Més gent que mai a la Festa de la Mongeta del Ganxet - Ajuntament de les Franqueses del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Més gent que mai a la Festa de la Mongeta del Ganxet\nMés gent que mai a la Festa de la Mongeta del Ganxet\nLa Festa de la Mongeta del Ganxet celebrada a Llerona va acollir centenars de persones més que l’any passat. Es calcula que al voltant d’unes 2.000 van passar per les Antigues Escoles per gaudir d’aquesta diada dedicada al llegum més preuat del municipi. La festa, organtizada des de l’àrea d’Agricultura, Territori i Sostenibilitat, enguany va comptar amb la col·laboració de més entitats que mai: Festes Laurona, el Camper Club Ganxet, els Sardanistes franquesins, els Gegants de les Franqueses, a més a més de tenir el suport de la Diputació de Barcelona, dels pagesos de Llerona i el restaurant Casa de la Mestra de Llerona.\nLa festa va començar amb una fructífera trobada de productors i l'obertura de la fira de productes, que va reunir paradistes d’arreu de Catalunya. Després, el públic va poder veure de prop el procés de batuda, garbellada i tria de mongetes en una demostració dels pagesos locals. La cuinera Ada Parellada no va faltar a la festa, i en aquesta ocasió va oferir un taller de cuina familiar que va ser tot un èxit, amb més de 80 persones. A la tarda, el torn va ser per al cuiner mediàtic Marc Ribas, del programa Cuines de TV3. Al seu show cooking va oferir una truita amb mongetes, espigalls de col i botifarra negra.\nUn dels moments amb més gentada va ser el tast de mongetes i botifarra del migdia.També en va destacar la cercavila dels Gegants de les Franqueses i els castells dels Xics de Granollers (que van aixecar 2pd4, 5d5n, 3d6 i 4d6). A la tarda, més d’un centenar de persones van ballar, veure i escoltar les sardanes de la Cobla Ciutat de les Roses i els Sardanistes franquesins, que van amenitzar la dansa, malgrat hi va haver un tall de llum general a la zona que va afectar la il·luminació de la festa.\nPodeu veure totes les fotografies de la 6a Festa de la Mongeta del Ganxet en aquest enllaç.\nEl vídeo de la festa!


Libia (II) - Batec\nA Nalut la vida era estranya. Dones amb “burca” de color blau anaven pel carrer capcotes. Els homes somreien i et miraven sorpresos. És l’únic lloc de Líbia que he vist culte a la religió. Deixàvem enrere la ciutat i començava la nostra aventura. Enfilat dalt la vaca del cotxe fèiem quilometres i quilometres. Primer, deserts de pedres negres. Durant hores i hores. Després, un xic de vegetació i finalment arribàvem a les antigues rutes saharianes. Veiem les primeres dunes, amb aquelles formes que semblaven pastissos. Ja queia el sol, fèiem campament, enceníem foc i la negra nit ens embolcallava. Els millors cels del món. Un silenci sepulcral i jo amb un lot al cap m’enfilava fins la carena més alta per somiar(-te) i per tenir el millor lloc per la sortida del sol.\nAutor fotografia: mvongrue\nAquesta necessitat de solitud, de silenci em permetia pensar amb vides d’altres èpoques. Des d’allà imaginava això de qui. Sense mòbil, xarxa, incomunicats de debò. Cada dia lluitar per arribar a bon port, per menjar, vigilar l’aigua, cuidar-nos. El sol abrasador em feia mal a la pell. Ulleres de sol americanes, una cigarreta i la mirada perduda a l’infinit, imaginant-me ser un László Almásy qualsevol i traçant sortides d’aquells laberints. Recordo un dia que vam marxar amb el N. dunes amunt, vam pujar fins al cel, fins a 1.000m i us veiem petits, llunyans i dèiem: – Marxem? deixem-ho tot? comencem de nou?…\nPD.- Tu eres molt lluny i jo des del desert et trobava a faltar. Quins temps, oi?\nAfegeix a Delicious Etiquetes: Nostalgia, Passat, Viatge\n« Libia (I)\n» Post Mallorca i “postcinisme”\nPublicat el 06.03.11 a Entrades per Oneguin


[ed2k] L'oblit del passat-1994(VhsRip) ***COMPLETA*** - TotsRucs\n[ed2k] L'oblit del passat-1994(VhsRip) ***COMPLETA***\nEntrada Autor: Ferriol » dj. abr. 05, 2018 16:32\nL'oblit del passat-1994\nSèrie documental que mostra el deteriorament progressiu del patrimoni artístic de diferents civilitzacions mediterrànies. Les entrevistes tracten diversos aspectes socials i culturals que ajuden a comprendre els problemes que condueixen a l'abandó dels béns culturals.\nProduïda i dirigida per en JORDI LLOMPART\n"L'oblit del passat" dedica el capítol al Iemen i a la reconstrucció del seu patrimoni artístic, reconegut per la Unesco. La història del Iemen es remunta a 1.500 anys abans de Crist. A la major part del territori encara es mantenen models tribals de societat, tot i que després de la guerra civil dels anys 60 del segle XX, el país va experimentar una certa obertura cap a l'exterior. El programa recorre diverses ciutats, tant del nord com del sud, i mostra com viuen els seus dotze milions d'habitants. Plasma experiències com el ramadà, que al Iemen es viu de manera intensa. Així mateix analitza com es du a a terme la reconstrucció del patrimoni artístic a ciutats com Sanà, el centre històric de la qual ha estat declarat Patrimoni de la Humanitat. Els treballs de restauració es fan seguint els mètodes antics, es fan servir maons de fang i palla, calç per a les parets i vitralls de colors elaborats artesanalment, ja que les estructures tan característiques de les ciutats iemenites no permeten l'entrada de maquinària pesant. En aquest recorregut per diverses ciutats del país, tant del nord com del sud, es fa palès el contrast entre la civilització de l'interior i la de la costa.\nA Jordània i Síria, la història, la cultura i la religió es fonen en totes les expressions artístiques que han sobreviscut al pas del temps. "L'oblit del passat" mostra l'estat de conservació, reconstrucció, restauració i ús d'aquest patrimoni artístic. Els països del Pròxim Orient tenen al seu territori alguns dels testimonis més importants de les civilitzacions del passat. Síria i Jordània són dos dels exemples d'aquestes herències, amb restes de diferents civilitzacions que s'han anat influint i sobreposant les unes a les altres. A Jordània, la ciutat de Petra va aconseguir la seva màxima esplendor al segle IV abans de Crist, quan els nabateus van decidir fer-se sedentaris i construir una ciutat. Després de recórrer una gorja d'altes parets, s'accedeix a un temple d'enormes dimensions, amb una portalada esculpida a la roca. La sobreexplotació turística de Petra, però, comença a preocupar els conservadors del patrimoni de la Unesco. El recorregut per Jordània continua per Jerash, amb una important empremta romana; per la capital, Amman, i per diversos castells decorats amb frescos. A Síria, a la ciutat de Bosra, hi ha el teatre romà més ben conservat del món. De la capital, Damasc, cal destacar la mesquita dels Omeies i l'església cristiana més antiga del món. El programa també visita les ruïnes romanes de Palmira i d'Apamea, les sínies d'aigua i la ciutat d'Alep, un important centre de la ruta de la seda i les espècies, on es conserven tauletes amb escriptura cuneïforme.\n"L'oblit del passat" mostra el patrimoni artístic de Turquia en un recorregut que passa per Istambul, Pèrgam, la Capadòcia i Nemrut. Mustafà Kemal Atatürk, el pare de la pàtria turca, va crear la república laica, va repel·lir els grecs i va abolir el soldanat. També va substituir els caràcters aràbics per l'alfabet llatí, va impulsar la modernització del país i la recuperació del patrimoni cultural. Istambul és una gran metròpoli amb més de deu milions d'habitants. Tot i que la capital administrativa de Turquia és Ankara, la ciutat d'Istanbul en continua sent la capital històrica, a més del pont d'unió entre Europa i l'Àsia. El programa mostra llocs d'interès d'Istambul, com ara la cisterna bizantina de Justinià, amb 336 columnes; el gran basar o la basílica de Santa Sofia, el monument cristià més emblemàtic d'Orient. La basílica, que ha passat un gran nombre de vicissituds al llarg de la seva història, ha estat restaurada en diverses ocasions. El recorregut continua a les ruïnes de la ciutat de Pèrgam. L'altar de Zeus, però, va ser traslladat peça per peça a Berlín i està exposat al Pergamonmuseum. El reportatge fa una parada a la Capadòcia. El paisatge de la regió és el resultat de l'erupció de dos volcans i de l'erosió provocada pel vent, la pluja, la neu i el gel, que hi van modelar unes formes espectaculars, com ara les "xemeneies de fades", entre Göreme i Zelve. Els habitants de la Capadòcia van convertir les increïbles formacions geològiques en refugis i la població cristiana hi va excavar esglésies. A la regió és important la indústria de l'ònix, l'alabastre i la ceràmica. El patrimoni artístic musulmà és visible als diversos caravanserralls que porten fins a la ciutat de Konya, la capital turca de l'islam. A Konya va néixer un corrent religiós místic, el sufisme, i també diversos ordes religiosos, com el dels dervixos giròvags, que veneren el poeta Mevlana. El convent que porta el seu nom és un important centre de pelegrinatge. L'itinerari finalitza a les ruïnes de Nemrut Dagi, a la regió kurda de Turquia. Després d'un camí dificultós, s'arriba fins a l'espectacular sepulcre del rei Antíoc.\n"L'oblit del passat" parla en aquest capítol de la polèmica generada per diverses restauracions artístiques dutes a terme a Itàlia, com ara la dels frescos de Miquel Àngel a la Capella Sixtina o la d'"El Sant Sopar", de Leonardo da Vinci. Itàlia té dues herències importants per preservar: el món clàssic i el Renaixement. Al segle XV, el Renaixement va comportar una revolució artística, científica i humanística que va capgirar l'ordre establert i va situar l'home al centre de l'univers. El Renaixement va florir gràcies a les ciutats estat italianes que havien aconseguit créixer sobre les cendres de l'antic Imperi romà. Els rics comerciants de Florència, Venècia, Milà o Nàpols es van convertir en mecenes de les arts. El gran patrimoni artístic italià dificulta enormement la seva conservació. A més, cada cop que es du a terme un procés de restauració, es desferma la polèmica entre defensors i detractors. El programa mostra el resultat de la restauració del Coliseu, de l'Arc de Titus i de la Fontana di Trevi, a Roma, i dels frescos de la Capella Sixtina de Miquel Àngel, al Vaticà, que havien resultat malmesos per les filtracions d'aigua, el fum dels ciris, la humitat relativa i les esquerdes. També es mostra el patrimoni de la ciutat d'Asís, amb els carrerons medievals i la basílica de Sant Francesc, on hi ha les relíquies del sant i uns frescos de Giotto. El Renaixement italià va tenir la seva màxima esplendor a la Florència dels Mèdici, governadors i mecenes de les arts durant 400 anys. El gran nombre de béns culturals de la ciutat va originar la síndrome de Stendhal, una variant de l'estrès provocada per la saturació d'obres d'art. El patrimoni ha sofert atacs en diverses ocasions, com un cop de martell al "David" de Miquel Àngel, a la Galeria de l'Acadèmia, o el cotxe bomba que va esclatar a la Galeria dels Uffizi. La ciutat de Pisa va ser un important centre polític i artístic entre els segles XII i XIII, amb la Piazza del Duomo com a millor exponent. La seva torre inclinada ha estat objecte de restauració per evitar-ne l'esfondrament. A causa dels efectes de la sal de l'aigua, Venècia requereix una inversió constant en manteniment i s'hi ha arribat a plantejar el control exhaustiu del turisme. Finalment, a Milà, al convent de Santa Maria delle Grazie, hi ha la gran obra mural "El Sant Sopar", de Leonardo da Vinci. Es tracta d'una obra única, però amb molts problemes de conservació. El seu procés de restauració també ha estat força polèmic. Per frenar els signes del pas del temps del patrimoni artístic, l'any 1939 es va crear l'Institut Central de Restauració de Roma.\n"L'oblit del passat" dedica el capítol a la restauració de les talles i pintures murals romàniques de Catalunya i Andorra. Així mateix, parla de la necessitat de conservar els edificis modernistes, que ja comencen a mostrar signes de degradació. Escultures policromades, retaules i pintures murals dels segles XI, XII i XIII, procecedents de les esglésies romàniques dels Pirineus, es van treure, a partir del 1917, dels seus emplaçaments originals per evitar que caiguessin en mans dels col·leccionistes i dels museus estrangers. Ara s'exposen al Museu Nacional d'Art de Catalunya, ubicat al Palau Nacional, un edifici que va ser l'emblema de l'Exposició Internacional celebrada a Barcelona l'any 1929. Al cor dels Pirineus, el principat d'Andorra guarda importants tresors romànics, com ara Sant Joan de Caselles, a Canillo. En aquesta església del segle XI hi ha una majestat del segle XII. Es tracta d'una escultura de pedra de Jesucrist crucificat sobre un fons de pintura mural. L'església romànica més antiga que es conserva a Andorra és la de Santa Coloma, amb fragments de pintures murals. També cal destacar Sant Martí de la Cortinada, on hi ha uns frescos restaurats. Entre els segles IX i XIII, l'arquitectura religiosa tenia un estil robust i senzill, amb murs gruixuts, absis semicirculars, finestres estretes i una decoració mural austera i sintètica. Aquestes són les característiques de l'art romànic. A partir de l'any 1917 es van començar a arrencar les pintures de les esglésies romàniques per protegir-les de l'expoli. La tècnica per arrencar les pintures era poc coneguda a Catalunya, així que van ser experts italians els encarregats de dur a terme l'operació. A esglésies com Santa Maria de Taüll o Sant Climent de Taüll hi ha reproduccions de les pintures originals. El programa també dedica un apartat a la difícil restauració del monestir de Sant Pere de Rodes. Fundat al segle VIII sobre unes ruïnes romanes, hi són visibles les diverses fases constructives. El monestir el van abandonar els monjos al segle XVIII, i, des d'aleshores, ha estat objecte d'importants robatoris, de manera que molt del seu patrimoni està dispers en col·leccions privades. Les condicions externes han obligat a protegir amb vidres la portalada del monestir de Ripoll, l'obra escultòrica més rellevant del segle IX. A la ciutat de Barcelona hi ha un important patrimoni modernista, bàsicament d'Antoni Gaudí, Lluís Domènech i Montaner i Josep Puig i Cadafalch. La seva obra va contagiar els artesans que col·laboraven en la construcció dels edificis: vitrallers, forjadors, ceramistes, escultors, mosaïcistes... Entitats com la Fundació Amatller vetllen per la conservació del patrimoni cultural. L'industrial xocolater Antoni Amatller, interessat per l'art, va encarregar a l'arquitecte Puig i Cadafalch que reconstruís un edifici al passeig de Gràcia i el convertís en una casa que no tingués res a veure amb l'estil de l'època. L'Hospital de la Santa Creu i...\n"L'oblit del passat" mostra en aquest capítol les empremtes artístiques de les diferents religions que conviuen a Etiòpia: animista, cristiana i musulmana. Etiòpia té uns 55 milions d'habitants, agrupats en 80 ètnies que parlen 290 llengües diferents. L'agricultura i la ramaderia són les principals activitats econòmiques del país. El recorregut per Etiòpia comença al llac Chamo, on conviuen diverses tribus que practiquen l'animisme i tenen com a símbols funeraris uns tòtems amb imatges dels seus avantpassats. El cristianisme es va convertir en la religió oficial del regne al segle IV i la fe cristiana hi ha deixat un important patrimoni cultural. A la capital, Addis Abeba, és important la celebració del Nadal a la catedral de la Santa Trinitat. Un altre monument cristià d'interès és el monestir de Debre Líbanos, obejecte de molts pelegrinatges. A la regió del llac Tana, el més gran d'Etiòpia, hi ha un important conjunt d'esglésies cristianes amb pintures murals. Durant els segles XIV, XV i XVI, l'imperi cristià d'Etiòpia va quedar reduït i disseminat per les invasions musulmanes i els cristians es van refugiar en aquestes esglésies. A Gonder hi ha 40 esglésies i una vil·la imperial fortificada, barreja d'estil etíop i d'enginyeria militar portuguesa. A l'església de Debre Birhan Selassie hi uns murals fantàstics i la representació al sostre de 144 caps d'àngel. Als afores de Gonder hi viuen els "falasha", l'antiga comunitat jueva. Hi queden poques persones, ja que la majoria van ser traslladades a Israel. L'itinerari continua a Aksum, que va ser la capital d'un poderós regne i on destaquen els obeliscos esculpits. Es diu que en una de les seves esglésies està amagada l'arca de l'aliança, amb els deu manaments de Moisès. Més endavant hi ha la ciutat de Lalibela, amb onze esglésies excavades a la roca que han estat declarades Patrimoni de la Humanitat. El recorregut finalitza a Harar, la capital de la cultura musulmana, on hi ha una interessant mesquita molt ben conservada.\n"L'oblit del passat" mostra el patrimoni històric i artístic deixat a Israel per les tres religions que hi conviuen: judaisme, cristianisme i islamisme. La ciutat de Jerusalem és un símbol per a les tres religions dominants a Israel. Per als jueus, és l'encarnació de l'antic Israel, la terra d'Abraham, Isaac i Jacob, l'escenari de la glòria del rei David i la seu del temple de Salomó. Per als cristians, és el lloc on Jesús va fer l'últim sopar amb els apòstols. Finalment, per als musulmans, és la tercera ciutat sagrada, després de la Meca i Medina, ja que la Cúpula de la roca indica el lloc on Mahoma va pujar al cel. Jerusalem té un gran patrimoni. Els primers assentaments humans són de l'edat del bronze, i l'any 1006 abans de Crist, el rei David la va fer capital del seu regne. Les ruïnes de Siloé són l'origen de la ciutat de David. A sota, les excavacions mostren els túnels que hi portaven l'aigua. El mur de les lamentacions és un símbol per als jueus, que també preguen i repassen els textos sagrats a l'anomenada volta Wilson. L'any 1967 es va encarregar la remodelació del barri jueu i es va deixar a la vista un fragment del "cardo maximus". Altres llocs d'interès de la ciutat són la catedral de Sant Jaume, joia de la comunitat armènia, les estacions del Via Crucis i l'església del Sant Sepulcre. Del patrimoni musulmà cal destacar la mesquita d'Al-Aqsa, la mesquita de la Cúpula de la roca i les muralles que envolten la ciutat vella. El recorregut per Israel continua pel desert de Nègueb, on hi ha les ruïnes de les ciutats de Shifta i Afdat, creades pels nabateus. A Qumran, uns beduins hi van trobar els manuscrits de la mar Morta, una important font documental que es guarda a Jerusalem. La fortalesa de Massada és una destacada resta arqueològica. Va ser construïda pel rei Herodes per protegir-se dels enemics i és el símbol de la resistència jueva. Un altre jaciment important és el de Bet Sehan. Al llac Tiberíades, l'any 1986, s'hi va descobrir una de les embarcacions de pesca més antigues del món. A Betlem, l'església de la Nativitat és un dels llocs de veneració més importants del patrimoni cristià. Segons la tradició, a la cripta hi ha la cova on va néixer Jesús. A Natzaret, la ciutat on va créixer, s'hi ha dut a terme un encertat procés de restauració. En aquesta ciutat hi ha la basílica de l'Anunciació, l'església més gran del Pròxim Orient. A la cituat d'Hebron s'han hagut de crear accessos separats i controlats militarment per arribar a la mesquita i a la sinagoga. A Safed hi ha diverses sinagogues, escoles rabíniques i una escola de seguidors de la càbala, un conjunt de teories místiques i metafísiques del judaisme que interpreta de manera curiosa l'univers. El recorregut finalitza a la necròpolis de Beit Shearim, unes catacumbes emprades pels jueus en l'època de la persecució romana, i a la muntanya de les Oliveres, el cementiri més important per als jueus.\n"L'oblit del passat" dedica el capítol al patrimoni artístic que es conserva del regne musulmà d'Al-Andalus, amb exponents interessants a Sevilla, Granada i Còrdova. També es recorren diverses ciutats de Tunísia i el Marroc. La debilitat de l'herència grecoromana a l'àrea de la Mediterrània va afavorir la ràpida penetració de l'islam. A partir de l'any 660, les tropes àrabs van recórrer el nord d'Àfrica, van travessar l'estret de Gibraltar i van arribar a la Península Ibèrica. Van deixar com a herència un patrimoni cultural sense precedents en tota aquesta àrea, per exemple la mesquita de Kairouan, a Tunísia. Després de la conquesta de la Península, al segle VIII, Còrdova es va convertir en la capital d'Al-Andalus i, al segle X, Abderraman III va proclamar el califat independent. El palau de Medina Azahara va ser la residència califal. Una de les obres cabdals de l'arquitectura islàmica és la mesquita de Còrdova, aixecada l'any 785 sobre una basílica visigòtica. Sevilla conserva un altre monument islàmic d'interès, la Giralda, del segle XII, que té un minaret de dues torres. L'edifici de la mesquita va ser transformat en catedral catòlica. Té un interior fastuós, on es guarden les despulles de Cristòfol Colom. També cal destacar els Reials Alcàssers, amb una interessant barreja d'estils. Després de la conquesta de Sevilla, Granada va esdevenir l'últim reducte de la civilització musulmana a la Península. L'any 1238 es va començar a construir l'Alhambra, que vol dir "castell vermell". L'entrada, l'any 1492, dels Reis Catòlics a Granada només va deixar dos opcions als musulmans: l'assimilació o l'exili al nord d'Àfrica. La ciutat de Tertus, a Tunísia, va ser fundada per musulmans exiliats, un fet que és visible a la seva mesquita. A la ciutat imperial de Fes, la mesquita de Karouine es va convertir en un important focus cultural, seu d'una universitat i d'una biblioteca que guarda veritables joies, com un Alcorà del segle IX. La medina de la ciutat ha estat declarada Patrimoni de la Humanitat i ha estat sotmesa a una important restauració. La ciutat de Marràqueix es va fundar al segle XI i ràpidament va protagonitzar una destacada expansió comercial i artesanal. Cal destacar-ne les llargues muralles, les portes, la plaça de Jemaa el Fna, la mesquita de Kutubia, la mesquita de l'Alcassaba o la seu del Ministeri de Cultura. El recorregut continua per la regió de l'Atles, amb l'alcassaba de Ben Haddou i diverses alcassabes d'interès. Finalment, a Casablanca, el primer port de pesca del Marroc, l'any 1993 es va inaugurar la tercera mesquita més gran i monumental després de la de la Meca i Medina.\n"L'oblit del passat" repassa les diferents iniciatives de restauració i conservació del patrimoni cultural de França, en ciutats com ara Nimes, Carcassona, Chartres o París. El recorregut comença a Nimes, on l'amfiteatre romà del segle I abans de Crist és utilitzat com a plaça de toros. També cal destacar-hi la Maison Carrée, un dels temples romans millor conservats del món. Un dels millors exemples de recuperació del patrimoni medieval és Carcassona. La Ciutadella, reconstruïda al segle XIX, està encerclada per una doble muralla amb cinquanta-dues torres. La seva restauració, obra de Viollet-le-Duc, va ser força polèmica, sobretot per les teulades de pissarra cònica, que no eren pròpies de la zona. A Carcassona hi ha la basílica de Saint-Nazaire, amb un baix relleu que representa el setge de Tolosa. Carcassona va ser un important centre càtar, fins que al segle XIII la ciutat va ser adscrita al domini reial. Una altra joia medieval és l'abadia de Saint-Savin-sur-Gartempe, amb unes esplèndides pintures murals dels segles XI al XIII. A la regió de la Dordonya hi ha diverses coves amb pintures rupestres, com les de Lascaux i de Rouffignac, i a Tursac s'hi ha creat un parc prehistòric. Un altre monument d'interès és la fortalesa abadia normanda del Mont-Saint-Michel, edificada en un paratge natural insòlit, damunt d'un promontori rocós de setanta-cinc metres, aïllat de la costa per les marees. La catedral gòtica de Chartres es va construir sobre una basílica del segle IV i té un conjunt espectacular de vitralls, com també escultures destacables als pòrtics. El palau de Versalles va ser la seu dels monarques Lluís XIV, XV i XVI i té unes proporcions grandioses. La visita finalitza a París, una de les principals destinacions turístiques europees. Cal destacar-hi la catedral gòtica de Notre-Dame, restaurada per Viollet-le-Duc; la Torre Eiffel, edificada amb motiu de l'Exposició Universal de 1889, i el Museu del Louvre, amb un fons de 430.000 peces d'art. El reportatge també mostra com funcionen dos dels principals centres dedicats a la conservació i restauració del patrimoni, que fan servir noves tecnologies. D'una banda, el Laboratori de Recerca de Monuments Històrics de Champs-sur-Marne, on es fan treballs especialitzats amb l'ús de microscopis electrònics, raigs làser, aparells de cromatografia i anàlisis microbiològiques. De l'altra, el Laboratori de Recerca dels Museus de França, on s'utilitza un reactor nuclear per analitzar la composició molecular de les obres danyades.\n"L'oblit del passat" recorre en aquest capítol Croàcia, Bòsnia i Hercegovina, Sèrbia i Macedònia i mostra els efectes de la guerra dels Balcans sobre el patrimoni artístic i monumental. El programa comença a la ciutat de Vukovar, a l'Eslavònia oriental, on, la tardor de 1991, la meitat de la població d'origen serbi es va aixecar en armes contra els seus veïns croats perquè no acceptaven formar part de la recent proclamada República de Croàcia. Els rebels van tenir l'ajuda de l'exèrcit federal iugoslau. Vukovar havia estat una pròspera capital de província i port fluvial del Danubi sota l'òrbita de l'Imperi austrohongarès. La ciutat va quedar completament destruïda i el seu patrimoni històric, saquejat. Els croats de Vukovar es van refugiar a Zagreb i hi van crear un ajuntament a l'exili, que va treballar per la recuperació del patrimoni cultural. Durant la guerra dels Balcans, els monuments van ser emprats com a símbol d'exaltació patriòtica. A Croàcia, els monuments catòlics de tradició austríaca es contraposaven al patrimoni ortodox serbi d'arrels orientals. Karlovac, a l'Eslavònia oriental, és una ciutat barroca, fundada al segle XVI. Primer va ser conquerida pels serbis i, més tard, alliberada per les forces croates. Durant la guerra s'hi van destruir diversos edificis monumentals, com l'església ortodoxa de Sant Nicolau. A la regió de Zadernin, els extremistes serbis, ajudats per l'exèrcit iugoslau, van dur a terme una campanya de destrucció sistemàtica del patrimoni croat. La ciutat de Zàdar, a la costa dàlmata, va patir forts bombardejos que van afectar el seu ric patrimoni. Split, la més gran de les ciutats històriques dàlmates, va tenir una gran influència durant l'època clàssica. N'és una mostra el palau de Dioclecià, protegit per la UNESCO. La ciutat de Dubrovnik, considerada la "perla de l'Adriàtic", va ser bombardejada a consciència. Hi van quedar afectades les cases, els edificis públics, les esglésies, els monestirs, els palaus i les muralles medievals. El febrer de 1992, una majoria de votants de Bòsnia i Hercegovina van decidir independitzar-se de Iugoslàvia, seguint els passos de Croàcia. Els serbis no ho van acceptar i es va desencadenar una guerra que es va allargar fins al 1995. A més, al sud del país, l'aliança incial entre croats i musulmans es va trencar i les dues comunitats es van acabar enfrontant en una guerra fraticida. A Pociteli, els croats hi van destruir els centres culturals i les mesquites musulmanes. La ciutat de Mostar va ser castigada per l'exèrcit federal iugoslau i les milícies sèrbies, però també pels croats. El patrimoni turc va quedar molt malmès i el pont Vell, l'orgull i símbol de la ciutat, destruït. La cituat de Sarajevo va ser castigada durant un llarg setge. La Gran Mesquita va ser un dels blancs preferits de l'artilleria sèrbia, juntament amb la Biblioteca Nacional, que guardava més de dos milions d'exemplars catalogats i que va ser totalment destruïda. La minoria...\n"L'oblit del passat" mostra en aquesta ocasió el ric patrimoni cultural de Grècia, amb extraordinaris exemples a Atenes, Olímpia, Delfos, Meteora, Creta o Rodes. A mitjan primer mil·lenni abans de Crist, Atenes va ser la ciutat més influent de Grècia, amb personatges tan destacats com Pèricles, Sòcrates, Plató o Aristòtil. Atenes va créixer al voltant d'un vell monticle poblat des de l'edat del bronze: l'Acros. L'any 447 abans de Crist, Pèricles va demanar a Fídies que convertís la vella Acròpoli en un santuari dedicat a Atenea. S'hi van construir el Partenó, l'Erectèon, els Propileus i el temple d'Atena Nike. El Partenó va patir un incendi, diverses transformacions i els efectes de les guerres, el pillatge i els terratrèmols. Ha estat objecte de diverses restauracions i actualment pateix els efectes de la contaminació. A començament del segle XIX, el britànic Lord Elguin es va endur cap a Anglaterra frisos del Partenó, estàtues dels frontons, una cariàtide de l'Erectèon i diverse mètopes, que actualment s'exposen al Museu Britànic. Grècia ha demanat en diverses ocasions el retorn d'aquest llegat. L'Àgora va ser el lloc de reunió d'Atenes entre els segles V i III abans de Crist i va veure néixer la democràcia al Consell de Senadors. Cal destacar-ne el temple dòric de l'Efestèion i el pòrtic d'Atal. El recorregut continua pel cap Súnion, amb el temple de Posidó sobre un promontori, i per la península del Peloponès, bressol de cituats com Corint, Esparta, Epidaure o Micenes, que va donar nom a la civilització micènica. Les restes de la ciutat de Micenes van ser descobertes per Heinrich Schliemann. A la Porta dels Lleons de Micenes hi ha un baix relleu que es considera l'escultura monumental més antiga d'Europa. Entre les peces del tresor de Micenes hi ha la màscara d'Agamèmnon. Una altra ciutat rescatada del passat és Olímpia, seu dels jocs olímpics, que s'hi celebraven des del 776 abans de Crist i que tenien un caràcter sagrat. A Delfos, a les muntanyes del Parnàs, hi ha un santuari dedicat a Apol·lo. La ciutat era famosa per l'oracle, les respostes del qual transmetia una sacerdotessa. La visita a Grècia continua al monestir d'Hosios Loukas, que conserva una església bizantina, i als monestirs ortodoxos dels Meteors, que daten del segle XIV i estan penjats a les parets de les muntanyes. A Creta, a la ciutat de Cnossos, hi ha el bressol de la civilització minoica. Les excavacions les va començar, a principis del segle XX, l'arqueòleg britànic Arthur Evans i encara continuen. L'illa de Rodes, al Dodecanès, és coneguda pel mite del Colós de Rodes, una estàtua colossal de bronze de l'any 290 abans de Crist, que representava el déu Hèlios i estava considerada com una de les Set Meravelles del Món. La ciutat de Rodes conserva un interessant patrimoni medieval, i Lindos, un temple dòric i un castell ubicats sobre un promontori.\n13-Una visió mediterrània\n"L'oblit del passat" mostra, en aquest capítol, l'estat de conservació de les restes arqueològiques de diferents ciutats de l'àmbit mediterrani. El programa presta una atenció especial al patrimoni històric i cultural de l'illa de Sicília. El recorregut comença a les ruïnes de la ciutat de Cartago, a Tunísia. Cartago va ser fundada l'any 814 abans de Crist. La seva empenta comercial i militar va fer que els fenicis controlessin les rutes marítimes i les principals colònies del Mediterrani. La lluita amb Roma, amb les tres guerres Púniques, va comportar la destrucció total de Cartago, l'any 146 abans de Crist. Fins al segle VII hi va haver una nova ciutat edificada pels romans. El Museu del Bardo de Tunis conserva un gran nombre de mosaics de la ciutat. El programa compara diferents models de museus que conserven patrimoni de la Mediterrània: el Museu del Caire, que guarda col·leccions tan espectaculars com el tresor de Tutankamon; el Museu del Louvre, on es barreja art i negoci, i el Museu Pèrgam, a Berlín, un edifici fet expressament per acollir els frisos de Pèrgam, les portes de Babilònia i la biblioteca d'Efes. L'any 1926 es va desenterrar l'Esfinx de Gizeh, un monument dedicat al rei Kefren del 2550 abans de Crist. Va ser en aquest moment que va començar a patir els problemes que l'estan destruint: condensació, erosió, contaminació i filtracions d'aigua. El reportatge també parla de ciutats abandonades al Iemen i al Marroc, i de ciutats destruïdes i recuperades, com Apamea, a Síria. Així mateix fa referència a la mà de l'home, com la destrucció de monuments durant la guerra dels Balcans. Pel que fa als monuments religiosos, es parla dels conflictes entre jueus, cristians i palestins per controlar el patrimoni de Jerusalem i de la construcció de grans temples, com la Sagrada Família de Barcelona, la gran mesquita del rei Hassan a Casablanca o el santuari della Madonna delle Lacrime a Siracusa. Precisament, l'última part del programa està dedicada al patrimoni històric i cultural de Sicília. La ruta comença a Siracusa, que va ser un dels grans centres hel·lenístics de la Mediterrània clàssica. La ciutat va ser fundada al segle VIII abans de Crist i cal destacar-ne la cova anomenada "l'orella de Dionís", el teatre grec més gran del món i el barri barroc d'Ortígia, amb una catredal construïda sobre un temple dòric. Catània, fundada al segle VII abans de Crist, també conserva un important patrimoni barroc i monuments tan característics com la font de l'Elefant. La seva història ha estat marcada per l'Etna, el volcà més gran i actiu d'Europa. Taormina té un atractiu teatre grec des d'on es pot gaudir d'un panorama envejable. El recorregut finalitza a la capital, Palerm. La ciutat es caracteritza per la decadència del seu patrimoni, amb molts edificis abandonats o en estat ruïnós. A la ciutat és visible el domini de la Corona catalanoaragonesa, amb mostres de gòtic català. Així mateix, també hi ha bons exemples d'arquitectura...\n"L'oblit del passat" fa una edició especial amb un fons musical sobre les imatges més representatives del programa.a.


GR 11 - Etapa 44: Del Port de la Selva al cap de Creus\nAquesta etapa clou el GR 11 en un entorn màgic i d'una gran bellesa, allà on els Pirineus es fonen amb el mar Mediterrani, tot travessant el rocós paisatge del Parc Natural del Cap de Creus.\nEl Port de la Selva es troba immers en el Parc Natural del Cap de Creus i esdevé un dels racons naturals més purs de la regió. El seu port, les cases blanques i les barques a la platja acompanyades del blau del mar ofereixen un paisatge de postal perfecte. Per allà també hi passa el GR 92, així que cal parar atenció a l'orientació. La ruta, que comença vorejant la punta de la Creu, puja amb força durant els primers quatre quilòmetres.\nEl recorregut deixa enrere les ruïnes de l'església de Sant Baldiri de Tavellera, passa pel Mas Vell i afronta un pronunciat descens cap a la riera dels Nou Recs, envoltats d'un bell paisatge rocós. L'etapa segueix amb contínues pujades i baixades per aquest entorn agrest i accidentat fins que arriba al far de Cap de Creus, construït durant el segle XIX. En les instal·lacions annexes hi ha l'Espai Cap de Creus, on aprofundir en el coneixement d'aquest entorn únic.\nL'última etapa del GR 11 acaba al mateix cap de Creus, el punt més oriental de la península ibèrica. Es tracta d'un promontori abrupte i rocós de 672 metres d'altitud que s'alça sobre el mar Mediterrani.\nDistància del recorregut: 15,60 km\nDurada: 3 h 35 min\nOficines de turisme: El Port de la Selva\nPunts d'interès: El Port de la Selva, Parc Natural del Cap de Creus, ruïnes de Sant Baldiri de Tavellera, far de Cap de Creus.


Altaveus per a ordinador | Consumer\nConvertir el PC en un equip d'alta fidelitat és possible i cada vegada més barat\nAmb l’auge de les ràdios on-line i les descàrregues d’Internet, o simplement per estalviar espai a casa, cada vegada són més els usuaris d’ordinadors que es plantegen substituir el seu equip d’alta fidelitat per un conjunt d’altaveus connectats a l’ordinador que ofereixin bona qualitat de so.\nAquesta demanda es veu ja coberta, sobretot en els últims tres anys, pels fabricants tant de programari informàtic com de cases especialitzades en àudio que han ampliat el seu mercat oferint versions especials dels seus equips per connectar a l’ordinador.\nPrimer requisit: targeta de so\n“Per descomptat que un ordinador pot sonar igual que el millor equip Hi-Fi; és el que utilitzen en els estudis d’enregistrament professionals. Però el primer que necessites és una targeta de so de qualitat. Després connectar la sortida a un bon amplificador, que pot estar dins dels altaveus o no. I tan bon punt els altaveus siguin bons”. Són paraules d’Oscar G. Peinado, coordinador del laboratori de PC WorldEspanya .\nUn ordinador modern porta de sèrie targetes de so capaços de suportar fins a un equip de cinc altaveus, però per descomptat abans d’adquirir aquests cal tenir clar quin és la targeta que conté el PC i especificar-li-ho al venedor. De totes maneres es poden adquirir targetes des dels 15 euros i per uns 30 euros ja suportarà tot el que se li afegeixi a l’ordinador.\nTipologia d’equips: de 2.1 a 7.1\nLa terminologia dels conjunts d’altaveus que es venen, i que procedeix del món dels videojocs i el cinema a casa, part del 2.1 i arriba ja fins al 7.1. El primer nombre indica el nombre d’altaveus que conté i l’1 es refereix al fet que té un altaveu de greus, o subwoofer. La connexió està centralitzada en aquest, i encara que és summament senzilla s’ha d’anar amb compte per no embolicar-se amb els cables.\nEls més senzills. Com tradicionalment el més sofisticat que s’ha pogut aconseguir a casa era un so estèreo, és a dir de dos altaveus, l’adaptació més bàsica per a ordinadors és, doncs, el 2.1. No s’aconsegueix un so tan convincent com el multicanal, però la presència del subwoofer assegura el so envolupant que es tracta d’aconseguir. Acaba de sortir al mercat un model de 3 altaveus que aconsegueixen simular un efecte sonor de 5.1.\nEls més habituals. El conjunt que de moment s’ha imposat al mercat, i que és una transposició de l’encara luxós home cinema, és el 5.1: cinc altaveus més subwoofer. Les principals marques ofereixen aquest model a més del més simple de dos o quatre altaveus.\nEls més complexos. No són complexos per connexió, centralitzada com totes en el subwoofer, sinó perquè es tracta d’equips de 6.1 i 7.1, amb una considerable extensió de cables a repartir per tota l’estada on s’instal·li. A més, l’exigència d’una bona targeta de so s’accentua.\nDisseny: qüestió de gustos i metres quadrats\nA l’hora d’adquirir un d’aquests equips multicanal cal tenir en compte l’espai on es van a instal·lar l’ordinador i els altaveus:\nMesures de l’habitació: una cambra petita no necessitarà tanta potència.\nCol·locació física dels altaveus: sobre una taula, en el sòl repartits per tota l’estada, en prestatgeries. L’ideal és posar-los a l’altura de les oïdes.\nExistència de presa de corrent: els altaveus per a ordinador, com solen tenir l’amplificador incorporat, necessiten d’un endoll a la xarxa elèctrica.\nL’altaveus per a ordinador són més aviat petits, però fins a les marques més assequibles ofereixen dissenys creatius. Les més cares i especialitzades fins i tot els fabriquen amb materials nobles, encara que el seu preu augmenta considerablement.\nMarques i preus\nEs poden establir quatre divisions orientatives:\nLes professionals. Encara que els melòmans\nno canviaran els seus altaveus d’alta fidelitat pels de l’ordinador, la veritat és que aquesta tendència ha portat a les grans marques d’àudio a fabricar adaptacions multimèdia molt fiables. Són les versions més cares, a partir de 300 euros, de signatures com Klipsch, M-Àudio o Edirol (Roland).\nGamma mitjana alta. Són les cases d’àudio de consum massiu amb ofertes de gamma mitjana alta com Harman-Kardon, Bose o Altec Lansing, marca aquesta última inventora del cinema sonor. El seu preu oscil·la entre els 100 i els 300 euros.\nMillor qualitat-preu. Les marques de maquinari informàtic estan creant equips d’un molt bon nivell a preus molt competitius: Creative, Logitech, o de nou Altec Lansing, també de tradicional presència al mercat de l’àudio per a ordinadors. Un preu raonable poden ser uns 150 euros.\nLes més assequibles. Genius, Trust, Conceptronic o Terratec són de les més barates, encara que no de les més respectades pels experts. No obstant això poden resultar una opció si no s’és molt exigent amb la qualitat del so a gran volum.\nCnet les seves comparatives, ha arribat a conclusions com que des de 100 euros es poden trobar molt bons equips des de 4.1. “La qualitat no té gens que veure la potència, perquè pot tenir molta potència, però sonar a llauna o distorsionar; tampoc la quantitat d’altaveus està relacionada amb la qualitat, ja que pots estar envoltat d’altaveus dolents i tindràs pitjor so que amb sol dos que siguin bons”, aclareix Peinado.\nCom a màxima lògica, els experts aconsellen deixar-se portar pel sentit comú i adonar-se que un 5.1. al preu d’un 3.1, per exemple, surt més barat, però segurament sonarà pitjor.\naltaveus pc-ca so


ERC valora que la resposta a la sentència contra Torra sigui en el Ple ordinari\n30/09/2020 Política - Jordi Rodríguez\nConcentració contra la inhabilitació del president Torra, el passat dilluns a Palamós.\nL'equip de govern municipal de Palamós decidirà en els pròxims dies si la resposta institucional a la sentència que inhabilita el president de la Generalitat, Quim Torra, es dona a través d'un Ple extraordinari, com ha demanat Junts per Catalunya, o si s'espera a fer-ho en la sessió ordinària del mes d'octubre. L'alcalde de Palamós, el republicà Lluís Puig, ho plantejarà a la resta de portaveus polítics municipals per decidir això i també quina és la moció que se sotmet a votació.\nAquest dilluns passat ja hi va haver una concentració a les portes de la Casa de la Vila, per protestar contra la sentència, convocada per l'Ajuntament a instàncies de l'Associació de Municipis per la Independència. L'alcalde de Palamós, Lluís Puig, és partidari que l'Ajuntament doni una resposta clara a una sentència que considera arbitrària i injusta. Segons ha explicat avui al programa de Ràdio Palamós 'Preguntes', però, es decantaria per fer-ho en el Ple ordinari que es convocarà pel dia 20 d'octubre.\nMalgrat el seu posicionament polític sobre aquesta qüestió és un altre, el principal grup de l'oposició municipal a Palamós, el PSC, coincideix amb Esquerra que no caldria fer un Ple extraordinari. Josep Coll és el seu portaveu.\nEl Tribunal Suprem ha confirmat aquesta setmana la condemna d'un any i mig d'inhabilitació per al president Quim Torra, per haver desobeït l'ordre de despenjar del Palau de la Generalitat una pancarta en favor de la llibertat dels polítics i activistes independentistes empresonats.


Ahir vam fer un minut de silenci a l'Institut per a la docent Laura Luelmo, víctima de la violència masclista. El minut de silenci es va fer per mostrar la nostra consternació per l'assassinat de la Laura, de 26 anys, natural de Zamora, professora interina, recentment arribada a Huelva, per fer classes de dibuix a un Institut d'Educació Secundària. … [Read more...]\nFiled Under: ACTUALITAT Tagged With: actualitat, minut de silencia, violència masclista\nDisseny de tallers pel Casal de la Guineueta\nMai 12, 2016 per ferrantallada Feu un comentari\nDes del mòdul d'intervenció amb joves d'ASCT, hem dissenyat tallers pel Casal de la Guineueta. Aquest dimecres els hem implementat. Tres alumnes de 2n de Cicle Formatiu d'Animació Sociocultural i Turística han portat a terme el taller d'horts urbans. Estem molt satisfets de com ha anat. I aquí us deixem algunes fotos perquè ho podeu veure: Anna Paredes … [Read more...]\nFiled Under: ACTUALITAT, FORMACIÓ PROFESSIONAL Tagged With: 2015-2016, activitats, actualitat, Animació Sociocultural, ASCT, CFGS, Cicles Formatius, formació, Formació Professional, FP, Projectes, TALLERS\nEls de 2n d’ASCT hem visitat el Casal de joves de la Guineueta\nfebrer 29, 2016 per ferrantallada Feu un comentari\nEls alumnes de 2n d'ASCT han visitat el Casal de joves de la Guineueta. Un casal associatiu i dinamitzat per una exalumna d'animació de l'institut, la Marta Mayoral. Hem conegut el casal i ens ha deixat molts clar la diferència entre dinamitzar i produir activitats. Ens ha servit també per reflexionar sobre l'animació. Molt i molts interessant! Moltes gràcies! Mòdul d'intervenció socioeducativa amb joves d'ASCT. Prof. Anna Paredes … [Read more...]\nFiled Under: ACTUALITAT, FORMACIÓ PROFESSIONAL Tagged With: 2015-2016, activitats, actualitat, Animació Sociocultural, ASCT, Cicles Formatius, FP, sortida


La Paeria iniciarà a finals d'agost la segona fase de la millora dels Aiguamolls de Rufea - Teleponent\nInici Medi ambient La Paeria iniciarà a finals d’agost la segona fase de la millora...\nLa Paeria iniciarà a finals d’agost la segona fase de la millora dels Aiguamolls de Rufea\nEl projecte preveu la construcció d'una torre de biodiversitat, d'un observatori elevat i la instal·lació d'una passarel·la, entre altres actuacions\nEl tinent d'alcalde de la Paeria, Sergi Talamonte, amb el regidor Joan Ramon Castro i la coordinadora de Sostenibilitat de la Paeria, Esther Fanlo, observant l'espai dels Aiguamolls de Rufea\nL’Ajuntament de Lleida iniciarà a finals d’agost la segona fase del projecte de recuperació, adequació i millora ambiental dels Aiguamolls de Rufea, que se centrarà en la millora de la biodiversitat i en facilitar la visita i el gaudi de l’espai per part dels visitants.\nEl projecte preveu diferents actuacions com són la instal·lació d’una torre de biodiversitat, amb espais per a la nidificació de diferents espècies d’aus, rèptils i insectes; d’un observatori elevat, i d’una passarel·la que completi el camí perimetral dels Aiguamolls, a més de la creació d’una bassa temporal per afavorir la presència d’amfibis. També es plantaran arbustos i arbrat, s’eliminaran canyes i altres espècies invasores i es millorarà el mobiliari urbà i la senyalització. Els treballs, amb un pressupost d’uns 115.000 euros, s’allargaran cinc mesos.\nLes actuacions previstes abasten diverses tasques que complementen les obres dutes a terme en la primera fase, segons ha dit el tinent d’alcalde i regidor d’Habitatge i Transició Ecològica, Sergi Talamonte, durant la visita que ha dut a terme aquest divendres als Aiguamolls de Rufea, acompanyat del regidor de Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta, Joan Ramon Castro, i d’altres responsables municipals.\nPer una banda, es milloraran els sistemes de control dels accessos, completant els treballs fets ja a la primera fase, per tal d’evitar l’entrada de vehicles a l’interior del parc. També es treballarà en la millora de la qualitat ambiental de la vegetació, mitjançant l’eliminació de canyes i l’esbrossada d’altres espècies invasores, així com plantacions de vegetació arbustiva (705 exemplars) i arbòria (440 exemplars) per regenerar el bosc de ribera.\nA més, es crearà una bassa temporal per promoure la presència d’amfibis que actualment, tot i tractar-se d’una zona humida, és molt escassa, per millorar així la biodiversitat. Amb el mateix objectiu, es col·locarà una torre de biodiversitat, amb espais per a la nidificació d’espècies com els muricecs, òlibes, xoriguers, xots, pàrids, falciots, orenetes, cigonyes, dracs i insectes, amb la creació d’un hotel d’insectes, segons ha explicat la coordinadora de Sostenibilitat de l’Ajuntament de Lleida, Esther Fanlo.\nAmb vista als visitants, està prevista la col·locació d’un observatori elevat de fusta a cinc metres d’alçada, amb visió paisatgística de 360° per poder observar la fauna de tots els aiguamolls i la instal·lació d’una passarel·la per damunt la bassa que completi el camí perimetral dels Aiguamolls, segons ha assenyalat Fanlo. També està prevista com la instal·lació i millora de mobiliari urbà i senyalització.\nAquestes actuacions formen part projecte Interreg-Poctefa TTFS, un programa europeu de cooperació territorial creat per fomentar el desenvolupament sostenible del territori fronterer entre l’estat espanyol, França i Andorra. El projecte compta amb la participació dels ajuntaments de Lleida, Girona i Perpinyà i pretén contribuir a la sensibilització ambiental i l’aflorament dels atractius singulars i propers, creant uns productes turístics fluvials sostenibles als rius Têt, Ter, Fluvià i Segre.\nLes obres de la primera fase van concloure a l’octubre passat i van comportar una inversió de 60.000 euros. Van permetre millorar la conservació i l’ús públic de l’espai, amb actuacions en el control dels accessos, el reforç del talús entre els aiguamolls i el camí del riu i la prohibició de l’accés de vehicles a la zona.\nTambé es van dur a terme actuacions encaminades a la millora dels hàbitats com ara la creació d’una zona de reg en el prat central, la retirada d’espècies invasores, la creació d’una zona de talussos per a la nidificació d’ocells i la plantada d’una cinquantena d’arbres. Així mateix, es va arranjar el camí circular als Aiguamolls, es va crear un nou camí d’accés a l’observatori de la bassa gran, amb la col·locació de graons per arribar a l’observatori, i es va construir un nou moll per a la bassa petita i un observatori a la bassa gran.\nLa Paeria estudia la possibilitat que ramats netegin la vegetació de l’entorn de l’antiga granja militar\nD’altra banda, l’Ajuntament de Lleida estudia la possibilitat de cedir per a la pastura els terrenys que envolten l’espai de l’antiga granja militar de Rufea per tal que ramats eliminin la vegetació existent actualment a la zona i evitar així un possible risc d’incendi. Pel que fa a les edificacions de l’antiga granja, de moment la Paeria no hi preveu cap actuació, segons ha explicat Talomonte.\nArticle anteriorAlba Pijuan: “hagués pogut haver una millor transició i traspàs del govern sortint”\nArticle següentUn altre curs que s’acaba


EL POBLE-SEC I SANTS SE SUMEN AL PRIMER ANIVERSARI DEL 15M | Coordinadora d'Entitats del Poble-sec Coordinadora d'Entitats del Poble-sec\nEL POBLE-SEC I SANTS SE SUMEN AL PRIMER ANIVERSARI DEL 15M\nEls barris del Poble-sec i de Sants s’han sumat des de dissabte i fins aquest dimarts als actes organitzats per commemorar el primer aniversari del moviment del 15M. Al Poble-sec, la convocatòria del dissabte va ser a la plaça del Sortidor, una hora abans de la convocatòria general a plaça Catalunya. “Vam ser més o menys un centenar de persones que vam anar juntes fins allà”, explica la Marta Pérez, membre de l’Assemblea de Barri del Poble-sec. Pel camí, s’hi van sumar el veïnat de l’assemblea del Raval, la del Gòtic i la de la Barceloneta.\nAl barri de Sants la convocatòria va ser a la plaça de Sants. En aquell punt, a més del veïnat de Sants i de persones que havien assistit a celebrar el 15è aniversari de Can Vies, van sumar-s’hi diverses marxes que venien del Baix Llobregat. Tots plegats van recórrer els carrers de Sants i Creu Coberta fins a la plaça Espanya per dirigir-se també a plaça Catalunya. En aquest recorregut, un grup de manifestants, van representar una performance davant de les entitats bancàries per les que passaven: “Van fer una representació d’una batalla vers el banc, però sempre amb la distància i sense utilitzar cap objecte”, explica Dani Martínez, membre de l’Assemblea de Barri de Sants. Els manifestants santsencs, a més, van portar al centre de Barcelona pancartes i missatges que recordaven l’èxit de la recuperació de Can Batlló.\nTambé el mateix dia 15 de maig, que va ser pròpiament el dia de l?aniversari, les assemblees de barri van donar suport a les accions convocades. Com que una d’aquestes era al mateix barri del Poble-sec, a la plaça del Molino, els veïns i veïnes van decidir sumar-s’hi. Era una acció convocada per la Plataforma d’afectats per la hipoteca i per l’Auditoria del Deute: “La Plataforma d’Afectats per la hipoteca tenia una sèrie de casos de demandes de dació en pagament, s’anava a aquestes sucursals per fer pressió i donar suport per a que els responsables decidissin negociar les dacions en pagament”, explica la Marta Pérez. Assegura que la convocatòria al Poble-sec va ser un èxit ja que els responsables de l’entitat bancària van accedir a concertar una cita per negociar aquests casos.\nTan a Sants com el Poble-sec, però, més enllà de les accions concretes d’aquesta setmana les assemblees s’han estat reunint periòdicament als barris.\nFont : el3.cat\nEnllaç: Enllaç amb la noticia


Enric I. Canela » Blog Archive » Canvis a l’àmbit universitari al Ministeri d’Educació, Cultura i Esport\nM’ha sorprès que amb el poc temps que ha transcorregut des de l’arribada al Ministeri del José Ignacio Wert hagi destituït a Maria Amparo Camarero com a secretaria general d’Universitats. En el seu lloc ha posat al que era director general de Política Universitària, Federico Morán Abad.\nCom a director general de Política Universitària ha designat a Jorge Sainz González.\nVés a saber que haurà passat.\nNascut a Madrid el 26 de gener de 1956, és llicenciat en Ciències Químiques el 1978 i Doctor en l’especialitat de Bioquímica per la Universitat Complutense de Madrid, i catedràtic del Departament de Bioquímica i Biologia Molecular I d’aquesta Universitat. També és Investigador Sènior i membre fundador del Centre d’Astrobiologia (INTA-CSIC) i director adjunt de l’Institut Nacional de Bioinformàtica, des de 2004.\nEn el camp docent ha estat vinculat sempre amb l’ensenyament de la disciplina de Biofísica. Ha exercit la tasca de coordinador dels Cursos d’Estiu de l’Àrea de Ciències de la Universitat Complutense a El Escorial. Ha estat subdirector general de la Fundació General de la UCM i director del Cicle d’Hivern de Ciència i Tecnologia de la Fundació General de la UCM. Actualment era director general de Política Universitària.\nNascut el 25 de març de 1969 a Madrid, és llicenciat en Ciències Econòmiques per la Universitat Complutense de Madrid i en Dret per la UNED. Doctor en Economia per la Universitat Rei Joan Carles i Màster (especialització en finances i polítiques públiques) Simon School, Universitat de Rochester (Estats Units). És professor titular al Departament d’Economia Aplicada I a la Universitat Rei Joan Carles de Madrid.\nHa estat economista en cap de sala al grup CIMD, director d’anàlisi start up tecnològic en Bescos.com, director de Comerç Electrònic de Yahoo! Espanya i assessor del Gabinet de la Consellera d’Educació de la Comunitat de Madrid. En l’actualitat era subdirector general de Recerca de la Conselleria d’Educació i Ocupació de la Comunitat de Madrid. En l’actualitat era director del Gabinet del ministre d’Educació, Cultura i Esport.\nUna resposta a “Canvis a l’àmbit universitari al Ministeri d’Educació, Cultura i Esport”\na 13 jul. 2014 a les 6:23 Enric I. Canela » Blog Archive » Murphy no podia imaginar una llei aplicable al Partit Popular\n[…] Camarero va ser secretaria general d’Universitats i Wert la va cessar als deu mesos (veure Canvis a l’àmbit universitari al Ministeri d’Educació, Cultura i Esport). Deu ser perquè és una persona intel·ligent, que pensa. Ara li llegia un article que es diu: […]


Lagarde deprimeix les borses\nL'avís de la directora de l'FMI d'una recessió enfonsa les cotitzacions i provoca un altre xoc amb Brussel·les\nÀLEX FONT MANTÉ 06/09/2011 00:00\n260x366 Davallada mundial La por es va escampar ahir a Àsia i Europa (als Estats Units no perquè era festiu). L'Íbex-35 va viure la tercera pitjor caiguda de l'any. / AFP Davallada mundial La por es va escampar ahir a Àsia i Europa (als Estats Units no perquè era festiu). L'Íbex-35 va viure la tercera pitjor caiguda de l'any. / AFP\nChristine Lagarde no té cap intenció de passar inadvertida com a directora gerent de l'FMI per molt que hagi arribat al càrrec com a conseqüència de la inesperada dimissió de Dominique Strauss-Kahn. Ahir les borses van viure una jornada pèssima com a conseqüència d'unes declaracions de Lagarde, que diumenge havia avisat de la possibilitat d'una recessió mundial i de la dèbil situació de la banca europea -que, a parer seu, necessita més capital-. No va servir de res que el president de la Comissió Europea, José Manuel Durão Barroso, negués ahir que l'eurozona estigui a punt d'entrar en recessió.\nLes borses asiàtiques i europees van caure en picat (la nord-americana no va obrir perquè era festiu) i l'Íbex-35 va patir la tercera pitjor jornada de l'any, amb un descens del 4,7%. La prima de risc va pujar fins als 341 punts, el nivell més alt des que el BCE va intervenir els mercats comprant deute públic de manera massiva a principis d'agost.\nLagarde va fer les declaracions durant una entrevista amb el setmanari alemany Der Spiegel . A la mateixa entrevista, la dirigent de l'FMI matisava l'advertència i assegurava que la recessió "encara es pot evitar" sempre que els governs, bancs centrals i institucions internacionals treballin "junts". Però els mercats no van fer cas d'aquest matís. Els avisos de recessió ja comencen a ser nombrosos i possiblement els inversors ara no estan en disposició d'atendre als matisos. La por comença a ser generalitzada.\nMà dura amb Grècia\nLes advertències d'una recaiguda de l'economia arriben de tots els àmbits: FMI, Banc Mundial, agències de qualificació i bancs d'inversió. En el cas europeu, preocupa especialment la incapacitat per resoldre el forat negre en què s'ha convertit Grècia. Aquest petit estat (representa tan sols un 2% de l'economia europea) és incapaç de controlar el seu dèficit i tornar al creixement econòmic i s'ha convertit en una amenaça constant de contagi per a països com Espanya o Itàlia.\nPer aquest motiu, Herman van Rompuy va assegurar ahir que Brussel·les ha d'augmentar la pressió sobre Grècia perquè apliqui els plans d'austeritat. El president del Consell Europeu es va reunir ahir amb el primer ministre de Finlàndia, Jyrki Katainen, i amb la cancellera alemanya, Angela Merkel, representants dels dos països que són més exigents amb Grècia. Atenes està topant amb una gran oposició social a les mesures d'austeritat que el govern s'ha compromès a aprovar. Fonts comunitàries van assegurar ahir a Efe que les ajudes a Grècia podrien tallar-se en sec si el govern grec no aplica les polítiques d'ajustament.\nAmb l'austeritat no n'hi ha prou\nLa Comissió Europea considera que les mesures d'austeritat són imprescindibles, però insuficients per sortir de la crisi. Ahir la CE va fer una crítica a Espanya en exigir-li més esforços per reduir l'atur. "L'austeritat ha d'anar acompanyada necessàriament de reformes econòmiques perquè hi hagi més creixement econòmic i més llocs de treball", va afirmar Amadeu Altafaj, portaveu d'economia de la CE. "L'austeritat -va afegir- no solucionarà per ella mateixa els desafiaments de les economies que estan sotmeses a més pressió, com Espanya".\nAltafaj va deixar clar que "sense creixement és difícil imaginar un augment de la inestabilitat a l'eurozona", però va negar que "en cap cas" es prevegi la possibilitat d'una nova recessió.


Primers senyals a l'aula | Centre GUIA SCP\nPROFESSIONALS Rosa M Ibañez Articles de premsa Primers senyals a l'aula\n"...Les escoles catalanes disposaran a partir d'ara d'un protocol d'actuació específic per a alumnes afectats per dèficit d'atenció, amb hiperactivitat o sense..."\nPublicat a: Revista Tot Sant Cugat, n.1348\nLes escoles catalanes disposaran a partir d'ara d'un protocol d'actuació específic per a alumnes afectats per dèficit d'atenció, amb hiperactivitat o sense. Aquest projecte inclou un pla de xoc contra el fracàs escolar.\nEs dóna importància als primers senyals de dificultats d'aprenentatge i d'aquests trastorns. Més de la meitat que afecten el 15% dels escolars donen senyals clínics sobre els 5 anys, tot i que alguns d'ells arriben a les consultes de l'especialista als 10 anys. Un nen que presenta dislèxia, a P-5 ja mostra dificultats en la seva lectoescriptura com solen reflectir els seus informes escolars. Un nen amb diagnòstic de TDAH aviat es veu que té dificultats per controlar la seva conducta com ho fan els altres nens de la mateixa edat. Una discalcúlia suposa un handicap per comptar, així com la disgrafia i la disortografia. La distribució d'aquestes dificultats queda manifestada dins de l'aula.\nEl dèficit d'atenció suposa el 34% de les consultes, el 19% la dislèxia, essent segons s'ha observat que a cada aula 4 o 5 nens precisen ser entesos i tractats de manera adient i ajudar-los amb les estratègies necessàries.


Amethyst Dago Resort Bandung Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTé alguna pregunta per a Amethyst Dago Resort?\nMés informació sobre Amethyst Dago Resort\nBen posicionat a Dago Atas, Amethyst Dago Resort és un lloc ideal d'inici d'excursions a Bandung. Situat només a 10.3 km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bandung. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar, lloguer de cotxes.\nL'ambient de Amethyst Dago Resort es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km). Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Amethyst Dago Resort és una selecció idònia per a la vostra estada a Bandung.


Illes Medes : @ H E R T Z 1\nVakantie verslagen | illesmedes\nSi el que voleu és practicar el submarinisme amb escafandra, ho podeu fer amb el vostre propi vaixell o a través d'un dels centres concessionaris autoritzats per desenvolupar la seva activitat a les Àrees Protegides de les illes Medes.\nFent clic a cada boia us sortirà una breu descripció de la zona i l'itinerari recomanat, amb imatges representatives del lloc i de la flora i fauna locals.\nEs recomana els itineraris de color vermell per a submarinistes menys experimentats i els itineraris de color blanc per als més experimentats.\n1a i 1c .- El SALPATXOT\nZona protegida dels vents de sud. Poca fondària, entre -5 i -18 m, ideal per fer-hi una immersió relaxada entre grans blocs de roca envoltats per gorgònies. Extraordinaris estols de sards i corballs; freqüentat per barracudes i milanes a l'estiu. Els neros i les grans escòrpores també hi són presents.\n1b .- EL MEDELLOT\nÉs la zona d'immersió més septentrional de l'arxipèlag. Les seves condicions ambientals (fondària mínima de -30 m i fortes corrents) fan que sigui el lloc menys freqüentat de les illes i la fauna està poc habituada als éssers humans. Espectacular paret recoberta d'anèmones. Busseig de nivell avançat.\n2a i 2b .- PEDRA DE DEU\nL'escull del mateix nom és la punta d'una fantàstica paret que us portarà més enllà dels 20 m. Atenció a la fondària que pot arribar fins als -45 m. El mur està recobert d'organismes, destacant les gorgònies i demés coralls. El pas de l'illa és un lloc preferit pels els predadors mentre que els fondals són un bon lloc per observar les llagostes.\n2a i 3b .- POTA DEL LLOP\nLloc de grans parets verticals que sovint sobrepassen els límits responsables de la immersió recreativa, arribant fins als -50 m. La bellesa de l'indret és innegable, amb grans gorgònies, esponges i coralls que es perden de vista. Els congres són freqüents a les coves de la zona. També les llagostes i els llamàntols troben el seu hàbitat a les grans fondàries.\n4a i ab .- LA VACA\nA redors dels vents de nord, un conjunt de cavitats ben il.luminades traspassen la punta del mateix nom i conformen un lloc ideal per als fotògrafs. El túnel central està dividit per parets i columnes que aboquen a l'exterior, envoltat de gorgònies, per on hi deambulen estols de peix. Fondàries de -11 m a -25 m . Atenció a les coves del Racó de la Vaca, davant la boia 4a, perquè son cavitats fosques i més estretes; la seva visita requereix més experiència.\n5a i 5b .- DOFÍ NORD\nZona nord de la Meda Petita, amb una fondària entre -5 m. a -30 m. La bellesa de l'indret radica, bàsicament, en l'espectacularitat dels túnels que foraden l'interior de l'illa, comunicant els dos costats i també, en la visita a la Roca del Montnegre. El túnel del Dofí, curt i ben il.luminat, és apte per a principiants però no ho és la visita al Túnel Llarg, que impressiona per les seves grans dimensions. Lloc freqüentat per la majoria de la fauna local.\n6a i 6b .- DOFÍ SUD\nZona sud de la Meda Petita, protegida dels vents de nord, que gaudeix de l'espectacularitat dels túnels que traspassen l'illa i l'accés a una cambra d'aire, al cor de la roca. Fondàries entre -15 m i -25 m. La majoria de la fauna local hi és present, així com la de cavitats fosques. Cap a llevant trobareu les roques de Serra Ventosa , amb parets verticals que cauen fins a -45 m.\n7a i 7b .- CARALL BERNAT / TASCONS\nAquesta zona sud de l'arxipèlag ofereix tot un ventall d'immersions per a tots els gustos i nivells, amb fondàries que oscil.len entre els -6 m i -50 m. Hi trobarem representació de tota la fauna de l'àrea protegida , amb grans blocs de roca i fantàstiques parets, i la major concentració de neros d'aquestes aigües. Apte per a tothom en funció del recorregut. Alerta amb els corrents, freqüents a la zona , que a l'estiu poden arribar a ser molt forts.\n8a .- LES FERRANELLES\nUna bonica immersió la que podem fer al voltant d'aquest escull i seguint la cadena de roques que, a poca fondària, ens porten fins als Tascons. Aquest indret és un lloc ideal per a l'observació de tot tipus de peix. La poca fondària, entre els -8m i -18 m. accentua l'efecte dels corrents de la zona.\nEls centres concessionaris autoritzats també us proposaran els itineraris marins comentats, ja sigui practicant el "snorkeling" (aletes, ulleres i tub) o el "seawatching" (amb una classe teòrica prèvia). En ambdós casos, les sortides es fan amb un guia per un màxim de 8 persones i hi ha unes boies específiques per amarrar-hi les embarcacions d'aquests centres, distribuides en tres zones.\nCopyright 2001 - Data d'actualització: 17/06/2002 - Reserva Marina de les illes Medes\nVerhalen Fotos Web Links Vakantie verslagen scapaflow glasgow gletscher tanzania illesmedes illesmedesmap dofinord dofisud feran medellot pedradeu potallop salpatxot tasc_carallbern vaca computer Palm Duikopleiding kinderen Materiaal Verhalen Ons nieuwe Huis Apparatuur


Tayberry Cottage Puyallup (WA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nTayberry Cottage2718 9Th Avenue Southwest, Puyallup, Puyallup (WA), Estats Units, 98371 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en26comentarisTayberry CottageVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 12 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Puyallup (WA), Tayberry Cottage és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Puyallup Public Library, Pioneer Park, My Cheese Shoppe. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Puyallup (WA). L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, zona de fumadors, àrea de TV/saló compartit. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, despertador, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Puyallup (WA), faci de Tayberry Cottage la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiaservei de planxabarnussosforn microonesTV satèl•lit/cabledespertadornevera Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


A Vilafranca del Penedès, BARCELONA\nEmpresa de multiserveis a Vilafranca del Penedès\nInstal·lacions Salguero marca la diferència a la província de Barcelona\nSom una empresa fiable especialitzada en instal·lacions elèctriques a Vilafranca de Penedès. Treballem totes les branques de l'electricitat, pel que podem atendre les seves demandes en qualsevol moment. L'activitat principal d'Instal·lacions Salguero es centra en la instal·lació, reparació i manteniment de tot tipus de productes elèctrics, tant per a particulars com petites, mitjanes i grans empreses. Abastem tota la província de Barcelona.\nPer aquest motiu, a banda de donar importància a la tècnica d'avantguarda, també li proporcionem un assessorament ampli. Tractem els projectes de manera directa.


CSM ORIENTACIÓ: QUÈ FER QUAN ACABEM L' ESO ?\nQUÈ FER QUAN ACABEM L' ESO ?\nA partir del 14 de gener els estudiants podran visitar gratuïtament l'exposició Ja saps què faràs? , en què es presenten totes les opcions acadèmiques possibles un cop s'acaba l'ESO i com s'hi pot accedir: els cicles formatius i les seves famílies professionals, el batxillerat i les seves modalitats...\nL'exposició també mostra alternatives d'estudis per a nois i noies que no acaben l'ESO: programes de qualificació professional inicial (PQPI), formació no reglada...\nLa mostra s'inclou en el marc de la campanya In-forma't, activitats per triar el teu itinerari acadèmic , que duu a terme la Xarxa de Punts d'Informació Juvenil de Barcelona i el Centre d'Assessorament Acadèmic per a Joves, per tal de donar suport als i les joves en l'elecció dels seus estudis.\nLa trobareu en diferents dates i en diversos equipaments juvenils de la ciutat de Barcelona. Per a tota la informació, cliqueu a l'enllaç següent:\nPublicado por yottatecno en 5:45\nEtiquetas: etapa secundària, General, Orientació


Com trobar una persona a Instagram 🥇 Emulador.online ▷ 🥇\nCom trobar una persona a Instagram\nDesprés de llegir el meu guia sobre com subscriure a Instagram vas decidir donar el gran pas: la insistència dels teus amics i companys de classe finalment et va superar i ara estàs creant el teu perfil d'Instagram. Amb l'esperança, potser, d'esdevenir un influent i guanyar una mica de la seva activitat social. Després de triar un nom i crear una foto de perfil, afegint una curta però completa biografia de tu mateix, estàs encallat: no saps com com trobar una persona a Instagram i, per tant, no pots seguir als teus amics.\nUn bonic problema que, però, no hauria de preocupar massa: com descobriràs llegint aquest tutorial meu, buscar una persona a Instagram és molt senzill i et portarà un grapat de segons. A l'contrari: per facilitar encara més la tasca, la plataforma social propietat de Facebook li proporcionarà diverses eines que poden ser útils en diferents ocasions. Com veuràs aviat, podràs rastrejar a les persones a Instagram fins i tot sense saber els seus noms i afegir-les a la llista de persones a les que segueixes en poc temps. Estàs a punt? Llavors vegem com fem això junts.\nLa recerca de nous amics a Instagram va des d'una dada de vegades indispensable: el nom. Per trobar una persona a Instagram, de fet, haurà de ser capaç de navegar per la base de dades dels membres de la xarxa social, que ara té diversos milers de milions de perfils. En resum, una operació bastant llarga, si no saps el sobrenom que has triat.\nNo obstant això, com veurà a l'llegir la guia, pot buscar persones a Instagram encara que no sàpiga el seu nom o fins i tot si li han bloquejat: el portarà uns segons més, però és un mètode igualment efectiu.\nCom trobar una persona a Instagram que et va bloquejar\nLa forma més fàcil de trobar a una persona a Instagram i afegir-la és a través de el motor de cerca intern. Només has d'introduir el nom d'usuari sense el caragol (o les primeres lletres) en la barra de cerca que apareix a la secció Explora (A la qual s'accedeix prement la icona de la lupa). Com veuràs, pots buscar gent, hashtag o Llocs però, per a les nostres necessitats, serà suficient amb buscar gent.\nLlavors, introduïu el sobrenom i esperar uns moments a que Instagram el trobi. En aquest punt, pots afegir-lo a la llista de persones que estàs seguint, simplement prement la tecla segueix.\nVostè sap de fet que un dels seus Amic de Facebook està a Instagram, però no saps com buscar-perquè no saps el nom? No hi ha problema: connectant els dos perfils (el d'Instagram i el de Facebook) es poden afegir nous contactes gràcies a la funció persones suggerides.\nDesprés d'entrar al seu perfil Instagram, premi la icona en forma de mig bust a la part inferior dreta, després el botó amb les tres línies horitzontals a la part superior dreta i, al menú que apareix, seleccioneu l'element persones suggerides. Se li demanarà que realitzi la Entra amb Facebookperquè puguis enllaçar els dos perfils i esbrinar qui dels teus amics també té un perfil a Instagram. Després d'haver introduït les seves credencials, esperi uns moments perquè el sistema recuperi la informació: llavors veurà la llista dels Amics de Facebook que també estan a la xarxa socio-fotogràfica. Per afegir-los, com sempre, tot el que has de fer és pressionar a segueix.\nUna altra manera de trobar una persona a Instagram és connectant el secció del teu smartphone al teu perfil d'Instagram. D'aquesta manera, la xarxa social pot comprovar si hi ha alguna coincidència entre el números de telèfon dels seus contactes i els números registrats a la base de dades. Això et dirà a qui afegir a la llista de persones a seguir.\nInicieu l'aplicació, entri en el seu perfil fent clic a la icona de l'mig bust estilitzat i, després de prémer el botó amb les tres línies verticals, triï Paràmetres. Aquí, al Comptetrobar la veu Segueix a la gentEmpeny. Contactes i completar el mag "Troba gent a la qual seguir". A la fin, veurà la llista de coincidències entre els números de la seva llibreta d'adreces i els registrats a Instagram, perquè pugui afegir-los molt fàcilment.\nDes de la segona meitat de 2018, a l'descobrir una funció ja present des de fa anys a snapchat, la xarxa socio-fotogràfica li ofereix una nova eina per buscar persones a Instagram sense conèixer el nom. és el etiqueta de nomuna mena de codi QR que pots fer servir perquè els teus amics et afegeixin més ràpid (i, per descomptat, que pots utilitzar perquè altres persones et afegeixin també).\nPer trobar una persona a Instagram amb l'etiqueta de nom, tot el que has de fer és demanar-li que te la mostri. Per afegir al teu amic, en canvi, hauràs de llançar l'aplicació, prémer la icona de l'mig bust per entrar al teu perfil i després a la icona amb el tres línies paral·leles i, al menú que apareix, seleccioneu l'element Etiqueta de nom. En aquest punt, premeu la inscripció Escaneja una etiqueta de nomEl codi es troba a la part inferior i pots emmarcar amb el teu smartphone: en uns moments seràs redirigit a el perfil del teu amic.\nCom saps, Instagram també té un versió web accessible des de qualsevol navegador en un PC amb Windows, Mac o Linux. Per trobar una persona a Instagram des d'un PC, tot el que has de fer és entrar en instagram.comInicieu sessió amb les mateixes credencials que utilitza en l'aplicació i, un cop carregat el perfil, feu clic amb el punter de l'ratolí a la barra de cerca de la part superior de la pantalla i inseriu el nom de la persona que estàs buscant a Instagram.\nSi ho desitja ... Busca un contacte a Instagram que t'hagi bloquejat ...primer assegura't que no ho vas fer. Vés a l' Configuració de l'perfil i toca comptes bloquejats. En aquesta llista, mira si hi ha el nom a qui vas bloquejar. Si n'hi ha, tregui de la llista. Si no, segueix llegint.\nEn cas que no trobi un nom que coincideixi, si és un compte públicsempre podries trobar-ho sense necessitat d'estar connectat i veure les seves històries no privades o programes similars. En canvi, si fos un compte privatPotser no serveixi de res si no segueix el consell que vaig descriure en la guia de veure els comptes privades sense seguir-les.\n6 formes d'usar la llum de el flaix LED (iPhone i Android)\nCom alliberar la RAM en l'iPhone\nCom veure els tocs rebuts a Facebook\nCom fer stickers a WhatsApp iPhone\nCom canviar la contrasenya d'Instagram sense correu electrònic\nCom veure comentaris privats a ThisCrush\nCom posar ThisCrush a Instagram\nCom trobar anònim en ThisCrush\nCom llegir ThisCrush privat\nCom veure qui et busca a Instagram\nCom etiquetar fotos de Facebook\nCom veure quant temps passes a Facebook\nCom veure quant temps han estat amics a Facebook\nCom activar l'autenticació de dos factors a Instagram


Descobreix què fer a Andorra a la tardor: quatre racons de foto molt top\nQuatre racons espectaculars per fer fotos d’Andorra a la tardor\nEtiquetes andorra a la tardor, El Roc del Quer, escapada andorra, escapada de tardor a andorra, què fer en andorra, qué hacer en andorra, yellow border\n3, 2, 1… i acció! Et presentem quatre racons de foto (i de vídeo) espectaculars per captar el canvi d’estació. Descobriràs com és Andorra a la tardor mentre passeges i desconnectes uns dies de la rutina.\nTota una explosió de colors ideal per alimentar el teu feed d’Instagram!\nQuan l’art surt al carrer\nA mitja tarda de shopping, en ple centre comercial d’Andorra la Vella, pots topar amb l’obra de Salvador Dalí Noblesse du temps (Noblesa del temps). Para’t un moment per buscar l’enquadrament perfecte i fotografiar-te al costat de l’escultura amb el riu i les muntanyes de fons. Fins i tot podràs treure la torre de Caldea!\nAndorra a la tardor també és naturalesa/span>\nEl llac d’Engolasters és a prop, és de fàcil accés per anar amb nens i pots arribar amb cotxe. A més, des d’aquest estiu, compta amb un nou al•licient, el famós Yellow Border, el marc groc que identifica les fotografies del National Geographic. També pots allargar l’excursió i passejar pel camí de les Pardines, des d’on tindràs un angle immillorable per captar una bona panoràmica dels pics d’aquesta vall.\nUn mirador molt famós\nDes del Roc del Quer tindràs una magnífica vista de Canillo i la vall del Valira d’Orient. Situat a la Vall de Montaup, és un mirador únic a Andorra amb passarel•la suspesa a l’aire al final de la qual trobaràs l’escultura d’un pensador, que segurament has vist a Instagram en més d’una ocasió.\nArt i Natura a Arcalís\nUn altre lloc que no pot faltar d’Andorra a la tardor, és la “O” d’Ordino. Aquesta escultura, envoltada de muntanyes i natura, la trobaràs al peu de pistes d’Arcalís. Aprofita per pujar al telecabina de Tristaina per gaudir del trajecte i d’una vista que et deixarà sense alè i que es mereixerà, sens dubte, un lloc al teu feed d’Instagram.\nBonus: un cinquè i nou racó per treure les millors fotos\nI, per descomptat, una altra de les millors fotos que no et pots perdre és la que et faràs en la nova llacuna panoràmica de Caldea. Descobreix com és banyar-te en un spa amb fons transparent, sobrevolant un riu i amb una vista 360º. T’encantarà l’experiència!\nTenim les millors ofertes de Caldea amb hotel i esmorzar inclòs perquè no et perdis ni un sol racó d’Andorra a la tardor. Ja saps, vine amb la bateria de la càmera carregada al màxim i a passar-ho d’allò més bé.


Les feines efectives s’han allargat durant vora 5 mesos i mig, per sota de la previsió de 7 mesos, tot i l’aturada de dos mesos que va patir l’obra degut a l’obligació d’aturar-la, tal i com es va haver de fer amb totes les obres del país degut a les afectacions per la Covid-19. El cost de l’actuació és de 629.601,57 euros sense IVA, una xifra per sota del preu de licitació, que rondava el milió d’euros.\nEl regidor d’Urbanisme de l’Ajuntament, Josep Saballs, comenta que “ens hem de felicitar tots plegats, l’empresa i la direcció facultativa de l’obra per part dels tècnics de l’Ajuntament, perquè ha estat un èxit”. Saballs recorda que “era un carrer molt demandat” i que “normalment, quan hi ha obres, causes molèsties i la gent no ho rep del tot bé fins que veuen l’obra acabada”. Durant el procés “sempre hi ha alguna discussió o algun malentès” però “en aquesta obra no hi ha hagut cap problema perquè era una obra tan esperada que tot el veïnat ha esperat tot el que calia perquè el que estem veient ara fos una realitat”.\nSobre el resultat final, explica que “hi ha un abans i un després si mireu les imatges contraposades de com era i com ha quedat” i que a més “era una inversió necessària, que feia anys que s’havia d’afrontar, nosaltres ho teníem clar. El primer any de mandat ja ho hem portat a terme”. Amb la urbanització d’aquest carrer, també s’han realitzar altres actuacions, com ara una plaça de nova creació a la part alta del carrer. S’hi ha ubicat una font, hi hauran uns arbres i també un banc, creant-se així una zona de descans, per exemple, per la gent que pugi pel carrer i necessiti seure una estona.\nSegons comenta el regidor, una altra plaça que s’ha generat i que en principi no estava prevista dins el projecte “i que una vegada estàvem a mitja obra vam veure que era necessari perquè estàvem fent tota la instal·lació nova del carrer Girona més el carrer Algavira”. En aquest cas, quedava un petit tram del carrer Joan Maragall on s’ha eliminat el trànsit i s’ha fet una plaça perquè es pugui utilitzar com l’eix comercial que ve del carrer Verdaguer i Rutlla i tingui continuïtat cap aquesta zona del carrer Girona. Amb aquesta modificació s’ha produït també un canvi de direcció: el carrer Maragall serà de sortida cap a la placeta Empordà, direcció carrer Indústria.\nAquesta obra s’ha convertit en un dels grans projectes d’aquest mandat, i Josep Saballs en destaca la importància: “veure que un carrer que era intransitable ha quedat com deu mana i que és una inversió a llarg termini perquè segurament trigarem molts anys a tornar a intervenir-hi, és una satisfacció a nivell tècnic i polític que crec que com a ciutat, ens hem de felicitar tots plegats”.\n“Però no hem de parar aquí, tenim a la ciutat molts carrers en els quals cal intervenir i un d’ells, que afrontarem aquesta tardor, serà el carrer s’Adolitx, que està pendent d’urbanitzar de sempre”, comenta el regidor.\nLa seva licitació està prevista pel mes d’octubre i la previsió és adjudicar-la al novembre o principis de desembre i poder així començar les feines al gener, si no hi ha cap imprevist.\nDesapareix el cablejat elèctric aeri, que passarà a ser soterrat\nUn cop obert el carrer, encara quedaran petites obres per fer, en aquest cas referents a les connexions de llum, perquè així es pugui treure tot el calbejat aeri que enlletgeix l’espai.\nLes feines consistiran el soterrar tot el cablejat a través d’unes instal·lacions ja realitzades de creuaments soterranis. El que es farà seran connexions amb tubs que van adossats a les façanes i que conduiran el cablejat dels edificis fins a terra. La previsió per aquestes feines és d’uns 3 mesos, ja aquestes depenen dels treballs de la companyia elèctrica. Un cop fet el canvi, es farà el descàrrec de les antigues instal.lacions i es realitzarà la nova connexió.\nPer aquestes tasques no caldrà tornar a tallar el carrer, només es farà en moments puntuals per les necessitats temporals que puguin sorgir.\nNova zona de càrrega i descàrrega\nUna altre dels canvis que han arribat amb l’obra el de situar una zona de càrrega i descàrrega que s’ubicarà en un tram del carrer Nou de l’Algavira, concretament en el que va del carrer Girona al de l’Algavira. Aquest vial quedarà tancat al trànsit i serà només per estacionament limitat.


Grou 2017: Els 20 millors lloguers d'apartaments a Grou - Airbnb, Friesland, Països Baixos\nGrou · Allotjaments\nEasterwierrum, Friesland, Països Baixos\nMantgum, Friesland, Països Baixos\nLa vella escola reformat és un lloc meravellós per relaxar-se amb una sala d'estar preciosa i acollidora cuina amb taula de menjador. La vista que es té tot per a tu i prop es pot caminar bé. Vam tenir un gran cap de setmana!\nUna càlida benvinguda en un bell lloc. Hi havia cadires addicionals disposats per als clients addicionals, molt ben pensades. Gira-sols a la taula i espelmes per a la il·luminació necessària. Una cuina ben equipada, cambra de bany i una terrassa amb gandules.\nUna bona recomanació ...\nUn lloc molt agradable i acollidor en un entorn preciós, amb una gran vista! Tot allà per allunyar d'ella. Una visita obligada!\nAgradable i tranquil, vista panoràmica. Flors a taula ofereix una càlida benvinguda. Tot ben cuidat junts.\nAllotjament en una bonica zona verda molt tranquil·la. Abel ens ha rebut, estava disponible i un bon consell. L'habitatge és consistent amb la descripció.\nTijnje, Friesland, Països Baixos\nUna habitació privada ben equipada en un espai modern. L'apartament està situat en una zona tranquil però a prop del centre de la ciutat (curta distància), botigues i transport públic. L'esmorzar està inclòs! :)\nOferim una petita però ben equipada habitació privada en el nostre apartament ben situat - zona tranquil però a poca distància a peu del centre de la ciutat, botigues i transport públic. L'esmorzar està inclòs. La seva habitació té capacitat per a una persona i proporciona un escriptori per treballar, una mica d'espai d'emmagatzematge, i un llit incl. llum de lectura. L'habitació dóna al pati interior del complex d'apartaments, pel que és més silenciós i proporcionar més llum a la tarda. L'apartament disposa d'una cuina (+ illa), bany i sala d'estar, que compartim junts. El te i el cafè estan sempre disponibles per a vostè també.


Una derrota més perillosa del que pot semblar - Empordà\nUna derrota més perillosa del que pot semblar\nEl Bàsquet Girona perd a l'Hospitalet i veu com el Múrcia l'atrapa al capdavant de la classificació abans de visitar Fontajau diumenge vinent La reacció dels gironins arriba massa tard per capgirar el partit\ntatiana pérez 19.01.2020 | 06:30\nUna derrota més perillosa del que pot semblar l'hospitalet/GIRONA\nNo tenir pràcticament res en joc va passar factura al Bàsquet Girona. Els d'Àlex Formento van confirmar la setmana passada la participació al grup de dalt de la segona fase de LEB Plata i, tot i que el duel d'ahir davant l'Hospitalet podia ser «útil» pel que fa a la classificació, van prendre's massa al peu de la lletra això de ser líders i es van permetre el luxe de donar l'avantatge al conjunt local. En conseqüència, van haver de prémer l'accelerador a l'últim quart. Acaronant l'empat amb només dos punts de marge, els gironins van quedar-se amb un pam de nas davant la reacció de l'Hospitalet, que va fer prou mèrits per ser el quart rival d'aquest curs que els supera (73-61).\nEls locals van fer una declaració d'intencions. No els ho donarien mastegat i encara menys comptant amb encert des de la línia dels 6,75. Veient l'alta pressió de l'Hospitalet, Formento ja va demanar temps mort abans dels primers cinc minuts per buscar la resposta del seu equip. Moreno va posar el primer triple per començar a retallar distàncies, tot i que s'acabaria el primer quart amb el marcador en contra (22-18). En el segon, tampoc van aconseguir capgirar-lo. La compenetració entre Cosialls i Dijkstra va ser clau per puntuar, encara que la rèplica dels locals era imminent. De res servien els tirs lliures de Moreno o el gran triple de Sàbat perquè l'Hospitalet agafava el rebot i ho diluïa tot a base de triples.\nA la segona part, van llençar un altre quart per adonar-se que una derrota els podria comptar per a la segona fase. La reacció va arribar al final, quan el Girona va desbordar en qualitat. Sense rendir-se, Màxim va ser el mirall de l'equip que va acaronar l'empat davant d'un equip que no volia renunciar a quedar entre els sis primers.\nAmb la derrota, el Múrcia atrapa el Girona al lideratge i fa imprescindible la victòria diumenge a Fontajau.


‘The ritual’: no et desviïs mai del camí | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n14 febrer, 2018 Comentaris (0) Visualitzacions: 1290 Sèries Jordi Camps\nRafer Spall, Arsher Ali, Robert-James Collier, Paul Reid\nRecentment, Netflix acaba d’estrenar The ritual, film que ja va aixecar aplaudiments a Sitges i que no deixa de ser l’enèsima volta de rosca sobre el mateix plantejament\n‘The ritual’: no et desviïs mai del camí\nHi ha pel·lícules que et marquen, i una de les que més ho han fet en el meu cas és Deliverance (John Boorman, 1972), aquell mític film sobre quatre amics que decideixen passar uns dies d’excursió en plena natura per desintoxicar-se de les seves obligacions urbanes i que acaben vivint un autèntic malson quan, per sobreviure, han de fer front a un fotimer de situacions límit. És clar que hi ha escenes memorables, com ara el duel de banjos entre un dels urbanites i un redneck de poques llums, i què es pot dir de l’aterridora violació per part de dos sinistres pagerols a un dels membres de la colla (“crida com un porc!”). Però si per alguna cosa persisteix com a film de culte és perquè encara avui dia continua sent un model de thriller perfecte, amb la seva combinació equilibrada d’experiència física, però també viatge psicològic, que va establir les bases per a un subgènere cinematogràfic -el survival– que ha donat molt de si, partint, no ens n’oblidem, d’una temàtica molt recurrent tant en la literatura com en el cinema, que és la dels dilemes que sorgeixen quan s’estableix un vincle entre l’home modern i la natura salvatge.\nRecentment Netflix ha estrenat The ritual, film que ja va merèixer aplaudiments a Sitges i que no deixa de ser l’enèsima volta de rosca sobre el mateix plantejament: en aquest cas, centrat en l’excursió que emprenen quatre homes de ciutat que decideixen fer trekking per les terres més inhòspites que hi ha entre Suècia i Noruega, per recordar vells temps d’amistat i per honrar la tràgica mort de l’amic que va proposar fer aquest viatge. Ja se’n penediran, ja, de no haver anat com alguns volien a beure, fumar i ves a saber a practicar quin altre pecat no confessable a Amsterdam o Las Vegas…\nAdaptació d’un best-seller d’Adam Nevill i dirigida amb saber fer per David Bruckner (V/H/S), tot en The ritual està fet a imatge i semblança de Deliverance: desplegar el drama, la tensió, i fins a quin punt arriba la fragilitat de les pobres criatures mortals quan es troben en situació d’haver de lluitar per morir. Ho hem vist mil i una vegades, però hem de reconèixer que el director sap mantenir el pols narratiu quasi ben bé fins al final, sobretot exposant l’aventura a la qual s’enfronten els protagonistes i traient suc d’un paisatge espectacular, amb aquests boscos espessos i interminables. Tampoc hi desentona el trauma que pateix un dels personatges, que no va fer res per evitar la mort de l’amic que havia de venir quan van ser objecte d’un atracament setmanes abans. En aquest sentit, i per la deriva cap al fantàstic, el film també em recorda, i molt, la magnífica The descent (Neil Marshall, 2006).\nFins aquí, tot bé. El problema, com ja veus a venir, és quan entra en escena, precisament, l’esmentat element fantàstic. No tant al principi, quan s’intueix i és tot suggeridor; ni quan la cosina germana de la Bruixa de Blair pica a la porta (també deixant signes de la seva presència als arbres, molestant quan intenten dormir a les tendes o pul·lulant per la cabana del bosc). La cosa decau, sense caure en el ridícul, per sort, quan la presència monstruosa, un ésser pagà entre mític i llegendari, apareix en primer pla personificat. N’hem vist de tots colors: llops ferotges, aliens, depredadors i tota mena de criatures perverses… però aquesta no m’acaba de fer el pes, ni por. Suposo que no hi ajuda que cap dels personatges s’hi enfronti cara a cara i que semblin assumir, resignats des d’un bon principi, que moriran devorats per aquest fill bastard del Déu Loki. Per cert, una criatura pagana a la qual s’ha de mantenir a ratlla a força de sacrificis humans al mateix estil que el drac llegendari de sant Jordi o el mític King Kong. Com veieu, res no inventat abans.\nEn resum, The ritual és un notable entreteniment, però amb la inevitable comparació amb Deliverance perd enters, perquè el film de Boorman és la rotunda verificació que per provocar una por extrema en una pantalla de cine no es necessita l’ajuda de monstres sobrenaturals ni fantasies perverses. Per a monstre i per a perversitat només cal l’ésser humà, en tota la seva gegantina imperfecció.\n“A vegades has de perdre’t tu mateix abans no puguis trobar alguna cosa…” (Lewis, el personatge de Burt Reynolds a Deliverance)\n» Sèries » ‘The ritual’: no et desviïs mai del camí


LEs stores Mitjavila\nLes gammes de bricolatge són el nou èxit de Mitjavila, que ja no està adreçat i ja no només és a majoristes i artesans. En els darrers anys, l’empresa, fundada el 1970, s’ha especialitzat en productes de protecció solar que requereixen autoconsum, en particular portes i elements de tanca. Basant-se en l’impuls del 2020, Mitjavila apunta a 90 milions d’euros en ingressos aquest any, enfront dels 85,76 milions del 2020.\nTot i això, la companyia ja no inverteix en terres franceses, a causa d’un marc excessivament restrictiu i dissuasiu. El conseller delegat, Raymond Mitjavila, va denunciar al març els controls administratius “aberrants en temps de crisi” i va acusar l’Estat de “enverinar la seva vida”, a raó de 15 visites. Dóna feina a 700 persones a França, Espanya, Itàlia i Portugal i continua invertint a Espanya, on ha duplicat la superfície de la seva fàbrica de Madrid. A Portugal, s’estan creant no menys de tres fàbriques de Mitjavila.


Riberaonline: Ulldecona acull el primer Fòrum de Literatura del Món Rural\nUlldecona acull el primer Fòrum de Literatura del Món Rural\nUlldecona ha sigut avui el punt de trobadade diverses experiències i debat entre escriptors de literatura del món rural d'arreu del país dins les activitats planificades en el I Fòrum de Literatura del Món Rural. La jornada s'ha iniciat a les 10'30 del matí, i a la Sala de Sessions de l'Ajuntament, amb la benvinguda institucional a càrrec de Núria Ventura, alcaldessa d'Ulldecona, Carles Duarte, president de la Fundació Carulla, Josep Moragrega, president d'Òmnium Terres de l'Ebre i dels organitzadors de Terra de Cruïlla, un projecte que promou unir iniciatives i objectius envers la posada en valor de l'extens llegat cultural que, a través dels seus escriptors, uneix una diversitat de territoris que comparteixen uns valors comuns, com la seva llengua, historia i cultura.\nAquest projecte neix a Vall-de-roures (Matarranya), punt de confluència entre l'Aragó, País Valencià i Catalunya, on es troba situada la llibreria Serret i té l'objectiu de reviscolar els territoris de cruïlla passant de perifèrics a centrals en la projecció cultural i la creació literària. La voluntat d'unir forces a l'hora de promoure l'intercanvi cultural és el camí que s'inicia amb jornades com el Fòrum de Literatura del Món Rural d'Ulldecona i el Premi literari Serret – Terra de Cruïlla, que serà presentat també dissabte al matí per part del seu promotor, Octavi Serret.\nPosteriorment s'ha fet la presentació de «Col·leccionistes dels oblits. Una mirada plural al patrimoni» de Marta Farré, nou volum de la Col·lecció Museu Vida Rural, guanyador de la Beca Maria Font de Carulla de recerca etnològica, i la projecció de l'audiovisual «Absències» del Museu de la Vida Rural.\nEl Fòrum ha continuat amb la presentació de la Fira Llibre Ebrenc i de la Fira Litterarum de Móra d'Ebre, per part del seu director l'Albert Pujol, la presentació del projecte «Patrimoni oblidat, memòria literària», impulsat per l'Institut Ramon Muntaner i la Coordinadora de Centres d'Estudis de Parla Catalana a càrrec de Josep Santemases, i una xerrada sobre el projecte d'èxit «Estiu al Priorat», per part de Pilar Garriga.\nFinalment ha tingut lloc lloc una trobada d'escriptors amb una taula rodona sobre la literatura del món rural moderada per Jordi Llavina, director de la Col·lecció Museu Vida Rural de l'Editorial Barcino i que comptarà amb la participació dels escriptors Pep Coll, Joan Todó, Jesús Mª Tibau, Emigdi Subirats i Amàlia Roig. El Fòrum ha acabat amb una foto col·lectiva, la signatura de llibres per part dels autors participants i una lectura pública, a la Plaça de l'Església, de fragments de literatura del món rural amb la col·laboració de la Xarxa de Biblioteques de les Terres de l'Ebre.