebè té febre.\nA l'any hi ha 100.000 episodis en menors de dos anys\nA Espanya es produeixen cada any al voltant de 100.000 episodis de bronquiolitis en nens menors de 2 anys, sent la principal causa d'hospitalització en pediatria. A més, entre un 15 i un 20 per cent dels nens amb bronquiolitis és hospitalitzat, especialment els menors de 6 mesos d'edat. Des de pediatria estimen que aproximadament un 20% dels nens tindrà un episodi de bronquiolitis en el seu primer any de vida i demanen més mitjans: «Es precisa un gran suport mitjançant recursos humans i materials dirigits a reforçar consultes, urgències i plantes d'hospitalització, durant les 8 setmanes que dura el pic màxim de l'epidèmia».\nEls bebès ingressats a l'UCI podrien estar en perill\n"Molt males notícies sobre una de les fires de Nadal més importants de Catalunya" "👏 INCREÏBLE: Resuciten una dona després de 6 hores amb el cor aturat a BCN"


Les obres del col·lector del carrer de Mallorca, a la recta final - Ajuntament de Rubí\nLes obres del col·lector del carrer de Mallorca, a la recta final\nLes obres del col·lector del carrer de Mallorca, a la recta final Els treballs, que evitaran les inundacions que es produeixen a Ca n’Oriol quan hi ha pluges intenses, és previst que finalitzin a finals de febrer. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/les-obres-del-col-lector-del-carrer-de-mallorca-a https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEls treballs, que evitaran les inundacions que es produeixen a Ca n’Oriol quan hi ha pluges intenses, és previst que finalitzin a finals de febrer.\nLes obres al col·lector del c/ Mallorca estan a punt de finalitzar. A finals de febrer és previst que s’enllesteixin totes les actuacions pendents.\nAquests treballs, que està portant a terme l’empresa Hidráulica y Obras S.A., estan dividits en dues actuacions diferenciades. D’una banda, la millora del drenatge en superfície (uns treballs que estan totalment acabats) i, de l’altra, la remodelació de la cambra hidràulica.\nA hores d’ara, els operaris concentren la seva feina a la cambra del col·lector, on encara queda pendent acabar la part superior, reposar el talús i enjardinar la zona. La remodelació de la cambra hidràulica, ubicada al carrer Mallorca, s’està executant seguint l’ estudi elaborat per la UPC l’any 2007. Amb el nou disseny de la cambra se suavitza la incorporació dels dos tubs d’entrada existents i es millora la transició al tub de sortida, per evitar en gran mesura les turbulències que es creaven dins la cambra i que dificultaven el desguàs de les aigües. Amb aquesta actuació es pretén corregir el mal funcionament de la cambra, evitant l’estancament i el posterior desbordament de l’aigua.\nAquestes obres, que tenen un pressupost de 631.045,94 euros, suposaran una important millora per als veïns de Ca n’Oriol.


Pels Animals - El Futur és Vegà\nSi els animals tenen la capacitat de sentir el dolor i experimentar el patiment, és legítim fer-los patir? Per què els deixem fora del nostre àmbit de consideració moral?\nMoltes persones tenen la idea que només els éssers humans tenen la capacitat de sentir. No obstant això, només cal observar la realitat per entendre que els animals també lluiten per sobreviure, experimenten por i estrès quan el seu benestar perilla, fugen del dolor, fan el possible per no patir i per viure en llibertat.\nTot això és una cosa que totes les persones en el fons sabem i hem experimentat a les nostres vides.\nLa majoria dels animals, al contrari que les plantes, disposen d’un sistema nerviós central que els capacita per fer anàlisi del seu entorn i prendre decisions. Aprenen de tot allò que perceben de l’exterior a través dels seus òrgans sensorials per decidir les accions que prendran.\nAixò vol dir que els animals són sensibles i són conscients.\nAquesta capacitat fa possible sentir emocions com a plaer i dolor, gràcies a les quals els animals podem sobreviure en el món, fugir del que ens causa dolor i ens posa en perill, buscar el que ens dóna plaer, etc.\nTot això ens porta a la conclusió que els animals experimenten dolor, ansietat i patiment tant físic com psicològic quan se’ls manté en captivitat, quan se’ls priva de llibertat i quan es troben en situacions doloroses.\nEl dolor és una cosa que sentim individualment, però podem deduir que altres éssers humans ho estan sentint per diversos senyals externes, senyals que poden ser vistes també en altres espècies animals: retorçar-se, contorsions facials, queixes, udols, intents d’evitar la font de dolor, etc.\nEs donen a més un altre tipus de senyals en els animals, semblants als senyals presents en éssers humans, davant la presència de dolor: una elevació inicial de la pressió sanguínia, pupil·les dilatades, transpiració, pols agitat, i una caiguda de la pressió sanguínia.\nMolts dels sentits dels animals són molt més aguts que els nostres. L’agudesa visual en certes aus, l’oïda en la majoria dels animals salvatges i el tacte en d’altres. És molt possible que la seva capacitar de sentir dolor sigui fins i tot més profunda que la nostra.\n[text original de #sufren.org]


Òmnium Cultural archivos - Cetrencada\nQuim Torra: “La independència exigeix un gran sacrifici i una etapa de gran confrontació amb l’Estat espanyol”\nÒmnium Culturalpolíticaprocés independentistaQuim Torra\nMARIONA RODRÍGUEZ (@mariona206) i IGNASI ESTIVILL (@estivillcat)\nQuim Torra, advocat, editor i escriptor català, va ser l’últim president d’Òmnium Cultural abans que Jordi Cuixart. L’any 2015 va ser nomenat president de l’entitat independentista en substitució de Muriel Casals. El mateix any, però, va traspassar el càrrec a Cuixart, empresonat per l’Audiència Nacional, juntament amb el president de l’ANC, Jordi Sànchez, pels fets concorreguts el 20 de setembre. Just abans de l’empresonament dels consellers del Govern, va conversar una estona amb Cetrencada per repassar diversos aspectes de la situació actual: La figura dels Jordis i ANC i Òmnium, les eleccions del 21 de Desembre i el paper de la gent en tot aquest conflicte.\nQuim Torra, expresident d’Òmnium Cultural\nAquests dies li deu rondar pel cap que, si tot el que està passant ara hagués passat dos anys enrere, qui estaria engarjolat seria vostè en comptes de Jordi Cuixart…\nSí, no em trec els Jordis del cap. Són dos amics meus i cada hora que passen a la presó és terrible. És com una punyalada. Sí, són ells i podria haver estat jo. I podria haver estat qualsevol de nosaltres. Aquesta és la gran injustícia del que està passant. Ho sents molt proper i només penses en ells i en les seves famílies.\nVostè pensa que sortiran de la presó?\nJo crec que sí. Ara l’Estat pot fer diverses coses. I en aquest moment més que mai [l’entrevista té lloc en el moment que la Fiscalia decideix si empresona Junqueres, Rull, Bassa, Borràs, Turull, Forn, Mundó i Romeva].\nPodria fer un moviment intel·ligent, que seria no posar ningú a la presó i treure els Jordis i, per tant, permetre que el 21-D siguin unes eleccions més normals del que ho seran, en definitiva, descontaminar les eleccions de tota aquesta càrrega repressiva. Però com que Espanya actua amb les vísceres, no pots saber mai què passarà. Però és clar, l’esperança que els Jordis surtin i que ningú més entri a la presó l’hem de tenir i hem de vetllar per això.\nSi l’Audiència Nacional va ser capaç d’empresonar Sànchez i Cuixart per la concentració davant la seu d’Economia, podria arribar a il·legalitzar l’ANC i Òmnium?\nSí. No les ha il·legalitzat encara perquè potser també estan valorant el risc polític que això implicaria, perquè de moment Cuixart i Sànchez estan empresonats per la concentració que hi va haver a la conselleria d’Economia. Encara falta tot el tema de la rebel·lió, la sedició, la proclamació de la república i considerar que Òmnium i l’ANC han sigut cooperadors necessaris per arribar fins aquí. Hi haurà querelles i tot això ho anirem veient. Ara no sembla que de moment es posin amb això, però podrien il·legalitzar-les perfectament…\nVostè que sap com funcionen aquestes entitats des de dins, en el cas que fossin il·legalitzades, com creu que treballarien aquestes entitats des de la clandestinitat?\nAixò també ho hem vist en el País Basc, que han il·legalitzat partits polítics que després han aparegut en altres marques electorals. Jo penso que tant l’ANC com Òmnium tenen plans de contingència i reapareixerien sota altres formes i fórmules. Tot i el règim autoritari en el qual vivim, que tampoc és el franquisme, hi ha els mitjans de comunicació com no hi eren aleshores. De fet, si hem arribat fins aquí, ha estat gràcies al fet que vivim a l’any 2017 i que tenim Internet i que hi ha una comunitat internacional, potser no pel que fa als estats, però sí en l’àmbit de comunicació i d’opinió pública, molt més vigilant de la que hi podria haver fa 50 anys.\nJordi Cuixart i Jordi Sànchez. Font: Javier Barbancho/Reuters\nLa possibilitat que els Jordis encapçalin la Llista única per a la República del 21-D és per forçar la seva sortida de la presó? O és quelcom simbòlic?\nAmb les eleccions del 27-S jo ja defensava una llista única civil, perquè es pogués llegir en clau plebiscitària, que suposés que efectivament fèiem el referèndum que no ens havien deixat fer, i que per tant el fèiem aleshores. Això no va acabar de funcionar però va sortir Junts pel Sí i la CUP.\nAra, si reclamo la candidatura única, és per la defensa de la República. Perquè entenc que el referèndum l’hem fet, va ser el dia 1 d’octubre. I, per tant, tenim la legitimitat del referèndum fet i sobretot la causa justa de la secessió per posar remei a la situació de no empara que ara té el poble. Estem en una situació de vulnerabilitat absoluta. I, per tant, penso que una candidatura única que tornés a sumar més d’un 50% en favor del sí ens ajudaria a revalidar el referèndum i a boicotejar l’article 155.\nCreu que la CUP es presentarà a les eleccions del 21-D?\nJo penso que sí, i hauria de fer-ho. La meva proposta és una proposta unitària que arriba a la CUP. Però si es presenta, que ho faci de la manera que cregui convenient. Jo prefereixo una altra sortida. També s’ha de veure què farà el PDeCAT, on hi ha un senyor que es diu Santi Vila que es vol presentar, i això és incompatible amb l’independentisme.\nQuin seria l’escenari si es fes aquesta llista única en defensa per la República i guanyés les eleccions del 21-D?\nJa fa molts anys que defenso que l’única manera de sortir de l’Estat espanyol és amb la via unilateral i que cal defensar aquesta via pacífica i democràtica com hem fet. I, per tant, entenc que si això s’arribés a produir, el que exigeix és una revolta de tot el poble per defensar el govern legítim i el president Puigdemont, fer l’aixecament que no hem fet fins ara. Jo només ho veig així si vols la independència. I, sobretot, ens hem de convèncer a nosaltres mateixos que la independència exigeix un gran sacrifici i exigeix una etapa de gran confrontació amb l’Estat espanyol. Si no volem confrontar-nos-hi, doncs anem per altres vies, però aleshores no aconseguirem la independència, penso jo.\nI no caldria suport internacional?\nCap país que s’ha independitzat ha tingut cap suport internacional abans. A ningú li interessa que aparegui un nou actor. Sabíem que si anàvem per la via unilateral, només tens la gent. Però semblava que la gent hi era, perquè venies d’un 1 d’octubre i d’un 3 d’octubre. El 3 d’octubre va ser tan important com l’1, ja que vam demostrar que aquest país podia aturar-se. I que, per tant, si anaves a un xoc frontal amb l’Estat espanyol, podies plantejar-te de resistir unes setmanes.\nLa resistència “gandhiana” de la població catalana creu que durarà?\nNo ha durat, no ha resistit, no hem sortit al carrer, no hem aturat res. I aquest és el problema del dia 22-D. Si anem amb el mateix i el 22 no hi ha aquesta reacció, tornarem a estar com estem ara. Hem de valorar molt bé què volem que sigui el dia 22 de desembre, perquè ens tornarem a trobar en la mateixa situació. Hem de veure com es plantegen aquestes eleccions, com juga la partida el govern.\nVaga General del 3 d’Octubre. Font: Laia Pujol\nSembla que només sortim al carrer de forma reaccionària a l’Estat, només quan fan quelcom que estem en desacord. No ens falta un camí clar fins a l’objectiu, que depengui menys de factors exògens?\nJo no vull anar a més manifestacions de protesta perquè han ficat gent a la presó, jo vull anar a més manifestacions que evitin que vagin a la presó, on els protegim.\nSempre anem a contracorrent, sembla que necessitem que ens peguin per fer alguna cosa. Intentem evitar aquests cops. Això ens costa una mica… Són molts anys de domini espanyol i de mentalitat colonial. Al final els països ocupats acaben essent això. Ja va passar a la transició, que sortíem als carrers demanant llibertat, amnistia, estatut d’autonomia. I vam tenir un “estatutet”… i així ens va…\nSi aspires a ser una regió doncs seràs una regió. Si aspires a ser un país independent, doncs les coses s’han de fer diferent. L’independentisme trenca amb tot això i exigeix una altra mentalitat. No ens pot tornar a passar si volem anar cap aquí.


El ‘Foro Alternativo de la Inmigración’, la ‘Mesa d'Entitats de Solidaritat amb els i les Immigrants’, la ‘Red Estatal por los Derechos de las y los Inmigrantes’ (REDI-Valencia) i diverses organitzacions integrants de la plataforma Acció Popular Contra la Impunitat van convocar a València una marxa des de Russafa fins al Centre d'Internament d'Estrangers (CIEs) de Sapadors per exigir el seu tancament i denunciar la criminalització dels immigrants.\nLa marxa es va moure sota els eslògans “Cap ésser humà és il·legal” i altres com: “Dissabte 19 de novembre, dia del migrant, res a celebrar, tot per a reivindicar” i a mesura que la concentració es va anar desplaçant pel barri de València s’hi van anar afegint centenars de veïns. A més a més, un grup de dansaires i una murga van animar la manifestació.\nUn cop a la porta del Centre d’Internament d’Estrangers es va llegir el Manifest de la convocatòria i altres comunicats. Justament quan l’acte va concloure la Policia Nacional va detenir a un jove que estava pintant a la paret del CIEs i a un altre que ho va tractar d’impedir.\nEls diferents portaveus van expressar la seva “indignació” pel tractament que pateixen les persones immigrades internes en els CIEs que, segons van explicar, “són presons encobertes on es priva de la llibertat als éssers humans que no han comès cap delicte, només una falta administrativa: no tenir papers en regla”.


Oferta de neteja maig 2017 | Interdomicilio Barcelona\nHome > Blog > Promocions i bons > 10% de descompte en la teva neteja puntual\nAquest mes Interdomicilio, empresa experimentada en neteges us ofereix una neteja puntual amb un 10% de descompte.\nAquesta neteja podria ser tant de cuina, banys, vidres, finestres, …. o per la qual cosa que Vostè cregui més convenient. D’aquesta manera s’estalviarà temps i diners i podrà dedicar-se a altres coses més importants per vostè.\nEls hi recordem els avantatges de contractar Interdomicilio:\n– Personal contractat per nosaltres i donat d’alta a la seguretat social\n– Seguiment per un assessor personal que garanteix un resultat satisfactori\nI tot això, aquest mes amb un 10% de descompte no sol pel teu domicili sinó també per la teva oficina, local o clínica.\nTruqui’ns ka i demani hora i li realitzarem un pressupost gratis i sense compromís\nPromocions i bons, Uncategorized


Ajuntament d'Alella - 6è Torneig Infantil 3x3 de Futbol Sala\nPortada|Esports|6è Torneig Infantil 3x3 de Futbol Sala\n6è Torneig Infantil 3x3 de Futbol Sala\nINFORMACIÓ I NORMES D'INSCRIPCIÓ\n1) El Torneig està organitzat per la Regidoria d'Esports de l'Ajuntament d'Alella.\n2) El Torneig es durà a terme el divendres 29 de juliol de 17 a 20 h a la pista exterior del Pavelló d'Esports Municipal.\n3) Podran participar nois i noies nascuts entre els anys 2009 (PreBenjamins) i 2002 (Infantils). Les inscripcions hauran de dur la signatura d'autorització paterna/materna per poder participar.\n4) El període d'inscripció finalitzarà el dimecres 27 de juliol a les 14:30 h. L'organització podrà considerar l'acceptació d'inscripcions el mateix dia del Torneig.\n5) La documentació es podrà recollir i entregar a les Oficines de la Regidoria d'Esports al Poliesportiu Municipal Abelardo Vera. De dilluns a divendres de 8 a 14'30 h. Tel 935401993 esports@alella.cat ; o descarregar-la des d'aquest aquest enllaç\n6) L'entrega de la inscripció suposa l'acceptació i compliment del Reglament del Torneig i allibera l'organització de la responsabilitat sobre qualsevol lesió o mal sofert durant el Torneig.\n1) Cada equip estarà format per un mínim de 3 jugadors i un màxim de 5.\n2) Les categories previstes per a la competició són les següents:\nPre-Benjamins: 2008 i 2009\nBenjamins: 2006 i 2007\nAlevins: 2004 i 2005\nInfantils: 2002 i 2003\n3) L'organització es reserva el dret de modificar aquestes en funció dels equips inscrits.\n4) En cas d'equips amb participants de diferents categories, aquests seran inscrits en la del jugador de més edat.\n5) Designeu un dels jugadors com a Capità/Delegat, aquest serà l'únic interlocutor vàlid amb l'organització.\n6) Els equips hauran de portar una samarreta diferenciadora dels altres equips. En cas que algun equip no en disposi o hi hagin colors coincidents, l'organització establirà per sorteig quin equip farà us de pitralls.\n7) El nº de jugadors mínim a pista per iniciar un partit serà de 3. L'equip que no es presenti o no disposi d'aquests jugadors a l'horari d'inici previst perdrà el partit per un resultat de 3 – 0. A la segona incompareixença serà desqualificat de la competició.\n8) Entre els jugadors no hi pot haver contacte.\n9) No es pot jugar la pilota des de terra.\n10) Els gols marcats amb el cap puntuaran doble.\n11) En tots els serveis s'ha de deixar una distància de 2 m.\n12) Totes les pilotes tocades amb la mà seran assenyalades com a penal.\n13) Els penals es llançaran des del mig camp.\n14) Les decisions arbitrals no es podran discutir.\n15) Qualsevol conducta antiesportiva suposarà la desqualificació immediata del jugador i, si persisteix, la de l'equip.\n16) La durada prevista de cada partit serà d'uns 5’ a 10’ a rellotge corregut. Aquest punt serà variable atenent el nombre d'equips inscrits.\n17) Sistema de Competició:\nEl Torneig s'estructura en dos fases:\nFase Classificatòria: Lliguetes\nTots els equips inscrits es repartiran en grups mitjançant sorteig i es durà a terme un sistema de lliguetes per categories.\nPer tal d'establir la classificació en aquesta fase, és tindrà en compte:\nGol average personal.\nDiferència gols a favor/gols en contra.\nFase Final: Semifinals i Finals\nParticiparan quatre equips de cada categoria:\nRealitzar una tanda de 5 penaltis\nRealitzar penaltis alternatius fins que un equip falli el seu torn i l'altre equip no.\n18) Al finalitzar la Fase Final es farà entrega de premis i obsequis als participants.\n19) Els fets o circumstàncies no previstos en aquestes normes o aquells que generin conflicte o dubte seran interpretats per l'organització i, un cop resolts, la decisió serà defitniva.


Olga Sacharoff surt de l’oblit\nEl Museu d’Art de Girona acull una exposició per commemorar els 50 anys de la mort de l’artista\nUn visitant del Museu d’Art de Girona davant de la pintura El sopar de la colla, d’Olga Sacharoff. DAVID BORRAT\nGirona“No la coneixíem, i això que som amants de l’art. Ha sigut una sorpresa descobrir una gran artista que va viure d’una manera tan lliure en una època tan complicada”, reconeixien Meritxell Aranàs i Begoña Cordiña, dues de les assistents a la visita guiada per l’exposició Olga Sacharoff: pintura, poesia i emancipació al Museu d’Art de Girona, que forma part dels actes per commemorar els 50 anys de la mort de la pintora Olga Sacharoff (Tbilissi, 1889 - Barcelona, 1967). La mostra, que es pot visitar fins al 2 d’abril, recull prop de vuitanta obres originals que estaven repartides per tot el món -i la majoria en mans privades-, a més de fotografies, documentació i articles de premsa de l’època que permeten conèixer de més a prop una artista que va quedar per a molts en l’oblit.\n“Un dels objectius de l’exposició és donar-la a conèixer i trencar amb el mite d’una artista moderna, més conservadora, o que fins i tot s’ha arribat a qualificar de noucentista, quan en cap cas ho és. Ella va ser una de les protagonistes del cubisme, i va mantenir sempre unes característiques semblants al llarg de la seva carrera, treballant sempre les mateixes iconografies, aportant noves visions i apostant, de manera pionera, per l’ús de l’humor com a crítica”, indica la historiadora Elina Norandi, comissària de la mostra i gran coneixedora de la seva obra i trajectòria. Sacharoff va néixer a Tbilissi (Geòrgia), on va estudiar belles arts, però aviat es va traslladar a París, al barri de Montparnasse, on va exposar als principals salons d’avantguarda. Entre el 1912 i el 1940 “va tenir una presència contínua als salons, les galeries i la premsa de París, de manera que se la pot considerar una ferma integrant de l’Escola de París”, assenyala Norandi, que durant la visita guiada va anar revelant detalls de les obres amagats per a la majoria de visitants, com la ironia, l’humor i la crítica que reflecteixen la majoria de les seves pintures. Per exemple, quan retrata la burgesia, la pinta amb uns ulls negres i buits, i al quadre Un casament, Sacharoff dibuixa una cerimònia molt burgesa on “l’única estranya és la nena que porta un barret estrany”. “És la seva manera de dir que és l’única que no ha caigut en la racionalitat del món burgès”, diu la comissària, que assenyala dos detalls més: “El gos no vol anar al casament, i l’altra nena, al fons, sembla que està plorant i per alguna cosa deu ser”, revela Norandi. La comissària també explica que la parella i el matrimoni va ser un tema que la pintora va tractar al llarg de la seva carrera. Es va casar amb Otho Lloyd, però van passar moltes èpoques vivint separats, ella a París i ell a Barcelona. I quan Sacharoff vivia a la capital francesa, representava el que es considerava “la nova dona”: una dona emancipada, que prenia les seves pròpies decisions i que sovintejava els grans cafès i terrasses de París, on quedava amb altres artistes com Picasso, Van Dongen, Soutine i Modigliani. Amb aquest últim tenien una gran amistat, i la comissària creu que “s’hauria d’estudiar qui va influenciar a qui perquè hi ha poques vegades que s’accepti que una dona artista ha influenciat un home”.\nDe fet, les dones van tenir també un paper protagonista en l’obra de Sacharoff. Va pintar molts retrats de companyes i amigues, i va plasmar el cos nu i lliure de les dones, la maternitat o les feines que en aquella època es consideraven femenines, com a les obres La floristeria i La barreteria. Sense oblidar les pintures de flors, que per a la comissària s’haurien de valorar més. “Els gira-sols de Van Gogh o les flors de Warhol són pintura floral, però si una dona pinta flors, sembla que siguin només floretes”, critica resignada.\nFent vida al Putget\nDesprés d’exiliar-se de París per la Segona Guerra Mundial, Sacharoff i Lloyd es van instal·lar a Barcelona, en una casa senyorial al barri del Putget, on tenien un gran jardí ple de flors, plantes i animals. Un amor per la naturalesa que ella també va reflectir a les seves obres. “És difícil trobar una pintura on no aparegui cap element del món natural. Ella tenia una visió molt moderna de la naturalesa. Creia que l’ésser humà estava al mateix nivell que la resta d’animals”, ressalta la historiadora. En aquests anys, Sacharoff va fer moltes pintures i retrats per necessitats econòmiques, però també va pintar moltes obres per plaer o interès. En va fer moltes on plasmava el plaer de viure amb pícnics i balls, o reflectia les trobades que feien a casa amb els amics, la majoria artistes i personalitats del món cultural, com en el quadre El sopar de la colla, un retrat col·lectiu ple de detalls i revelacions.\nEn definitiva, Sacharoff va ser una gran artista que va utilitzar tota mena de tècniques (oli, aquarel·la, collage, aiguafort...), que va tocar diversos gèneres i temàtiques, que va il·lustrar obres literàries i que, a més, va exposar en galeries de París, Londres, Nova York, Roma i Florència. Una gran desconeguda per a la majoria del públic que ara, amb els actes de commemoració dels 50 anys de la seva mort, podria sortir de l’oblit.


Viure amb gats millora el teu cor | Consumer\nViure amb gats millora el teu cor\nCompartir la vida amb felinos redueix al 40% el risc de morir d'una malaltia cardíaca, disminueix la pressió sanguínia i ajuda a alliberar estrès\nViure amb gats és bo per al cor? Els científics diuen que sí. Diversos estudis revelen que les persones que conviuen amb felinos tenen menys possibilitats de morir d’un atac cardíac i sofreixen menys malalties de cor. I no solament això. L’amor que proporcionen aquests amics peluts als seus humans els ajuda a reduir el seu ritme cardíac, alliberar estrès i ser més feliços, com es desvetlla en aquest article.\nEls gats protegeixen el teu cor, a ritme de meu!\nCompartir la vida amb gats protegeix el cor, redueix el risc de sofrir un atac cardíac i fa menys probable patir una malaltia en aquest important òrgan. Els felinos, conclouen els científics, ajuden a disminuir el risc de tenir un atac al cor o un vessi cerebral.\n“Resulta que les persones que no viuen amb gats corren un 40% més de risc de sofrir un infart de miocardi que aquells que sí comparteixen la seva vida amb felinos”, explica el metge Adnan Qureshi, coordinador de‘ Viure amb gats i risc de sofrir una malaltia cardiovascular‘, un estudi mèdic que ha seguit la salut cardíaca d’un total de 4.435 persones durant deu anys i en el qual ha participat l’Institut Nacional de Salut d’Estats Units, un dels centres de recerca més importants del món.\nCom protegeixen els gats el teu cor?\nViure amb un minino, ja sigui atigrado, negre,… protegeix el cor. Però, com ho aconsegueix? Els gats ajuden a alliberar l’estrès que pateixen els humans, a reduir l’ansietat i a baixar la pressió arterial. En altres paraules: l’amor felino aconsegueix baixar el ritme cardíac i això resulta ser el millor protector per al cor.\nAprengui com ens volen els gats.\n“Compartir la vida amb felinos ens ajuda a alliberar l’estrès, i això és un alleujament immediat que redueix el risc d’una malaltia cardíaca”, afirma Qureshi, qui reconeix estar sorprès per “el potent efecte que viure amb un gat” pot tenir sobre la salut.\nAmor gatuno, no solament bo per al cor\nLes carícies que es donen als felinos, el ronroneo que regalen quan estan contents i la seva peculiar simpatia podrien ser algunes claus d’aquest efecte positiu sobre la salut. Però no solament això: viure amb gats també millora la salut dels nens, ja que enforteix el seu sistema immunològic, entre altres beneficis.\nEls efectes positius dels felinos sobre la nostra salut han estat confirmats per nombrosos estudis mèdics, com les recerques que determinen que viure amb gats o gossos redueix l’estrès i allunya la depressió.\n“Els qui viuen amb felinos tenen un ritme cardíac significativament inferior i menor pressió cardíaca; i, a més, aquests animals ens ajuden a reposar-nos quan ens trobem malament”, coincideix la investigadora Karen Allen. Aquesta metgessa creu que el suport emocional que les persones reben dels gats podria estar darrere de l’efecte positiu que aquests peluts companys tenen sobre la salut humana. “Les persones considerem als nostres felinos com a part de la nostra família, i aquesta percepció explica els efectes positius que tenen sobre la nostra salut física i emocional”, conclou Allen.\nPer desgràcia, desenes de milers de gats són sacrificats a Espanya per no trobar una llar. Pot acudir al seu centre municipal d’adopció d’animals o protectora més propera… per omplir el seu cor d’amor gatuno!\ncolor gatos convivencia-ca salut


D’animals: aus i les banderes - TOTLLEIDA\nPer Toni Yus Última actualització Oct 4,2019\nPresent i repte futur: novament l’Octubre prolífic en fets històrics (per bé o no). El dia 4 d’octubre és el Dia Mundial dels animals. Cal recordar-los i defensar-los en ser els nostres germans menors sense veu per defensar-se ni per fer-se entendre amb nosaltres, afegint el paper que juguen en l’equilibri de la Naturalesa i que molts d’ells són més fidels i plens d’amor per donar que molta gent, i que enmig d’aquest món a la deriva se segueix maltractant-los, perseguint-los i destruint els seus hàbitats per l’espècie ‘humana’.\nTambé és prop el Dia Mundial de les Aus per promoure la conservació de les aus i els seus hàbitats. Caracteritzades per les seves plomes i algunes amb els seus colors i cants ens deleixen la vista i l’oïda arreu el món (incloent l’Antàrtida i els deserts) i a més sent molt importants en disseminar llavors, pol·linitzar flors, controlar plagues, alimentar-se de desfets orgànic, i, com la majoria d’espècies animals no ‘útils’ pels humans, ara en perill d’extinció. Tanmateix els animals, i les aus en concret, per la importància del medi ambient en la història i cultura, també decoren banderes, sent símbols nacionals de països (l’ós panda a Xina, o les àligues com símbols de llibertat o grandesa als EEUU, Rússia, Alemanya, Albània, l’au fènix de la Renaixença Catalana, etc mentre a Espanya amb polèmica per l’àliga usada per Franco, però realment més antiga i representant sols l’àliga de Sant Joan). Es pot guanyar aquesta batalla amb unitat defensant el nostre patrimoni natural (mostrant un real patriotisme) i també la nostra salut. Contràriament, la pèrdua de biodiversitat comportarà successions d’impredictibles reaccions en cadena.\nRecordem-ho a fires d’Ecologia i Medi ambient com la de Tàrrega. Preciosos i espaiosos cels on onegen les nostres banderes i volen els ocells. Potser era aquest el qualificatiu de ‘preciós’ al que es referia Carrie a la pel·lícula del mateix nom (del director Brian de Palma) en relació a un poema de la seva futura parella llegit a classe pel seu professor de literatura, dient aquest que ‘això no era una crítica’? Doncs això. Crítica o no, però constructivament.\nEl projecte Inno4Agro porta a Lleida l’exposició “Dones que van canviar el món”


Maquinària » Aspiradors industrials » CA 100 T/150 T SEA\nEls aspiradors CA 100 T/150 / SEA de COMAC, tenen una capacitat de dipòsit de 40 litres, aquesta capacitat s’utilitza quan les partícules que s’han d’aspirar no són voluminoses.\nSón aspiradores que s’utilitzen per aplicacions en les que són necessàries les màximes prestacions, per l’aspirat de gran quantitat de materials i residus, fins i tot de voluminosos.\nLa seva gran dimensió, requereix utilitzar-los en posicions fixes o amb baixa mobilitat. 7 filtres garanteixen una superficie filtrant total d’aspiració de 85.000cm2, i el sistema de saccejador per vibració garanteix la neteja complerta dels fitres.\nLa boca tangencial de gran diàmetre (120mm) la fa ideal per a treballar amb un separador de residus. D'aquesta manera, es poden aspirar major quantitat augmentant notablament la productivitat de treball i reduint els temps de treball. el separador ha estat dissenyat i per a ser transportat y buidat facilment amb una carretilla elevadora.\nL'ampli recollidor de pols es separa facilment de l'estructura central per permetre a l'operari un comode buidatge.\nUn únic teclat de comandaments permet controlar totes les funcions de l'aspirador.\nSon aspiradores indicades per a operacions especialment pesadas. Resolen situacions de bruticia dura amb óptims resultatss de neteja.\nLa seva gran superficie filtrnat són la base per a garantir una gran autonomia operativa permetent treballar durant molt de temps sense detencions per falta de depresió.\nCatàleg comercial CA 100 T / 150 T SEA\nManual d'ús i manteniment CA 100 T / 150 T SEA


L'Hospital de Tortosa Verge de la Cinta celebra una jornada sobre el Parkinson - Imagina Ràdio\nMor ofegat un nen en una piscina a Móra d’Ebre\nDenuncien un home i una empresa de la Ràpita per abocaments il·legals a Alcanar\nCaseres denuncia que fa més d’una setmana que no té servei de telefonia fixa\nEl Govern destinarà més de 600.000 euros en polítiques LGBTI+ a les Terres de l’Ebre\nL’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta celebra una jornada sobre el Parkinson\nFerit crític un nen de 3 anys després d’ofegar-se en una piscina a Amposta\nEl gasoil més barat de Catalunya el trobem a Tortosa i Roquetes aquest 1 de juliol\nOrganitzada pel Servei de Neurologia de l’HTVC amb el suport de l’Associació Parkinson Terres de l’Ebre, el dijous 12 de desembre, a l’Aula Doctor Ferran de l’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta s’han aplegat al voltant de quaranta persones, entre professionals de l’àmbit sanitari i pacients,per a participar en una Jornada sobre la malaltia de Parkinson.\nL’obertura de la Jornada ha anat a càrrec de Maria José Rallo, directora de centre de l’HTVC, i de Joan Josep Baiges, cap del Servei de Neurologia de l’Hospital. Tot seguit, Pepa Martin Barceló, presidenta de l’Associació Parkinson Terres de l’Ebre, ha parlat del paper de l’Associació a les nostres terres.\nA continuació hi han intervingut la neuròloga Sonia Escalante, adjunta del Servei de Neurologia de l’HTVC,que ha parlat sobre l’actualització en la malaltia del Parkinson, i Dídac Carles Pérez, graduat en Ciències de l’Activitat Física i l’Esport, que ha explicat la importància de l’exercici físic en aquesta malaltia.\nFinalment, hi ha tingut lloc una taula rodona en què han participat Pepa Martin Barceló, Dídac Carles Pérez; i els neuròlegs de l’HTVC, Joan Josep Baiges, Josep Zaragoza i Sonia Escalante, que també hi ha pronunciat les paraules de cloenda.\nArticle anteriorUnió de Pagesos alerta que adaptar cultius al canvi climàtic és una falsa solució\nArticle següentBlaumut ultima els detalls del seu nou disc que publicarà a principis de 2020\nTerres de l'Ebre8866\nOferta de feina a Sant Jaume d’Enveja: busquen un agent cívic per aquest estiu\nEn un dia com avui no podia faltar al ‘De Bon Matí’ l’amic Víctor Maqueda


El Likud – admet el fracÃ s de l’agressiÃ³ militar sionista a Gaza at Bloc d'en Tempesta\n« Pare, em moro\nÃ€rabs: els dolents de la pelÂ·lÃcula »\nEl Likud – admet el fracÃ s de l’agressiÃ³ militar sionista a Gaza\ngener 20th, 2009 by Tempesta48\nEl legislador sionista del Likud Yisrael Katz, va admetre el fracÃ s de l’agressiÃ³ militar sionista a la Franja de Gaza, afirmant que l’entitat sionista no va arribar als seus objectius a la guerra i que donÃ©s lloc a centenars de morts en les files de les seves tropes.\nKatz va afirmar que la operaciÃ³ militar a Gaza no va tenir Ã¨xit, desprÃ©s que el premier sionista Ehud Olmert va anunciar una treva unilateral, assenyalant que l’entitat sionista ni va eliminar a les forces de les faccions de la ResistÃ¨ncia Palestina, ni va arribar a un acord per posar fi als subministraments d’armes a Gaza o d’assolir la llibertat del soldat sionista Gilad Shalit (capturat per Hamas en territori palestÃ).\nL’Observador, un dels diaris de major venda al Regne Unit, va dir que la guerra a Gaza va infligir una derrota moral a l’entitat sionista.\nEl diari va considerar que el concepte que diu, que els problemes de seguretat poden ser resolts per l’Ãºs unilateral de la forÃ§a, Ã©s solament un engany que domina la mentalitat dels polÃics sionistes.\nVa afegir que aquesta forma de pensar, no tÃ© en compte el fet que una guerra total en la densitat poblacional de Gaza contra la ResistÃ¨ncia Palestina, seria essencialment un atac contra la poblaciÃ³ civil de Gaza.\nEl diari va assenyalar, que l’entitat sionista insisteix a dir que estava en condicions de limitar la capacitat de llanÃ§ament de coets de la ResistÃ¨ncia Palestina, perÃ² el diari va recordar que l’objectiu aparent de la guerra de l’entitat sionista, era destruir aquesta capacitat per complet.\nLa veritat no obstant aixÃ² als ulls de la premsa, Ã©s que la popularitat de la ResistÃ¨ncia Palestina ha augmentat a causa de la brutalitat de l’agressiÃ³ militar sionista a Gaza.\nPer la seva banda, el Dr. Abdelsattar Qassem, professor de ciÃ¨ncies polÃtiques a la Universitat Nacional de Najah a Nabulus, va dir que la lluita a Gaza es va resoldreÂ a favor de la ResistÃ¨ncia Palestina en quant a la seva constÃ ncia desprÃ©s de 22 dies de l’agressiÃ³ sionista.\nEl Dr. Qassem va fer Ã¨mfasi en que la popularitat de la ResistÃ¨ncia Palestina encapÃ§alada pel moviment de ResistÃ¨ncia IslÃ mic “Hamas”, es va duplicar entre el Poble PalestÃ i a l’Ã mbit Ã rab i islÃ mic i va guanyar un nou impuls a costa de l’Autoritat Palestina a Ramallah.\nEl professor va afegir, que l’entitat sionista havia fracassat perquÃ¨ no va poder trencar la ResistÃ¨ncia Palestina i tampoc va poder assolir cap dels seus objectius declarats, com canviar la situaciÃ³ de la Franja, envaint ciutats de Gaza per posteriorment retornar-la a l’Autoritat Palestina (Abbas).\nVa subratllar, que l’entitat sionista Ã©s conscient ara, que l’assoliment de la victÃ²ria militar ha fracassat, perquÃ¨ ja havia estat derrotada per la ResistÃ¨ncia Libanesa i ara aixÃ², Ã©s el major fracÃ s al no poder envair Gaza a pesar del fet que es tracta d’un petit tram de terra en estat de setge des de fa anys, encara que la capacitat de defensa de la ResistÃ¨ncia Palestina a la Franja de Gaza, no Ã©s com la que posseÃ¯x la ResistÃ¨ncia Libanesa.


Un vehicle bolca a la sortida del túnel del Pont Pla - El Periòdic d'Andorra\nUn vehicle bolca a la sortida del túnel del Pont Pla\nLa conductora, una dona de 41 anys, va patir policontusions\nPublicat el Dijous, 17 de setembre de 2015 | 02:30 h\nEls operaris treballen a la zona on es va produir l’accident | Tony Lara\nPassaven uns minuts de les 13:30 hores quan un vehicle va bolcar ahir a la sortida del túnel del Pont Pla, direcció la Massana. Els cossos d’emergència van traslladar a l’hospital a una dona de 41 anys, una resident espanyola, que va resultar ferida en l’accident. Un parell d’hores després, un cop es van realitzar les valoracions i exploracions adients, la dona ja va ser donada d’alta i, tot i l’espectacularitat de l’incident, la víctima només va patir policontusions a diverses zones del cos. La localització de l’accident va ser a la Carretera General 3, al punt quilomètric 3 d’Escaldes-Engordany.\nDes de mobilitat van assegurar que, precissament per aquesta localització, no s’havia registrat cap incident ni cap retenció, ja que en aquell punt la gent tenia marge de maniobra per desviar-se per la carretera general i poder continuar amb la seva marxa sense cap problema.\nA l’accident només va estar implicat un cotxe, un Ford C-Max amb matrícula andorrana, i que conduïa la dona ferida que, per causes desconegudes, va perdre el control del turisme i va impactar contra un equipament.\nUN BUS TOPA AL PONT DE LA ROTONDA// Un autobús va topar al Pont de la Rotonda per una errada en el seu sistema de frens. L’incident va obligar a tallar l’accés al carrer Prat de la Creu i desviar el trànsit per l’Avinguda Meritxell. El xoc no va ser greu i no es va lamentar cap dany personal.


MULTIMÈDIA: CD-ROM - DVD - MP3 - DIVX...\nImatge i so: entreteniment, coneixement, divulgació...\nEl món de la tecnologia de la informació i la comunicació ha avançat i avença a un ritme vertiginós. Continuament apareixen al mercat nous formats digitals d'àudio (so) i d'imatge (fotografia, dibuix i video).\nEscoltar música amb l'ordinador.\n- Feu clic en aquesta icona:\n- Si tot va bé s'hauria d'obrir algun programa per poder escoltar la cançó. Amb l'ajuda del formador/a esbrineu què passa. Hi ha altaveus o auriculars? Estan ben endollats? El volum es correcte? No hi ha cap programa per poder escoltar la cançó? Intenteu solucionar el problema per poder sentir-la.\nVeure videos amb l'ordinador.\n- Ara s'hauria d'obrir un progama que permetés veure un video. Esbrineu quin pot ser el problema cas que no el visualitzeu.\nEscoltar la radio amb l'ordinador\nFeu clic a la radio per escoltar en directe música des de...\nPodreu escoltar la programació en directe, les darreres informacions, etc.\nSi no la podeu escoltar, pot ser que us falti el programa Real Player. SI feu clic a:\nRebreu instruccions de com obtenir el programa I instal·lar-lo.\nEnregistrar sons amb l'ordinador\n- Ens farà falta un micròfon I connectar-lo a la tarja de so.\n- Identifiqueu a la part del darrera de la torre (CPU) on és la targeta de so:\n- Connecteu el micròfon al forat que té un dibuix del micro, en aquest cas és el de color rosa.\n- Observeu la part inferior de la vostra pantalla I busqueu l'altaveu:\n- Feu doble clic a l'altaveu, s'obrirà una finestra semblant a aquesta:\n- Observeu si a l'apartat Micròfon, hi ha activada l'opció Silenci, feu clic per desactivar-la. Ara el micrófon funcionarà.\nEls principals controls de volum que heu de tenir en compte són:\nVolumen General: és el control de volum general (el que s'activa en fer un sol clic a la icona de l'altaveu).\nOnda (Wave): controla el volum d'interpretació dels fitxers tipus wav.\nSintetizador (MIDI): serveix per controlar el volum d'interpretació dels fitxers mid.\nReprocuctor de CD (CD-Audio): regula el volum de la reproducció de CD de música des de les unitats de CD-ROM i DVD.\nEntrada de linea (Line-In): el lliscador controla el volum de les fonts d'àudio externes.\nMicròfono (Microphone): habitualment està marcada la casella Mut per evitar l'acoblament del micròfon i els altaveus. Si ho desmarqueu, podeu escoltar a través dels altaveus què dieu pel micro. El més convenient és tenir-lo com a mut.\nPC-Speaker: controla el volum de l'altaveu intern del PC.\nObriu l'enregistrador de sons.\nFeu clic a Inici, Programes, Accesoris, Entreteniment, grabadora de sons:\nPenseu que voleu enregistrar, per exemple, el vostre nom I cognoms.\nAcosteu-vos al micro (deixeu uns 20 cm de distància), cliqueu al botó de gravació i parleu.\nQuan hagueu acabat, premeu el botó Stop i escolteu el resultat. Si no us agrada, torneu a començar. Podeu provar de baixar el volum del micro o allunyar-vos o acostar-vos una mica més.\nAra només cal desar-lo. Cliqueu al menú Arxiu |Guardar, doneu-li un nom i deseu-lo a la carpeta del curs. Tanqueu l'enregistrador de sons.\nQUATRE CONCEPTES CLARS:\nCD-ROM significa Compact Disc Read-Only Memory, és a dir, memòria de només lectura en disc compacte, un suport d'emmagatzematge massiu que utilitza un làser per llegir els microscòpics forats fets a la capa d'alumini d'un disc policarbonatat. Aquest mateix format és l'utilitzat als discs compactes d'àudio. Degut a la seva gran capacitat d'emmagatzematge, fiabilitat i baix cost, el CD-ROM ha esdevingut un mitjà de grabació cada cop més popular. La seva capacitat es mesura en Mb. En trobem de 650 Mb, 700 Mb, 800 Mb. Per fer-vos una idea, a un de 650 Mb podríem desar més de 250.000 pàgines de text plenes d'informació.\nLa velocitat de lectura també ha anat augmentant. Van començar a 2x, després 4x i ara el format més freqüents és el de 54x. La velocitat es mesura en kb per segon, una unitat que va a 50x té una velocitat de lectura de 7500 KB/s\nEl DVD (Digital Versatile Disc, disc versàtil digital) és una evolució de la tecnologia desenvolupada i emprada en els CD's. Tant els CD's com els DVD són mitjans d'emmagatzematge digital capaços de contenir el mateix tipus d'informació de llargues sèries d'uns i zeros, que poden formar fitxers de dades, imatges, so o vídeo. Però la gran diferencia radica en que el DVD té una capacitat d'emmagatzemar i una velocitat d'accés i transferència molt superior als CD's.\nMentre que un CD pot emmagatzemar únicament uns 650 MB, el que equival a 74 minuts de so digital d'alta qualitat, un disc DVD, amb el mateix format i aspecte, pot contenir fins a 17 GB de dades.\nAmb l'ordinador podem escoltar so: cançons, radio, veus etc.\nFormats de so digital\nHi ha diferents tipus d'arxius per reproduir sons: wav, mp3, midi...\nPer poder reproduir i escoltar so digital cal que utilitzem algun d'aquests formats, és a dir, formes de guardar els arxius musicals, de veu o de so.\nEl format WAVE és el format original de Microsoft per emmagatzemar el so. L'extensió és wav. La mida dels arxius és massa gran per fer-la servir a Internet.\nEL format MIDI és un llenguatge de comunicació estàndard que utilitzen els dispositius MIDI i l'ordinador. Té poca qualitat però els arxius són petits.\nFormat CDA és el format que utilitzen els Cds de música que comprem.\nFormat MP3 és un format de so comprimit i té l'extensió mp3. El fet que els arxius siguin petits, l'ha fet molt recomanable per l'ús a Internet. Cal tenir en compte que una música comprimida té menys qualitat de so que quan era Wave, i és un procés irreversible.\nPer escoltar-los ens fa falta el programari adient. Els arxius *wav els podem escoltar amb el RealPlayer; els *mid els poem escoltar amb el MusicTime; i els *mp3 amb el programa Winamp. Però també els podem escoltar en un sol programa: com els windows media player.\nPer escoltar aquests arxius primer us heu de baixar els programes que us faci falta ; després heu d'obrir una carpeta a Els Meus Documents i posar-li el nom del tipus d'arxiu per poder desar -ho al vostre disc dur.\nEl conegut com a MP3, és un format compressor d'arxius de Música que aconsegueix reduir la seva mida una dotzena part de l'original, aproximadament, amb una qualitat de CD. La diferència és molt gran. És molt clar que la compressió fa perdre la qualitat de la Música que pot tenir un CD i encara més una actuació en directe. Ens cal un programa que ens permeti escoltar la música en aquest format.\nEl MIDI és un llenguatge que transmet dades informàtiques que es converteixen en so. Els teclats electrònics són instruments que fan sonar les notes, a més a més, podrem controlar el tema musical des de l'ordinador, mitjançant un programa que s'anomena seqüenciador. La sonoritat no és tant bona, i ens adonem de seguida que es tracta d'una sonoritat metàl·lica, la qual cosa ens fa pensar que són instruments electrònics. Un arxiu MIDI sempre és una "imitació" sonora, bastant acceptada això sí , però és una mica diferent de la música que escoltem amb instruments acústics. La informació MIDI es fa mitjançant uns cables amb connectors especials de cinc puntes que connecten un teclat a l'ordinador. I així es generen els arxius MIDI que ocupen molt poc espai i poden utilitzar-se més còmodament a Internet. També es poden generar arxius MIDI des de programes específics com el MusicTime. Quan ja tens la partitura escrita, cal desar-ho al disc dur, amb la opció de *mid.


Bed & Breakfast Silvia E Paolo Nuoro Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCorso Garibaldi 58, Nuoro, Nuoro, Itàlia, 08100 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Bed & Breakfast Silvia E Paolo\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Bed & Breakfast Silvia E Paolo és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Nuoro. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Museo d'Arte (MAN), Piazza Satta, Museo Archeologico Nazionale.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Bed & Breakfast Silvia E Paolo asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Bed & Breakfast Silvia E Paolo és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nuoro.


El Badiu dels Micacos: Terratrèmols a la nostra terra\nM'encurioseix saber com mesuraven la intensitat dels terratrèmols al segle XII o XIII. Em sembla molta exactitud perquè en aquelles èpoques hi hagués eines de mesura que ho permetessin.\n13 de març, 2011 13:05\nOstres! Doncs no tenia ni idea que haguessin hagut tots aquests terratrèmols a Catalunya! Quan ho veiem per TV, le simatges esgarrifen. Arriba a passar aquí, sense estar preparats, i...\n13 de març, 2011 14:12\nPel que veig fa segles aquestes terres estaven plenes de pecadors, especialment les esglésies. La ira de déu no té límits! :-P\nPer cert, a Japó també en tenen problemes amb algun reactor nuclear. Espero que en el improbable cas de que la furia divina torni a manifestar-se, aquí no arribaria a passar cap cosa del tipus. N'hi ha centrals nuclears prop a Barcelona?\n13 de març, 2011 15:54\nGràcies per l'enllaç. En gaudiré i molt.\nÉs curiós que totes les dades que comentes no són molt conegudes, quan en el seu moment, deurien causar un trasbals importantíssim a les poblacions afectades.\nÉs com si el pas del temps hagués engolit tots aquests records.\nI fem malament, doncs, personalment crec que els teus desitjos no es compleixen pas. No estem preparats per a un terratrèmol de gran magnitud. Aquí passa el de Japó i no queda ni Montserrat dempeus.\nÉs difícil estar preparat per una cosa així, sobretot, si som un país en que el darrer gran terratrèmol va passar fa 600 anys. El proper (que vindrà tard o d'hora) ens agafarà amb els pixats al ventre... segur.\n14 de març, 2011 10:33\nOstres tu, ho desconeixia i en vull més!\nUn apunt molt interessant, sí senyor!\n14 de març, 2011 10:41\nAquests fets es descriuen molt be a la novel.la d'Ildefonso Falcones, "la catedral del mar".\n14 de març, 2011 13:59\nMeric per l'enllaç! és curiós veure els enregistraments que es fan cada dia, i veure que toquem de peus terra però que aquesta mai està quieta :)\ndeconeixia del tot aquest historial de terratrèmols... De veure com les coses sempre passen a fora tendim a pensar que estem lliures d'amenaçes. I res més lluny de la veritat...\n14 de març, 2011 19:22\nxexu: A partir dels registres històrics dels seus efectes miren de calcular-ne la intensitat, i d'aquesta amb una sèrie de taules la magnitud.\nAlbert: Més val que no ens passi mai !\nAhSe: Els més propers estan en terres de Tarragona, en Ascó i Vandellòs, a uns 100 i pico km. de Barcelona capital i en un dels llocs amb menys risc sísmic de tot el Principat.\nEl Porquet: Preparar-nos una mica no faria cap mal...\nSànset: Gràcies !\nIsaac: No l'he llegida !\nLaia: La vida quotidiana no és el que sembla ;)\n16 de març, 2011 00:30


En 1827 el vedat passa a ésser per decret agregat al concejo de Miranda, en ser la vila de Belmonte més important i estar millor situada, establint-se en ella el cap del partit judicial. La història d'aquest concejo roman unida al monestir fins al segle xix, monopolitzant els monjos, no només terres sinó també dominant als seus habitants, donant-se el cas que no podien contreure matrimoni sense el permís dels abats. Aquesta fèrria actitud es va acabar, amb el decret de la desamortització de Mendizábal, que va fer que la revenja de la pagesia fos ràpida i s'apressés a no deixar pedra sobre pedra del convent de Lapedo. En aquelles circumstàncies molt poques famílies eren lliures i les quals eren pertanyien a la noblesa secundària. El major col·lectiu el constituïen, els vaqueiros d'alçada, a qui se'ls cedia l'explotació de pastures i ramats, que van anar adquirint progressivament la propietat dels ramats, més que de les terres, sobretot perquè les pastures van adquirir propietat comunal, al pujar totes les persones a les mateixes pastures de la muntanya.\nEl sector suroriental del concejo forma part del Parc Natural de Somiedo. Allí es donen una gran varietat d'espècies forestals autòctones: boscos de roures, d'espinares, de castanys, etc. Per sobre dels 800 metres abunden els esbarzers i la falguera, habitant diverses espècies com llops, guineus, teixons, cabirols, senglars i algun os bru. Dintre de la seva fauna piscícola, el rei és el salmó en els nombrosos vedats que hi ha al Narcea. Al riu Pigueña i els seus afluents, segueix havent salmons però l'espècie predominant és la truita. Aquesta recuperació ambiental és deguda a tota la política de repoblació dels rius del concejo.\nL'activitat econòmica d'aquesta població contínua centrada en el sector primari, presentant una agricultura dirigida bàsicament cap a l'autoabastiment. Pel que fa a la seva cabanya ramadera cada any que passa descendeix més. El sector secundari és gairebé irrellevant, recentment s'ha engegat el Projecte ric Narcea, per a l'explotació aurífera amb l'empresa Rio Narcea Gold Mines, però la seva repercussió laboral és mínima, car la major part del personal és forà. Gairebé una tercera part de la població es dedica al sector serveis, sent cada dia més freqüents els negocis d'hostaleria.\nDOLIA, Belmonte de Miranda Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Belmonte_de_Miranda&oldid=30165053»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 maig 2022 a les 11:51.


30 | Octubre | 2013 | Blocveu\nDaily Archives: 30 Octubre 2013\nLa versió radiofònica ‘La guerra dels mons’ fa 75 anys\n30 Octubre 2013 Catalunyablocveu\nLa UB commemora un dels moments mítics de la ràdio, quan molts americans van confondre la ficció d’Orson Welles amb una invasió alienígena real\nAvui fa 75 anys d’un dels moments mítics de la ràdio. El 30 d’octubre de 1938 Orson Welles va provocar el pànic a Estats Units amb La guerra dels mons. Milers de persones van confondre realitat i ficció i van creure que s’estava produïnt una invasió alienígena. La UB commemora el 75è aniversari d’aquella emissió amb una conferència del professor Jordi Ojeda que tindrà lloc aquest dimecres, 30 d’octubre, a les 19 h, a l’Aula Magna de l’Edifici Històric.\nJordi Ojeda, que és professor del Departament d’Economia i Organització d’Empreses de la UB i especialista en divulgació de la ciència mitjançant el cinema, el còmic i la literatura, ha comissariat aquest octubre l’exposició central del Sitges 2013 – Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, dedicada precisament a La guerra dels mons.\nAquest no és l’únic aniversari relacionat amb La guerra dels mons. Enguany també es compleixen seixanta anys de l’estrena de la pel·lícula que, amb el mateix nom, va dirigir Byron Haskin i van interpretar Gene Barry i Ann Robinson, una pel·lícula basada en la novel·la escrita per H.G.Wells fa115 anys. La mostra comissariada per Jordi Ojeda a Sitges (a l’espai de Gas Natural Fenosa del Festival) commemorava les dues efemèrides.\nEn el cas de la retransmissió radiofònica, Welles va encarregar al seu guionista, Howard Koch —que anys més tard va fer el guió, entre altres obres, de la pel·lícula Casablanca—, que adaptés la novel·la original a l’actualitat del moment i que l’escenari fos territori americà; l’atzar va escollir Nova Jersey com a lloc de la invasió. En cap moment es va amagar que allò era una ficció; a l’inici de l’espai es va presentar com una dramatització de l’obra original de Wells i, al final, es recordava un altre cop. Tot i això l’efecte viral ja s’havia desencadenat convertint-se en un exemple significatiu de la influència dels mitjans de comunicació en la societat moderna.


Consell de delegats i delegades: February 2012\nActa de la reunió número 2\nDia: 10 Febrer 2012\nHora de començament: 11.45\nHora d’acabament: 12.45\nLloc: Biblioteca de l’I.E.SATORRAS\nMÓNICA MACANÀS COMAS (secretària)\n(vegeu la llista annexa de totes les persones que hi han assistit)\nA les 11.49 h, es reuneixen els/les 35 membres de DELEGATS/ADES I SUBDELEGATS/ADES que figuren a la llista annexa i es tracten els temes següents:\n• Calendaris de les classes de 1er E.S.O., 2on E.S.O. i 3er E.S.O.\nEn aquesta reunió s’han pres els acords següents:\n• Ens expliquen que la mestre Eulàlia no pot assistir a la reunió per baixa laboral, esperem tots que es recuperi ben aviat.\n• Es decideix que es mirarà de fer una reunió a part pels delegats/ades de cicles.\n• Es demana la col•laboració per part dels alumnes de 1, 2 i 3 E.S.O. per poder dur a terme entre tots els calendaris escolars, on podran fer-ho servir d’agenda tant per exàmens, entrega de treballs, sortides i altres.\n• Els delegats/ades de cicles parlaran amb el seus companys per saber si volen participar en el projecte dels calendaris, quedant la decisió a espera de la resposta de l’alumnat.\n• Es decideix que els lavabos de l’edifici de Joanot Martorell quedaran oberts a partir de la setmana que ve, sempre i quan es respectin les normes de l’escola.\n• Es decideix que l’escola no farà cap festa especial per Carnestoltes.\n• Es reiteren les queixes pel mal estat de les instal•lacions de l’escola així com de la neteja, especialment dels lavabos.\n• Els alumnes aclareixen els motius pels quals se’ls ajunten els exàmens de 2on Batxillerat amb els de recuperació de matèries del curs passat. A part, es comenten els possibles canvis d’horaris davant la propera Setmana verda que es celebrarà a l’escola.\n• L’associació d’estudiants de l’escola es presenta davant el claustre i els alumnes i conviden a l’alumnat a participar-hi, que seran ben rebuts, així com si algú estigués interessat es podria dirigir a la Laia de 2on C de Batxillerat o al Martí de 1er C de Batxillerat.\n• Queda decidit que l’alumnat no podrà fumar al costat de la porta de l’escola, quedant advertit el que ho faci davant la possibilitat de ser multat per l’autoritat competent.\n• Es parla de que possiblement el proper 29 de febrer de 2012 hi haurà vaga per part de l’alumnat no sent recolzada pel claustre.\n• Els estudiants de TES demanen la possibilitat de no fer les reunions els divendres, ja que estan de pràctiques i és difícil per ells d’assistir.\nSecretària (o secretari)\n(nom i cognoms) PILAR TOMÉ 2n LABORATORI\n(nom i cognoms) MARTA PEÑA 2on A\n(nom i cognoms) NEREIDA FUENTEAJA 2on A\n(nom i cognoms) MÓNICA MACANÀS CAI A\nMATARÓ, 10 de FEBRER de 2012.\nPosted by lauro at 07:33 No comments:


Heu cercat s - Ajuntament de Subirats\nPublicat: 11:51h a\tHABITATGE, JOVENTUT, NOTÍCIES\nNOVES BASES I CONVOCATÒRIA DEL PROCÉS D’ADJUDICACIÓ DE L’ÚS TEMPORAL I ONERÓS DE L’HABITATGE DOTACIONAL PÚBLIC DEL CARRER CAN ROSSELL, 16 DE SUBIRATS Es fa públic, per a general coneixement, que la Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Subirats, en sessió ordinària d’ 1\nPublicat: 10:00h a\tJOVENTUT, NOTÍCIES, PARTICIPACIÓ CIUTADANA\nA partir d’avui, un cop aprovat definitivament el Reglament regulador de l’ús interior i el funcionament, ja es pot sol·licitar l’ús dels dos bucs d’assaig ubicats a la segona planta del Taller, al carrer Sant Pau núm.5 a Sant Pau d’Ordal. L’Ajuntament de Subirats ofereix\nPublicat: 11:55h a\tJOVENTUT, NOTÍCIES\n🍷 Anima’t ! Encara queden places Vine a degustar la Cistella Subirats de la mà de Caram Caram, amb un maridatge de vins, caves i productes del municipi. 📆 Divendres 17 de desembre 🕒 19.30h 📍 L’Ateneu Agrícola de Lavern 💵 Preu de\nPublicat: 12:33h a\tJOVENTUT, NOTÍCIES\nTaller de sexualitat sana per a famílies de persones joves. L’objectiu d’aquesta xerrada és donar elements a les famílies per a que ajudin a entendre els fills adolescents en aquesta etapa, a afrontar l’angoixa que produeixen els canvis i obtenir estratègies per poder parlar de\nPublicat: 01:37h a\tJOVENTUT\nSORTIDA JOVE A PORT AVENTURA 2021 Diumenge 7 de novembre! Sortida de tot el dia. El transport és gratuït i coorganitzat entre els municipis. A la inscripció podreu escollir el municipi des d’on agafareu el bus.🚏 Preu segons l’edat: 12 – 17 anys\nPublicat: 10:31h a\tENSENYAMENT, JOVENTUT, NOTÍCIES\nDiu el proverbi africà que “per educar un infant, cal tota una tribu”. Amb aquesta mirada, des del Servei d’Ensenyament del Consell Comarcal de l’Alt Penedès, en col·laboració amb Eduxarxa, posem en marxa el I Cicle de Xerrades d’Educació, on volem convidar famílies, docents i professionals de\nPublicat: 08:55h a\tJOVENTUT\nDes del Servei de Joventut de Subirats, volem oferir-te el Servei d’aules d’estudi, que s’organitza a diferents nuclis del municipi. És un espai de suport acadèmic en el què es vol aconseguir que els joves adquireixin hàbits d’estudi i tinguin continuïtat en el seu procés educatiu. El que es\nPublicat: 09:34h a\tHABITATGE, JOVENTUT, NOTÍCIES\nBASES I CONVOCATÒRIA DEL PROCÉS D’ADJUDICACIÓ DE L’ÚS TEMPORAL I ONERÓS DE L’HABITATGE DOTACIONAL PÚBLIC DEL CARRER CAN ROSSELL, 16 DE SUBIRATS Es fa públic, per a general coneixement, que la Junta de Govern Local de l’Ajuntament de Subirats, en sessió ordinària de 4 d’agost\nPublicat: 11:02h a\tJOVENTUT\nDes del Servei de Joventut de l’Ajuntament de Subirats s’han organitzat quatre activitats de bany nocturn a les piscines municipals per aquest estiu. Per poder participar a les activitats cal inscriure’s prèviament a través del següent formulari: https://forms.gle/7MSfqp1GXnTxgUbJ6 En el cas dels menors d’edat, cal\nPublicat: 08:00h a\tJOVENTUT\nL’Ajuntament de Subirats properament posarà en funcionament dos bucs d’assaig ubicats a l’edifici municipal El Taller, a Sant Pau d’Ordal. És per aquest motiu, que es fa una crida a tots els grups musicals i solistes que desitgin fer-ne ús d’aquest espai per tal de


El Sala 5 Martorell torna a Segona Divisió – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 19 de juny de 2022 a les 7:00 0 167 Visites\nL’equip martorellenc ha assolit l’ascens després de superar a la Unión Tres Cantos en la darrera eliminatòria del playoff\nEl primer equip del Sala 5 Martorell ha assolit l’objectiu de la temporada i l’any vinent jugarà a Segona Divisió de futbol sala. Els de Víctor González s’han imposat a la Unión Tres Cantos FS per 7-3 en el partit de tornada de la tercera fase del playoff i han segellat l’ascens.\nEls martorellencs han hagut de respondre a un gol inicial del rival i li han donat la volta al marcador gràcies als gols d’Oussama Chefrau i Ramón Sánchez, però s’ha arribat al descans amb l’empat a 2. A la represa, Ferran Ruiz, Imad Ruiz, Pavel Pérez i Oussama han sentenciat el duel.\nEntre els assistents al Pavelló Municipal de Martorell han estat l’alcalde Xavier Fonollosa, el regidor d’Esports Gerard Mimó i els jugadors martorellencs Eric Garcia, Salva Ferrer i Laia Martret.\nFonollosa ha felicitat l’equip a través d’un missatge a xarxes socials: “Enhorabona per la gran feina i l’esforç que heu fet, i gràcies al club, al cos tècnic i a tota l’afició pel vostre gran suport i compromís continu. Heu fet una grandíssima temporada! Endavant!”.\nL’últim ascens a Segona Divisió del Sala 5 Martorell va ser la temporada 2010/2011. En la següent va aconseguir classificar-se per al playoff d’ascens a Primera Divisió com a vuitè classificat i va pujar de categoria, però va haver de renunciar-hi per un tema econòmic. Va ser llavors quan va tornar a Segona Divisió B amb el Sènior B que hi havia en aquell moment.\nFotografia: El Sala 5 Martorell assoleix l’ascens a Segona Divisió [Xavi Velasco / Xavier Fonollosa]\nEtiquetes: AscensFutbol sala\nSeat i els sindicats arriben a un preacord per al nou conveni


La Conca de Tremp compta amb una finca experimental de llúpol per fabricar cervesa — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Conca de Tremp compta amb una finca experimental de llúpol per fabricar cervesa\nLa Conca de Tremp compta amb una finca experimental de llúpol per fabricar cervesa\nLa plantació de 3.000 metres quadrats disposa de 14 varietats diferents, dos de les quals són del Pallars\nDos dels socis de l'empresa Catalana de Llúpol S.L. a la plantació (Foto: ACN)\nL'empresa Catalana de Llúpol S.L, que han tirat endavant quatre joves emprenedors de Palau (Pallars Jussà), ha creat una finca experimental de llúpol per fabricar cervesa. Al terreny, que té uns 3.000 metres quadrats de superfície, s'hi han plantat 14 varietats diferents (2 del Pallars, 3 de Lleó i 9 d'Alemanya).\nLa iniciativa es planteja com una alternativa als cultius tradicionals i amb l'objectiu d'aprofitar l'entrada en funcionament del futur reg de la Conca de Tremp. La producció de la plantació serà d'entre 600 i 800 quilos de llúpol, la majoria del qual es destinarà a la fabricació de cervesa, tot i que també es contempla la possibilitat de fer-ne infusions, tenint en compte les seves propietats somníferes i antiestressants.\nLa plantació experimental ha de determinar quines són les varietats que millor s'adapten al clima i al sòl de la comarca i quines resulten més aptes per a la fabricació de cervesa. Martí Armengol ha explicat a l'ACN que els primers resultats se sabran en un termini de dos a tres anys. D'altra banda, Armengol ha indicat que aquesta alternativa econòmica podria donar llocs de treball i uns ingressos més alts que no pas els cultius tradicionals.\nCatalana de Llúpol, que va realitzar la primera collita la tardor passada, compta amb el suport de Jussactiu, una societat de promoció econòmica del Pallars Jussà participada per ajuntaments, el Consell Comarcal i capital privat.


“Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” | Josep M. Flores / Taempus | SANT CARLES DE LA RÀPITA | Política | El Punt Avui\n“Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” + “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” E-mail\nSANT CARLES DE LA RÀPITA - 8 desembre 2017 11.34 h\nNúmero 3 per Tarragona de Catalunya en Comú\n“Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155”\nCarlos Sanchís (la Costera, País Valencià, 1960) és mariner mercant de professió i des del 2015, regidor d’Atenció a les Persones i de Medi Ambient de Sant Carles de la Ràpita.\nCarlos Sanchís de Andrés és regidor de l’Ajuntament de Sant Carles de la Ràpita des del 2015 EPA.\n“Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” “Tenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del 155” E-mail\nJosep M. Flores / Taempus - SANT CARLES DE LA RÀPITA\nQuin escenari preveu l’endemà del 21-D?\nMiri, estem davant d’unes eleccions anormals i polaritzades i mediatitzades entre dos blocs, i Catalunya en Comú tenim el gran repte de trencar aquesta dinàmica per sortir de l’atzucac. Els dos blocs, els independentistes i els del 155, no són monolítics sinó més aviat heterogenis, però no plantegen cap solució per sortir d’aquesta greu crisi que estem vivint. És evident que calen reformes estructurals importants per superar el marc autonòmic que està esgotat, però ni uns ni altres no donen resposta a aquestes necessitats. Catalunya en Comú té un paper determinant i difícil al mateix temps per buscar un encaix compartit de sobiranies entre Catalunya i Espanya. Ara, teòricament, tenim declarada una República que no existeix, és als llimbs.\nAleshores, amb qui estan disposats a parlar i amb qui estarien disposats a governar?\nTenim l’obligació de parlar amb tothom, fins i tot amb els del bloc del 155, i finalment veurem amb qui ens entenem millor. Però nosaltres no tenim vocació d’àrbitres; som jugadors, i permeti’m dir que crec que som jugadors d’avantguarda.\nEm sembla increïble que no descarti un pacte amb el PP.\nEl PP s’ha autoexclòs de qualsevol pacte. Miri, ara la nostra prioritat és fer fora el PP de totes les institucions, sobretot a Espanya. Perquè la repressió de què tant parlen els independentistes no només ha caigut sobre Catalunya. La llei mordassa o la reforma laboral han castigat gent d’arreu, catalana, castellana, valenciana o manxega.\nPerò un pacte amb Ciutadans i el PSC el veu factible si sumessin?\nO per què no un amb ERC i el PSC? Jo crec que si sumem hem de prioritzar l’eix d’esquerres, perquè compartim moltes més coses que hem de ser capaços de valorar.\nPosem que el bloc independentista guanya les eleccions amb vots i escons i formen govern sense necessitar el seu suport. Què pot passar?\nSi guanyen i sumen, les forces independentistes hauran de fer un exercici de realisme polític. En un estat de dret reconegut internacionalment és molt difícil, per no dir impossible, aplicar l’estratègia unilateral per aconseguir la independència. Hauran de fer renúncies i negociar canvis profunds, el primer el de la Constitució.\nPerò si la gent vota majoritàriament pels partits independentistes i aquests en el seu programa es comprometen a implantar la República, seria una estafa democràtica que no complissin el seu programa...\nCert, però insisteixo que cal un exercici elemental de realisme per admetre que en política no tot és possible i viable. Com a mínim cal tenir en compte que els grans projectes necessiten temps i consens social. Podem criticar i canviar les lleis espanyoles, però hem de respectar les lleis internacionals. El projecte independentista s’ha venut com un camí de roses i ha estat un fracàs, un engany.\nLa violència física i institucional del bloc del 155 ha fet inviable la implantació de la República, no li sembla?\nJa li he dit abans que tota aquesta repressió no és només patrimoni dels catalans. Miri, quan jo sento alguns del bloc independentista que diuen alegrement que Espanya és feixista, jo contesto que no, que Espanya no és feixista, en tot cas ho és el PP, i aquest matís em sembla molt important. Espanya està reconeguda internacionalment com un estat de dret i una monarquia parlamentària, i això s’ha d’acceptar.\nPerò el seu partit defensa el dret a decidir i fins i tot un referèndum d’autodeterminació legal pactat amb l’Estat.\nÉs que ens cal repensar la relació Catalunya-Espanya. Ens cal reformar la Constitució i moltes altres coses per donar respostes a les necessitats socials i polítiques que reclama Catalunya. Aquest procés va néixer malalt i ha d’acabar de la millora manera possible, i això només ho aconseguirem amb diàleg i aliances polítiques, a Catalunya, a Espanya i a Europa.\nPer tant, vostè què votaria en aquest hipotètic referèndum, sí o no?\nJo votaria per la confederació, no per la independència. Cal tenir clares les sobiranies que corresponen a cadascú; quines són exclusives de Catalunya i quines es poden compartir amb l’Estat i amb Europa. Calen reformes profundes, i això vol dir treballar molt i donar-nos més temps. L’error ha estat convertir la independència en l’eix principal de l’agenda política, perquè aquesta polarització ha fet oblidar allò que realment preocupa la gent.\nVol dir que no preocupa més la repressió i la retallada de llibertats?\nSegons la darrera enquesta del CIS, el que més preocupa els catalans és l’atur.\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 08-12-2017, Pàgina 48


Justícia i Pau - Tracte cruel i degradant a les dones migrants\n"Cap persona no serà sotmesa a tortura ni a penes o tractes cruels, inhumans o degradants" (Art. 5 de la Declaració Universal dels Drets Humans)\nEl 12 de desembre de 1997 l'Assemblea General de l'ONU va proclamar el 26 de juny com a Dia Internacional de les Nacions Unides en Suport de les Víctimes de la Tortura. (resolució 52/149). A Girona des de fa uns anys ACAT (Acció dels Cristians per a l'Abolició de la Tortura) i Justícia i Pau, commemorem aquesta data amb una pregària ecumènica i una conferència sobre algun aspecte de la tortura o el maltractament.\nLa conferència d'enguany serà el 25 de juny i porta per títol Violència sexual sobre les dones en el trajecte migratori. La farà Sònia Herrera, comunicadora, editora del bloc de Cristianisme i Justícia, especialitzada en estudis feministes. El tema el va exposar, fa uns mesos, al quadern núm. 187 de l'entitat esmentada. Serà a les set del vespre, a la Sala Miquel Martí i Pol de la Fundació Valvi de Girona i és oberta a totes les persones interessades.\nLa immigració que ve a Europa ha d'aguantar sovint, si no tortura pròpiament dita,\ntractes cruels, inhumans i degradants. Les causes que provoquen aquesta migració són diverses. Les principals són: fugir de països en guerra o amb un nivell de violència elevat; fugir de la persecució per causes polítiques; fugir de la fam que provoca nombroses morts; aspirar a una qualitat de vida no assolible als països d'origen, en els aspectes econòmic, sanitari, cultural, etc. Es pot dir que el que busquen és de sobreviure amb un mínim de dignitat.\nLa immigració subsahariana que vol arribar a Espanya es troba amb les tanques de Ceuta i Melilla, molt difícils de superar i que comporten, amb la filferrada amb ganivetes risc de ferides greus i, fins i tot, amb perill de mort.\nSi aconsegueixen entrar en territori de l'Estat espanyol i no tenen la documentació regularitzada, poden ser tancats durant seixanta dies en un CIE (Centre d'Internament d'Estrangers) mentre se'n tramita l'expulsió. Al CIE estan incomunicats i molt desatesos en tots els aspectes.\nSi vénen d'un país en guerra o han patit persecució per les seves idees poden demanar asil polític, però la tramitació és llarga i complicada i poden romandre anys en situació irregular, cosa que els pot comportar problemes de tota mena i, en no poder treballar legalment, viure en la misèria.\nLes dones, com diu Sònia Herrera al quadern esmentat de Cristianisme i Justícia, "es troben amb tot un seguit de vulnerabilitats i riscos derivats de l'aïllament, la discriminació i l'exclusió que molt sovint acompanyen el camí i que habitualment les duen a patir les mateixes desigualtats associades al seu gènere que ja patien al lloc d'origen".\n"Les dones, que són gairebé el 50% de la població migrant, es veuen immerses sovint en una cadena de violències masclistes de la qual són objecte per la seva condició específica de dones, que suposen una violació contínua dels seus drets humans fonamentals i que molt sovint desemboquen en una les seves formes més cruentes: la violència sexual".\nSònia Herrera, en aquesta conferència, ens parlarà d'aquest tipus de violència, molt menys freqüent sobre els immigrants masculins, que sovint és amagada o tractada de forma residual pels mitjans d'informació tradicionals i que degrada les dones que el pateixen i els qui els la imposen.\nXAVIER MERINO I SERRA, membre d’ACAT i de Justícia i Pau\nDIARI DE GIRONA – 23 de juny de 2014-06-23


Cinema-Classics: 'Los viajes de Gulliver', de Dave Fleischer\n'Los viajes de Gulliver', de Dave Fleischer\nEscrit per Gustau Moreno a 18:14\nLos viajes de Gulliver, dels germans Max i Dave Fleischer, va ser el segon llargmetratge d'animació de la història (1939), just després de Blancanieves y los siete enanitos, que Walt Disney havia produït només dos anys abans. Vaig veure aquesta pel·lícula quan era menut a la televisió i després, ja de gran, no vaig poder evitar comprar-me el DVD, i encara reviso Los viajes de Gulliver molt sovint. La pel·lícula no és tan bona com Blancaneus, però sí va representar un altre punt d'inflexió important en la creació de dibuixos animats. Els germans Fleischer, assetjats per la censura del codi Hays (que van promulgar l'any 1934, i que representava la primera cotilla moral per a les pel·lícules), havien perdut pistonada amb el seu personatge femení més conegut, la sensual Betty Boop, i es jugaven el seu prestigi com a estudi amb només una carta, Popeye el marino, que en aquella època encara competia amb popularitat amb el ratolí Mickey de Disney.\nAmb tot, la seua distribuidora, Paramount Pictures, va ordenar els germans Fleischer que imitessen l'estil i el contingut dels dibuixos animats de Disney, i això és una cosa que es nota molt a Los viajes de Gulliver, adaptació de la primera part del llibre de Jonathan Swift. Per començar, el projecte havia de ser primer una aventura llarga de Popeye al país de Lil·liput, però Max Fleischer va descartar-ho perquè no volia que semblés una paròdia. A més, hi havia el precedent recent d'un episodi de Michey Mouse en què el ratolí també feia de Gulliver. Però l'èxit de l'estil gràfic i el to imposat per Disney a Blancanieves y los siete enanitos va acabar impregnant la pel·lícula dels germans Fleischer, que fins i tot van introduir els personatges dels prínceps David i Gloria, molt més humans que la resta d'habitants diminuts de Li·liput i del país veí de Blefuscu, perquè així recordessen la Blancaneus i el seu príncep. De fet, les diferències de tamany estaven molt de moda, ja que, a més a més dels nans de Blancaneus, als cinemes feia poc que també s'havia vist un gegant molt més animal, el goril·la King Kong i la seqüela El hijo de Kong, totes dues del 1933. De fet, hi ha un moment en què Gulliver agafa la princesa amb la mà com feia King Kong amb l'actriu Fay Wray. Després, també agafa el príncep i fa que Glòria endevine en quina mà es troba David. De fet, sembla que la influència és mútua, ja que hi ha un episodi de la novel·la original en què un mico gegant agafa Gulliver per la finestra i puja dalt d'un edifici. Un altre moment màgic és quan Gulliver accepta treballar al costat de la gent de Lil·liput, i els soldats passen per sota de les seues cames, com si el protagonista fos un arc de la victòria; si bé la pel·lícula és en realitat una gran cinta antibel·licista, que segurament presagiava les tensions internacionals prèvies a la Segona Guerra Mundial. De fet, els regnes de Li·liput i Blefuscu estan enemistats per una qüestió tan estúpida com quina és la cançó romàntica que haurien de cantar a la boda entre Glòria i David.\nMalauradament, no tot és tan bo a Los viajes de Gulliver, i cal lamentar l'estil excessivament caricaturesc i antipàtic dels habitants de Lil·liput. Potser aquesta era la revenja personal dels germans Fleischer, que potser haurien apostat per un dibuix molt més realista aprofitant l'invent patentat per Max, l'anomenat rotoscopi, que permetia els animadors crear dibuixos animats a partir d'imatges reals. Una tècnica d'animació que es nota en els moviments del personatge de Gulliver, i que Disney també havia aprofitat per a la seua Blancaneus. En qualsevol cas, a canvi d'imitar l'estil de Walt Disney, els Fleischer van aconseguir de la Paramount els diners suficients per construir un estudi més gran a Miami, on van produir la pel·lícula, que va estrenar-se a les vacances de Nadal de 1939. Tot i que Los viajes de Gulliver no va repetir l'èxit comercial de Blancanives y los siete enanitos, la injecció econòmica va servir els germans Fleischer per afrontar un altre projecte encara més important, la sèrie de curtmetratges sobre Superman, amb el qual van rebre una nominació als Oscar.\nseccions animació, aventures, dave fleischer, los viajes de gulliver, max fleischer


Recursos. Projectes en xarxa. Voltem pel món. Voltem pel món ràdio. XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya\nDescarrega't l'arxiu d'àudio\nVPM Ràdio: Activitat final del projecte “Voltem pel món”.\nMarató de ràdio amb programes dels equips participants\nDies: 27 al 29 de maig\nL’activitat consisteix en l’emissió d’un programa de ràdio elaborat per cada equip o grup d’equips.\nEn aquesta edició l’activitat de cloenda correspon a la cinquena etapa.\nAmb aquesta activitat virtual podrem gaudir amb els companys i companyes amb els que hem compartit les diferents activitats realitzades al llarg del projecte. Escoltarem les seves veus a través de la ràdio.\nEs tracta que cada equip confeccioni un petit programa de ràdio d’una durada d’entre tres i sis minuts, en format àudio. Els equips es poden formar amb alumnes d'un mateix centre o es poden reunir alumnes de diferents escoles o instituts per elaborar conjuntament els seus programes. En aquest cas podran presentar tants fitxers com centres implicats en l'elaboració dels programes de ràdio.\nPropostes de programes:\nCreació o adaptació d’una narració que tingui com a tema principal l’amistat.\nUn anunci o reportatge de promoció turística d’un lloc conegut pels alumnes.\nReportatge radiofònic sobre algun esdeveniment o vivència relacionat amb el centre o amb el projecte.\nEl programa haurà de tenir:\nUna careta d’entrada (radiofònica) amb el nom del centre, la localitat, el grup que hi participa i el títol del programa que presenten. Aquesta careta ha de tenir una durada màxima de 30 segons.En el cas que es programa es faci en col·laboració , es faran constar les dades de tots els centres.\nUna careta de sortida amb un comiat, la durada màxima ha de ser de 15 segons.\nLa proposta d’activitat del programa de ràdio forma part de eles activitats obligatòries previstes en el projecte.\nS’obrirà una base de dades on s’haurà de fer constar el títol del programa i la temàtica triada. L’objectiu és evitar repeticions i aconseguir aportacions més variades.\nPodeu introduir aquesta informació fins al 12 d'abril.\nL’arxiu del vostre programa de ràdio, un cop acabat, s’ha de trametre en format mp3 . S'obrirà una activitat en línia, tramesa de fitxers, al Moodle del projecte per recollir aquests fitxers de so.\nEl període de lliurament dels arxius és fins al 8 de maig. No s'acceptaran els programes rebuts fora d'aquest termini.\nEls programes s’emetran en un fals directe els dies 3, 4 i 5 de juny Podreu consultar la graella amb els dies i hores d’emissió del vostre programa el dia 2 de juny al moodle del projecte.\nUs proposem que elaboreu prèviament un guió. Heu de tenir en compte que el llenguatge radiofònic preveu l’ús d’elements com els efectes sonors, la música, el silenci i finalment la veu.\nPer fer el programa de ràdio us facilitem documents i adreces on trobareu més informació de com elaborar programes de ràdio.\nWeb de la XTEC Ràdio sobre llenguatge radiofònic: http://xtec.gencat.cat/ca/recursos/media/radio/llenradiofonic-\nWebquest sobre Ràdio. ‘Fem ràdio’: http://www.ceipdrassanes.ravalnet.org/webquest/femradio\nTutorial del programa Audacity: http://www.xtec.cat/alfresco/d/d/workspace/SpacesStore/9a5484db-bcff-4501-9964-7b6b9a627440/guia.pdf\nProgrames de ràdio fets per centres i altres recursos: http://xtec.gencat.cat/ca/recursos/media/radio\nPresentació general de la ràdio http://www.slideshare.net/benitomend/fem-un-programa-de-rdio\nProjecte de periodisme digital juvenil ‘Kiosk Jove’ http://www.324.cat/kioskjove\nDiari Jove. El Periódico http://diarijove.elperiodico.cat/\nFem de periodistes http://www.xtec.cat/monografics/periodistes/index.htm\nUn cop acabada l’activitat trobareu l’enllaç a tots els programes a la mateixa graella de programació.


20 Octubre 2012 – elsetnans\nEls bascos al segle XXI\nOn 20 Octubre 2012 20 Octubre 2012 Per elsetnansDeixa un comentari\nEl concert econòmic actual distorsiona de forma injusta el sistema de finançament de l’Estat\nLa Vanguardia en català | 20/10/2012 – 00:00h\nFrancisco Navarro Villoslada, també navarrès per origen, va ser un escriptor i polític inicialment liberal i sempre d’un profund catolicisme, que aviat va buscar i va trobar refugi en el carlisme. És autor de diverses novel·les, entre les quals destaca Amaya o els bascos al segle VIII, que ha exercit una profunda influència al País Basc i ha estat profusament reeditada fins avui. Unamuno va reconèixer la impressió que li va produir, de jove, la seva lectura. Va ser concebuda per l’autor després de la segona derrota carlina, en plena crisi política del País Basc.\nHi recrea el mite d’Aitor i dóna vida, dins dels cànons del romanticisme, al clima social i polític en què es va erigir la primera monarquia navarresa: la dels bascos al segle VIII, que va assumir i va liderar la lluita cristiana contra l’islam. A la seva novel·la, Navarro el fa dir al got Ranimiro, dirigint-se al cabdill basc: “Si Déu vol que se salvi la cristiandat a Espanya a vos serà degut”. Això mateix pensava el cabdill basc: “Tot s’arreglarà. Hi ha un Déu al cel i un poble basc a la terra… Déu per disposar i el nostre poble per executar”. Quinze anys després, Sabino de Arana justificava així la necessitat d’independència del seu poble: “Bizcaya dependent d’Espanya no pot dirigir-se a Déu, no pot ser catòlica a la pràctica”. Més tard reblaria la idea: “Salvar els nostres germans proporcionant-los els mitjans adequats per abastar el seu últim final: vet aquí l’únic i veritable (objectiu) del nacionalisme (…). Es tracta de salvar ànimes (…) i enteneu-ho bé: si a les muntanyes d’Euskeria ha ressonat per fi en aquests temps d’esclavitud el crit d’independència, només per Déu ha ressonat”. Són dos missatges messiànics de què es desprèn la superioritat del poble basc. “Tanmateix -escriu María Cruz Mina-, mentre que per Navarro Villoslada Déu encomana als bascos la missió de salvar uns gots corromputs per l’amenaça de l’islam i iniciar la construcció de la monarquia catòlica espanyola, Sabino Arana, al contrari, creu imprescindible independitzar Euskadi de la corrupta Espanya per salvar les ànimes dels bascos”.\nSegurament la salvació de la seva ànima no sigui avui prioritari per als bascos. Però sí que s’aprecia en molts d’ells igual consciència de superioritat respecte als espanyols. Així, la professora Laura Mintegi, candidata a lehendakari per Bildu, dona de bon estil i maneres discretes, diu -en la seva resposta a un periodista sobre les causes de l’auge de l’independentisme- que “el que també passa és que els veïns que tenim cada vegada són més impresentables, fins al punt que ens fan sentir vergonya aliena”.\nAixí les coses, potser ha arribat l’hora que aquests veïns impresentables i que provoquen vergonya aliena -els gots- es preguntin si val la pena mantenir una situació tan depressiva per a ells com aquesta, que, a més, pot ser que els costi diners. “Cornuts i pagar el beure”, se’n diu en català. Perquè es va estenent la idea que, gràcies al privilegi exorbitant que suposa el seu concert fiscal, els bascos no aporten la deguda “contribució a totes les càrregues de l’Estat que no assumeix la comunitat autònoma”, raó per la qual avui potser seria un èxit -com ho va ser Amaya en el seu temps- un llibre que fes públic el que ha pagat el País Basc durant l’últim mig segle, al costat de l’estimació aproximada de la contribució que hagués resultat justa. I no es digui que aquest càlcul és impossible. El que no hi ha hagut mai -ni hi ha avui- és voluntat de transparència, per tractar-se d’uns números impresentables. I no s’objecti tampoc que aquest privilegi de l’antic règim -que és el que és el concert- està blindat per la disposició addicional primera de la Constitució, ja que, malgrat que és així, això no significa que una posició de desequilibri contractual permanent s’hagi de mantenir amb caràcter indefinit en benefici sempre de la mateixa part. A les obligacions indefinides, abans o després cal assenyalar-los terme, encara que siguin contractuals.\nDono per descomptat que el triomf dels nacionalistes bascos serà demà espectacular. I aventuro la idea que és possible que els sectors independentistes radicals promoguin tot seguit alguna iniciativa parlamentària a favor de la separació d’Euskadi. En vista d’això, la resposta espanyola no hauria de ser ni de sorpresa ni d’escàndol. Hauria d’assumir un desenllaç que és la culminació d’una història anunciada, encara que mai no s’hagi volgut reconèixer. I, per això, hauria d’admetre que “els bascos i les basques” -com ells solen dir- decideixin, mitjançant votació democràtica, si volen o no continuar a Espanya, amb el benentès que, si optessin per continuar-hi, caldria sotmetre a una profunda revisió el concert econòmic, que actualment distorsiona, de forma insostenible i radicalment injusta, el sistema de finançament de l’Estat. Per tant, que segueixin sent espanyols si així ho volen i encara no han deixat majoritàriament de ser-ho, però no a qualsevol preu. Ningú no és imprescindible.\nOn 20 Octubre 2012 Per elsetnansDeixa un comentari\nUtilitzo la magnífica expressió de Josep Cuní a 8tv: “La Constitució no pot segrestar la democràcia”\nNo passa dia en què el papu no es passegi pels caps dels atribolats catalans i ens doni un clatellot amb la Constitució. El darrer a afegir-se a la moda ha estat José María Aznar, que de fet ja estava trigant. Cal agrair-li, tanmateix, que a diferència de la tirallonga de monstres que han sortit de l’armari amenaçant amb l’exèrcit, Aznar ha estat més caut. Només amenaça amb “instruments jurídics” que és l’eufemisme de presó per a Artur Mas i suspensió autonòmica. El cèrcol, doncs, de la por es tanca pels tres flancs. D’una banda, la senyora Alicia espantant tot déu: pèrdua de títols universitaris, pagesos sense tomàquets, pensions a zero, país afamat i abandonat, i no en recordo més perquè la llista és tan llarga que tenir independència deu ser pitjor que un càstig diví. Serà perquè Rouco creu que Déu és espanyol? Per l’altra banda tenim els irredempts de la violència, llegeixi’s exmilitars, eurodiputats cridant a files a la Guàrdia Civil i la resta d’arnosos que encara no saben que Espanya va sortir de l’Edat Mitjana. I al tercer flanc, la por de tota mena de càstigs legals, concepte més polític que han utilitzat la majoria de líders del PP, des de Ruíz-Gallardón o Cospedal, fins a Aznar.\nÉs a dir, per terra, mar i aire el missatge és clar: no hi ha sortida. De manera que qualsevol intent democràtic de preguntar als catalans pel seu propi destí resulta que seria, verbigràcia de tots aquests, el diluvi universal. La veritat és que crec que es tracta de molt soroll per a no res, perquè al final és molt difícil frenar una decisió pacífica i democràtica que vol la majoria d’un poble, quan, a més, el món l’està mirant.\nPerò més enllà de la prospectiva, és interessant l’argument de la Constitució. Primer perquè és fal·laç, i utilitzo la magnífica expressió de Josep Cuní, al seu editorial de 8tv: “La Constitució no pot segrestar la democràcia”. Segon perquè l’esmentada Constitució va néixer ferida i em remeto a la carta que Enric Casulleras ha enviat a Herrero de Miñón, on li recorda el sobre tancat que va rebre de l’Exèrcit, en ple debat constitucional: “Faria vostè una gran aportació a la democràcia si revelés els termes en què l’Exèrcit amenaçava amb la seva intervenció en cas que el contingut del sobre no s’incorporés, sense tocar ni una coma, a l’articulat constitucional”. I com diu el mateix Casulleras, “els contractes firmats entre parts sota amenaça o coacció són viciats d’origen i nuls de ple dret”. Encara que, sense conèixer la dada, qui dubtaria de la coacció sobre els ponents en aquells temps convulsos? Però amb la dada coneguda, encara és pitjor.