'És el pitjor atac a la nostra llengua des del franquisme' - VilaWeb\n'És el pitjor atac a la nostra llengua des del franquisme'\nEntrevista a Suso Monforte, secretari de l'AMPA del Col·legi Herrero de Castelló · És un dels centres on aquesta nit s'han tancat pares i mestres\nPares, mestres i alumnes de desenes d'escoles del País Valencià han passat la nit als centres respectius per protestar contra l'anomenat arranjament educatiu que el govern valencià vol aplicar a partir del curs que ve i que implica eliminar cent cinquanta-dues unitats, la gran majoria en català. Aquestes escoles s'han afegit, així, a les tancades de dos centress d'Ontinyent i del Ciutat de Cremona, d'Alaquàs.\nTot i que l'excusa del govern és la crisi i la necessitat de reduir costs, tothom pot veure que hi ha una intencionalitat política. N'és una prova el cas del col·legi Herrero de Castelló, que en aquests moments té dues línies, l'una en espanyol i una altra en català. En el pla de la conselleria se n'ha d'eliminar una per al curs que ve, però la conselleria va demanar al centre que decidís quina de totes dues. El consell escolar va aprovar per unanimitat de mantenir la línia en català, però sorprenentment l'única línia oferta en els formularis de preinscripció és d'espanyol. 'Ens van dir que ja hi havia més escoles que oferien línies en valencià a Castelló, però el problema és que a prop de l'escola Herrero no n'hi ha cap més que n'oferisca', explica Suso Monforte, secretari de l'AMPA de l'escola (Facebook). I afegeix: 'Penseu que en tot Castelló s'eliminen trenta-dues línies en valencià l'any que ve.' Hem parlat amb ell en aquesta entrevista poc abans de passar la nit a l'escola.\n—Quina és la situació al vostre centre?\n—De moment fem una tancada d'un dia, amb l'escola Mestre Canós, Bisbe Climent i Mestre Armelles. És una tancada contra les retallades d'unitats escolars, un arranjament escolar del qual es parla des d'abans de Nadal, i que és com una amenaça, com si fóra una llosa que ens caiguera damunt. I ara ja és quasi irreversible, perquè som enmig de la preinscripció escolar. Vaig veure el vostre reportatge sobre els pares revoltats i és molt emocionant perquè ens ensenya que no estem sols. No és la nostra escola, el fet important, sinó les trenta-dues línies en valencià que volen eliminar enguany a Castelló i les més de cent que volen eliminar a tot el País Valencià.\n—El vostre centre ha estat especialment polèmic no solament perquè s'hi elimina una línia en català, com en molts altres centres…\n—Sí, la inspecció educativa ens va dir que calia eliminar una de les dues línies d'infantil (l'una és en castellà i l'altra en valencià), però que havia de ser el consell escolar qui triara quina de les dues. I per unanimitat el consell escolar, on hi ha mestres, pares, alumnes i representació de l'ajuntament, va decidir que es mantinguera la línia en valencià. I així es va comunicar a la conselleria. Dos o tres dies abans de començar la pre-inscripció l'equip directiu del centre es va adonar que l'única línia oferta per a l'any que ve era la de castellà. Però vam pensar que era un error, ningú no se'n va preocupar gaire, i l'escola va notificar-ho a la conselleria. I aleshores entenguérem que no era cap error. Era intencionat. I per això protestem.\n—Com s'explica, si justament la consellera va dir que cada centre podia triar? Quina explicació us ha donat?\n—La primera excusa va ser que la decisió la prenia la conselleria, que la LOMCE ho establia així. Però després en donaren una altra, la del districte únic. És a dir, a partir de l'any que ve tot Castelló serà un districte, que és una bestiesa, sense distingir per barris. I van dir que ja hi havia més escoles que oferien línies en valencià. Però el problema és que a prop de l'escola Herrero no hi ha cap escola que n'oferisca. A tot Castelló s'eliminen trenta-dues línies en valencià. No sé quina superfície representa, però hi haurà barris sencers sense ensenyament en català. I el fet més indignant és la falta de respecte a la decisió del consell escolar, que és el màxim òrgan de representació de l'escola i de la comunitat educativa.\n—Per tant, és una decisió purament política...\n—Sí, no té cap altra explicació. Tal com ha dit aquesta setmana Enric Nomdedéu, de Compromís, és el pitjor atac a la nostra llengua des del franquisme. Però és que a més són les pitjors retallades a l'educació pública, perquè a la concertada no s'elimina ni una sola unitat. És aberrant. I, a sobre, a l'escola concertada no se li exigeix un mínim de línies en valencià. Això és una altra aberració. Mireu, ací a la vora tenim dues escoles concertades, les escoles Pies i les Carmelites, que tenen dues unitats i tres, només en castellà, respectivament. I l'Herrero és una illa, entre aquestes dues escoles, amb una línia en castellà i una en català. Ara ens deixen només una línia, que a sobre la trien ells i és en castellà. I després s'omplen la boca parlant de la llibertat de triar. Però de quina llibertat parlen? Si no en tenim. A més, ha quedat demostrat que a través de l'ensenyament en valencià els nouvinguts s'integren molt millor. I recordem que la unitat que s'elimina és la d'entrada, d'infantil. Per tant, liquiden l'escola en valencià d'ara endavant per a tota la generació que comence l'any que ve.\n—És el vostre cas? Teniu un fill per a matricular l'any que ve?\n—No, els meus fills tenen cinc anys i nou i són matriculats en línies en valencià. El problema és el futur. El problema el tenen les famílies amb fills de dos anys i tres. No podran educar-los en valencià. Els pares que ens tanquem no necessàriament tenim els fills afectats, però ens preocupem pel futur de l'escola i de l'educació pública i ens solidaritzem amb els pares que sí que tenen aquest problema.\n—No sé què dir-vos. En teoria l'ajuntament ens fa costat, però és del PP i a l'hora de la veritat potser obeiran el partit. No ens fiem de ningú. Per exemple, ací es va aprovar una moció a l'ajuntament, amb el vot de tots els partits, per al manteniment de les emissions de TV3. I ja fa dos anys que ací no veiem TV3. O siga que són declaracions d'intencions sense cap traducció pràctica real.\n—Penseu que l'atac a l'escola en català forma part d'una estratègia de més abast contra la llengua en els territoris que compartim llengua?\n—Sí que ho sembla, però m'agradaria pensar que no, perquè això encara m'entristeix més. Pensar que els polítics que ens governen tenen, a sobre, una estratègia contra nosaltres, és molt dur. Però és cert que quan escolte la consellera valenciana, María José Català, pense que no parla ella. Com si parlara per algú altre. Encara recorde la imatge d'ella i de l'anterior alcalde de Vila-real, del PP, junts fa uns anys en un míting del partit en pre-campanya. Tots dos van començar a parlar en valencià, en el discurs, i el públic, format per companys del PP, els va escridassar dient 'en castellano, en castellano'. I van haver de canviar de llengua. Això és una prova clara de l'aberració que vivim. I a més és una falta de respecte absoluta d'allò que és nostre.\n—Per tant, no confieu gaire en aquest govern. Però podria canviar l'any que ve...\n—Ho espere, però no sé què dir-vos. Supose que els qui governen es comporten pensant que representen la majoria del poble perquè tenen majoria. Però no acaben d'entendre que també es pot parlar i dialogar. Penseu que el govern no s'ha reunit en cap moment ni amb els sindicats ni amb Escola Valenciana per parlar de l'arranjament, de l'eliminació d'unitats. Es veu que això no és discutible. No hi ha cap mena de diàleg. Es pot parlar de coses, però d'això no. No hi ha manera ni de parlar-ne. Són covards, no tenim polítics valents. No tenen caràcter. Jo crec que abans d'anar al lavabo telefonen a algú del partit per a demanar permís. No sé com prenen les decisions. És indignant.\nTancament al col·legi Herrero de Castelló.\nReportatge en vídeo sobre la revolta dels pares en col·legis del País Valencià.\nEl col·legi que va engegar la protesta, ja fa més de quaranta dies, és precisament el Ciutat de Cremona, on pares i mestres s'han aplegat en la plataforma TotsSomCremona. Tot seguit, ara fa dues setmanes, s'hi van afegir el Martínez Valls i Bonavista d'Ontinyent, organitzades amb la plataforma Prou, nascuda al gener per articular les accions a tot el país. VilaWeb va relatar en aquest reportatge en vídeo el cas d'aquestes escoles.\nLes Corts Valencianes voten en contra d'anul·lar l'arranjament\nAquest mateix dijous les Corts Valencianes, amb majoria absoluta del PP, han refusat una proposició no de llei formulada pel grup Compromís per anul·lar l'arranjament escolar de la conselleria d'Educació, que preveu eliminar un mínim de 74 unitats educatives en valencià.\nEscola Valenciana també va presentar un recurs contenciós administratiu aquesta setmana reclamant l'anul·lació d'aquest arranjament. La federació d'entitats per la llengua denuncia que la conselleria d'Educació vol suprimir la línia de català a col·legis amb doble línia que havien de decidir en consell escolar quina línia suprimien i havien optat per la de castellà.\nA banda les tancades, les protestes i mobilitzacions no s'aturen. Divendres es farà la Trobada d'Escola Valenciana de secundària i batxillerat de l'Alacantí i dissabte la Trobada d'Escoles en Valencià de la Vall d'Albaida a Bèlgida. Són dues 'expressions de defensa i dignificació de la nostra escola', diu l'entitat. També dissabte es faran les marxes 'per l'escola pública i en valencià' organitzades per Escola Valenciana, el Ciutat de Cremona d'Alaquàs i la Plataforma per l'Ensenyament Públic. Les marxes, en quatre columnes, començaran a les 17.30 i confluiran a la plaça de Manises de València a les 18.00.


BIBLIOTECA MUNICIPAL ALTAFULLA: 2012\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 16:11 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\n"Yo no sabría escribir ni vivir, si estuviera seguro de todo" José Manuel Caballero Bonald.\n"El que no se queda callado, el que iguala con la vida el pensamiento, tiene ya mucho ganado para rejuvenecer"J. M.Caballero Bonald\nEl poeta i narrador José Manuel Caballero Bonald ha estat guardonat amb el Premio Cervantes 2012, considerat el Nobel de les lletres hispàniques, i reconeix la figura d'un escriptor que amb el conjunt de la seva obra hagi contribuït a enriquir el llegat literari hispànic.\nÉs poeta, novel·lista i assagista.Potser més conegut pel gran públic com a poeta, Caballero Bonald ha dit que la poesia és "una mezcla de música y matemáticas". Es refereix a la recerca incessant del poeta no només per plasmar una idea sinó per trobar aquelles paraules que millor combinin o serveixin per transmetre el que l'autor vol des del significat i la sonoritat.\nAutor de ‘Descrédito del héroe’, ‘Diario de Argónida’, ‘Somos el tiempo que nos queda’, ’Manual de infractores’, Las adivinaciones ‘ i les novel·les ‘Dos días de septiembre’, ‘Agata ojo de gato’ ‘Toda la noche oyeron pasar pájaros’, ‘En la casa del padre’ i ‘Campo de Agramante’.Les darreres La noche no tiene paredes (2009),Estrategia del débil (2010),Ruido de muchas aguas (2011) i Entreguerras (2012).\nBy Selçuk Demirel.\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 16:06 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Autors, POESIA, Premis literàris\nDel silenci, paraules\nCARACTERÍSTIQUES DE LA VIOLÈNCIA CONTRA LES DONES\n2.- Es pot dir que la violència contra les dones és un fet estructural de les societats patriarcals ja que s'esdevé de la desigualtat entre homes i dones i de la necessitat de fer mantenir la situació d'inferioritat de la dona envers l'home.\n3.- L'essència patriarcal és la representació de la masculinitat a través del domini de la dona. La idea de jerarquia sexual i la superioritat masculina sobre la dona fan que les dones siguin considerades éssers inferiors i que poden ser utilitzades, menyspreades i maltractades.\n5.- La violència contra les dones no és un fenomen aïllat ni circumstancial, sinó que constitueix un aspecte estructural de l'organització del sistema social, ja que es dóna en totes les classes socials i en les diverses etapes de la vida.\n6.- La violència no és un comportament natural sinó que és una actitud apresa mitjançant la socialització. La socialització, amb paraules i imatges, crea les identitats de les persones i en resposta del que rebin aprendran que el camí de la violència no és el millor.\n7.- La violència contra les dones ha estat sempre un tret estructural molt difícil de percebre. La seva denúncia ha estat el primer pas important per donar-lo a conèixer i és a partir d'aquest fet que s'ha considerat un autèntic problema social i el seu rebuig social ha estat la forma més eficaç de combatre-la.\nOBSERVATORI VIOLÈNCIA DE GÈNERE\nDonar la cara, Campanya contra la violència de genère\nno la vull per a avui, ni tampoc com a record;Lluis Llach\nEl telèfon d’informació i assessorament jurídic a les dones víctimes de la violència masclista funciona 24 hores al dia els 365 dies de l’any i no deixa rastre ni en la marcació ni en la factura.\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 18:04 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: DONES, maltracte\nLa Biblioteca d'Altafulla té actualment tres Clubs de lectura en funcionament: Club de lectura Adults, Club de lectura Assaig i Club de lectura novel·la negra.\nEl club de lectura és una activitat de dinamització de la lectura, és una activitat que pren forma de tertúlia literària.Tots els clubs de lectura coincideixen en uns trets específics, es tracta d'una activitat voluntària per formar part d’un grup que vol llegir i parlar de llibres. A partir d’una\nlectura establerta, els membres del club ens trobem per compartir impressions amb el\nguiatge d’un coordinador que anirà conduint la conversa amb la intenció d’aprofundir\nen la lectura. De manera que aquestes tertúlies es converteixen en una bona acció\nper al foment de la lectura des de l’àmbit més íntim de l’acte de llegir, el que té a\nveure amb l’esforç de la lectura, l’atenció, la reflexió, establint lligams amb les altres\nlectures i amb el món que ens envolta. I també des de l’àmbit més social, el que té a\nveure amb la conversa, la construcció del discurs, l’empatia amb els membres del\ngrup i l’acceptació d'altres punts de vista.\nEls protagonistes dels clubs: els lectors i els llibres\nAls lectors i lectores dels clubs, se’ls demana un compromís, el de la lectura dels llibres\nseleccionats, l’assistència a les trobades per parlar de la lectura i la participació en la\nEstem llegint, LAS UVAS DE LA IRA, John Steinbeck\nJohn Steinbeck (Nord-americà, 1902-1968), va ser un escriptor de molt èxit que va merèixer els més alts reconeixements del món de la literatura, com el Pulitzer del 1940 o el Nobel de l’any 1962. A la vegada, però, va ser un autor polèmic que va provocar reaccions contràries fins al punt de ser prohibit en algunes zones dels EUA. El seu delicte va ser tractar amb franquesa temes tant difícils com els abusos de poder dels terratinents californians.\nLas Uvas de la Ira (1939) està ambientada a la gran crisi americana dels anys 30 i retrata les dificultats d’una família d’agricultors d’Oklahoma que perd la seva terra i es veu obligada a emigrar a Califòrnia per buscar feina. El llibre és un relat de la seva lluita per sobreviure i del procés de conscienciació que van seguint al adonar-se de l’abús del que són víctimes tant ells com molts d’altres amb qui comparteixen penúries i frustració.\nEntre les versions cinematogràfiques que ha conegut aquesta novel·la hi destaca la memorable pel·lícula protagonitzada per Henry Fonda i dirigida per John Ford.\nEstem llegint, DINS EL BUIT, Éric Champoux\nEric Champoux va néixer al Quebec, Canadà. Va estudiar ciències físiques amb un enfocament en astrofísica i treballar com a guia en observatoris astronòmics públics transmetent la seva fascinació pel cosmos. Després va estudiar antropologia amb un interès marcat en les religions i espiritualitats del món i més tard especialitzant-se en la migració. Ha ocupat diversos llocs de treball però sempre en relació propera amb l'adaptació de l'ésser humà a la realitat quotidiana de la vida. Ha viatjat extensament i parla espanyol i anglès perfectament a més del francès, la seva llengua materna. Totes les experiències que ha viscut a través dels estudis, de la feina, dels viatges, dels éssers humans i del contacte amb la natura i els animals l'han portat a un camí de presa de consciència plena, de plena presència.\nEric va crear el esPAZio i es dedica ara a difondre la felicitat i la bellesa de SER i FER a través del vehicle fabulós que és el cos humà, una entre la infinitat de les formes d'expressió de l'univers.\nDins el buit, ens transporta a un "viatge" d'anada i tornada entre l'àtom i els confins del cosmos. Al llarg del camí, l'autor barreja ciència i espiritualitat perquè prenguem consciència de la força creativa que mou l'univers que habitem i perquè també tinguem una consciència més aguda del vehicle a través del qual experimentem la nostra aventura quotidiana. La ciència i l'espiritualitat convergeixen per constituir el teixit multidimensional d'una exploració fascinant i reveladora: adonar-nos que ja tenim les eines necessàries per viure bé dia a dia. Es planteja de manera senzilla la possibilitat de deixar-se guiar per la pau creativa del ple buit a cada moment de la nostra vida. I així, participar activament en la constant retro alimentació de l'univers i del nostre món. (leer online)\nLa versió en paper del llibre es pot adquirir escrivint directament a Éric a. info@espazio.net\nClub novel·la negra\nEstem llegint, VIOLETAS DE MARZO, Philipe Kerr\nPhilip Kerr, nascut a Edimburg l’any 1956, va estudiar a la universitat de Birmingham i va obtenir un màster en lleis en 1980; va treballar com a redactor publicitari per a diverses companyies, entre elles Saatchi i Saatchi, abans de consagrar-se definitivament a l’escriptura el 1989 amb March Violets, obra amb què va iniciar una sèrie de thrillers històrics ambientats en l’Alemanya nazi coneguda com Berlin Noir.\nViu a Londres amb la seva dona, l’escriptora Jane Thynne, i els seus tres fills. A més d’escriure per al Sunday Times, Evening Standard i New Statesman, Kerr ha publicat tant novel·la de espionatge i policíaca, ambientada en diferents èpoques, fins i tot futures, com ara Una investigació filosòfica, com literatura infantil sota el pseudònim de PB Kerr, per exemple El secret de Akhenaton, primer volum de la trilogia Els nens de la llàntia màgica, al qual va seguir El geni blau de Babilònia.\nEl 2009 va obtenir el Premi Internacional de Novel·la Negra RBA per Si els morts no ressusciten, la història transcorre en un Berlín en ple apogeu del nazisme, poc abans de les Olimpíades i la II Guerra Mundial. Kerr ha estat traduït a tot Europa gràcies a la seva sèrie Berlin Noir, ambientada a l’Alemanya de pre i postguerra i protagonitzada pel detectiu alemany Bernhard “Bernie” Gunther.\nVioletas de marzo, a banda de les virtuts del gènere – trama argumental complexa, perill, sang, misteri, noies maques que fumen i beuen, poder i política – té de bo que parteix d’un personatge simpàtic – l’alter ego de l’autor – un moment històric fascinant – Alemanya 1936 – i per als interessats d’aquesta gran tragèdia històrica que va ser el nazisme, unes grans dosis d’informació històrica minuciosa, una gran quantitat de personatges i biografies psicològiques i socials fascinants.\nVioletas de Marzo, a més a més, és la primera d’una sèrie de cinc novel·les que tenen per protagonista el detectiu Bernie Gunther, un ex-policía depurat pel règim que fa el paper de bo mentre la maldat contamina el conjunt del cos social.\nLLEGIR ENS TRANSPORTA\n“La manera principal que tenim de\nconèixer la realitat és llegint-la”.José Antonio Marina\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 15:51 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Club Lectura, il3lustració. premis, literatura fantàstica, llibres\nDIA UNIVERSAL DE L’INFANT.\nCumpledías. Spot Campaña UNICEF 2012\nLletra del poeta turc Nazim Hikmet\nArranjament de Pete Seeger\nAdaptació de Ramón Casajoana\nquan els nens moren\nno creixen més.\npuguin créixer, viure i jugar.\nVideoclip amateur de la canço de'n Jaume Sisa.\nLa infància té les seves pròpies maneres de veure, pensar i sentir; res hi ha més insensat que pretendre substituir-les per les nostres. Jean Jacques Rousseau\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 13:31 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: CELEBREM, infància\n"No hi ha acció sense emoció", Victòria Camps, Premio Nacional d'assaig 2012\n"Governar les emocions és adquirir maduresa moral" Victòria Camps\nVictòriaCamps, catedràtica del Departament de Filosofia de la UAB, ha estat guardonada amb el Premi Nacional d'Assaig d'enguany per l'obra El gobierno de las emociones.\nEl guardó, que atorga el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport, reconeix la millor obra assagística publicada al llarg de l'any 2011 i està dotat amb 20.000 euros.\nA El gobierno de las emociones (Herder Editorial), Camps estudia les emocions per descobrir-nos que els afectes no són contraris a la racionalitat sinó que, ben al contrari, només a partir d'ells s'explica la motivació per actuar racionalment. Únicament un coneixement que armonitzi raó i el sentiment incita a assumir responsabilitats morals.\nCamps es va llicenciar en filosofia per la UB i es va doctorar també en filosofia per la UAB, on va esdevenir catedràtica de filosofia moral i política el 1985. Va realitzar sengles estades al Hastings Center i a la Universitat de Chicago, als Estats Units. Exerceix la docència a l'Autònoma des de 1972 i va ser vicerectora de Relacions Internacionals entre 1990 i 1993. El 2011 va ser reconeguda amb el premi "Amic dels Amics" de l'Associació d'Amics de la UAB.\nHa estat membre del Consell Audiovisual de Catalunya i va ser senadora de 1993 a 1996 pel PSC. Va presidir la Fundación Alternativas entre 1996 i 2001. Actualment és presidenta de la Fundació Víctor Grífols i Lucas i del Comitè de Bioètica d'Espanya, així com membre del Comitè de Bioètica de Catalunya.\nÉs autora de nombroses publicacions, principalment sobre ètica, i ha rebut distincions com el Premi Internacional Menéndez Pelayo, el Premi Josep Maria Lladó a la llibertat d'expressió, el Premi al Mèrit en l'Educació de la Junta d'Andalusia o la Medalla Josep Trueta al Mèrit Sanitari. Entre les seves obres, a més d'El gobierno de las emociones, destaquen Virtudes públicas (Premi Espasa d'Assaig), El siglo de las mujeres, Una vida de calidad, La voluntad de vivir, Creer en la educación i El declive de la ciudadanía.\nVictòria Camps, El govern de les emocions, Herder, 2012\nQuin lloc ocupen la vergonya, la por, la compassió, la confiança o l'autoestima en la formació de la personalitat moral? Ens governen les emocions? Són positives per al discurs polític? Seria ètica una sobirania del sentiment? Victòria Camps fa un estudi de les emocions per descobrir que els afectes no són contraris a la racionalitat, sinó que, per contra, només des d'ells s'explica la motivació per actuar racionalment. Només un coneixement que harmonitzi raó i sentiment incita a assumir responsabilitats morals.\nEl govern de les emocions analitza l'educació sentimental i el saber moral. Per a Camps, "el bé és el que ens atrau i el mal, el que rebutgem. El que passa és que les tendències no sempre coincideixen amb el que hauríem d'acceptar com bé o rebutjar com a mal. En l'ètica es produeix una barreja entre la raó i l'emoció. És important que hi hagi un filtre racional que ens permeti governar els desitjos i les emocions que, ens portarien, per si soles, cap a una distinció entre el bé i el mal excessivament subjectiva i egoista ".\nLa nostra època sembla haver descobert la importància de les emocions. L'ésser humà no és únicament raó, sinó passió i sentiment, la nostra intel·ligència és “emocional”, ja que el que ens mou a actuar no són els raonaments intel·lectuals sinó els desitjos. Hi ha molta veritat en totes aquestes afirmacions que, d'altra banda, no són originals ni noves. Els filòsofs, en referir-se a l'ètica, mai van oblidar el paper de les passions i dels sentiments, encara que potser sigui cert que la tendència dominant va ser la de donar prioritat a la raó entenent que la seva comesa era la de dominar a les passions. En definitiva, l'ideal il·lustrat de l'ésser humà com ésser racional és deutor d'una confiança excessiva en la capacitat racional humana.\nÉs convenient que pensem de nou el lloc que la raó i les emocions ocupen en la formació i el desenvolupament de la consciència moral. Malgrat que vivim en un temps d'explosió de les emocions, certs sentiments com el de vergonya o compassió han estat marginats del pensament moral, la qual cosa repercuteix en la dificultat d'inculcar les normes socials més bàsiques.\n"l'ètica o la moral s'han d'entendre no només com la realització d'unes quantes accions bones, sinó com la formació d'una ànima sensible".\n"la raó no té capacitat per convèncer-nos que siguem decents"\n"Educar emocionalment implica tant determinar què ens ha d'emocionar, com la mesura en que ens hem d'emocionar".\n"els sentiments ens mouen a actuar, no la raó".\nLes pròpies emocions tenen una distribució social que és reflex de les desigualtats que encara subsisteixen.\nPublicat per BIBILIOTECA ALTAFULLA a 12:04 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: assaig, Autors, llibres, Premis literàris\n"No hi ha acció sense emoció", Victòria Camps, Pre...


El sorteig del CE Manresa d'un viatge a Nova York no té data de celebració - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nf.d. 13.03.2020 | 20:25\nFrancesc Sòria va presentar la campanya arxiu/mireia Arso\nFrancesc Sòria va presentar la campanya\nEn el descans del partit que havien de jugar diumenge al Congost el CE Manresa i l'Igualada, el club manresà tenia previst realitzar, amb la supervisió d'un notari, el sorteig del viatge a Nova York. A causa de l'ajornament de la confrontació per part de la Federació Espanyola, també ha estat cancel·lat, de moment, l'esmentada rifa. Francesc Sòria, responsable de comunicació de la junta gestora del club blanc-i-vermell ha comentat que «volem fer-ho a les grades del Nou Estadi amb els nostres aficionats. Davant de l'ajornament dels partits i com que ara mateix no sabem quin serà l'esdevenir de tot plegat, no volem donar una nova data fins que les coses no s'hagin normalitzat. Aprofitarem per continuar venent butlletes fins que es pugui fer la rifa d'aquí a unes setmanes».\nCal recordar que les butlletes es poden trobar en diferents establiments comercials de Manresa al preu de 5 euros. La finalitat de la campanya #AlCongostiVola és la de recaptar diners per millorar l'economia de l'entitat, que té un deute molt important .\nPartits vitals queden pendents pel virus. Esports


Şükrü Saracoğlu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(tr) Mehmet Şükrü Saracoğlu\n27 desembre 1953 (65/66 anys)\n5è Primer Ministre de Turquia\n9 de juliol de 1942 – 7 d'agost de 1946\n← Refik Saydam\nRecep Peker →\n7è President de la Gran Assemblea Nacional de Turquia\n1 de novembre de 1948 – 22 de maig de 1950\n← Ali Fuat Cebesoy\nRefik Koraltan →\nOttoman Imperial School for Administration (en)\nMehmet Şükrü Saracoğlu (AFI /ˈʃycɾy saɾaˈdʒoːɫu/ ( ? i escolteu-ne la pronunciació en turc); 1887, Ödemiş – 27 de desembre de 1953, Istanbul) fou un polític turc i el 6è primer ministre de Turquia. També fou el president del Fenerbahçe S.K. durant 16 anys, entre 1934 i 1950, inclòs el temps que aquest càrrec fou concorrent amb el de primer ministre, entre 1942 i 1946.\nŞükrü Saracoğlu de jove\nNascut a Ödemiş, un districte de la província d'Esmirna al llavors Imperi Otomà el 1887, Mehmet Şükrü era el fill de Saraç (Talabarder) Mehmet Tevfik Usta que era descendent d'albanesos.[cal citació] Va fer els seus estudis primaris i secundaris a Ödemiş, i més concretament a l'Izmir Ataturk Lisesi d'Izmir i es va graduar de l'Escola d'Administració Pública (Mekteb-i Mülkiye) el 1909. Durant un temps, va treballar com a funcionari d'assistència i també com a professor de matemàtiques a l'escola secundària d'Esmirna Sultaniye. En 1915, va estudiar a l'Acadèmia de Ciències Polítiques de Ginebra, Suïssa, per compte d'Esmirna.\nDesprés de la Guerra grecoturca (1919-1922) (el front occidental de la Guerra d'independència turca), Mehmet Şükrü va tornar a Turquia i va lluitar en la guerra a la regió de Kusadasi, Aydin, i Nazilli. Va ser elegit a la Gran Assemblea Nacional de Turquia com a diputat per Esmirna en 1923. Va ser designat com a Ministre d'Educació Nacional al gabinet del primer ministre Ali Fethi Okyar. A continuació, va presidir la Comissió per a l'intercanvi de població que conduiria les negociacions amb el govern grec més endavant. Va ser nomenat com a Ministre d'Hisenda al gabinet format pel primer ministre İsmet İnönü. Després de renunciar al càrrec, va ser enviat als Estats Units per completar alguns contactes sobre qüestions econòmiques en 1931 i va presidir la junta que va anar al Tractat de París de 1933 per resoldre el problema del deute públic otomà. En 1933, va tornar a entrar al gabinet com a Ministre de Justícia i va ocupar el càrrec de Ministre d'Afers Exteriors al segon gabinet del primer ministre Celal Bayar.\nDesprés de la Llei de cognoms de 1934, que requeria que tots els ciutadans turcs adoptessin un cognom, Mehmet Şükrü va prendre el cognom "Saracoğlu", que significa "fill de Saraç", on Saraç era l'epítet del seu pare.\nEn els últims dies de la Segona Guerra Mundial, es va ocupar de les negociacions amb la Unió Soviètica a Moscou durant diversos mesos.\nA la mort de Refik Saydam el 1942, fou designat com a primer ministre de Turquia i va renunciar a aquesta tasca a causa de la seva malaltia. Va ser triat com a President de la Gran Assemblea Nacional de Turquia el 1948 i va romandre en aquest càrrec fins al 1950.\nSaraçoğlu, que es va retirar de la vida política el 1950, parlava fluidament francès i anglès. Estava casat i tenia tres fills. Va morir el 27 de desembre de 1953.\nLa llar del Fenerbahçe Spor Kulübü, el Şükrü Saracoğlu Stadyumu, va rebre el seu nom en honor a ell.\n↑ Les normes de la gramàtica turca comporten una sonorització de la consonant, fet que requereix un canvi ortogràfic de "ç" (que en català sona com a "tx" a "esquitx") a "c" (que en català sona com a "tj" a "jutjat")\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Şükrü Saracoğlu\nBiografia, Biyografi.info (turc)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Şükrü_Saracoğlu&oldid=23389806»\nPresidents de la Gran Assemblea Nacional turca\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 maig 2020 a les 18:41.


De nou... Can Josep: Encara he tingut un altre somni:\nHola. Bon dia. He tingut un altre somni. Però aquest era més trist. Anava de la indústria mèdica. Hi havia un metge cirurgià que de tant en tant corria cap al lavabo que assentia quan li deien a veure si els cirurgians feien sabotatge i deixaven coeses mal fetes per vendre més medicaments. Jo mateix era probable que m'operessin, i resultava que el meu pare s'havia estat menjant el tall bo bona part de la meva vida precisament per lluitar i que no em faltés el menjar, recordo la imatge que representava que era la mateixa que la meva ajustant-se el cinturó a l'alçada del fetge en una competició atlètica. També passava que havíem de urbanitzar una zona que no sé exactament oon estava ubicada on hi havia un enorme castell de plàstic i un bosc i uns carrerons mel fets on havíem de córrer. També en aquella zona hi havia bars a explorar i veure si tenien màquines de marcianos. Ahir em vaig guanyar un euro fent uns encàrregs a la consol. Ja us he dit que porto tota la setmana fumant-ne. Doncs bé he trobat la solució per liar la picadura: Boquilles grosses de diametre 8mm i poquet tabac. És collonut i es la meva despesa per a quest diumenge. Fins aviat.\nPublicat per Joanna. a diumenge, d’abril 01, 2012


A FONS VALLES: Un programa promociona el talent i l'esperit emprenedor entre els joves de Cerdanyola\nUn programa promociona el talent i l'esperit emprenedor entre els joves de Cerdanyola\nS'inicia la segona edició del Programa Yuzz Cerdanyola - Joves amb Idees adreçat a promocionar el talent jove i l'esperit emprenedor entre els joves de 18 a 31 anys. El programa Yuzz, organitzat pel Banc de Santander dirigit i coordinat per CISE (Centro Internacional Santander Emprendimiento), consisteix en facilitar el desenvolupament de la idea de negoci presentada pels participants a través de formació, mentoratge, assessorament i networking. L'Ajuntament de Cerdanyola del Vallès, a través del Servei Municipal de Treball i Promoció Econòmica, hi participa en aquesta iniciativa a través de Yuzz Cerdanyola. Com a novetat en aquesta edició s'emetrà un títol d'Expert en emprenedoria Yuzz als i les participants.\nYuzz Cerdanyola té una durada de cinc mesos, durant els quals els joves inscrits rebran formació impartida per experts professionals d'arreu de l'Estat. Una vegada finalitzat el procés de formació i suport als participants, es valorarà el millor projecte de Cerdanyola del Vallès que guanyarà un viatge a Silicon Valley, on participaran en fòrums de finançament, assessorament en internacionalització i contacte amb inversors. A la seva tornada, competirà amb els millors projectes de tot l'Estat per una dotació econòmica de 30.000, 20.000 i 10.000 euros que podran utilitzar en el desenvolupament del seu negoci. Destacar que també hi ha el premi per a millor projecte fet per una dona, a nivell estatal, el qual està dotat amb 20.000 euros i l'impuls a la internacionalització dels projectes a través d'altres centres Yuzz en països de Llatinoamèrica.\nEl programa Yuzz Cerdanyola recull actualment les inscripcions de les joves que volen participar-hi. Les inscripcions s'han de fer a través del formulari que trobaran a http://yuzz.org.es/ o bé adreçant-se a la masia de can Serraperera.\nPrimera edició Yuzz Cerdanyola\nEl projecte Millor Battery, de Baltasar López, va ser el guanyador del guardó local l'any passat, enduent-se un diploma, un viatge a Silicon Valley i l'accés com a finalista als premis estatals. Es tracta d'una empresa tecnològica que dissenya i fabrica bateries en petites i mitjanes sèries per a vehicles elèctrics i aplicacions d'energies renovables.\nEls projectes Iwit, Bicintime, Assessoria on line Siro (categoria Dona emprenedora), Donko i Coldat, van ser els altres premis distingits de la primera edició del Yuzz Cerdanyola del Vallès.\nEn total hi participaren 19 persones presentant 13 projectes relacionats amb les innovacions en el sector de les energies renovables o de les noves tecnologies (aplicacions mòbils, plataformes digitals, entre d?altres).\nPublicado por redaccion en 8.12.16


TORRONS D’AIRE VICENS – Europea Words\nPublicado porEW TEAM 26 Abr, AM Publicado en SOCIEDAD\nEn aquest nou pas, se sotmet la barreja del torró a un procés d’extracció de l’aire, aconseguint el buit, i mitjançant una injecció d’aire fred s’obté aquesta textura tan aèria i vaporosa. El resultat: un torró que, com si es tractés d’aire, es desfà en boca en menjar-nos-el. Això es veu a l’envàs a on el pes de 140g del nou torró aire, queda a la meitat dels 315 g. d’un altre torró que ocupa la mateixa mida.\nPer a l’elaboració d’aquest torró s’ha aplicat una tecnologia inspirada en les postres de El Bulli, que és la que permet obtenir aquesta textura innovadora basada en la tècnica del buit. Així, amb aquesta nova tecnologia, se sotmet la barreja del torró a un procés d’extracció de l’aire, aconseguint el buit, i mitjançant una injecció d’aire fred s’obté aquesta textura tan aèria i vaporosa. El resultat: un torró que, com si es tractés d’aire, es desfà en boca en menjar-nos-el.\nEl Sr. Velasco, felicitant a David Gil de l’equip d’Albert Adrià, com a principal artífex per trobar la solució per industrialitzar la idea que venia dels postres del Bulli\nVista de l’estranya forma del torró, en que les bombolles d’aire es veuen i es mengen


Els sis quartets de Béla Bartók en un triple disc\n07 febr. 2020 10 abr. 2019 Joan Magrané\n“La muntanya és la fondària”\nL’aparició d’una nova integral dels quartets de Béla Bartók (1881-1945) és quelcom a advertir. És una notícia que pel comú dels mortals passarà pel seu davant, de ben segur, lleugera i invisible però pels amants d’aquest gènere és tot un esdeveniment. Per un quartet de corda és una gesta de les més grosses.\nSis quartets com sis cims que cal escalar amb aquella barreja de valentia i saviesa que requereixen les fites més importants. Quasi bé tres hores de música concentrada, molt i molt ben pensada, deutora de la tradició popular eslava i de les més modernes dissonàncies que alhora produeix gaudi i s’eixampla en les nostres orelles com ho fan només aquells altres (pocs) quartets mítics: els darrers de Beethoven, la Suite Lírica de Berg…\nBartók, a més, és germà d’Stravinski pel que fa a l’ús i desús del ritme. La dificultat per a l’intèrpret rau en desllorigar les complexes trames rítmiques per fer-nos-les arribar sòlides i alhora transparents. Aquell equilibri, aquella ciència, que cadascun dels sis edificis conté i al qual cal aferrar-se sense traspassar mai la línia de l’evidència. La màgia es troba en aquest punt d’intersecció entre allò pensat i allò lliure. Així doncs, quan el material és melòdic aquest ha de sonar com en un altre món, suspès, irreal, hipnòtic per tal d’aparèixer en tota la seva contundència quan tot es fa ritme i percussió. El cant i la dansa, no hi ha res més en la gran música.\nEl primer (1909) és una fresca amalgama de les influències que més impacte havien fet en el jove compositor: de Claude Debussy a Richard Strauss. Partint d’una austera polifonia els tres moviments del quartet viuen en acceleració. Un calidoscopi de melodies i ritmes d’aire i arrel popular.\nEl segon (1915-17), en el qual hi dedicà més temps, ja ve després de les primeres obres mestres: El castell de Barbablava i El Príncep de fusta. En aquest quartet el compositor ha sabut anivellar allò personal amb allò nacional. De nou, tres moviments. Aquest cop, però, acabant amb un sublimat i intens moviment lent. Aquella desolació pròpia també dels darrers moviments de moltes de les simfonies de Mahler. Els signes del temps…\nEl tercer quartet arribà més tard, l’any 1927. El compositor hi enceta una encara incipient maduresa mirant a Beethoven. L’obra, d’estructura més complexa, més pensada, com cisellada en marbre, s’estructura en quatre moviments agrupats en parelles. Aquí apareixen, ja de manera exhaustiva, moltes de les novedoses tècniques instrumentals per sempre més lligades al nom de Bartók: punyents pizzicati, bateries de sons col legno, prominents glissandi…\nEl cinquè (1934) n’és el seu doble. Al seu centre, però, hi regna un humorístic scherzo alla bulgarese i en la resta de moviments, on en el quart quartet tot era contrapunt clos aquí hi brilla, lúcida, la melodia.\nI finalment arriba el sisè, de 1939. Tenir en ment les obres que el precedeixen és revelador: la Música per a cordes, percussió i celesta, la Sonata per a dos pianos i percussió i el Segon concert per a violí. I les que vindran poc després: el Concert per a orquestra i el Tercer concert per a piano. El Bartók més modern, més preclar. Més americà també. El compositor, empès pel desastre europeu s’exilià als Estat Units. Quatre moviments que ho diuen tot: mesto, mesto, mesto, mesto. Tristesa. Pathos. Fatalitat. Àcida ironia.\nTot això i més ho trobem contingut en el triple disc que fa ben poc han publicat els francesos Quatuor Diotima: Béla Bartók, intégrale des quatuors à cordes (Naïve, 2019). Els Diotima són un quartet que ha anat forjant el seu so i el seu repertori amb prudència i intel·ligència. Tot i ser uns asos reconegudíssims en la interpretació de la música més recent, la que encara s’està escrivint en aquests moments, mai no han caigut en el broc gros de tocar-ho tot igual, ràpid i negligible. En el fàcil lluiment dels focs d’artifici. No. Ells han preferit sempre rebuscar i fer-se seu allò que tenen entre mans.\nPer això mateix tampoc no han cedit mai a cap mena de moda quan es tracta d’acostar-se al “gran repertori”. Els hi són afins, i molt, certs compositors; Schubert al capdavant. Avui, el seu so càlid i voluble —al sarró una tímbrica riquíssima— els acosta tant a la música mínima, xiuxiuejada, de Gérard Pesson com a la d’ultratècnica, de robusta matemàtica, d’Alberto Posadas tot passant per la música d’alt voltatge expressiu i poètic de Stefano Gervasoni. Havent fet un treball de fondària amb dos dels grans mestres de la segona meitat del passat segle: Pierre Boulez i Helmut Lachenmann.\nLa seva integral dels quartets de Bartók arriba en el moment just. En ella no hi ha fredor, ni fer per fer. Tot sembla apel·lar-nos, qüestionar-nos. Dels primers vienesos als segons s’hi pot sentir tot el que hi ha darrere i tot el que hi ha al costat. També el que hi ha a baix i a dalt. Des de dalt del cim tot es veu. O dit altrament: de l’estructura a l’expressionisme més desbocat. Del so més cristal·lí i pulcre al més contundent i incisiu, passant per moments d’una irrealitat i d’un misteri corprenedors.\nEtiquetes Béla Bartók, disc, Música, Quatuor Diotima Navegació per les entrades


“A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” | Jaume Vidal | Barcelona | Comunicació | El Punt Avui\n“A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” + “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” E-mail\nRàdio Amèrica Barcelona (RAB) (www.rab.cat) és una emissora que per internet vol apropar els catalans d’Amèrica i d’Europa, i ho farà amb accents força diversos.\nGermà Capdevila, un dels responsables de Ràdio Amèrica Barcelona (RAB) ORIOL DURAN.\n“A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” “A Amèrica, ‘Merlí’ i Rosalia han fet apropar gent als casals catalans” E-mail\nFer una ràdio per als catalans d’Amèrica era un somni?\nSí, és una idea que ve de lluny; amb el meu germà n’havíem parlat molt. L’any passat vam tenir la desgràcia de la mort del meu germà i vaig prendre la determinació de tirar-ho endavant. Vaig trobar la gent que m’acompanyés en aquesta aventura i ara estem en marxa en les emissions de Ràdio Amèrica a Barcelona.\nEn l’actualitat hi ha 150.000 catalans amb passaport, diguem-ne, vivint a Amèrica, i es calcula que entre un milió, entre fills, nets i besnets descendents de catalans. I ha dues realitats, hi ha el català que manté viva la flama del català, que és membre d’un casal i que segueix el que passa a Catalunya amb una certa freqüència, però la tipologia més normal del català a Amèrica és la persona que té vincles familiars o afectius amb Catalunya, però que no està al dia del que passa aquí. No ens dirigim tant a la gent dels casals sinó als que no hi tenen una vinculació directa.\nQuina és la seva vinculació amb Amèrica?\nEl meu avi va anar a parar a Buenos Aires un cop acabada la guerra civil; el meu pare hi va néixer uns anys després d’arribar-hi. Vam créixer tots al voltant del casal català, vam participar-hi en les activitats, i ja fa vint anys vaig instal·lar-me a Catalunya mantenint la doble identitat americana i catalana.\nCom està organitzada la ràdio?\nHem buscat fer una ràdio que tingui sentit i que no quedés com una cosa feta a Barcelona per a Amèrica. A banda de l’estudi que hem muntat a Barcelona, en tenim a diferents casals d’Amèrica, com ara Montevideo, Buenos Aires, Santiago de Xile, Quito o Mèxic, perquè puguin generar continguts. I per salvar el problema de la diferència horària fem una programació musical en què cada tres o quatre cançons entra una càpsula de contingut cultural, social, esportiu, de llengua o informatiu de tres o quatre minuts. També recollim d’un web que es diu La petjada americana els personatges que han deixat la seva empremta a Amèrica, com Bacardí fent rom al Carib fins a escriptors, científics i editors catalans, i també farem a l’inrevés, els americans que han sigut rellevants a Barcelona, com els grans escriptors llatinoamericans que han viscut a Barcelona fins a la nova onada, que fa que un vicepresident del Congrés espanyol sigui argentí. Hi ha una doble anada i tornada entre Catalunya i Amèrica, és una constant. També tindrem l’espai de sardanes de Josep Ribera de Lloret de Mar i incorporarem a la graella el veterà programa L’hora de Pompeu Fabra.\nEl futbol tira força.\nSí, però els continguts del Barça els començarà a fer la penya barcelonista de Montevideo, que faran la prèvia, el postpartit, el mercat de fitxatges sud-americans a Europa, en la lliga espanyola. Aquest és un tema que els tira molt, com també ho fa la música. Si fa vint o trenta anys era Serrat, ara passa el mateix amb Rosalia, que ha fet que la gent vagi als casals catalans perquè han sentit cantar una cançó en català a Rosalia. La Pegatina també ha triomfat molt. També tenim el fenomen de la sèrie Merlí, que ha funcionat molt bé a tot Sud-amèrica i que ha fet que molta gent hagi descobert continguts catalans fets en català amb tota naturalitat, i són aquests fenòmens els que vinculen Catalunya amb Amèrica, i aquí nosaltres treballarem a fons amb aquests temes perquè això tingui recorregut.\nQui finança el projecte?\nNo es tracta d’una iniciativa comercial, no és el cas. L’empenta inicial l’ha fet la revista Esguard, d’on sortim la majoria de les persones que impulsem aquest projecte, però hi ha altra gent que s’hi ha incorporat provinent de la ràdio i també dels casals que produiran els seus espais. Es tracta més una iniciativa per patriotisme més que per interès econòmic.\nEstà viu el vincle entre Catalunya i Amèrica?\nEl que sol passar és que a la segona o tercera generació el vincle es perd, i això passa en totes les cultures. Els fills o nets ja se senten del país on han nascut, i el pòsit català s’esvaeix. Han perdut la llengua, el fet d’estar atents al que passa aquí dia a dia; com a màxim tenen el record de l’avi, i són seguidors del Barça, i quan ve el Serrat el van a veure, i poca cosa més. Si a aquesta gent li posen una emissora catalana, els falta context per entendre-la, i el paper que nosaltres podem fer és aspirar a recuperar aquesta gent per a la cultura catalana i donar-li el context que li manca perquè entenguin el que passa aquí en els contextos esportiu, social i cultural, i fins i tot lingüístic.\nEn quin idioma s’emetrà?\nRadiarem grups catalans que cantin en català, castellà o anglès. I se’ns pot demanar cançons que sonaran poc després de demanar-les. Ara ja estem en emissions de prova a www.rab.cat.\nEl Punt Avui. Girona 28-02-2020, Pàgina 56\nEl Punt Avui. Nacional 28-02-2020, Pàgina 44


Ros serà el nou alcalde de Blanes són faves comptades – Diari de Blanes\nby Xarxa de Diaris · Published 30 de novembre de 2017 · Updated 30 de novembre de 2017\nDARRERA HORA: Mario Ros s’ha convertit aquest dijous al vespre en el nou alcalde de Blanes (Selva). El número cinc de la llista del PSC a les passades municipals s’ha imposat amb el vot dels quatre regidors del partit. Tot i que un altre candidat, Joan Salmeron (ICV), ha obtingut més vots –un total de sis-, no ha resultat escollit perquè el reglament assenyala que ha de governar la força més votada si cap altre candidat obté majoria absoluta. Salmeron s’havia postulat però no ha aconseguit arribar a cap consens ja que “no sumava” amb cap de les opcions possibles, tal i com ha admès en el ple. En el seu primer discurs, Mario Ros ha assegurat que en els propers dies s’obriran converses per buscar “espais de consens amplis” entre les diferents forces polítiques. Una situació forçada perquè el govern municipal té quatre membres mentre que l’oposició la integren un total de disset regidors. En l’any i mig que queda de mandat, el nou alcalde vol treballar per convertir Blanes en “la capital de la Costa Brava sud” i acabar de desenvolupar projectes. Mario Ros substitueix a Miquel Lupiáñez, que va abandonar el PSC pel seu suport a l’aplicació de l’article 155 de la Constitució.\nEl PSC manté l’alcaldia de Blanes després que l’alternativa que volia capitanejar ICV no hagi tingut prou suport. Joan Salmeron, d’Iniciativa per Catalunya, ja va anunciar després del ple de renúncia de Miquel Lupiáñez que exploraria la possibilitat de ser alcalde. El seu partit tenia de sortida el suport dels seus quatre regidors i els dos de Batega per Blanes. Tot i això, necessitava cinc regidors més per arribar als onze vots de la majoria absoluta. Tal i com ha explicat l’ecosocialista en el ple, la primera proposta va ser buscar consens amb el PSC. “Com passa a altres llocs on el resultat és molt ajustat, els dos partits es parteixen l’alcaldia durant dos anys”, ha explicat Salmeron. Les urnes van donar cent vots més al PSC que a ICV a les passades municipals. Aquesta opció, però, no va prosperar i la segona possibilitat va ser buscar els partits de l’esquerra independentista, ERC i la CUP, que tenen dos regidors cadascun. Tot i que hi va haver acostament, es va topar per temes nacionals. “No sumàvem”, ha admès l’ecosocialista, que ha volgut agrair la voluntat d’ERC d’arribar a un acord. En tot cas, a Salmeron encara li hauria faltat un vot. Aquest vot per tenir majoria absoluta hauria d’haver vingut del PDeCAT, que també té quatre regidors, però tampoc es va arribar a cap acord. Al final, durant la votació, ICV i Batega han votat per Salmeron, la CUP ha votat pel seu candidat, Joan Rota, i el PDeCAT i ERC han votat en blanc. Pel que fa a la resta de partits, PP i Ciutadans ha presentat els seus portaveus com a candidats a alcalde: Salvador Tordera i Sergio Atalaya, respectivament.\nNova etapa, mateixos projectes\nRos va entrar a l’Ajuntament de Blanes el febrer del 2016 en substitució de Susana Ramajo. El número cinc de la llista s’ha convertit en alcalde després que Pepa Celaya i Nicolás Laguna haguessin renunciat formalment al càrrec. En el seu primer discurs com a alcalde, Ros ha assenyalat les línies que vol desplegar en l’any i mig que queda abans no arribin les eleccions. “La nostra tasca serà fer funcionar bé les àrees de l’ajuntament i acabar els projectes oberts”, ha afirmat. Per a Ros aquests mesos de mandat “s’han de guanyar” en benefici de “tot el teixit social” de Blanes. Concretant, l’alcalde ha parlat del camí de ronda que ha d’anar fins a Lloret, la urbanització de la zona Costa Brava Sud “per millorar la mobilitat”, l’arranjament de la Plaça dels Dies Feiners, la promoció vertical de treballadors municipals o l’aprovació del POUM. En la llista de feina també hi ha la rotonda de Ca la Guidó o el servei de polítiques d’igualtat i acollida. “Són projectes que han de portar Blanes a noves cotes de benestar”, ha assegurat en el seu discurs el nou alcalde. En els projectes que transcendeixin el que queda de mandat, Ros s’ha ofert a buscar “espais de consens amplis”. Un exemple són els terrenys del projecte de l’Illa de Blanes, cedits per la Generalitat. Amb aquesta eina es pot ajudar a convertir Blanes, segons ha dit, en “la capital de la Costa Brava Sud”, ja que ofereix “possibilitats de creixement inèdites a la ciutat”.\nMario Ros substitueix en el càrrec Miquel Lupiáñez, que no ha assistit al ple per escollir el seu successor. L’anterior alcalde no ha estat ni esmentat pel PSC i només l’han recordat en els seus discurs els portaveus del PDeCAT i la CUP (AGÈNCIA CATALANA DE NOTÍCIES. 21:21 h)\nEls alcaldables Mario Ros (en primer terme) i Joan Salmerón (a l’encalç)\nPels amiguetes que tenim als diferents partits polítics de Blanes que ens expliquen el que s’hi cou a dintre, resulta:\nLa CUP passa d’integrar-se a cap govern municipal\nICV-EUiA mai governarà amb PDeCAT\nPP es votarà a ell mateix per alcalde. Igual faran els de C’s\nAmb aquestes premisses, cap combinació possibilita 11 vots (Sobre 21 regidors) necessaris per guanyar l’alcaldia per majoria. Per tant, surt d’alcalde el candidat de la llista més votada: Mario Ros (PSC)\n-A hores d’ara ERC segueix filtrant a la premsa que hi ha pacte a 14 (ICV-EUiA, 4; PDeCAT, 4; ERC, 2; Batega x Blanes, 2 i CUP, 2), però no se jo si…-\nDijous 30 de novembre l’Ajuntament de Blanes ha convocat a les sis de la tarda un ple extraordinari per l’elecció del nou alcalde.\nAquest darrer extrem, però, no s’ha confirmat públicament. Per ser investit com a nou alcalde, Salmeron necessita sumar 11 vots, mentre que Mario Ros tan sols necessita el recolzament del seu partit, ja que va ser la força més votada en les eleccions municipals del 2015. (SERVEI DE COMUNICACIÓ DE L’AJUNTAMENT DE BLANES. 29/11/2017)\nTags: alcaldeMario Ros\nMario Ros, nou regidor de Blanes\nby Xarxa de Diaris · Published 15 de gener de 2016 · Last modified 27 de gener de 2016


Publicacions de la Diputació de Girona - Els aspres de l'Albera. Garriguella, Rabós d'Empordà, Vilamaniscle\nLa zona que engloba els municipis de Garriguella, Rabós i Vilamaniscle, per la seva situació geogràfica al bell mig de l'Albera s'ha convertit en un dels espais més agraïts de la serra. El seu patrimoni natural i cultural ofereix als visitants un munt de possibilitats per descobrir, enmig de camins i corriols que travessen la muntanya d'est a oest i de nord a sud, entre les quals s'inclou, segons la llegenda popular, un tram de l'antiga via Augusta. Aquesta zona, rica en monuments megalítics, ens mostra el pas dels nostres avantpassats des de l'edat prehistòrica fins avui, amb nombrosos vestigis arquitectònics que abracen des del segle VIII fins al XIX.\nEl monestir de Sant Quirze de Colera, una joia del romànic català encara a mig descobrir per molts visitants, es converteix en un punt clau per entendre la història d'aquesta zona. També, les nombroses esglésies i ermites escampades arreu dels tres municipis ens donen testimoni del ric llegat històric i religiós que ha arribat fins als nostres dies. El conreu de la vinya, principal revulsiu econòmic de la zona, assolí la seva màxima esplendor durant el segle XVIII. L'arribada de la fil·loxera, pel coll de Fornells, l'any 1879, sens dubte suposà un punt d'inflexió. A partir d'aquest moment, la població començà a disminuir progressivament i ja no s'ha tornat a recuperar.\nPel que fa al patrimoni natural cal destacar la presència de l'últim reducte de la població de la tortuga mediterrània que es conserva a Catalunya, i que des de fa anys s'intenta recuperar en el Centre de Reproducció de la Tortuga a Garriguella.\nPer altra banda, l'arquitectura civil es tradueix en un bon nombre de masos escampats arreu i un bon grapat de trams de parets de pedra seca que delimiten vinyes perdudes, antics camins i finques particulars.\nEn els darrers anys, i en un intent per reforçar els lligams dels vilatans d'aquesta zona, l'ermita de la Mare de Déu del Camp s'ha convertit en un punt de trobada i pregària per als feligresos dels tres pobles.\n17/04/2014 - Ara - "Els aspres de l'Albera" Guies de Patrimoni Local, 10\n11/03/2014 - Setmanari de l'Alt Empordà - Els aspres de l'Albera. Guia de Patrimoni Local, 10\n11/03/2014 - Hora Nova - Els aspres de l'Albera. Guia de Patrimoni Local, 10\n11/03/2014 - Setmanari de l'Alt Empordà - "Els aspres de l'Albera" Guies de Patrimoni Local, 10\nEls meandres del Fluvià. Garrigàs, Palau de Santa Eulàlia, sant Mori


Seguretat alimentària. Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT)\nAlcohol i altres addiccions\nVigilància epidemiològica de malalties relacionades amb el treball\nVigilància postocupacional de la salut dels treballadors exposats a l'amiant\nSuport als professionals sanitaris dels serveis de prevenció de riscos laborals\nSuport als professionals sanitaris del servei públic de salut (SISCAT)\nAlcohol i altres drogues\nPrevenció i promoció de la salut mental\nL’Agència Catalana de Seguretat Alimentària (ACSA) és un àrea especialitzada de l'Agència de Salut Pública de Catalunya, que té com a finalitat aconseguir el màxim grau de seguretat alimentària a Catalunya. Aquestes són les seves línies de treball: avaluació i la comunicació de riscos per a la salut relacionats amb els aliments; suport a la coordinació de les actuacions de les administracions públiques catalanes competents en matèria de seguretat alimentària; impuls de la col·laboració entre administracions públiques, universitats i centres de recerca, sectors industrials i organitzacions de consumidors i usuaris; planificació estratègica i seguiment de la situació de la seguretat alimentària a Catalunya.\nWeb de l'Agència Catalana de Seguretat Alimentària\nEspecial Nevera Solidària\n"Guia breu en matèria d'informació alimentària" sobre la informació d'al·lèrgens en aliments sense envasar en establiments de restauració i comerç minorista


33a Promoció ISPC. ENHORABONA !!! Ja ha arribat L’ENTREGA DE DIPLOMES. – Sindicat de Mossos d'Esquadra\n33a Promoció ISPC. ENHORABONA !!! Ja ha arribat L’ENTREGA DE DIPLOMES.\n31 de Juliol de 2020. Acte intern de lliurament de diplomes a l’ISPC.\nHan estat més de 9 mesos de curs de formació bàsica. Un curs atípic en el qual tothom plegat hem hagut d’innovar i buscar alternatives enfront la situació produïda pel COVID-19. Una qüestió aquesta, que sens dubte ha estat una gran dificultat afegida per tot l’alumnat d’aquest curs bàsic.\nHeu hagut de fer front a un gran nombre d’assignatures i múltiples proves, us ha tocat improvisar treballant des del domicili arran de la situació de la pandèmia, i un any més, també heu hagut de fer-ho des d’unes instal·lacions, les de l’ISPC, que continuen patint la falta d’inversions al llarg d’aquests anys.\nTot un sobreesforç, sumat a la difícil situació que comporta el fet d’estar avaluat constantment.\nNo obstant, tot s’acaba, i l’etapa inicial a l’ISPC ha arribat a la seva fi.\n1.394 agents, dels quals 720 de les diferents policies locals, i 674 de moss@s d’esquadra passareu a formar part de les Forces i Cossos de Seguretat que exerceixen la seva activitat professional a Catalunya.\nAl sindicat SME, estem encantats de poder comptar amb vosaltres.\nMolta força i molta sort en els nous reptes que afronteu.


Paolo Cognetti explica a ‘El muchacho silvestre’ els mesos que va passar tot sol en un refugi als Alps\nPaolo Cognetti (Milà, 1978) a la terrassa de l’Institut Italià de Cultura, a Barcelona MARC ROVIRA\nBarcelonaA Itàlia fa temps que Paolo Cognetti ha deixat de ser únicament una promesa literària, tot i que no ha escollit el camí més fàcil per triomfar. Fins al 2016, any en què va sortir Le otto montagne a Einaudi, l’autor nascut a Milà el 1978 havia anat publicant llibres de contes, de viatges i assajos. Amb Sofia si veste sempre di nero (2013) va ser finalista al prestigiós premi Strega -que anteriorment han guanyat autors com Claudio Magris, Melania Mazzucco i Umberto Eco-, però no el va aconseguir fins que va explicar en forma de ficció llarga una història ambientada a la muntanya. El resultat és que la seva primera novel·la es podrà llegir en més de trenta llengües. En castellà, Le otto montagne es podrà llegir a Literatura Random House. “Allà he fet servir totes les armes narratives disponibles per a un escriptor, però hi explico la mateixa història que a El muchacho silvestre ”, explica a l’exquisida biblioteca de l’Institut Italià de Cultura.\nValeria Bergalli ha tingut l’encert de publicar El muchacho silvestre (Minúscula), el llibre que va salvar la vida a l’autor. Quan va fer 30 anys, Cognetti va deixar Milà i es va instal·lar uns mesos en una baita -un refugi de muntanya- als Alps italians. “D’adolescent vaig ser molt bon estudiant, el meu futur era prometedor -explica ara-. Als 17 anys vaig decidir que seria escriptor sense preveure’n les conseqüències, i poc després vaig deixar els estudis per fer realitat el meu somni. El 2008 vaig entrar en una via morta: no tenia feina ni diners. Sentia que havia fracassat”. Cognetti havia publicat dos llibres de narracions, però no havien tingut gaire repercussió. “Escriure era la meva gran passió, però no en podia viure”, admet. Per això va fer les maletes i, decidit a donar l’esquena a aquell món que el rebutjava, va anar-se’n a viure a 2.000 metres d’altura.\nEl fals mite de l’entorn salvatge\n“No buscava únicament el contacte amb la natura, sinó trobar una mica de pau -reconeix-. De fet, em vaig instal·lar a la baita sense la idea d’escriure res sobre l’experiència, no va ser fins al cap d’uns mesos que vaig estar preparat per parlar de mi”. Era la primera vegada que narrador i autor es confonien, tot i que El muchacho silvestre -en italià es pot llegir des del 2013- va ser precedit per un llibre sobre passejades de l’autor per Nova York. “M’agrada molt caminar, tant per la muntanya com per una gran metròpoli -diu-. Com més coneixes Nova York, més estranya se’t fa”. L’aïllament muntanyenc, en canvi, és explicat a partir d’una sèrie de descobriments progressius -animals, pastors- que fan que Cognetti es vagi adaptant a l’entorn. “Fins i tot la natura d’un lloc com aquell havia sigut reorientada per l’ésser humà -diu-. En cap moment vaig trobar-me en un entorn salvatge que s’havia desenvolupat a partir de l’abandonament. L’autor tenia al cap el Walden de Thoreau, però també llibres menys coneguts, com “ Historia de una montaña, d’Elisée Reclus, geògraf i anarquista francès del segle XIX”. Entre els seus referents contemporanis hi ha l’escriptor i alpinista Erri de Luca. “La solitud és una manera brutal d’enfrontar-te a tu mateix -explica-. La natura em va fer adonar de la meva fragilitat. Vaig viure moments d’una gran angoixa”. El balanç de l’experiència, però, va ser tan positiu que des de llavors Paolo Cognetti passa la meitat de l’any a la baita dels Alps, escrivint i passejant i, de vegades, rebent-hi també algun amic. “La gran diferència és que ara m’hi sento sempre acompanyat gràcies al meu gos -admet-. Tinc la sensació que sempre està despert, protegint-me”.


L’AMPA de l’Escola Cor de Roure, un any més, organitzem el CASAL D'ESTIU.\nCom cada any, volem oferir una programació de casal d’estiu pensada per motivar els nens i les nenes a fer exercici físic de manera lúdica i divertida a través de jocs, gimcames, esports, tallers diversos i excursions, al mateix temps que aprenen en una atmosfera de cooperació i descansen de la rutina del curs escolar.\nAquest any, a l'igual que l'any passat, hem optat per dividir el casal en dos grups:\nOn realitzarem activitats específiques per a cada edat i amb els grups més homogenis possibles:\nL’anglès també hi serà present aquest any ja que l'Áine, la noia de procedència irlandesa, compartirà amb els nens i les nenes del casalalgunes de les activitats diàries (bon dia al Casalet i l'esport al Casal) durant el mes de juliol.\nL’objectiu general serà que nens i nenes gaudeixin del període de vacances amb els seus companys. Ha de ser un premi per a ells. Mitjançant els tallers, els esports, i les activitats lúdiques potenciarem els valors educatius i la cooperació.\nPer aconseguir aquest objectiu comptarem amb un equip d’educadors titulats i amb experiència: tant al CASAL com al CASALET aniran a càrrec d’una plantilla de personal qualificat i que altres anys ja han estat al Casal: la Mireia, l’Eva, el Blai; enguany també la Nara Mateu (en conveni de pràctiques), l’Aine (la noia irlandesa), i l’Álvaro (farà puntualment tallers de música); al davant de tot l’Anabel Albiñana com a directora de totes les activitats.\nTrobareu tota la informació necessària i la documentació per a la inscripció en els documents adjunts.\nCal realitzar la inscripció abans del 01/06/2015 a la consergeria de l’escola o per correu electrònic a ampacorderoure@gmail.com i posteriorment s’informarà del dia de la reunió general amb els pares. Les places son limitades!!\nAMPA de l'Escola Cor de Roure\nPublicat per administrador a 6:04\nBenvolguts pares i mares:L’AMPA de l’Escola Cor de...


El judici contra Rosell, vist per a sentència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa fiscalia ha rebaixat la petició de pena d'11 a 6 anys i ha deixat en llibertat provisional l'expresident del Barça\nRosell, durant el judici | ACN\nRosell, durant el judici\nEl judici contra l'expresident del Barça Sandro Rosell ha quedat vist per a sentència. El judici va arrencar l'11 de febrer i, en la fase de conclusions definitives, la fiscalia va rebaixar la petició de presó d'11 anys a 6 pels delictes de blanqueig de capitals i pertinença a grup criminal, i va mantenir la multa de 59 MEUR.\nRosell va arribar al judici després d'haver complert quasi dos anys de presó preventiva i el seu equip de defensa va aprofitar la fase de qüestions prèvies per demanar l'alliberament "immediat" de Rosell. Una petició que el tribunal, presidit per Concepción Espejel, va acceptar deixant Rosell i el seu soci, l'advocat Joan Besolí, en llibertat provisional enmig del judici. Rosell no ha fet ús del torn d'última paraula.


Vols barats en\tFebrer a Aguascalientes des de 991 € a Iberia\nVols barats Febrer Aguascalientes\nVols barats a Aguascalientes Aguascalientes Aguascalientes, Mèxic\nVols barats en\tFebrer a Aguascalientes (AGU)\nOfertes de vols a Aguascalientes (AGU) a Febrer\nValència - Aguascalientes Trobat fa : 80h 0m Anada i tornada des de 991 €\nConsulta l’oferta de vols a a Aguascalientes per al Febrer i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats a Aguascalientes.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a a Aguascalientes fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Recepta esmorzar de tardor | Hydest magazine\nRecepta esmorzar de tardor\nEsmorzar zero waste, vegà i saludable\nA Hydest som súper fans dels esmorzars saludables. Així doncs, et proposem una recepta de tardor deliciosa, vegana, fàcil i molt Instagram friendly. Amb ingredients de temporada i de proximitat. Ideal per fer un cap de setmana de tardor. Ah, i no et perdis els consells per comprar els ingredients de forma sostenible. Preparada?\nTorrades amb crema d’ametlla, poma al forn, cruixent d’ametlla i un toc de canyella\nIngredients: (2 persones, 4 torrades)\n– 200 grams d’ametlles torrades (te’n sobrarà pels pròxims dies).\n– 1-2 pomes (millor dolçes)\n– Pa: si pot ser integral, fet amb massa mare i de fermentació lenta. Anima’t a anar a un forn artesà.\nSabies que… les ametlles ens aporten molts beneficis? Energia, greixos bons, gran quantiat de proteïna, fibra, vitamina E i minerals (sobretot calci). Ens ajuden a enfortir els ossos, la pell, els cabells, etc. Guai oi?\nCom ho comprarem?\nPer comprar els ingredients, podem fer servir bosses reutilitzables de roba o malla. Com les bosses Verdonce, fetes amb materials naturals i de forma artesanal. A més a més, són made in Spain.\nEls aliments com el pa, es conserven molt millor en bosses de roba. Per comprar la canyella, la podem posar en un pot de vidre o en una bosseta prima de cotó.\nZero waste shopping with Verdonce bags\nÉs molt important també, que a l’hora d’anar a comprar els aliments, mirem que siguin de proximitat o km0. D’aquesta manera, es redueix la contaminació i les emissions de CO₂, perquè es necessita\nSi comprem de temporada, serà molt més fàcil trobar aliments de proximitat. Les ametlles i les pomes són típiques de la tardor, tot i que en podem trobar tot l’any. A més a més, la naturalesa a cada estació, ens dóna els aliments que el nostre cos necessita.\nPas 1: Primer pelarem les ametlles i les triturarem amb una batedora (uns 3-4 minuts), fins que quedi una pasta i les ametlles desprenguin el seu oli. Un cop ho tinguem, ho podem evocar en un pot de vidre.\nPas 2: Pelem les pomes. Les tallem en 4 trossos i les col·loquem en una safata o tupper de vidre per anar al forn o microones, amb un rajolí d’aigua. Al microones és súper ràpid, en 4 minuts ho tenim llest (vigila no et cremis quan surti del microones). Quan ho tinguem, les triturem una mica amb la batedora.\nPas 3: Ja podem untar les torrades amb la crema d’ametlla i damunt, hi col·loquem la poma al forn. Podem trencar unes quantes ametlles i posar-les per sobre (donaran un toc cruixent). Per acabar, hi podem espolvorejar una mica de canyella.\nMmmm… Fent aquest esmorzar començaràs el dia amb molta energia i bon rotllo! A més a més, amb aquests petits consells sostenibles, et sentiràs súper bé ajudant el planeta.\nI tu, què esmorzes? Explica’ns-ho o etiqueta el teu esmorzar amb el hashtag #HydestBreakfast i comparteix-lo amb nosaltres!\nNovembre 19, 2019 Green Tips


ELS RETORS FILLS DE GATA ARRIBEN A PERÚ | CRONISTA DE GATA DE GORGOS\nELS RETORS FILLS DE GATA ARRIBEN A PERÚ\nNou capítol del viatge dels dos rectors de Gata, el més major i el més jove, que visiten estos dies la missió de Perú, on es troba un altre rector gater Vicent Font. Ja tenim notícies d'ells i el viatge d'anada va anar molt bé, per com es veuen a les fotografies.\nComenta Juan Pons Salvador: "Ja estem instal.lats. Hem vist totes les capelles amb un grup de retors i seminaristes que estan a la parròquia Santa Maria de la Providència. El retor d'eixa parròquia es Vicente Folgado, fill de Riba-roja. A la foto estem amb ell i amb un seminarista de Sagra, Vicent Femenia".\nA una altra foto està Don Alberto Caselles Fornés al costat d'una de les capelles.\nDe bon matí, hui mateix a les 6.24 hora espanyola, allà a Perú set hores menys, és a dir les 11.24 de la nit, escrivia Juan Pons: "He celebrat hui la missa a la comunitat de l'Arboleda, al distrit de Santa Rosa. Quina comunitat tan viva!. Gràcies, oh Déu, per estar al Perú".\nFONT: Fotos Juan Pons Salvador.


Una aliança perquè els ciutadans de Balears guanyin - Diario de Mallorca\nUna aliança perquè els ciutadans de Balears guanyin\nbiel barceló 07.06.2016 | 01:19\nEl fracàs dels partits espanyols per conformar un govern de canvi a l'Estat després de les passades eleccions generals del 20D (en gran mesura imputable a la incomprensible obcecació del PSOE en la seva aposta per un pacte amb Ciudadanos que no tenia cap possibilitat d'èxit, en compte d'apostar decididament per un govern de coalició de canvi progressista) ha provocat que el proper 26 de juny tindrem una nova cita amb les urnes.\nEn aquestes noves eleccions a les Corts generals espanyoles els ciutadans de Balears ens jugam moltes coses. Ens hi jugam qüestions bàsiques per al futur del nostre país, que avui per avui estan paralitzades per manca d'un interlocutor al Govern estatal. Qüestions com ara el règim fiscal que compensi la insularitat d'una vegada per totes, o el nou sistema de finançament autonòmic que ens permeti lliurar-nos de l'espoli fiscal que patim històricament i que ofega els nostres serveis públics. Ja s'ha dit moltes vegades, però convé recordar-ho contínuament: els ciutadans i les empreses de Balears son els qui més aportam i dels qui menys rebem. O la necessària cogestió dels nostres aeroports, davant d'un Govern estatal que de moment privatitza parcialment aquesta gestió, però no la vol descentralitzar.\nA més de tot això, necessitam revertir les polítiques educatives (la nefasta LOMQE), les polítiques laborals (la reforma laboral tan negativa pels treballadors), les retallades socials? I la profunda necessitat de democratització d'unes institucions espanyoles tacades (per no dir podrides) de corrupció, que no reconeixen el dret a decidir (sinó que, al contrari, torpedinen qualsevol intent de solució democràtica a l'aspiració de llibertat de les nacions que integren l'Estat), i que beneficien amb les seves polítiques a les mateixes oligarquies de sempre, protegides i afavorides a través de tot tipus de mecanismes (com les amnisties fiscals, les portes giratòries entre els partits del "règim del 78" i els grans poders econòmics...).\nMés vol ser present en tots aquests debats, perquè els ciutadans i les ciutadanes de Balears també hem de ser protagonistes del gran canvi que s'ha de produir en l'àmbit de l'Estat. Com els companys de Compromís als País Valencià, o d'ANOVA a Galícia, des de Més hem enllestit a Balears una coalició de gent compromesa amb el canvi. Una coalició de demòcrates, d'esquerres i de sobiranistes, ampla, transversal? i amb capacitat per assolir uns grans resultats. Uns resultats que ens permetran guanyar a la dreta i que garantiran la presència d'una veu pròpia de Balears al Congrés i el Senat. La coalició Units Podem Més és l'instrument més útil per dur a terme totes aquestes reclamacions, per fer sentir la veu del nostre país a Madrid i perquè la gent de les nostres illes participi activament en el canvi necessari a l'Estat. És l'eina més eficaç per aconseguir un Govern estatal amb el qual el Govern de Balears pugui negociar i arribar a acords, i que col·labori amb nosaltres per desenvolupar els projectes i els compromisos recollits als #AcordsPelCanvi signats a principi de la present legislatura, des del respecte, la lleialtat i la cooperació polítiques.\nLa presència de Més al Congrés dels Diputats també ens permetrà aprofundir en les aliances de tota l'esquerra sobiranista a nivell estatal. Unes aliances que ens han de servir per posar les reivindicacions de Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera en primer pla, i plantejar una proposta política plurinacional alternativa a la visió estatalista i centralista pròpia del nacionalisme espanyol fins ara hegemònic, que ens ignora, o que directament perjudica els nostres interessos col·lectius com a societat.\nEl nostre país necessita una candidatura guanyadora que sacsegi els fonaments de la política que ha dominat en aquesta terra els darrers quaranta anys, sobretot quan s'ha tractat d'enviar representants a Madrid. Una candidatura que representi alhora els anhels de canvi de la nostra gent i la voluntat de ser del nostre poble. Per això, és el moment de dir: Units Podem Més!\n* Diputat de Més per Mallorca i vicepresident del Govern


Hotel Ciutat de Girona (Espanya Girona) - Booking.com\nHotels a Girona →\nOfertes al Ciutat de Girona (Espanya)\nInfo i preu de les habitacions Instal·lacions Llegeix-ho Cal saber Experiències dels nostres clients (1.066)\nNord, 2, 17001 Girona, Espanya – Situació excel·lent! Mostra el mapa\nSituació excel·lent! Té un 9,6/10. (Puntuació a partir de 1066 comentaris)\nL'han puntuada els nostres clients després d'allotjar-se al Ciutat de Girona.\nAssegura't un bon preu al Ciutat de Girona - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,9.\nFoto de Girona del viatger Fiona\nRegne Unit · 15 de juny de 2016\nFabulós 8,9 1.066 comentaris\nM'agrada la localització (és al centre de Girona), les habitacions (hi he estat unes quantes vegades), la piscina i el tracte a recepció\nLa situació. La recepcionista de matí de dies festius (Diana)\nTot molt be. L'esmorzar excelent i molt bona ubicaciö.\nL'habitació molt ben insonoritzada, el mini bar molt complet\nM'ha agradat molt el tracte rebut del personal i he trobat molt confortable i neta l'habitació. La meva parella i jo vàrem fer una escapada per conèixer el centre històric de la ciutat i la situació de l'hotel és ideal!\nLa localització és immillorable. El servei i l'atenció han sigut excel·lents en tot moment. Llit enorme i comodíssim.\nEl tracte ha estat excel.lent i la situació perfecte\nDestacaria la situació, l'atenció del personal i la comoditat del llit\nLa situació de l'hotel és ideal per visitar la ciutat, a prop de la zona històrica i de la comercial. L'esmorzar estava molt bé, molt complet i amb suc de taronja natural.\nLa ubicació, les instal·lacions i el personal... excel·lent, molt recomanable per fer una escapada a Girona... fins i tot si aneu amb nens petits, ens han facilitat MOLT l'estada\nUn dels nostres preferits a Girona\nL'Hotel Ciutat de Girona està situat al centre històric i cultural de Girona, a 10 minuts a peu de l'estació de tren de Girona. Disposa d'una piscina coberta climatitzada i una sala de spinning professional.\nL'establiment està decorat amb imatges que evoquen el passat de la ciutat, que combinen bé amb l'estil modern. Les habitacions disposen d'internet Wi-Fi gratuïta, TV de pantalla plana per satèl·lit, caixa forta i minibar.\nEl restaurant Blanc serveix productes locals, tots ells produïts a un màxim de 100 km. Cada matí s'hi serveix un bufet d'esmorzar calent i fred.\nAquesta és una de les zones preferides de Girona pels nostres clients, segons comentaris independents.\nLa ubicació d'aquest allotjament té una de les millors puntuacions de a Girona! Als clients els agrada més en comparació amb altres allotjaments de la zona.\nEl Ciutat de Girona treballa amb Booking.com des del 24 de març de 2004.\n뀐 Aquest allotjament té una puntuació de la ubicació excel·lent (9,6): està situat a la zona més ben valorada de Girona!\nL'han desat a 688 llistes\nQuan vols allotjar-te a Ciutat de Girona?\nThis double room features a sofa, CD player and tile/marble floor.\n- 1 bottle of cava.\n- 1 box of chocolates.\nInstal·lacions de l'habitació: Minibar, Dutxa, Caixa forta, Telèfon, Aire condicionat, Assecador, Barnús, Ràdio, Escriptori, Estris per planxar, Articles de tocador gratuïts, Lavabo, Bany, Calefacció, Sabatilles, Canals per satèl·lit, TV de pantalla plana, Terra enrajolat/de marbre, Parquet\nHabitació Doble - 1 o 2 Llits per a Ús Individual\nAquesta habitació és elegant i disposa d'aire condicionat, parquet, escriptori i TV de pantalla plana.\nInstal·lacions de l'habitació: Tetera/cafetera, Minibar, Dutxa, Caixa forta, Telèfon, Aire condicionat, Assecador, Barnús, Ràdio, Escriptori, Estris per planxar, Articles de tocador gratuïts, Lavabo, Bany, Calefacció, Sabatilles, Canals per satèl·lit, TV de pantalla plana, Terra enrajolat/de marbre, Parquet\nAquesta habitació disposa de TV de pantalla plana de 26 polzades i equip de música amb port USB, a més de les comoditats que ja s'han esmentat. També hi trobareu un minibar amb vi i galetes i un bany amb articles de tocador de luxe.\nInstal·lacions de l'habitació: Minibar, Dutxa, Caixa forta, Telèfon, Aire condicionat, Assecador, Barnús, Ràdio, Escriptori, Estris per planxar, Zona d'estar, Articles de tocador gratuïts, Lavabo, Bany, Calefacció, Sabatilles, Canals per satèl·lit, TV de pantalla plana, Sofà, Terra enrajolat/de marbre, Parquet\nSuperfície de l'habitació: 54 m²\nLes habitacions familiars consten de 2 habitacions comunicades, amb 1 llit doble o 2 llits individuals. També tenen parquet i escriptori.\nInstal·lacions de l'habitació: Tetera/cafetera, Minibar, Dutxa, Caixa forta, Telèfon, Aire condicionat, Assecador, Barnús, Ràdio, Escriptori, Estris per planxar, Zona d'estar, Articles de tocador gratuïts, Lavabo, Bany, Calefacció, Sabatilles, Canals per satèl·lit, TV de pantalla plana, Terra enrajolat/de marbre, Parquet\nS'acaben de reservar a Girona: 5 hotels com Ciutat de Girona s'acaben de reservar al nostre web\nForeign Office 0,2 km\nCatalan Water Agency 0,2 km\nPont de Pedra 0,2 km\nGirona City Hall 0,2 km\nMuseu d'Art de Girona 0,4 km\nCatedral de Girona 0,4 km\nBanys àrabs de Girona 0,5 km\nEstació de tren de Girona 0,7 km\nEspai Girones Shopping Centre 4 km\nAeroport de Girona-Costa Brava 10,8 km\nAeroport de Perpinyà-Rivesaltes 84,2 km\nAeroport de Barcelona - El Prat 98,2 km\n"La situació de l'hotel La amabilitat del personal"\n6 raons per triar Ciutat de Girona\n1066 comentaris independents\nInstal·lacions de Ciutat de Girona Bones instal·lacions! Puntuació: 8,6\nLlegeix-ho Ciutat de Girona accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Hotel Nord 1901 Superior té una puntuació de 9,2\nEl número 2 de 20 hotels a Girona (segons 27.965 opinions autèntiques)\nL'hotel us donarà la benvinguda amb una beguda gratuïta.\n8,9 Fabulós 1.066 comentaris\nMostra els comentaris de: Tots els enquestats Famílies (129) Parelles (727) Grups d'amics (94) Persones que viatgen soles (116) Persones en viatge de negocis (60) Mostra els comentaris de: Totes les puntuacions Fantàstic: 9+ (589) Força bé: 7 – 9 (427) Bé: 5 – 7 (45) Malament: 3 – 5 (4) Molt malament: 1 – 3 (1)\nHotel de 4 estrelles 8,7 Fabulós 1.907 comentaris\nHotel de 4 estrelles 8,6 Fabulós 277 comentaris\nHotel de 4 estrelles 8,2 Molt bé 2.051 comentaris\nHotel de 4 estrelles 8,7 Fabulós 2.038 comentaris\nA 828 clients els ha encantat\n9,6 "M'agrada la localització (és al centre de Girona), les habitacions (hi he estat unes quantes vegades), la piscina i el tracte a recepció"\n6,3 "La situació. La recepcionista de matí de dies festius (Diana)"\n10 "Tot molt be. L'esmorzar excelent i molt bona ubicaciö."\n8,3 "L'habitació molt ben insonoritzada, el mini bar molt complet"\n9,6 "M'ha agradat molt el tracte rebut del personal i he trobat molt confortable i neta l'habitació. La meva parella i jo vàrem fer una escapada per conèixer el centre històric de la ciutat i la situació de l'hotel és ideal!"\n9,6 "La localització és immillorable. El servei i l'atenció han sigut excel·lents en tot moment. Llit enorme i comodíssim."\n9,6 "El tracte ha estat excel.lent i la situació perfecte"\n9,2 "Destacaria la situació, l'atenció del personal i la comoditat del llit"\n7,9 "La situació de l'hotel és ideal per visitar la ciutat, a prop de la zona històrica i de la comercial. L'esmorzar estava molt bé, molt complet i amb suc de taronja natural."\n9,6 "La ubicació, les instal·lacions i el personal... excel·lent, molt recomanable per fer una escapada a Girona... fins i tot si aneu amb nens petits, ens han facilitat MOLT l'estada"\nHem trobat més allotjaments com Ciutat de Girona que han agradat a altres viatgers\nCarlemany Girona Hotel de 4 estrelles\nEl Carlemany Girona gaudeix d'una bona ubicació a 600 m de l'històric barri Vell i a 400 m de l'estació de tren i autobusos de Girona.\n8,7 Fabulós 1.907 comentaris\nHotel Històric Hotel de 4 estrelles\nL'Hotel Històric està situat al nucli antic de Girona, a 100 m de la catedral de Girona.\n8,6 Fabulós 277 comentaris\nDoubleTree by Hilton Girona Hotel de 4 estrelles\nEl DoubleTree by Hilton Girona està situat al costat del parc de la Devesa, a 300 metres de l'auditori i el centre de convencions de Girona.\n8,2 Molt bé 2.051 comentaris\nHotel Gran Ultonia Hotel de 4 estrelles\nL'hotel Gran Ultonia és a 500 m de la catedral de Girona i de l'històric Barri Vell. Les habitacions disposen d'aire condicionat, dutxa efecte pluja, internet Wi-Fi gratuïta i TV de pantalla plana.\n8,7 Fabulós 2.038 comentaris\nEncara estàs buscant? Mira't altres hotels semblants a Ciutat de Girona\nHotels amb piscina a Girona\nHotels amb parking a Girona\nHotels romàntics a Girona\nHotels de disseny a Girona\nHotels amb WiFi a Girona\nHotels de 4 estrelles a Girona\nHotels amb jacuzzi a Girona\nMostra tots els comentaris del Ciutat de Girona\nÚltims comentaris del Ciutat de Girona\n"Tranquilitat, relax i bona gastronomia"\n눉Res a destacar\n눇Perfecte per una estada tranquila i en ple centre històric, el personal molt amable i l'esmorçar correcte\n눉No té aparcament propi\n"Estancia hotel ciutat de Girona "\n눉La cobertura wifi a l'habitació era nul·la\n눉Costa molt entendre com arribar-hi en cotxe. Els carrers estan tallats per als vianants i les indicacions són confuses. Cal millorar la senyalització\n눇M'agrada la localització (és al centre de Girona), les habitacions (hi he estat unes quantes vegades), la piscina i el tracte a recepció\n"No sé si tornarem..."\n눉El tracte de la resta de personal de recepció. No van respectar les preferències, tot i disposar de les instal·lacions. Vaig fer la reserva amb molt de temps i si hi havia algun problema em podien consultar. Van decidir ells per mi. Al final ens van canviar d'habitació a mitja estança, però després de queixar-me. Fent la reserva amb temps, el millor és que decideixi el client quina de les seves preferències és prioritària. Hem estat altres cops i sabíem que les preferències existien, no eren impossibles, per això haviem repetit. No sé si tornarem...\n눇La situació. La recepcionista de matí de dies festius (Diana)\n눇Tot molt be. L'esmorzar excelent i molt bona ubicaciö.\n눉L'esmorzar, tipus buffet és massa car\n눇L'habitació molt ben insonoritzada, el mini bar molt complet\n"Hi tornarem en una altra escapada"\n눉He trobat petites les instal·lacions de l'spa i el fet que no ens facilitessin les sabatilles per accedir-hi però vaig passar una estona agradable.\n눇M'ha agradat molt el tracte rebut del personal i he trobat molt confortable i neta l'habitació. La meva parella i jo vàrem fer una escapada per conèixer el centre històric de la ciutat i la situació de l'hotel és ideal!\n눉Tot ha sigut com esperàvem però potser, si hagués de dir alguna cosa, demanaria alguna instal·lació més a la part de spa.\n눇La localització és immillorable. El servei i l'atenció han sigut excel·lents en tot moment. Llit enorme i comodíssim.\n눉Falta aparcament, i zona de carrega i descarrega d equipatge.\n"Tornarem al mateix hotel"\n눉Rés a mencionar\n눇Molt centric. Esmorzar fabulos. Personal molt amable.\n눇El tracte ha estat excel.lent i la situació perfecte\n눇Molt ben situat!\n눉L'spa és molt petit i la temperatura de l'aigua del jacuzzi era una mica freda.\n눇Destacaria la situació, l'atenció del personal i la comoditat del llit\nEl millor de Girona Clica aquí per veure més allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Girona\nAeroport de Girona-Costa Brava (GRO) 10,8 km\nAeroport de Perpinyà-Rivesaltes (PGF) 84,2 km\nAeroport de Barcelona - El Prat (BCN) 98,2 km\nEstalvia't fins a un 50% a Girona


Saül Ortolà serà finalment primer suplent al Senat per Alacant de la candidatura ‘Ara, País Valencià’ – Ràdio Pego\nSaül Ortolà serà finalment primer suplent al Senat per Alacant de la candidatura ‘Ara, País Valencià’\n25 de novembre de 2015 Sara Garcia 0 Comment\nToni Roderic (Els Verds) encapçalarà la candidatura al Senat de la coalició formada per ERPV, Els Verds del País Valencià, Esquerra Nacionalista Valenciana i independents. Assegura Saül Ortolà que en el programa que s’està preparant «suma tot el bagatge treballat durant anys pel nostre territori».\nLa coalició “Ara, País Valencià” formalitzava la setmana passada les seues candidatures per al Congrés dels Diputats i el Senat per a les properes Eleccions Generals del proper 20 de desembre. La coalició està integrada per Esquerra Republicana del País Valencià, Els Verds del País Valencià, Esquerra Nacionalista Valenciana i independents. Finalment, l’encaix d’uns partits i d’altres en les distintes candidatures ha provocat que el pegolí republicà, Saül Ortolà, deixe d’encapçalar la candidatura al Senat per Alacant cedint eixe primer lloc al militant d’Els Verds, Toni Roderic. Ortolà passa a ocupar la primera suplència al Senat per la coalició i, una altra pegolina, Maria Alemany, ocuparà la segona suplència.\nFa unes setmanes que ‘Ara, País Valencià’ està elaborant el programa electoral per al 20D. Este, assegura Saül Ortolà, pretén «sumar el bagatge que tenim per tots els anys que portem treballant i proposant coses per al nostre territori, adaptant-lo a les circumstàncies actuals. A més de sumar i contrastant propostes amb la resta de la coalició».\n← Les escoles de Pego, junt a Cabal i la regidoria d’Igualtat, diuen «prou de violència envers les dones»\nEl diputat pegolí Josep Nadal presenta una Proposició no de Llei per promoure la creació d’un Banc de Terres Valencià →


Kata Horizon Villa A2 Phuket Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVila de Quatre Habitacions - Llit\n12 Patak Rd, Soi2, Kata,Muang, Kata, Phuket, Tailàndia, 83100 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Kata Horizon Villa A2?\nde 120 m2 amb 3 habitació i 3 bany privat a Rawai\nMés informació sobre Kata Horizon Villa A2\nKata Horizon Villa A2, ubicat a Kata, Phuket, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nA Kata Horizon Villa A2, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de neteja diari, aparcament de cotxes, caixa forta.\nL'ambient de Kata Horizon Villa A2 es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, penjador de roba, mirall, sofà, tovalloles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, piscina exterior, solàrium. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Kata Horizon Villa A2 no troba competidors en cap categoria.\nGran Buda de Phuket - 730 m\nPlatja Kata - 1,48 km\nPlatja Karon - 3,06 km\nWat Chalong - 4,05 km\nPlatja Nai Harn - 5,07 km\nPromthep Cape - 7,05 km\nPlatja Patong - 8,23 km\nPlatja Surin - 17,48 km\nMirador Kata - 1,32 km\nDino Park Mini Golf - 1,75 km\nClub d'Esports i Tenis de Phuket - 2,32 km\nKata Shopping Centre - 2,53 km\nWat Chalong - A 4.04 km de l'allotjament


Comunicat de la Coordinadora de Col•lectius de Víctimes del Franquisme - Fòrum per la Memòria del País Valencià\nSobre el processament del magistrat de l’Audiència Nacional\nComunicat de la Coordinadora de Col•lectius de Víctimes del Franquisme\nDes del mateix moment del cop d’Estat, primer en els territoris en què va triomfar i a continuació en tots aquells que anaven caient en el seu poder, els colpistes van complir escrupolosament el seu pla d’extermini, assassinant centenars de milers d’homes i dones, valedors de la legalitat republicana\nCOMUNICAT DE LA CCVF DAVANT L’ORDRE DE PROCESSAMENT DEL MAGISTRAT DEL JUTJAT CENTRAL D’INSTRUCCIÓ NÚM. 5 DE L’AUDIÈNCIA NACIONAL\nLa Coordinadora de Col•lectius de Víctimes del Franquisme (CCVF) vol fer públic el seu frontal rebuig de la decisió adoptada pel magistrat del Tribunal Suprem, Luciano Varela, plasmada en una interlocutòria del dia 3 de febrer, de processar el magistrat del Jutjat d’Instrucció núm. 5 de l’Audiència Nacional per prevaricació suposadament comesa en incoar les Diligències Prèvies 399/2006, transformades posteriorment en Sumari 53/2008 E.\nLa instrucció duta a terme per l’Audiència Nacional responia a les denúncies per desaparicions forçades, en el marc de crims contra la humanitat, que havien estat presentades per una sèrie de col•lectius que, al desembre del 2006, iniciàrem el camí per exigir Veritat, Justícia i Reparació per a les víctimes del franquisme.\nEl feixisme espanyol, violant la legalitat nacional i internacional, es va alçar contra El Govern de la República per arrasar fins als fonaments la seua obra de modernització de l’estructura social i econòmica d’Espanya. Per al seu propòsit, els alçats, actuant com una banda armada d’elements terroristes, van dur a terme un pla perfectament sistematitzat de destrucció física dels seus adversaris polítics, ja que aquests suposarien un obstacle per a la consecució del seu objectiu d’atemptar contra les altes instàncies de la nació, a fi de subvertir l’ordre establert.\nEl cop d’Estat va fracassar a l’àmbit estatal com a conseqüència de l’aferrissada resistència popular, però va provocar una guerra que es va convertir en el primer acte de l’assalt a la democràcia per part del feixisme internacional. Per primera vegada, les aviacions nazi-feixistes van bombardejar la població civil. Des del mateix moment del cop d’Estat, primer en els territoris en què va triomfar i a continuació en tots aquells que anaven caient en el seu poder, els colpistes van complir escrupolosament el seu pla d’extermini, assassinant centenars de milers d’homes i dones, valedors de la legalitat republicana.\nEntre la documentació que els col•lectius denunciants aportàrem al Jutjat Central d’Instrucció núm. 5 de l’Audiència Nacional, es trobaven els llistats que arreplegaven els noms i cognoms de tots aqueixos homes i dones, il•legalment detinguts i assassinats, per mitjà d’execucions extrajudicials o després de consells de guerra sumaríssims, i molts d’ells fets desaparèixer sense deixar rastre del seu parador fins al dia d’avui.\nAquests llistats recollien l’esgarrifosa xifra de 152.237 persones. El feixisme triomfant va continuar la seva obra criminal, una vegada guanyada la guerra gràcies al concurs de l’Alemanya nazi i la Itàlia feixista i a l’abandó vergonyant de les atemorides democràcies occidentals. Va destruir qualsevol focus de resistència per mitjà de la tortura, el treball esclau, el robatori de nens per separar-los de la influència dels seus pares rojos, i l’assassinat. Tres-centes mil persones empresonades, cinc-centes mil persones forçades a abandonar la seva pàtria i cinquanta mil nens robats a les seves mares en les presons i segrestats a l’estranger, en donen fe.\nEl feixisme espanyol va continuar esclafant amb mà fèrria qualsevol intent de recuperació de la llibertat i de la legalitat democràtica destruïda, comptant amb la inapreciable cobertura del context internacional de guerra freda. A pesar de la seva brutalitat, milers d’espanyols i espanyoles es van atrevir a lluitar en la clandestinitat per a tornar-nos a tots els nostres drets vulnerats i xafats. Molts d’ells ho van pagar amb llargs anys de presó i molts altres, amb la seva vida. Els últims assassinats del feixisme espanyol van tenir lloc el 27 de setembre de 1975, tan sols dos mesos abans de la mort de Franco.\nEl successor directe del règim feixista, Juan Carlos de Borbó, va mediar en un pacte entre elits que va permetre mantindre intactes les estructures de poder polític i econòmic per a la construcció de les quals s’havia subvertit l’ordre constitucional quaranta anys abans. Unes estructures de poder, per això mateix, no només profundament injustes sinó il•legals per estar assentades sobre un acte delictiu fundacional: l’assalt al poder per part d’una banda armada d’elements terroristes.\nNecessàriament el feixisme travestit a demòcrata havia de perdonar-se a si mateix. A aqueix sinistre objectiu va servir la Llei d’Amnistia de 15 d’octubre de 1977, llei anticonstitucional ja que en aquell moment l’única Constitució jurídicament vàlida era la de 1931 que no podia emparar una norma que atemptava contra la legalitat internacional, acatada per ella en el seu articulat. Esta llei de punt final perdonava els assassins i santificava la jurisdicció repressiva de la dictadura, i deixava intacte el seu aparell policial i jurisdiccional, ambdós còmplices dels crims comesos.\nEl pacte de silenci de la transició es va estendre com un sudari sobre la societat espanyola, impedint que aquesta recordés o conegués la veritat sobre la feroç repressió exercida pel feixisme. Es va elaborar una versió dels esdeveniments segons la qual Juan Carlos de Borbó, designat per Franco com a successor a títol de rei, i Adolfo Suárez, ministre secretari general del Moviment en l’últim govern de Franco, desafiant valentament foscos poders a l’ombra, havien atorgat la democràcia als espanyols. Calia oblidar els centenars de milers d’homes i dones assassinats per haver defensat la llibertat i la legalitat republicana. No tenien cabuda en aquesta Espanya en la qual quelcom havia canviat perquè tot seguís igual. En aquest context d’impunitat dels crims del feixisme, quan els col•lectius de víctimes presentàrem les denúncies per crims contra la humanitat, emparant-nos en el Dret Internacional dels Drets Humans, tots els poders d’aquest estat fallit es van posar en guàrdia i es van apressar en la defensa de l’statu quo. La Fiscalia, incomplint el mandat de l’article 124 de la Constitució de 1978 que la commina a promoure l’acció de la justícia en defensa de la legalitat, dels drets dels ciutadans i de l’interès públic tutelat per la llei, així com el seu mateix estatut orgànic que l’obliga a la protecció de la víctimes, amb enorme virulència va defensar la falta de competència de l’Audiència Nacional per a la investigació d’aqueixes denúncies.\nPer la seva banda, la Sala Penal de l’Audiència Nacional, sense entrar en el fons de l’assumpte, va acceptar l’argumentació del Ministeri Fiscal, vulneradora ella mateixa de la legalitat internacional. No obstant això, dos magistrats d’aquesta sala, així com uns altres dos dels jutjats territorials de Granada i San Lorenzo del Escorial, no sols han compartit els arguments del Jutjat Central d’Instrucció núm. 5 de l’Audiència Nacional, per a acceptar la competència, sinó que han anat més lluny en raonar la inconveniència de la seva inhibició.\nFinalment, perquè quedi meridianament clar que l’estat espanyol no permetrà que es faci justícia amb les víctimes del feixisme criminal, del qual es declara hereu jurídic, el Tribunal Suprem ha arribat a l’escàndol d’admetre a tràmit una denúncia per prevaricació contra el titular del jutjat que va iniciar la investigació dels crims del franquisme, presentada per l’extrema dreta, a la qual li ha fet entrega dels llistats de víctimes que constaven en el Sumari 53/2008 E i de les dades personals dels denunciants. Cap major menyspreu cap a les víctimes! En el súmmum del desvergonyiment, per boca de l’instructor Luciano Varela, el Tribunal Suprem ha dictat, contra aquell magistrat, una ordre de processament.\nEls col•lectius de víctimes del franquisme volem trencar el silenci i la farsa i denunciem públicament la Fiscalia General de l’Estat, que ha propiciat i coadjuvat a aquest estat de coses, la Judicatura que, excepte honroses excepcions fa desistiment de la seua fonamental funció qual és la de procurar als ciutadans l’exercici de la tutela judicial efectiva, el Govern d’Espanya, que va elaborar una llei miserable allunyada del Dret Internacional i de la consciència dels pobles, i el Parlament de la nació, que va donar carta de naturalesa legal a la vergonya. Madrid, 5 de febrer del 2009.


LA COPA ES TRASLLADA ESTE DIMARTS A PELAYO - Fundació de Pilota Valenciana\nDilluns 21 d'Octubre del 2019 a les 12.13 hores. JAM\nLA COPA ES TRASLLADA ESTE DIMARTS A PELAYO\nTenint en compte la previsió meteorològica i davant la més que probable possibilitat de pluja, la partida de la Copa Caixa Popular – Trofeu Diputació de València d’escala i corda programada per a este dimarts al trinquet de Massamagrell canvia d’ubicació i es jugarà a Pelayo, també demà, a les 17.30 hores.\nLa partida obri la sisena i definitiva jornada de la fase regular de la competició d’escala i corda i enfrontarà a l’equip de Vinalesa de Puchol II i Tomàs II contra el d’Almussafes amb De la Vega i Jesús.\nAmbdues parelles igualen a 9 punts al capdavant de la classificació del Grup B i ja tenen el lloc assegurat en les semifinals. Amb esta partida es decidirà qui acaba primer i segon de grup i, per tant, quina semifinal jugarà i en quin trinquet.\nLa resta de partides d’esta sisena jornada es disputaran el dissabte als trinquets Pelayo i de Pedreguer i el diumenge de matí al trinquet de Xàbia.