El paper pintat a Mallorca, un element decoratiu oblidat - IniciativesXXI\nEl paper pintat a Mallorca, un element decoratiu oblidat\nJosep Mª Pomar Reynés i Magdalena Bennassar\nLa història social de la ciutat es nodreix també de molts detalls ínfims confegits que poden passar desapercebuts quan només s’examinen els fets. La forma com s’adapten les modes en el vestir o en la decoració dels espais íntims, són un testimoni cultural que tradueixen el gust, les aspiracions, la posició econòmica i les prioritats dels components d’una societat. També, i més en el nostre cas, com es relacionen amb el que passa en el món exterior i en quina mesura hi ha concordança amb les tendències i moviments del moment.\nEl cas del paper pintat per al guarniment mural, que es va generalitzar des de mitjans del segle XIX en la decoració dels habitatges mitjans i alts, aporta també detalls molt rics sobre la vida social i quotidiana de la ciutat de Palma. El seu estudi, oblidat aquí fins ara, en contrast amb altres llocs, informa també del vigor comercial de la ciutat i del gran esforç importador de l’estranger (França, Anglaterra, Bèlgica, Alemanya…) per tal de seguir les modes i els gustos del moment. Una Mallorca gens aïllada que segueix les passes d’una Europa que ha fet del paper pintat el gran element decoratiu de referència.\nLa introducció a Europa del paper pintat, bàsicament a França i Anglaterra, a finals del segle XVI imita els papers que els xinesos pintaven en paper d’arròs, en una tradició decorativa mil·lenària que impressionava als viatjants europeus. La seva ràpida popularització impulsa primer la importació i posteriorment la fabricació pròpia per satisfer la demanda d’un producte, el paper pintat, convertit en un component present gairebé de forma general en la decoració de les cases de les classes altes i mitjanes europees.\nL’evolució del paper pintat passa per l’elaboració artesanal, primer en fulls que s’han d’imprimir un a un amb planxes de fusta mullades de pintura, després en paper continu i finalment, a partir de 1830, gràcies a maquinària industrial, que permet la mecanització sistemàtica de paper pintat, la fabricació de milers de rotlles diaris que arriben a combinar fins a vint-i-quatre colors.\nA Espanya la constitució el 1786 de la Real Fábrica de Papel Pintado a Madrid, per part d’empresaris francesos, permet que el producte s’ajusti en preus i en oferta. Però tot i que s’obrin altres fàbriques a la capital i també a Vitòria, Barcelona, Alacant, Màlaga, Girona i altres poblacions, la qualitat i la vistositat dels papers anglesos, belgues i francesos fan que la importació predomini i posi en dificultats els fabricants nacionals que han d’implorar el proteccionisme de l’Estat.\nAl segle XIX el paper pintat esdevé el gran protagonista de la decoració d’interiors, seguint el curs de les modes, revisitant estils, fent-se present en les noves tendències artístiques i adaptant-se a totes les sensibilitats, a totes les economies i a tots els anhels socials. El paper imita, en primer lloc, els materials que substitueix: domàs, tela, cuiro, per endinsar-se en el desenvolupament de motius florals propis i en el desenvolupament de grans panoràmiques. No és estrany que destacats artistes creatius com Walter Crane i especialment William Morris dediquin una part del seu geni al disseny de models de paper pintat i sanefes, molts dels quals es segueixen reproduint i comercialitzant avui en dia.\nA Mallorca a mitjans del segle XIX i ha un comerç molt actiu de paper pintat, tant a Palma com en els pobles, amb una oferta molt extensa. Tres són les fórmules per arribar al client final: els viatjants i representants, que s’instal·len a l’illa per uns dies per vendre el seu producte, els comerços, en un primer moment impremtes i llibreries, després els “magatzems de paper pintat” i, finalment, els mateixos pintors, que aconsellen els seus clients i els dissenyen les decoracions completes per les seves estances. A més, els mateixos pintors importen els papers que col·locaran a les cases de ciutat i dels pobles, als teatres, als centres oficials o les esglésies, omplint les parets amb papers estampats, combinant diversos motius iconogràfics i creant sovint un efecte d'”horror vacui.”\nA principis del segle XX el paper pintat segueix essent protagonista en les decoracions murals, amb els dibuixos i estils característics, primer de l’Art Nouveau i a continuació fent el recorregut propi del moment: decó, Bauhaus, racionalisme… fins al pop i la psicodèlia, sense deixar, en tot moment la convivència amb les tradicions clàssiques. Fins a la seva decadència, els anys 80, se seguien empaperant les sales, els menjadors i les habitacions de les cases.\nPrecisament un d’aquests pintors-decoradors Gaietà Pomar Miró (Palma 1828-1894) és l’iniciador, al carrer de Vicenç Mut, del comerç de papers pintats que continuà el seu nebot amb el nom de Casa Pomar Flores i que ampliaren posteriorment els fills i néts amb la incorporació de la pintura i els materials per a les belles arts. El llegat d’aquesta botiga, existent entre 1860 i 2013, del que són part els prop de cinc mil rotlles de paper dipositats al Museu de Mallorca des de 2003, constitueix una de les majors col·leccions de paper pintat del món i un tresor patrimonial que, juntament amb la seva documentació comercial, han de contribuir a valorar i conèixer millor la nostra història en els aspectes decoratius, empresarials i socials.\n(*) Títol de la conferència impartida al Casal Solleric com a part del cicle dedicat a les arts decoratives. Una vitrina sobre la matèria romandrà exposada a la sala vermella del Casal al llarg dels mesos de Setembre i Octubre.\nImatges: Papers i sanefes de la col·lecció Pomar Flores dipositats al Museu de Mallorca (clickau a les imatges per ampliar el nivell de detall).\nDecàleg per salvar el Centre Històric de Palma.


La jutge fa investigar per fals testimoni la parella de l'assassí de Rafael Mora - Diari de Girona\nLa jutge fa investigar per fals testimoni la parella de l'assassí de Rafael Mora\nLa seva declaració no coincidia ni amb la dels testimonis ni amb la de la seva pròpia filla, que la va arribar a contradir\ngirona | martí santiago 30.04.2013 | 00:00\nEl condemnat, Porfirio Fernández Terrón, durant la celebració del judici a l´Audiència de Girona. diari de girona\nLa sentència és clara: "procedeix" investigar Paloma Escribano Noguer per possible fals testimoni durant el judici contra la seva parella sentimental, Porfirio Fernández Terrón, condemnat a 17,5 anys de presó per l'assassinat del directiu bancari Rafael Mora Torrent. Després que el jurat popular trobés culpable el processat només quedava imposar-li la pena però la magistrada-presidenta del tribunal, Fátima Ramírez, també ha donat ordre de remetre la sentència al Jutjat d'Instrucció de Girona per tal que s'esclareixi si la parella de l'assassí ha mentit. El fiscal Víctor Pillado ja va anunciar durant la vista oral que estudiaria perseguir-la penalment per aquest fet.\nLa testimoni va ser informada durant el judici que no tenia obligació de declarar perquè era la parella del processat però que si decidia fer-ho "estava obligada a dir la veritat". I la seva veritat no va coincidir amb la de la resta de testimonis, ni tan sols amb la de la seva filla, qui va arribar a contradir-la. Així, la vídua del difunt -estaven separats- i alhora amant de l'assassí, va assegurar que el dia del crim, 18 de setembre de 2009, Porfirio Fernández Terrón no va sortir de casa aquell matí sinó que va ser ella que va abandonar el domicili en rebre la trucada de la seva filla, que li va comunicar la mort del directiu bancari. No obstant, "el jurat, a partir de proves objectives i declaracions d'altres testimonis, ha declarat provat que l'acusat va ser qui va matar" Rafael Mora Torrent.\nPer tant, el que ha quedat provat és que el condemnat "va abandonar el domicili on vivia amb Paloma i va arribar a l'aparcament on estacionava el vehicle la víctima al voltant de les 7 del matí per tornar a l'esmentat domicili pels volts de les 8 del matí". Una versió que no quadra en absolut amb la d'Escribano Noguer.\nLa sentència recull el fonament del jurat popular per condemnar l'assassí del directiu bancari però afegeix un detall rellevant: obliga a pagar les costes de la primera acusació particular -exercida pel lletrat Carles Monguilod- sense incloure les de la segona acusació -representada pel lletrat Sebastián Ruiz-, a qui la mateixa magistrada-presidenta va haver de recordar durant el judici que ell havia d'actuar en contra dels interessos del processat. Monguilod representava el germà del difunt mentre que Ruiz actuava per encàrrec de la germana de l'amant de l'assassí una vegada aquesta darrera va quedar expulsada de l'acusació particular en demostrar-se que mantenia una relació amb Porfirio Fernández Terrón, a qui no ha deixat de visitar a la presó durant tot aquest temps.\nLa decisió de la jutgessa també obliga el processat a pagar 270.000 euros als dos fills de Rafael Mora Torrent i 25.000 euros als seu germà.\nEn total, hi ha set fonaments que van motivar el veredicte del jurat popular i han sigut tingut en compte per la magistrada a l'hora d'imposar la pena per assassinat. En primer lloc, sota les ungles de la mà dreta de la víctima hi havia ADN de Porfirio Fernández Terrón. ADN que també va ser trobat en el guants que es van trobar dins l'aparcament on va ser assassinada la víctima; el mateix processat va confessar inicialment haver sigut l'autor del crim; a les seves mans s'hi va trobar sang igual que a la porta d'accés al jardí de la casa on vivia; el condemnat presentava lesions al cos compatibles amb haver-se produït durant l'agressió al directiu bancari; a casa de Porfirio Fernández Terrón s'hi van trobar restes de teixit i gomes a la foguera que havia preparat al jardí; entre ell i la víctima existia una enemistat manifesta, com van assenyalar diversos testimonis; i la falta de credibilitat de l'acusat en evidenciar-se que va mentir.\nL'acusat també ha estat condemnat per tinença il·lícita d'armes ja que el revólver que va utilitzar per perpetrar el crim va ser modificat. Es tractava d'un revólver de fogueig modificat que va quedar bloquejat en el moment de disparar i per aquesta raó l'assassí va acabar colpejant el cap de Rafael Mora Torrent amb la culta del revòlver fins deixar-lo agonitzant al terra de l'aparcament durant trenta minuts abans de morir.


MusicAppSelvatges: La flauta bufoneta i el clarinet estarrufadet\nLa flauta bufoneta i el clarinet estarrufadet\nHola a tots! A classe comencem a treballar els instruments de vent, i per això l'Adelaida ens va proposar a uns quants alumnes de fer un diàleg, graciós, entre dos instruments de vent que ens fossin propers i en sabéssim les principals característiques.\nLa Laia Altès, que toca la flauta travessera, i jo, que toco el clarinet, hem fet un diàleg entre aquests dos instruments. En aquesta història que ens hem inventat, els dos creuen que són els millors però acaben arribant a una gran i important conclusió. No us vull dir res, cliqueu i ja veureu què passa escoltant la presentació!\nHem utilitzat la app Fotobabble (disponible solament per apple) que ens permet gravar durant un màxim de 5 minuts i posar-hi una imatge que representi la gravació que es duu a terme.\nPublicat per Cèlia Prats a 7:43\nEtiquetes de comentaris: 2n ESO, 3r trimestre, Àudio, Àudiocreació, Cèlia Prats, Curs 13-14, Els Instruments musicals, Fotobabble, Instruments de vent, iPad, Laia Altès\ngerard ochoa asens 7 de maig de 2014 a les 17:14\nJe je je, un treball molt original. La idea de que dos instruments es descriguin dialogant és molt divertida.\nLara Armengol 8 de maig de 2014 a les 19:14\nUn treball molt divertit, noies! us felicito, os ha quedat un audio molt xulo.\nOriol Garcia 2n B 8 de maig de 2014 a les 20:47\nMolt bon treball, és una forma d'aprendre però una mica més divertida.\nAleix Miró 9 de maig de 2014 a les 20:20\nAdelaida vas tenir molt bona idea de fer treballs amb aquesta aplicació i d'aquest tipus, per cert, Laia i Cèlia molt bona feina!!!!!\nPablo Padilla Moreno 9 de maig de 2014 a les 22:08\nM'ha agradat molt, és un treball molt ben realitzat i divertit, que està molt entrentingut! Enhorabona noies!\nMarina Lehmann 10 de maig de 2014 a les 17:01\nHi ha moltes coses que no sabia fins escoltar això. Bona feina!\nMireia Juncosa Naveros 11 de maig de 2014 a les 13:11\nTot i ser un treball curt, es poden apendre moltes coses. Es una manera diferent d'apendre. Cèlia i Laia heu fet una molt bona feina uns felicito!\naina bargallo 11 de maig de 2014 a les 16:20\nGracies aquets treballs tan diveritits i entretinguts he apres moltes coses noves !! Felicitats a la Cèlia i la Laia un treball genial :)\nLaia Altès 2B 11 de maig de 2014 a les 20:01\nMoltes gràcies! i si, teniu raó, és millor aprendre d'aquesta forma!!\nMireia Esteve Rubio 12 de maig de 2014 a les 7:32\nBon treball! La veritat és que amb aquests fotobbles que esteu fent ens ajuden molt a poder estudiar aquests instruments d'una forma més entretinguda.\nCarme Martínez Blanc 12 de maig de 2014 a les 18:49\nM'ha agradat força el vostre treball. En poc temps, heu explicat molt bé tota la informació que heu donat i crec que això té un mèrit. Potser podríeu haver parlat amb més naturalitat i sense vergonya! Tot i això, felicitats a les dues.\nJudit Prats 13 de maig de 2014 a les 7:22\nM'ha agradat el vostre treball ja que en un breu tems heu pogut explicar moltes coses i la discusió també està força bé, però estic dacord amb el que diu la Carme sobre parlar amb més naturalitat i amb menys vergonya. Tot i així us ha quedat molt divertit.\nJudit Prats 13 de maig de 2014 a les 7:23\nMónica López García 17 de maig de 2014 a les 13:53\nCrec que és un treball que ens ajuda molt a aprendre de manera divertida. És una idea molt interessant i us expresseu molt bé encara que com ja us han dit en altres comentaris hauríeu d'haver parlat amb més naturalitat i sense vergonya! Moltes felicitats pel vostre esforç:)\nAndreu Ayllon 1 de juny de 2014 a les 19:37\nM'ha encantat el vostre treball té les características necessaries per ser un bon treball: divertit, entretingut, aprens coses noves i ho fan persones molt treballadores....felicitats!!!!!!


Gargots: de febrer 2018\n1005. El sempre desitjable pluralisme tertulià\n-Quin fàstic de tertúlies espanyoles. Tots són sempre de la mateixa corda! Cap ànim de neutralitat! Parlant de la independència sense cap independentista per sistema! Amb tota la mala fe del món!\n-I avui, en representació dels independentistes tenim la Pilar Rahola.\n-NOOOO! FILLS DE PUTA!\n1004. La finalitat de les llengües\n-Les llengües hi són per a unir, no per a dividir!\n-Ara ens entenem!\n-Per tant, els nanos aniran a diferents classes segons les llengües que parlin!\n1003. L'equivalència al delicte d'odi al poder\nDelicte d'odi a la policia = Delicte d'odi a qui dona ordres impopulars a la policia = Delicte d'odi contra el Govern Espanyol = Prohibit pensar diferent del Govern Espanyol sota pena de presó. = #HolaDictadura\n1002. Abusananos lingüístic\n-L'únic que demano és que competim en igualtat de condicions. Tant és demanar?!\n1001. Gènere periodístic\n-El nom d'Elssa Aartadi està sonant molt fort,, redacta-me'n un perfil, que el pubblicarem.\n-Entesos... miraré quina és la seva formació, l'experiència en el sector públic i el privat i la trajectòria dintre del partit...\n-Però què dius?, boig! Que és una dona! Descriure-me si té fills i si no, per què. Quins són els seus passatemps, com vesteix, la marca de les seves ulleres, com s'ho fa per semblar tan jove tenint 41 anys! Les coses d'un perfil de tia!\nDoncs sí, com podeu veure, després de tots aquests anys, aquesta va ser la vinyeta número 1. Havia pensat de fer-ne una de més elaborada del que era habitual, amb més vinyetes i... em vaig trobar amb 38,5ºC de febre i ho vaig deixar córrer...\n-És una disfressa en mode de graciós i tendre homenatge o en mode de delicte d'odi?\n999. Subterfugis fora\n-No hauries de dissimular més en el redactat que si són a la presó és perquè són presos polítics?\n-És el que feia fins que em vaig adonar que no pagava l'esforç perquè als mitjans espanyols els era igual l'excusa.\n998. La urgència per a formar govern\n-A veure si formeu govern d'una vegada, que sinó no hi ha manera de culpar-vos de tot el que decideixi el Govern de Madrid!\n997. A cop de constitució\n-Acataràs la Constitució! Faré que acatis la Constitució!\n-Però que no veus que l'estàs destrossant?!\n996. Respectar les regles del joc\n-Si vols participar, has d'acceptar les regles del joc!\n-Ei! Acabes de canviar les regles del joc sobre la marxa?\n995. Notícia increïble\nDescobreixen un yeti que creu que a Espanya hi ha independència judicial i separació de poders\n-No me'n sé avenir!\n994. Votar és de pobres\n-Però de debò us vau pensar que vam convocar eleccions perquè votéssiu el que volguéssiu?


Mapa interactiu del 14-F: consulta qui ha guanyat al teu municipi\nEl PSC s'imposa en el global de Catalunya i empata amb ERC en escons. Consulta els resultats municipi a municipi\nMapa: Storydata | Text: Laia Soldevila\n14/02/2021 | 23:31\nPer a una millor experiència interactiva, podeu visualitzar aquest mapa a Flourish.\nEl PSC recupera el cinturó metropolità i és la força més votada a la circumscripció de Barcelona\nEl PSC és el guanyador de les eleccions a Catalunya en percentatge de vots. Tanmateix, empata en escons amb la segona força de l’arc parlamentari, Esquerra Republicana. Ambdós han aconseguit 33 escons, però el salt que ha fet el partit de Salvador Illa respecte als resultats que van obtenir el 2017 és rellevant: han sumat 16 nous escons a les seves files. Els socialistes són la força més votada a la capital catalana (en els anteriors comicis ho havia estat Ciutadans i el PSC era la quarta força) i el cinturó roig s’ha tornat a tenyir de vermell, igual que la costa de Barcelona a l’Hospitalet de l’Infant i també a l’Aran. A la circumscripció de Barcelona, on han obtingut 23 diputats i el 25% dels vots, gairebé cinc punts més que ERC. L’última vegada que el PSC va ser la força més votada va ser l’any 2003, l’època del primer tripartit.\nEsquerra, nou líder del bloc independentista i hegemònic a Tarragona\nERC ha obtingut els millors resultats de la seva història i, a més, per primera vegada, Esquerra Republicana ha sobrepassat, en vots i en escons, a un dels partits hereus de l’antiga Convergència: Junts per Catalunya. El marge, però és realment estret i només els separa un escó: els de Pere Aragonès en tenen 33 i els de Laura Borràs, 32. Els republicans han guanyat un diputat a la circumscripció de Barcelona (arriben als 19) i a la de Tarragona han aconseguit mantenir-se com la força més votada (amb 5 diputats), malgrat l’ascens de Vox al territori. Allà són la força més votada a Tortosa i a la majoria de comarques de l’Ebre. A Lleida, els republicans mantenen el pols amb JxCat. Guanyen la majoria a la capital de Ponent, on actualment ostenten l’alcaldia en un tripartit amb JxCat i els comuns. I també als pobles de l’horta de Lleida (Alcarràs, Albatàrrec, Alfès…) i a alguns de les Garrigues.\nGirona manté el suport a Junts per Catalunya, que empata en diputats amb ERC a Lleida\nJunts per Catalunya ha perdut dos diputats en aquests comicis i s’ha quedat amb 32 escons. És la tercera força al Parlament i perd, per primera vegada, el lideratge al bloc independentista en favor d’ERC. Tanmateix, el partit ha aconseguit aguantar l’embat de les escissions del PNC i el PDeCAT, que no han entrat al Parlament tot i que aquest darrer ha guanyat a set municipis lleidatans. La dreta catalana també ha aconseguit mantenir-se com el partit més votat a la circumscripció de Girona de manera gairebé uniforme (ha aconseguit 7 diputats) i també a la Catalunya central. La circumscripció de Lleida, que havia estat un feu dels antics convergents, ha entrat en disputa amb Esquerra i ambdues formacions tenen 5 diputats cadascuna.\nLa CUP revalida els seus millors resultats del 2015 al Parlament\nLa CUP ha doblat els seus resultats del 2017, ha aconseguit 9 diputats i tornarà a ser decisiva en un eventual govern independentista. Els resultats s’acosten al millor moment de la CUP al Parlament, quan el 2015 va aconseguir 10 diputats amb Antonio Baños i Anna Gabriel al capdavant. Així i tot, l’equiparació en diputats amb aquella fita no és la mateixa en vots. Fa sis anys, la CUP va obtenir 337.000 vots, mentre que, amb la baixa participació d’aquest 14-F, ha aconseguit pràcticament la mateixa representació parlamentària amb 189.087 vots. La bossa de vots és molt semblant a la que va aconseguir el 2017. Aquest cop, però,la formació anticapitalista ha recuperat els diputats que tenia per Lleida i Tarragona, a Girona n’ha aconseguit 2 (un més dels que tenia a les últimes eleccions) i a Barcelona ha irromput amb 5, una lleugera millora respecte dels 2 que tenia fins ara.


Escolta la gravació de la jornada sobre marques turístiques!\nJa pots veure la gravació de la jornada aquí:\nD’un temps ençà, el qüestionament del model turístic de sol i platja, que ha anat històricament acompanyat d’un alt impacte en la societat, no sempre positiu, i la preocupació per generar noves narratives que posin en valor altres actius com el patrimoni cultural i natural, han confluït en la definició de nous models de turisme, més equilibrats i sostenibles.\nAixí, en convivència amb el lleure de sol i platja, ens esforcem des de fa uns anys en generar tot ventall d’ofertes turístiques més vinculades a la descoberta de la identitat i de la cultura. El turisme es diversifica per tal d’adaptar-se a les noves motivacions dels visitants.\nDes de l’Agència Catalana de Turisme es treballen estratègies per posicionar Catalunya com una de les millors destinacions turístiques a escala internacional, sempre en base a un creixement responsable i sostenible. Entre les iniciatives que es desenvolupen hi ha la implementació del nou sistema de marques turístiques, creades per promoure l’oferta turística de diferents localitats així com el seu patrimoni històric, arquitectònic, tradicional i paisatgístic. Un exemple d’aquestes marques d’especialització és la de Barris i viles marineres, una certificació ja atorgada a algunes localitats on es troben els museus marítims catalans, equipaments que preserven i difonen un patrimoni i cultura lligats al mar.\nAquesta jornada té la voluntat d’apropar diferents interlocutors per tal debatre sobre noves estratègies per sumar valor a les iniciatives municipals, rendibilitzar millor les marques turístiques, i el seu impacte sobre els museus i el patrimoni marítim.\nJornada gratuïta en línia (Zoom)


La Unió Europea no cobreix les necessitats en matèria de conservació » Blog del CTFC\nUn estudi dirigit pel Centre Tecnològic Forestal de Catalunya i en el que ha col·laborat el CREAF i el CSIC alerta que la distribució dels fons que la Unió Europea destina a conservació deixa de banda una bona part de les espècies amenaçades.\nEl 75% dels fons LIFE-Nature de la Unió Europea s’haurien destinat a espècies no amenaçades i en regions on no hi ha risc. Aquest fet podria arribar a limitar la seva capacitat per assolir els objectius de conservació previstos.\nEl sisó (Tetrax tetrax) és un exemple d’au amenaçada a la que no es destina prou finançament. Autor: Jordi Bas\nSolsona, 17 de desembre de 2015. Durant les dues últimes dècades, la Unió Europea ha fet grans esforços per tirar endavant polítiques que garanteixen la conservació de diferents espècies i habitats. Per tal de finançar tot aquest treball, l’any 1992 es va crear el programa LIFE, que s’ha convertit en el seu principal instrument de finançament. Els 1448 projectes finançats pel programa LIFE-Nature i els 3000 milions d’euros que porta invertits des de la seva creació, són l’objecte d’un estudi que es presenta en una carta publicada aquesta setmana en la prestigiosa revista Nature. La carta, signada per Virgilio Hermoso, investigador del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya (CTFC) en col·laboració amb altres investigadors del CTFC, el CREAF i el CSIC exposa que fins a un 75% dels diners invertits s’han destinat a projectes sobre espècies no amenaçades segons la IUCN, la Unió Internacional per la Conservació de la Natura. Així mateix, els autors posen de manifest que molts d’aquests recursos s’han destinat a regions del centre i nord d’Europa considerades de baix risc pel que fa al grau d’amenaça de les espècies que hi habiten.\n« Oferta: Possibilitat de sol·licitud d’ajuda FPU per a la realització de tesi doctoral\nJordi Ciuraneta, conseller d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació ha estat escollit nou president del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya »


El tercer trimestre del 2021, 562 denúncies per violència contra les dones al Vallès Occidental\nYou are here: Home / Destacats / Feminisme / Política / Societat / El tercer trimestre del 2021, 562 denúncies per violència contra les dones al Vallès Occidental\nD’acord amb les dades que l’Observatori del Consell Comarcal del Vallès Occidental publica cada trimestre, sobre la violència contra les dones en la comarca, tot fent un recull de dades estadístiques judicials, els principals resultats del tercer trimestre del 2021 són els següents:\nEl tercer trimestre del 2021 ha tancat amb 562 denúncies presentades per violència contra les dones.\nD’aquestes, el 84% s’han presentat per atestat policial amb denúncia de la víctima.\nLes denúncies per violència contra les dones augmenten un 5,2% (+28) respecte al segon trimestre de 2021. Interanualment, la xifra de denúncies presentades registra una reducció del 2,1% (-12).\nDurant el tercer trimestre del 2021 s’han registrat 630 delictes a la comarca. D’aquests, el 63,2% (398) han sigut per lesions lleus. 10,5% (66) per delictes contra la llibertat, la integritat moral, la intimitat i l’honor i el 9% (57) per trencament de penes i mesures.\nS’han iniciat 113 ordres de protecció durant el tercer trimestre de 2021, un 48,7% de les quals han sigut denegades.\nS’han adoptat el 51,3% de les ordres de protecció als partits judicials de la comarca.\nEl nombre d’ordres de protecció iniciades durant el tercer trimestre s’ha incrementat en un 8,7% respecte al trimestre anterior.\nS’han iniciat 20,1 ordres de protecció per cada 100 denúncies presentades, xifra inferior a la resta d’àmbits supramunicipals.\nEn el tercer trimestre de 2021, 12 dones es van acollir a la dispensa de l’obligació a declarar per cada 100 denúncies.\nLa ràtio comarcal és similar a la de la província, però superior a la del conjunt de Catalunya i a la d’Espanya.\nEl 45,2% de les resolucions dels procediments judicials a la comarca són per sobreseïment provisional i el 37,5% per elevació a l’òrgan competent, similar a la resta de territoris supramunicipals.\nA la comarca, l’11,4% dels procediments judicials van acabar en sentència condemnatòria, un increment de gairebé tres punts percentuals respecte al trimestre anterior.\nAquest percentatge és superior al provincial (6,1%) i al català (8,9%), però inferior al de l’estat (14,7%).


"La creu és el distintiu que manifesta qui som" | CatalunyaReligió.cat\n"La creu és el distintiu que manifesta qui som"\nPer Papa Francesc. Dij, 19/04/2018\nAudiència General 18 d’abril 2018\nCatequesi sobre el Baptisme. 2. El signe de la fe cristiana\nContinuem en aquest Temps de Pasqua, les catequesis sobre el Baptisme. El significat del Baptisme es destaca clarament en la seva celebració, per això pararem atenció sobre els elements de la celebració. Considerant els gestos i les paraules de la litúrgia podem comprendre la gràcia i el compromís d’aquest Sagrament, que sempre s’han de redescobrir. Recordem això en l’aspersió amb l’aigua beneïda que es pot fer el diumenge en començar la Missa, així com en la renovació de les promeses baptismals durant la Vetlla Pasqual. De fet, el que succeeix en la celebració del Baptisme desvetlla una dinàmica espiritual que passa per tota la vida dels batejats; és l’inici d’un procés que permet de viure units a Crist en l’Església. Per tant, tornar a la font de la vida cristiana ens porta a comprendre millor el do rebut el dia del nostre Baptisme i a renovar el compromís de respondre-hi en la condició en què avui ens trobem. Renovar el compromís, comprendre millor aquest do, que és el Baptisme, i recordar el dia del nostre Baptisme. Dimecres passat us vaig demanar a cada un de vosaltres de fer els deures a casa, recordar el dia del Baptisme, el dia que vau ser batejats. Sé que alguns de vosaltres ho sabeu, d’altres no; els que no ho saben que ho preguntin als familiars, a aquelles persones, als padrins i a les padrines...pregunteu: “Quina és la data del meu baptisme?” Perquè el Baptisme és com un renaixement, és com si fos un segon aniversari. Ho heu entès? Feu aquests deures a casa, pregunteu: “Quina és la data del meu Baptisme?”.\nEn primer lloc, en el ritu d’acolliment, es pregunta el nom del candidat, perquè el nom indica la identitat d’una persona. Quan ens presentem diem de seguida el nostre nom: “Em dic així”, així per sortir de l’anonimat, l’anònim és el que no té nom. Per sortir de l’anonimat diem de seguida el nostre nom. Sense nom som desconeguts, sense drets ni deures. Déu ens crida a cadascú pel nom, ens estima individualment, en la concreció de la nostra història. El Baptisme encén la vocació personal a viure com a cristians, que es desenvoluparà durant tota la vida. I implica una resposta personal i no manllevada, amb un “copia i enganxa”. La vida cristiana de fet s’entrellaça amb una sèrie de crides i de respostes: Déu continua pronunciant el nostre nom al llarg dels anys, fent ressonar de mil maneres la seva crida a convertir-nos segons el seu Fill Jesús. Així doncs el nom és important! És molt important! Els pares pensen el nom que volen donar al fill abans del seu naixement: això forma part també de l’espera d’un fill que, amb el seu propi nom, tindrà la seva identitat original, fins i tot per a la vida cristiana unida a Déu.\nPer descomptat, ser cristians és un do que ve des de dalt (cf. Jn 3,3-8). La fe no es pot comprar, sinó demanar-la i rebre-la certament com un do. “Senyor, dona’m el do de la fe”, és una pregària bonica! “Fes que tingui fe”, és una pregària bonica. Demaneu-la com un do, però no es pot comprar, es demana. De fet, «el Baptisme és el sagrament d’aquella fe, amb què els homes, il·luminats per la gràcia de l’Esperit Sant, responen a l’Evangeli de Crist» (Ritu del Baptisme dels Infants, Introd. gen., n. 3). A desvetllar i a desenvolupar una fe sincera en resposta a l’Evangeli tendeix la formació dels catecúmens i la preparació dels pares, com escoltar la Paraula de Déu en la mateixa celebració del Baptisme.\nSi els catecúmens adults manifesten en primera persona el que volen rebre com a do de l’Església, els infants són presentats pels pares, amb els padrins. El diàleg amb ells, els permet expressar la voluntat de rebre el Baptisme i a l’Església la intenció de celebrar-lo. «Expressió de tot això és el senyal de la creu, que el celebrant i els pares tracen sobre el front dels infants» (Ritu del Baptisme dels Infants, Introd., n. 16). «El signe de la creu expressa el segell de Crist sobre aquell qui està a punt de fer-se seu i significa la gràcia de la redempció que Crist ens ha adquirit mitjançant la seva creu» (Catecisme de l’Església Catòlica, 1235). En la cerimònia fem sobre els infants el signe de la creu. Però m’agradaria tornar a un tema del que ja us vaig parlar. Els nostres infants saben fer bé el senyal de la creu? Tantes vegades he vist nens que no saben fer el senyal de la creu. I vosaltres, pares, mares, avis, àvies, padrins, padrines, heu d’ensenyar a fer bé el senyal de la creu perquè és repetir el que es va fer en el Baptisme. Ho heu entès bé? Ensenyeu als infants a fer bé el senyal de la creu. Si ho aprenen de petits, ho faran bé després de grans.\nLa creu és el distintiu que manifesta qui som: el nostre parlar, pensar, mirar, treballar està sota el signe de la creu, o sigui sota el signe de l’amor de Jesús fins al final. El infants són marcats al front. Els catecúmens adults són marcats també sobre els sentits, amb aquestes paraules: «Rebeu el signe de la creu sobre les orelles per escoltar la veu del Senyor»; «sobre els ulls per veure l’esplendor del rostre de Déu»; «sobre la boca, per respondre a la paraula de Déu»; «sobre el pit, perquè Crist habiti mitjançant la fe en els vostres cors»; «sobre les espatlles, per aguantar el jou suau de Crist» (Ritu de la iniciació cristiana dels adults, n. 85). Ens fem cristians en la mesura en què la creu s’imprimeix en nosaltres com una marca “pasqual” (cf. Ap 14,1; 22,4), fent visible, fins i tot exteriorment, la manera cristiana de fer front a la vida. Fer el signe de la creu quan ens despertem, abans dels àpats, davant d’un perill, per defensar-nos del mal, el vespre abans de dormir, significa dir-nos a nosaltres mateixos i als altres a qui pertanyem,, qui volem ser. Per això és tan important ensenyar als infants a fer bé el senyal de la creu. I, com ho fem quan entrem a l’església, podem fer-ho també a casa, conservant en un petit vas adequat una mica d’aigua beneita – algunes famílies ho fan: així, cada vegada que entrem o sortim, fent el senyal de la creu amb aquella aigua recordem que hem estat batejats. No ho oblideu, repeteixo: ensenyeu als infants a fer el senyal de la creu.


dia de la dona | Resultat de la cerca | Els punys no parlen\nResultats de la cerca per a: dia de la dona\nWritten by Rosa Sanchis 1 comentari Publicat dins de ACTES DE LES SESSIONS DE FORMACIÓ\tTagged with Actes 19-20\nWritten by Rosa Sanchis 7 comentaris Publicat dins de Convivència\tTagged with Igualtat\nWritten by Rosa Sanchis Deixa un comentari Publicat dins de ACTES DE LES SESSIONS DE FORMACIÓ\n18 de desembre de 2014. IES Benlliure.\n#XITrobada (Aquest matí hem sigut trending topic a l’estat espanyol).\nLa trobada d’enguany, dedicada a les xarxes socials i la comunicació, incorporava un parell de novetats. La primera és que es podia piular a la sala i els missatges eren projectats de manera immediata. I la segona és que les conclusions dels debats es podien penjar en una pàgina web a la qual s’accedia mitjançant un codi QR.\nPrograma i informació sobre les trobades anteriors.\nEn els grups de discussió, hem parlat sobre tres vídeos, però el tercer no el reproduirem perquè és massa heterosexista, androcèntric i parellista i el missatge podria resumir-se en: “si mires al mòbil, la dona de la teua vida passarà pel teu costat i no te n’adonaràs”. Ací us deixem els altres dos:\nPau, Izan, Elena, Jèssica, Eva i Teresa\nLes nostres bafarades\nWritten by Rosa Sanchis 23 comentaris Publicat dins de JORNADES ON PARTICIPEM\nWritten by Rosa Sanchis 1 comentari Publicat dins de ACTES DE LES SESSIONS DE FORMACIÓ\tTagged with Actes 14-15, Anselmo, Passos mediació\nLa mediació amb el Teatre Playback (8a sessió)\nActa de la vuitena sessió de Mediació del curs 2013-2014\n27 alumnes. 1A (7), 1B (7), 1D (2), 1C (1), 2D (2), 2F (1), 3A (5), 3C (1), i PQPI (1). Professores (8): Rosa Sanz, Àngels Martínez, Pilar Soto, Rosa Sanchis, Ana Frias, Toni Navarro, Pilar Ortega i Vicent Ballester. Professorat en pràctiques (6): Mateo Martínez, Àlex Gutiérrez, Maria Plana, Clera Prieto, Marina Ribes i Arnau Alemany.\nActors de Teatre Playback: Tomás Motos (dirección), Irene Herraiz, Virginia Latorre, Henar del Paso, Domingo Ferrandis, Ferran Luengo, David fajardo. Música: Richard Kobena.\nEl director, Tomás Motos, pregunta pels temes que interessen a les persones assistents i, d’entre les propostes, es tria la por. Quatre alumnes ixen a l’escenari a contar la seua por i els actors representen la situació.\nLa primera situació és un somni d’algú que es queda tancat en un ascensor. Apareixen la claustrofòbia i l’angoixa.\nLa segona situació és la por als escarabats. Els actors realitzen a escena una mediació entre escarabats i persones humanes.\nLa tercera situació és la por a la crítica i a la vulneració de la pròpia intimitat.\nLa quarta situació és un conflicte entre dues persones, que discuteixen en un joc, i que es converteix en un enfrontament entre dues classes.\nDesprés de les representacions es fa una ronda de preguntes amb el director i els actors i actrius i tot el món destaca el mèrit del paper actoral per representar les emocions i els conflictes.\nSi vols més informació sobre el teatre playback entra a Villena Solidari.\nAquest és el relat de Jesús:\nEn mediació ens varen representar 4 actors una obra improvisada que tractava sobre els malsons dels voluntaris que varen eixir a l’escenari.\nDe primer varen representar el malson d’un xiquet que tenia claustrofòbia dins d’un ascensor, quan de sobte l’ascensor es queda parat, i aleshores comença a baixar molt ràpidament i al caure s’adona que és un malson.\nEn la següent actuació, conten el malson d’Elena, a qui no agraden gens les paneroles. Representen l’escena en un camp on una panerola passa pel seu peu . Comencen una divertida conversació i acaben fent les paus.\nFinalment, representen el malson de Carles, que discuteix amb un company. Discuteixen dient que fa trampes, l’altre contesta que no és veritat i cadascú se’n va amb altres amics però al final tornen a ser amics i a jugar junts.\nVa ser molt divertida e interessant.\nWritten by Rosa Sanchis Deixa un comentari Publicat dins de ACTES DE LES SESSIONS DE FORMACIÓ\tTagged with Actes 13-14\nActa de la 5a sessió de mediació\nActa de la cinquena sessió de Mediació del curs 2013-2014\n33 alumnes. 1A (13), 1B (7), 2C (1), 2E (1), 2F (3), 3A (6), 3B (1) i PQPI (1). Professores: Àngels Martínez-Bonafé, Rosa Sanz, Rosa Sanchis i Ana Frias.\nHorari: de 15h a 16,30h\nDebat sobre els elements que dificulten la comunicació\nParticipació en el CEIP Ballester Fandos per a explicar què fem en Mediació.\nTancament de sessió.\nEns posem en rogle, Sheila llig l’acta de la sessió anterior i s’aprova.\nEs presenta Ester Concepción Haro, de Hacermediación, que ha estat una fent un curs de mediació amb l’alumnat del Ballester Fandos i demana persones voluntàries per a anar a contar al col·legi el que nosaltres fem. Ixen moltes persones, però en fem una selecció: Álvaro Vidal, Andrea Marhuenda, Ana Ramón i Mireia Ruiz. Aquestos abandonen la sala i queden amb Ester per a preparar la sessió.\nEs demana a la gent que conte situacions que durant la setmana han viscut i on la comunicació s’ha vist entrebancada pe les maneres d’actuar que vérem en la sessió anterior. Sheila conta que una xiqueta de la seua classe estava plorant i tot el món l’angoixava preguntant-li què li passava. Jesús relata un problema sorgit al whatsapp de la classe, on una persona demanava pels deures i una altra li contestava de males maneres. Ana conta un tercer cas que es va donar a la seua classe.\nEls temes que ixen en la discussió són:\na. Que cal que les emocions passen pel cos. Això significa que només quan la persona estiga preparada podrà contar-nos què li ocorre. És normal que en moments de molta tristesa o de molta ràbia, no puga dir-nos res. Per això cal esperar fins que la persona puga parlar.\nb. Que és millor no respondre que contestar malament. Si responem fent sentir l’altra persona que té la culpa del que li passa, estem agreujant el problema.\nc. Que de vegades, amb la nostra manera de comportar-nos, estem embrutant l’ambient, és a dir, que el nostre comportament pot ser tòxic.\nPer a la propera sessió quedem que pot ser útil el treball amb la Flor Col·laborativa que ens va ensenyar l’equip d’Herramientas para la empatía.\nEs tanca la sessió amb la felicitació del grup pel treball ben fet.\nCOM FER UNA MEDIACIÓ\n▶ mediacio torrego sense explicacions – YouTube.\n(Permet desfogar-se. Crea les condicions per a la mediació)\nPresenta’t. Parla amb les parts per separat i demana’ls que et conten la seua versió. Intenta guanyar-te la seua confiança.\nDetermina si la mediació és apropiada en aquest cas.\nExplica’ls el procés (regles, compromisos…) i comprova que estan disposats a col·laborar.\nDeixa que es desfoguen i després pensa estratègies per a plantejar la mediació.\nAcorda un dia, lloc i hora concret per a la mediació.\nLa mediació consisteix a… i n’hi ha una sèrie de regles que hauràs d’acceptar.\nJo no prendré partir per cap de les dues persones, tampoc jutjaré ni valoraré res del que digues. Ni et donaré les solucions, sinó que intentaré que les trobeu vosaltres.\nEstàs d’acord que jo siga el/la teu/a mediador/a?\n1. PRESENTACIÓ I REGLES\n(Possibilitat la confiança en el procés i en les persones mediadores)\nDóna la benvinguda a les persones i presenta’t.\nRecorda les condicions de la mediació: Voluntari-Confidencial-Respectuós-Col·laboratiu-Imparcial (Els mediadors/es no prenen partit. Es parla i s’escolta per torns. Cal cooperar per canviar la situació. La mediació és confidencial…)\nHola, sóc… Açò és el que farem…\nHeu de respectar-vos i no insultar-vos. Convé que sigueu honestos. També heu d’escoltar-vos i no interrompre-vos.\nAbans de començar, esteu d’acord amb aquestes normes?\nParlarem per torns, qui vol començar?\n(Es pretén saber què ha passat. S’escolten les versions (necessi-tats, sentiments…) de les parts.)\nAnima a les persones, per torns, a contar la seua versió i a expressar els seus sentiments.\nPara atenció a les seues preocupacions, necessitats i sentiments.\nPractica l’escolta activa. Mostra interés, parafraseja, clarifica, resumeix, reformula, reflexa els sentiments…\nIntenta que les persones se senten escoltades, ateses i enteses.\nPer favor, explica’ns què va passar i com et vas sentir.\nAleshores, el que va passar segons la teua versió és…?\nCom t’has sentit? De quina forma t’ha afectat?\nVols afegir-hi res més?\nSi he entés bé, el que ha passat segons tu és… i t’has sentit…?\n3. ACLARIR EL PROBLEMA\n(Es defineix conjuntament el problema, que passa de ser individual a ser compartit. Intentem el consens.)\nIntenta que abandonen la idea que és l’altre qui té un problema i que assumisquen que n’hi ha un problema compartit que s’ha de tractar conjuntament.\nFes preguntes per aprofundir o concretar aspectes poc clars.\nIntenta captar posicions, interessos, sentiments i valors.\nDemana a les parts que es posen en el lloc de l’altra persona i que expliquen com es deu haver sentit.\nContinua l’escolta activa: parafraseja, clarifica, resumeix, reformula…\nIntenta resumir les postures de cada part.\nPots repetir amb les teues paraules la versió del teu company?\nCom creus que s’ha sentit?\nQuè vols dir amb…? Podries explicar-ho amb altres paraules?\nDe quina manera, com, amb qui, quan, on…?\nQuè et fa creure que…?\nQuè és el més important per a tu? Per què? Per què ho necessites?\nEls teus interessos principals són…\n4. PROPOSAR SOLUCIONS\n(Es busquen vies de solució per al problema)\nPregunta a les parts sobre possibles solucions. Pots usar la tècnica de la «pluja d’idees» que consisteix a dir totes les propostes que se’ls ocórreguen, sense jutjar-les ni discutir-les, en un primer moment.\nDemana’ls que avaluen les opcions, que seleccionen les més interessants o miren de combinar-les o de millorar-les.\nCom es podria resoldre açò? Què estaries disposat a fer tu?\nÉs justa, aquesta opció? Podríeu complir-la? Creieu que funcionarà?\nCom podries millorar la teua proposta perquè fóra més acceptable per a l’altra part.\nQuè proposes a l’altra part? Que necessites per sentir-te satisfet?\nEt sembla just? Creus que es resoldrà així el problema?\n(Les parts acorden la solució més satisfactòria)\nDemana a les persones que facen un pla d’acció: Qui farà què, quan, on i com?\nDemana a cadascú que resumisca el pla.\nFelicita’ls per haver arribat a un acord.\nRedacta l’acord. Llegiu-lo i signeu-lo.\nFes còpies de l’original per a cada part i arxiva l’original.\nEstà arreglat el problema?\nSi us sembla bé, podem quedar d’ací a … dies i revisem els acords.\nWritten by Rosa Sanchis 1 comentari Publicat dins de FORMACIÓ\tTagged with Passos mediació\nNicaragua, València i la Mediació\nEl dia 29 d’abril vam rebre uns convidats molt especials: un grup de professors de Nicaragua ens visitàrem per veure de primera mà què era això de la mediació de conflictes implantat al nostre institut.\nPer començar férem memòria d’alguns conceptes treballats al llarg del curs. Recordàrem les conductes i comportaments típics d’assertivitat, passivitat i agressivitat.\nParlàrem de la nostra famosa obra de teatre «Els tres porquets» i continuàrem descobrint els sentiments, les emocions i els desitjos dels nostres personatges: Agressiu, Passiu i Assertiu.\nPrenent com a base que els conflictes són com un iceberg, on hi ha una part visible (els elements materials) i una altra part per sota (els elements immaterials), treballàrem en grup els objectius materials i emocionals dels personatges. Després férem una posada en comú en la qual cada grup donà la seua valoració i entre tots perfilàrem els elements immaterials del conflicte dels porquets i el llop.\nDesprés es féu un simulacre de mediació entre els germans porquets: Agressiu, Passiu i Assertiu. Tres mediadors/res assoliren els papers dels tres porquets; i altres dos actuaren de mediadors. La resta del grup férem d’observadors.\nWritten by Rosa Sanchis Deixa un comentari Publicat dins de FORMACIÓ\nCurs de mediació en dotze sessions (3)\nLes persones (2)\nEn la mediació cal saber diferenciar entre les posicions, els interessos i els valors.\nEn principi, és el que reclama cada part quan preguntem: I tu què vols? Aparentment, si se satisfan les posiciones, sembla que el problema està solucionat. Però, què hi ha darrere de les posicions?\nLa major part de les vegades, les posicions amaguen els vertaders interessos de les persones i impedeixen la comprensió del problema. Per exemple, si A li ha trencat l’estoig a B i B reclama que li’l pague (posició), no permetrà aprofundir en la naturalesa de la relació entre A i B, ni en les vertaderes necessitats: que es respecten les propietats, que no s’agafen sense permís, etc.\nQuedar-nos en les posicions, no millora les relacions. Per això, una bona mediació intentarà aprofundir en els vertaders interessos que s’amaguen davall de les posicions.\nEls interessos són el que realment desitgem obtindre a través del conflicte i, com hem dit, normalment apareixen davall de les posicions: major llibertat, poder expressar-se; sentir-se escoltat, respectat, volgut; pertànyer al grup…\nLes persones tenen diferents valors i també escales de valors diferents (amistat, parella, estudis, família, popularitat…).\nLa mediació pot ajudar a explicitar-los, ja que sovint no es té consciència que la diferència en els valors pot donar lloc al conflicte, i també pot ajudar a trobar metavalors, que estan per damunt dels valors en disputa i que poden unir a les parts.\nSi vols aquesta informació en word, punxa ací: persones2.doc\nWritten by Rosa Sanchis 5 comentaris Publicat dins de FORMACIÓ\nCurs de mediació en dotze sessions (2)\nLes persones (1)\nLes estrelles i els figurants\nEn la tasca de mediació hem de poder diferenciar entre els protagonistes principals i els secundaris, i tindre clar si les parts són les protagonistes directes del conflicte o bé si hi ha persones rellevants que hi poden influir.\nLa percepció del problema\nLes parts implicades poden tindre percepcions diferents del conflicte:\nÉs el pitjor que em podria haver passat!\nNo té importància!\nNi me n’he adonat!\nLa mediació ajuda les parts a reconèixer les percepcions de l’altra persona, i possibilita que es desenvolupe l’empatia.\nEmocions i sentiments: de la ràbia a l’escolta\nTot i que les emocions i els sentiments s’han de tindre en compte en tot el procés, hi ha dos moments bàsics perquè afloren:\nEn la “premediació”, perquè és el moment de soltar tota la ràbia que haja pogut provocar el conflicte.\nEn el “conta’m”. La mediació ha de propiciar que les emocions i els sentiments de les dues parts s’expliciten, de manera que puguen ser conscients de com se sent l’altre.\nSi vols la informació en word punxa ací: persones.doc\nWritten by Rosa Sanchis 1 comentari Publicat dins de FORMACIÓ\nDani Bon i Lia Arenc… en #MyGameMyName


Fina Santiago defensa que la fundació S'Estel té més pressupost, treballadors i places que el 2011\nLa consellera de Serveis Socials respon així a una esmena a la totalitat d'aquesta partida presentada pel PP\nPalmaLa consellera de Serveis Socials, Fina Santiago, ha reconegut que la gestió de la fundació S'Estel “és difícil”, però també ha remarcat que a hores d'ara hi ha més doblers, noves places, i 50 treballadors més que l'any 2011, quan governava el Partit Popular.\nHo ha fet en resposta al PP, que ha presentat dues esmenes a la totalitat a les partides del Consorci de Recursos Sociosanitaris i Assistencials i a la fundació, respectivament.\nDurant el debat dels pressuposts per al 2019, la consellera s'ha referit en diverses ocasions a la gestió del govern anterior recordant que no es varen fer places noves de residència i que es varen retirar les targetes sanitàries dels immigrants sense papers.\nLa diputada popular, Sandra Fernández, ha defensat 18 de les 19 esmenes que inicialment es varen presentar, ja que una fou aprovada en comissió. El PP ha demanat, a més, un impuls al centre Joan Crespí o un increment de la partida per a subministraments bàsics per als ajuntaments. A més, ha fet referència a la necessitat de desenvolupar la llei de família o un increment de la partida de la renda social garantida.\nCiutadans ha presentat 10 esmenes amb una atenció especial per als grans discapacitats, per als quals reclamen més places, i ha demanat, com Xelo Huertas, un increment de la partida de la renda social garantida. Dels grups a l'oposició només El Pi no ha presentat cap esmena perquè "les coses es fan ben fetes".\nMÉS per Mallorca ha destacat la feina feta des d'aquesta cartera al·legant que la dotació de la renda social és l'adequada. El PSIB i MÉS per Menorca s'han sumat al suport a la gestió de la consellera Santiago perquè "ha fet els deures".\nPressuposts 2019 Conselleria de Serveis Socials


Wikiloc - ruta LLuçanès: Oristà - Mas Rocaguinarda - Esgrafiats d'en Perot - Oristà - Oristà, Catalunya (España)- GPS track\nsenderismo (Rutas senderismo en España → Catalunya → Oristà )\nLLuçanès: Oristà - Mas Rocaguinarda - Esgrafiats d'en Perot - Oristà\n37.937 261 6377\nOristà-Torre d’Oristà-Serrat Llobater-Sant Feliu Sasserra-Rocaguinarda-Oristà (corriols) (mountain bike)\nOristà - la Torre d'Oristà - Sant Feliu Sasserra per corriols feréstecs (mountain bike)\nORISTÀ - SERRAT DE SANT NAZARI - ERMITA DE SANT NAZARI DE LA GARRIGA - RIERA DE LA GAVARRESA (senderismo)\nVista 7954 veces, descargada 222 veces\nAgradable ruta pel Lluçanès que segueix l'itinerari 19 del llibre A peu per Osona, 20 itineraris, de Josep Mauri i Portolès, Col·lecció Azimut - 42, Cossetània Edicions.\nSortida i arribada al poble d'Oristà, al sud del Lluçanès (és el municipi més extens de tota Osona i disposa d'una sorprenent cripta romànica dins de l'església de Sant Andreu).\nTravessem uns quants cops la Riera Gavarresa (que anirà a parar al Llobregat), veiem masies amb importants explotacions agrícoles i ramaderes (La Quintana), masies molt ben recuperades (Cal Tint, Cal Miquelet), masies en runes (La Rierola, Can Rocaguinarda) i masies en plena restauració (La Gallinera).\nEstà tot el camí molt ben indicat, excepte el petit corriol que mena des de Mas Rocaguinarda fins el Cingle dels Tres Còdols, on trobem els Esgrafiats d'en Perot. Cal seguir uns punts verds que comencem a veure a prop de la porta de l'antic mas. Cal anar una mica en compte en aquest tram.\nEls esgrafiats sorprenen. Sembla que n'hi ha de principis del segle XVII fets pel que fou famós bandoler Perot, nascut al mas proper de Rocaguinarda i que d'altres són molt més actuals. Nogensmenys, fan de molt bon visitar.\nPou de glaç de la Quintana\nMolí de la Quintana\nRuïnes de la Masia de la Rierola\nEsgrafiats d'en Perot\nLa ruta és una còmoda passejada pels entorns d'Oristà, bàsicament per terreny de pista forestal. És força recomanable per fer-la en família o amb nens d'edats d'entre 8-12 anys. Si es fes amb bicicleta és força assequible, tret d'una baixada de corriol amb trialera d'un quilòmetre aproximadament que pels que estan acostumats a la btt no tindrà cap dificultat.\nMoltes gràcies lamàquina per la valoració i, sobre tot, pels acurats comentaris que esperem que ajudin a més caminadors a conèixer aquesta zona.\nI, per cert, ens ha fet molta il·lusió rebre el teu comentari just acabant de llegir el Quixot, on hi ha la trobada entre Roque Guinard, el bandoler Rocaguinarda, i el cavaller andant. I no el deixa gens malament Cervantes al nostre personatge ...\nSalut i botes i Rocaguinarda.\nHola, ha encontrado interesante esta ruta LLuçanès: Oristà - Mas Rocaguinarda - Esgrafiats d'en Perot - Oristà https://es.wikiloc.com/rutas-senderismo/llucanes-orista-mas-rocaguinarda-esgrafiats-den-perot-orista-2060115 Saludos, Wikiloc - Rutas del Mundo


Programa d'alimentació i nutrició\nEnsenya'l a menjar\nProjecte destinat a la població de 0 a 12 anys (especialment la d’edat inferior als 5 anys), el primer trimestre de cada curs. Es porten a terme la representació del conte “Tastaolletes”, la visita al mercat i a l’hort, els tallers pràctics per als pares, etc, amb el suport de diferent material (diptics, tríptics, enganxines, etc.) editat dels del programa. Es tracta de conscienciar els pares de la importància d'una correcta alimentació, especialment en els primers anys de vida dels infants. Es pretén doncs, millorar els hàbits alimentaris dels infants i fomentar la participació dels pares i mares en activitats referents a potenciar una dieta equilibrada.\nProjecte destinat a la població de secundària que consisteix en la realització de tallers, distribució de materials gràfics, etc. per a alumnes dels primers cursos de secundària i, ocasionalment, per als seus pares. Es porta a terme el darrer trimestre del curs.\nÉs una activitat que gira entorn el Dia Mundial de l´Alimentació, que se celebra el 16 d´octubre. S´aprofita aquest dia per informar, sensibilitzar i orientar els pares sobre aspectes bàsics de l´alimentació i la nutrició, a banda de fomentar entre la població infantil actituds i conductes favorables envers una alimentació sana i equilibrada. L’activitat central és la distribució d’un esmorzar saludable per a nens i nenes de diferents franjes d’edat. L’esmorzar s’acompanya de la distribució de material editat (tríptics, imans de nevera, fulletons, etc.) adreçat als pares. Aquest projecte compta amb la col.laboració de diferents establiments de la vila que aporten els productes que es fan servir per l’esmorzar.\nRecomanacions per a l'alimentació d'infants de 0 a 3 anys (PDF 852KB)


NODE Film Clúster · Costa Barcelona consolida l'auge de rodatges al Penedès i el Garraf | Penedes Turisme\nAmb les dades del primer trimestre de 2018\nPrimeres marques, tan reconegudes com Coca Cola, Fanta, Audi, Seat, Ford, Tommy Hilfiger, Argal i Vodafone, han tingut a veure amb l'activitat de rodatges publicitaris, el primer trimestre d'enguany, a les comarques del Penedès i el Garraf.\nEn els tres primers mesos de 2018, des de NODE Film Clúster · Costa Barcelona s'han gestionat un total de 35 permisos per a exercicis d'enregistrament a diferents municipis, com ara Canyelles, Olèrdola, Sant Pere de Ribes, Sitges, Vilobí del Penedès i Vilanova i la Geltrú.\nSitges continua sent el buc insígnia de l'activitat però alhora a la nostra demarcació es descobreixen noves localitzacions que suposen un extraordinari atractiu per als creatius de la producció audiovisual. El Penedès i el Garraf es consoliden com un gran plató a cel obert i tot fa preveure que es multipliquin els rodatges de manera progressiva; també pel que fa a la indústria cinematogràfica. Aquestes primeres setmanes de l'any també s'han gravat escenes de pel·lícules com Sangre Razonable i Sense Sostre.\nLa direcció tècnica del film clúster treballa per identificar noves localitzacions per a possibles filmacions i per comprovar la viabilitat en funció de les necessitats actuals de la producció del sector audiovisual. En aquest sentit, des de NODE Film Clúster · Costa Barcelona es procuren acords de col·laboració amb diferents institucions, com és el cas del Consorci de Promoció Turística del Penedès, amb qui s'ha signat a data 10 d'abril de 2018 a la seu d'Enoturisme Penedès.\nL'expectativa de creixement ha animat, a més, a cercar un possible emplaçament per a la construcció d'una instal·lació permanent de màxima versatilitat que atregui produccions de manera continuada.\nEl concepte de film clúster va més enllà de la localització i la facilitació d'escenaris. Un dels propòsits en els què s'esmercen majors esforços és en la implicació d'empreses de serveis de l'entorn més proper que vulguin ser proveïdores, i això també s'està aconseguint, per exemple, en lloguers de maquinària d'elevació i complementària, càterings, restauració, allotjaments, jardineries, retolació,...\nNODE Film Clúster · Costa Barcelona compta amb el suport de la Diputació de Barcelona i es condueix des de l'Agència de Desenvolupament NODE Garraf.\nCom a exemple recent d'un espot publicitari rodat a les nostres comarques us suggerim l'anunci de Renault Captur, que podeu veure a: https://youtu.be/AHFbLCcwcWY


Cara a cara contra ‘l’extraterrestre’ | BonDia Diari digital d'Andorra.\nCara a cara contra ‘l’extraterrestre’\nDl., 30/07/2018 - 03:25\n“No es tracta de ser els més ràpids, els més forts o els més grans. Es tracta de ser nosaltres mateixos”. Són paraules del corredor i esquiador de curses de muntanya Kilian Jornet. Digui el que digui, ell és un extraterrestre. Fa coses que estan a l’abast de pocs o, més ben dit, de ningú. El 17 de març es va trencar el peroné a la prova de la Pierra Menta i ningú dubtava que tornaria més fort que mai. De fet, l’1 de juliol a la Marathon du Mont Blanc va deixar-ho clar en guanyar a la prova de distància marató amb 2.730 metres de desnivell positiu i fent un temps de 3 h 54’54”. El ritme mitjà de Kilian Jornet durant els 42 quilòmetres del recorregut va ser de 5:39 minuts/quilòmetre. Va gastar quasi 4.300 calories i el seu pols mitjà va ser de 169 pulsacions per minut. Abans havia establert una nova marca de velocitat en la Bob Graham Round de 21 quilòmetres i 2.300 metres de desnivell. D’una altra fusta, sens dubte.\nNo content amb tot plegat, a l’Skyrace Comapedrosa va batre el rècord d’una prova que forma part del circuit de les Skyrunner World Series i on l’any 2007, quan només tenia 20 anys, ja va guanyar la seva primera Copa del Món. I lluitant contra ell, cara a cara, van ser-hi els germans Casal, Òscar i Marc. Van tornar a estar entre els millors. Òscar va ser sisè a 9’46”55 de Kilian Jornet i Marc, que va patir una forta caiguda fa dues setmanes mentre s’entrenava al mateix recorregut de l’Skyrace Comapedrosa, va lluitar contra si mateix i els seus forts dolors per acabar onzè. Novament, entre els millors del món i competint a casa davant de la seva família, amics i també companys. “Quan una cursa va bé les sensacions són bones, és clar, però fent una mica de resum a mi em feia por la segona pujada perquè l’any passat em van sobrar 300 metres de pujada i volia evitar que em passés el mateix. He estat tota la prova entre els primers, però en l’últim quilòmetre el sisè m’ha avançat i no he pogut mantenir el cinquè lloc perquè tenia una mica de rampes. He rebaixat el temps de fa dos anys que ja era molt bo. No puc demanar més. Tota la gent ha respost, ha animat i això és impagable”, va assegurar Òscar Casal.\nEl seu germà, Marc, amb la seva lesió a les costelles i el turmell, va lluitar de valent i va acabar a 18’00”56 de Kilian Jornet. Molt de mèrit quan no estava en la millor condició física per competir entre els millors del món. “Les sensacions no han estat les millors. Només començar ja he notat que no em trobava bé i les cames no anaven com havien d’anar. La inactivitat d’aquestes dues setmanes l’he notat i ha estat dur. Amb tota la gent que t’anima al final dones un plus i he intentat acabar al millor possible. No crec que ho hagués pogut fer millor”.\nTambé van competir, representant la Federació Andorrana de Muntanyisme, FAM: David Méndez que va ser 32è, Julio Rodríguez, 60è i Carlos Fernández, 67è. El guanyador, Kilian Jornet, va analitzar d’aquesta manera la prova. “Ha estat una carrera dura i molt lluitada des del principi. Petter Engdahi ha sortit molt fort i hem anat junts durant un bon tram fins que ha apretat una mica en la segona pujada. La baixada era llarga i volia veure com responia la cama de la lesió i m’he sentit molt bé”. A més a més va tornar a lloar el país –com sempre fa quan ve–. “Aquí em sento com a casa. Tenia ganes de tornar. És una carrera de molt nivell i una gran festa”. El podi el va tancar el suís Pascal Egli, segon, i Petter Engdahi, tercer.\nEn noies la victòria va ser per la sueca Lina El Kott amb 3 h 03’07, seguida de la catalana Laurea Orgué i de la germana de la guanyadora, Sanna El Kott. En representació de la FAM, Imma Parrilla, va assolir una interessant 16a posició a 45’51”95 de la primera classificada. L’Skyrace Comapedrosa té garantida la seva presència al 2019 i al 2020.\nFerran Teixidó es queda a tocar del podi a la Red Bull\nEl corredor de curses de muntanya de la FAM, Ferran Teixidó, va finalitzar en quarta posició a la Red Bull K3 puntuable per al Vertical Kilometer World Circuit. La prova, que va comptar amb 3.036 metres de desnivell positiu i 9,7 quilòmetres de recorregut, sortia de Susa (Itàlia) i arribava a Monte Rocciamelone. Ferran Teixidó va fer un temps de 2 h 12’45”. “Estic content per les sensacions que he tingut que no han tingut res a veure a les de Canazei. A més a més, m’emporto un bon grapat de punts”, va dir Ferran Teixidó. El primer va ser Martin Anthamatten.


22 de d’agost del 2021. Actualitzada 26 de de setembre del 2021 a les 11:49\nContinuaré estimant Messi, miraré tots els partits seus que pugui, mai oblidaré el que li he vist fer amb la pilota als peus o amb la seva col·locació i moviments sobre la gespa, però tot i que soc futbolísticament promiscu no l’acompanyo al PSG, aquest club aprofitat i exagerat al qual no desitjo èxits. Des del meu punt de vista ha trencat totes les regles del ‘fair play’ financer i amenaça de portar-nos cap a una desnaturalització del meu espectacle favorit.\nEm fa il·lusió esperar que creixi –guanyant mentrestant, per descomptat– el que estan tramant Koeman, Memphis, Griezmann, Piqué, De Jong i els nous nens; o com pateix ininterrompudament l’Elx intentant combinar i no baixar; o continuar amb la meva identificació amb les coses que intenta Guardiola en aquesta prolongació nostra que es diu City després d’haver contribuït a fer anar el de dalt a baix a la Premier; o assaborir la mobilitat meravellosa del Liverpool i l’essència d’equip solidari que sosté el Chelsea...\nM’hi caben tots aquests, i més, al cap i el cor, però el PSG sempre en quedarà fora, gairebé a la mateixa distància del Reial Madrid. I no per despit. Quan era un col·legial grassonet, esclau dels cromos i dels partits radiats els diumenges a la tarda, sabia que mai seria Kubala i ni tan sols podia imaginar que després arribaria a tenir com a propis Cruyff, Maradona, Ronaldinho o Messi.\nEl Madrid també abusava dels altres durant la meva infantesa i el Bernabéu era un simple avenç sargenter del xeic depredador que ara vol que el seu club sigui la selecció mundial tot i que es desequilibri tot, començant per l’equitat en les competicions, les contractacions i la possibilitat de competir entre esforços i qualitats homologables. I portant a aberracions com impulsar la camaraderia mercenària entre l’antiesportivitat essencial de Sergio Ramos, la màgia alegre i descarada de Neymar així com el futbol diví de Messi.\nNo sé què passarà amb Mbappé, que sempre m’ha caigut millor com a cavall salvatge de grans recursos que com a paio per voler al meu equip. Fa joc amb l’etern blanquejament de coses fosques de Florentino, la seva llotja i el fet de representar el que representa. I respecte al xeic parisenc sento dir que potser, com a rematada de la seva gran agressió, també es pot acabar emportant al seu pessebre el que queda de Cristiano Ronaldo. No ploraré per les víctimes com Di María. No sé si quedarà un espai perquè brilli l’excel·lent Verratti. Però el meu veto al PSG és a la totalitat: tret que es lesioni Messi, des de la Lliga francesa i les competicions europees poden anar donant-li per totes les escletxes, tíbies i forats que hi trobin.\nPlaers i patiments\nLaporta, sobre Messi: «La relació s’ha anat deteriorant»\nEl Parc dels Prínceps aclama Messi i xiula Mbappé\nAquest any, tot i que caiguin pedres i s’obrin esquerdes en el problemàtic estadi, jo continuaré esperant el moment d’Ansu Fati i el que pugui lligar amb Pedri, mentre els nois una mica més grans van reconstruint des d’un alt nivell la nostra vella història de plaers i patiments entrellaçats.\nM’agraden molt poc les coses que s’han fet des del club en els últims temps, però potser era demanar massa que m’agradessin més que les del meu propi país en general, les dels seus –teòricament– líders, o les del món que se’ns desgrana per la insensibilitat i la cobdícia dels poderosos que no utilitzen botes. Però sempre compatibilitzaré la passió del futbol, sentir-lo propi i viure’l des dels altres equips que em complauen, així com de mantenir les distàncies amb el que representa el club de París en aquest terreny.


Jupol amenaça el Síndic de Greuges pel seu informes sobre els abusos policials durant les protestes La República\nJupol amenaça el Síndic de Greuges pel seu informes sobre els abusos policials durant les protestes\nEl sindicat policial ha embogit i considera el document de Rafael Ribó “un nou atac a les forces de seguretat de l’Estat per part de les institucions catalanes”\nCorporativisme sindical inacceptable\nEl sindicat policial Jupol ha titllat “d’inacceptable i esbiaixat” l’informe del Síndic de Greuges sobre l’actuació dels antiavalots de la Policia Nacional i els Mossos d’Esquadra durant les protestes posteriors a la sentència del procés. Rafael Ribó va concloure ahir que els antiavalots van tenir “actuacions desproporcionades” en les manifestacions de protesta celebrades entre els dies 13 i 27 d’octubre, criticant també l’ús de pilotes de goma i el tracte a alguns detinguts. “Aquest informe és un nou intent d’atac a les forces i cossos de seguretat de l’Estat per part de les institucions catalanes”, ha criticat el portaveu de Jupol, Pablo Pérez, que ha afirmat que l’informe del Síndic “no es correspon amb la realitat viscuda durant els disturbis ocasionats pels radicals independentistes”. “Totes les intervencions que es van dur a terme durant l’operació Ícaro es van fer amb compliment total i absolut de la legalitat”, ha sentenciat Pérez.\nAmenaces policials contra la veritat\n“En tot moment es van respectar els drets de tots els detinguts durant les revoltes”, ha insistit en un comunicat el sindicat policial Jupol, que també ha volgut posar de relleu que l’informe del Síndic de Greuges reconeix que la seva informació “més enllà dels textos publicats i les imatges públiques es basa en gran part en les declaracions dels propis arrestats”. “Per tant, no donem cap valor al document ja que s’ha elaborat només tenint en compte les declaracions d’independentistes radicals”, ha assegurat el portaveu Pablo Pérez. “L’única desproporcionalitat existent en els disturbis va ser la de la força utilitzada pels radicals en contra de la Policia Nacional i els Mossos d’Esquadra. Prova d’això són els múltiples ferits, alguns de gravetat, d’ambdós cossos policials”, ha conclòs el sindicat Jupol.


Barça 3 - Eibar 1, Suárez dignifica la pilota - Diacrític\n1. El dia que els blaugrana han donat ànims a Cruyff amb una samarreta abans del partit i el Camp Nou ha cridat el nom de Johan al minut 14, el Barça no li ha regalat el joc que tant li agrada a l’holandès i ha combinat molt poc, amb una pilota de colors horribles. Les ganes de vendre i fer dissenys innovadors han desvirtuat l’objecte més sagrat del futbol i el Barça pateix per no fer el mateix en un inici de temporada complicat. Això sí, aquests jugadors ja poden haver guanyat tots els títols del món que competeixen com uns juvenils i a base d’empenta estan traient de meravella els resultats. El millor exemple, Luis Suárez.\n2. L’Eibar ha demostrat una gran personalitat des de l’inici del partit amb una pressió a tres quarts de camp, marcant els quatre defenses blaugrana. Normalment els rivals deixen un dels centrals lliure i a partir d’aquest jugador el Barça treu la pilota jugada, però avui només en algun moment deixaven una mica d’espai a Bartra i aquest ha estat molt espès amb la pilota als peus. Mascherano era l’home clau per crear aquestes superioritats inexistents, però un cop més l’argentí ha patit per construir joc, més enllà d’alguna passada llarga. A partir d’aquí, tot ha costat i el Barça ha estat molt incòmode amb la pilota als peus.\n3. Si amb la pilota es patia, quan es perdia encara era pitjor. Al primer temps, l’Eibar ha llançat rapidíssims atacs verticals que el Barça no ha aconseguit tapar amb regularitat perquè baixava massa lentament a defensar. Els bascos tenien les idees clares i al minut 9 han obert el marcador amb una gran jugada. Un mal control de Bartra ha permès a l’Eibar construir una jugada trepidant que la lenta transició blaugrana no ha pogut tapar. Només un detall: Borja Bastón remata sol a la zona de migcampista. No hi havia cap migcampista tapant una zona vital com aquesta. Al segon temps, el Barça ha aconseguit patir menys en les transicions perquè els migcampistes ja no pujaven a l’atac; han optat per quedar-se tapant possibles contracops de l’Eibar.\n4. A diferència de Borisov, avui Sergi Busquets s’ha quedat a l’interior esquerre per enllaçar amb els davanters. Si a Bielorússia, el català es col·locava com a tercer central per treure la pilota i deixar espai lliure al brasiler, avui Sergio i Neymar s’han trobat repetidament al mig del camp per construir les jugades. Aquest moviment de Luis Enrique ha permès a Busquets fer un partidàs demostrant que cada dia entén millor la posició d’interior i dels seus peus han sortit les poques jugades interessants del primer temps.\n5. Amb Busquets pel mig, al minut 20, el Barça ha trenat l’única jugada rodona del primer temps i ha empatat el partit amb una gran arribada de Luis Suárez per rematar de cap. Sergio ha començat un contracop amb una paret plena d’habilitat, el mateix Busquets ha connectat amb Neymar per l’esquerra i després ha fet una preciosa passada a l’espai per l’arribada de Sandro per l’extrem. El canari ha fet una centrada espectacular al primer toc que ha regalat el gol a Luis Suárez.\n6. Sense Messi i Iniesta, les possessions del Barça segueixen sent poc lúcides, però Neymar ha tornat a intentar agafar la responsabilitat a la zona de tres quarts. Al brasiler li costa molt generar futbol lluny de l’àrea, però no es cansa mai d’intentar-ho i d’aquesta empenta n’ha sortit la jugada del 2-1. Quan acabava de començar la segona part, una recuperació de Neymar ha permès al brasiler trepitjar l’àrea i assistir al seu company Luis Suárez amb una rematada clara que l'uruguaià no ha desaprofitat.\n7. En una altra temporada, amb el resultat ja a favor, el més normal hagués estat que el Barça hagués adormit el partit amb la pilota als peus i anés generant ocasions de gol. Però ara mateix el Barça no és capaç de fer gaire més que competir i esperar matar els partits al contracop. Els blaugrana s’han defensat amb rigorositat i no han patit darrere, però tampoc han volgut trenar més jugades col·lectives que les que poguessin fer Neymar i Suárez per ells sols. Justament, en el moment més delicat del partit, quan Mascherano ha estat expulsat per protestar al minut 83, una passada de Neymar ha connectat amb l’home del partit. Luis Suárez ha baixat la pilota amb el pit i ha marcat amb el pit, amb el cor que està tirant endavant el Barça.\n8. L’enorme esperit competitiu d’aquesta plantilla ha tornat a tirar endavant un partit, però en aquest aspecte hi ha dos jugadors que s’haurien de revisar dues imprudències imperdonables del partit d’avui. Al final del primer temps ha estat Alves i al final del segon temps ha sigut Alba. Tots dos han comès la mateixa temeritat: intentar fer un túnel com a últim home. Per sort, les dues jugades han acabat amb un ensurt, però un Barça que està tirant els partits endavant a base d’ofici no es pot permetre arriscar tant en jugades d’aquest estil en les que tens molt poc a guanyar i molt a perdre.


LA CASA DE LA MÚSICA, per Joan Català.\nLa façana del carrer Vall núm. 4, actual Casa de la Música, és un típic, valuós i representatiu exemple de l’arquitectura sedera valenciana, la qual va viure la seua màxima esplendor al segle XVII, segurament la centúria quan es va construir aquesta façana, que és l’únic element que es conserva de la casa original, ja que aquesta va ser totalment enderrocada per tal d’adequar-se a les necessitats de la Casa de la Música.\nDe l’arquitectura de la seua façana cal destacar l’emmarcat amb atavons ‒rajoles massisses de fang‒ de la portalada i de les finestres, les quals servien per a una òptima ventilació per a la cria dels cucs de seda. També és sorprenent la gran quantitat de finestres i la distribució d’aquestes, disposades en tres fileres horizontals, les quals no corresponien a tres pissos diferents, sinó a un sol pis, una sola estància on s’habilitaven unes prestatgeries molt altes, accessibles per escales o andadors, prestatgeries dividides per baldes de canyís, sobre les quals es col·locaven els cucs i la fulla de morera que els alimentava.\nTambé cal desvelar una altra singularitat d’aquesta construcció, que la casa anterior núm. 2 i la Casa de la Música eren originàriament una sola casa. Efectivament, si ens fixem veurem que les finestres superiors guarden una correlativitat i que la continuació de la teulada és la mateixa. A més, es conserva documentació a l’Arxiu Municipal on es constata que aquesta casa no va ser dividida fins a finals del segle XIX, per la qual cosa podem dir sense dubte que va ser la casa més ampla del poble.\nPot ser aquesta casa va ser abans la residència del batlle, és a dir, el delegat o administrador senyorial. Així és, fins al segle XVIII ací va viure una poderosa família de la Pobla, els Navarro (diferents als Navarro actuals), que sembla van ser administradors senyorials fins a la Guerra de Successió. Els seus descendents, fins a l’actualitat, han sigut els Miñana, igualment terratinents i cacics i hereus d’aquella riquesa agrícola i que van ser propietaris de la casa fins que la va comprar l’ajuntament.\nAquest text ha sigut escrit integrament per Joan Català.\n700 Casa de la Música Edificis\nEtiquetes de comentaris: 700 Casa de la Música Edificis


Funeral de George H. W. Bush: "L'últim gran estadista soldat"\nGeorge Bush, "l'últim gran estadista soldat"\nWashington acomiada l'expresident dels Estats Units amb una emotiva cerimònia a la catedral\nWashington 05 de de desembre del 2018. 21:08\nLa capital dels Estats Units ha aparcat aquest dimecres durant unes hores les seves diferències polítiques i la seva extrema polarització per acomiadarGeorge Herbert Walker Bush, qui va ser el seu 41 president, mort divendres passat als 94 anys. Bush va ser l'últim dels màxims dirigents del país a combatre en la segona guerra mundial i el seu adeu marca el final d'una època, no només per les circumstàncies històriques que li va tocar viure, sinó també pelcivisme i la decència que va desplegar al llarg de la seva extensa carrera, principis molt allunyats de la toxicitat que impera avui a Washington. “Bush va ser l’últim dels grans estadistes soldat”,va dir l'historiador presidencial, Joe Meacham, durant el funeral d'estat celebrat a la Catedral Nacional de Washington, la mateixa que va acomiadar Eisenhower, Reagan i Ford.\nTrasllat del fèretre de l'expresident George H. W. Bush des de l'edifici del Capitoli. / WIN MCNAMEE (AP)\nEl fugaç esclat d'unitat va quedar simbolitzat per la presència a la catedral del president Donald Trump i els seus quatre predecessors vius en el càrrec (Obama, Bush fill, Clinton i Carter). Trump va ser l'últim a arribar. Va estrènyer les mans dels Obama i ni tan sols va mirar els Clinton, amb qui manté una relació nefasta. No gaire diferent de la que té amb els Bush, després d'haver definit Bush 45 com el “pitjor” president de la història o haver insultat repetidament el seu germà Jeb durant les primàries republicanes del 2016, però el difunt patriarca de la dinastia va voler convidar-lo al funeral. Trump li va correspondre mantenint les formes a tota hora. “Això no és un funeral, és un dia de celebració per a un gran home que va viure una vida llarga i distingida”, va tuitejar el president abans d'arribar a l'església.\nPer una vegada, el novaiorquès no ha sigut el centre d'atenció. Ni tan sols hi va haver en els panegírics una sola al·lusió de condemna a la seva manera de liderar el país, com sí que va succeir en la recent cerimònia per acomiadar el senador John McCain. Tot va girar entorn de la figura de Bush pare, aquell aristòcrata nascut a Nova Anglaterra que abans d'arribar a la Casa Blanca va combatre al Pacífic, va ser ambaixador davant de l'ONU, enviat a la Xina, director de la CIA o vicepresident amb Reagan. Només va ser un mandat al Despatx Oval (1989-1993), però el seu pragmatisme va ser fonamental per construir sense grans traumes el món sortit de la guerra freda i propiciar la reunificació alemanya. “La reunificació no hauria tingut èxit sense el brillant lideratge de Bush”, va dir el seu amic i exprimer ministre del Canada, Brian Mulroney. Als bancs de la catedral l'escoltava la cancellera Angela Merkel, un dels convidats estrangers juntament amb el príncep Carles o els líders de Jordània i Polònia.\nSully, el gos especial per a discapacitats que va estar al costat de George Bush / MANUEL BALCE CENETA (AP)\nDes de l'altar, al costat d'un taüt cobert per la bandera nord-americana, els panegírics van elogiar el sentit de l'humor de Bush, la lleialtat cap als seus amics, el seu valor en el combat,l'amor a la seva família o el decòrum amb què es va desentrampar en la vida pública. El seu fill, el també expresident George W., va recordar que el va trucar minuts abans que morís per dir-li que l’estimava i que havia sigut un “pare meravellós”. El patriarca li va respondre amb les que van ser les seves últimes paraules: “Jo també t'estimo”. Abans de tancar el seu parlament, Bush no va poder reprimir les llàgrimes, un dels moments més emotius d'un funeral on hi va haver tantes rialles com llàgrimes. “Ell em va ensenyar el que significa ser un president que serveix amb integritat, que lidera amb coratge i que actua amb amor en el cor cap als ciutadans del nostre país”, va dir el texà.\nLa cerimònia va tancar diversos dies d'homenatge a un president que va dilapidar l’enorme popularitat que va generar la seva ràpida resposta per revertir la invasió iraquiana de Kuwait el 1991 pel seu desinterès cap a la política interna, la breu recessió que es va creuar en el seu camí i una promesa incomplerta de campanya que mai no li van perdonar els seus correligionaris republicans. “Llegeixin els meus llavis: no més impostos”.Els actes van començar en la seva pàtria adoptiva de Texas i van continuar a Washington, on es va donar festa als funcionaris en senyal de respecte envers l'expresident.\nCOMIAT A LES XARXES SOCIALS\nEl gos de Bush compleix la seva 'missió'\nDOL ALS EUA\nTrump deixa l''Air Force One' per al trasllat del fèretre de Bush\nDes de dilluns fins dimecres la capella ardent de Bush va estar sota la cúpula del Capitoli, sobre el mateix pedestal que va servir per retre homenatge a gairebé tots els presidents des de Lincoln. Milers de persones van fer cua dia i nit per acomiadar-lo. “És un delspolítics veritablement decents que hem tingut”, deia dilluns Loretta Agney, una auditora afroamericana de 50 anys. “Malgrat que va prometre no apujar els impostos, va acabar fent-ho perquè era el millor per al país”.\nTony Gibson va treballar en la seva Administració. Va arribar a la capella ardent de vint-i-un botons per al que considerava una ocasió solemne, a diferència d'altres, que ho van fer amb roba informal o fins i tot amb malles de córrer. “El més important que va fer va ser tancar la guerra freda sense violència. El trobo molt a faltar”, va dir Gibson a aquest diari. Paraules semblants a les que va pronunciar Michael Matthews. “Sempre es va comportar amb civisme i va afrontar el càrrec amb humilitat. Era un home amb els peus a terra”.\nMichelle Obama Donald Trump Hillary Clinton Estats Units Barack Obama


Terminologia del consentiment sexual | TERMCAT\nTerminologia del consentiment sexual\nes abuso sexual, n m\nfr abus sexuel, n m\nen sexual abuse, n\nDelicte sexual comès sense violència o intimidació i sense consentiment, o sense possibilitat de consentir, o amb consentiment prestat sota prevalença de superioritat.\n1. La manca de consentiment pot ser fruit de l'aprofitament d'una situació de superioritat vers la víctima, de la privació de sentit de la víctima, de l'abús del trastorn mental de la víctima, de la utilització de tòxics que anul·lin la voluntat de la víctima o bé perquè la víctima tingui menys de 16 anys.\n2. Segons el Conveni d'Istanbul, el consentiment s'ha de donar voluntàriament com a resultat de la capacitat de decidir de la persona en el context de les circumstàncies que l'envolten. El consentiment es concreta en el consens sobre el moment, el lloc, la durada, el tipus de pràctica, la persona o les persones amb qui es dugui a terme i les precaucions que es prenguin.\n3. El consentiment sexual es pot revocar en qualsevol moment i no es pot pressuposar ni deduir de comportaments previs.\n4. La Llei del Només Sí és Sí elimina la distinció entre abús sexual i agressió sexual. Un cop aquesta llei sigui efectiva, aquesta fitxa es modificarà.\nen sex assault, n\nDelicte sexual comès amb violència o intimidació i sense consentiment.\n1. Segons el Conveni d'Istanbul, el consentiment s'ha de donar voluntàriament com a resultat de la capacitat de decidir de la persona en el context de les circumstàncies que l'envolten. El consentiment es concreta en el consens sobre el moment, el lloc, la durada, el tipus de pràctica, la persona o les persones amb qui es dugui a terme i les precaucions que es prenguin.\n2. El consentiment sexual es pot revocar en qualsevol moment i no es pot pressuposar ni deduir de comportaments previs.\nalfabetisme sexual alfabetisme sexual\nca alfabetisme sexual, n f\nes alfabetismo sexual, n m\nfr alphabétisme sexuel, n m\nen sexual literacy, n\nCapacitat d'una persona de discernir entre la informació i els mites entorn de la sexualitat i viure una sexualitat plena i saludable.\namenaça sexual amenaça sexual\nca amenaça sexual, n f\nes amenaza sexual, n f\nfr menace sexuelle, n f\nen sexual threat, n\nDelicte sexual consistent a intimidar una persona amb l'anunci de causar-li un mal per forçar-la a practicar una activitat sexual.\nca amenaçar, v tr\nes amenazar, v tr\nfr menacer, v tr\nen threaten, to, v tr\nDonar a entendre a una persona la intenció de fer-li mal per forçar-la a practicar una activitat sexual.\nassertivitat sexual assertivitat sexual\nca assertivitat sexual, n f\nes asertividad sexual, n f\nfr assertivité sexuelle, n f\nen sexual assertiveness, n\nCapacitat d'una persona de consensuar les pràctiques sexuals voluntàriament, d'iniciar relacions sexuals desitjades i de rebutjar relacions o pràctiques sexuals no desitjades de manera lliure i amb seguretat, sense negar els drets dels altres i sense agressivitat ni coerció.\nComportament verbal, no verbal o físic, de naturalesa sexual i no desitjat, que té el propòsit o l'efecte d'atemptar contra la dignitat d'una persona o de crear-li un entorn intimidador, hostil, degradant, humiliant, ofensiu o molest i que li pot provocar problemes físics, psicològics, morals i professionals.\nL'assetjament sexual és delicte.


Dissabte de dansa al Teatre de l'Ateneu\nDissabte de dansa al Teatre de l’Ateneu\nIT Dansa va néixer l’any 1998 per contribuir a la professionalització d’alumnes que havien acabat els estudis de dansa a l’Institut del Teatre de Barcelona. Vint anys després, s’ha convertit en una companyia de prestigi que torna a Igualada a presentar tres creacions: The prom, In Memoriam i Whim. L’activitat, que s’emmarca dins dels actes del Dia Internacional de la Dansa, tindrà lloc aquest dissabte, 11 de maig, a les 21h, al Teatre Municipal l’Ateneu. Durant el matí de dissabte s’ha proposat una acció pedagògica en la qual pot participar l’alumnat de les escoles de dansa. S’hi treballaran extractes de la coreografia Whim i la sessió és apta per a tots els nivells, però s’adreça a noies i nois a partir de quinze anys.\nLes entrades per la funció es poden comprar al Punt de Difusió Cultural i T, al c/ Garcia Fossas 2, avui divendres de 18:30 a 20:30h, dissabte d’11 a 14h i, des d’una hora abans , a la taquilla del Passatge Vives. Tenen un preu de 18 i 15 euros, amb descomptes per a diversos col·lectius. Els joves de fins a 25 anys podran comprar les entrades a 5 euros, durant tota la setmana, acreditant l’edat amb el seu DNI. Aquest preu s’emmarca en la campanya Fins als 25 a cinc.\nIT Dansa, 20 anys\nIT Dansa, Jove Companyia de l’Institut del Teatre, és un projecte pedagògic creat per l’Institut del Teatre de la Diputació de Barcelona, com a curs de postgrau per al perfeccionament de la formació de joves ballarins i ballarines. La direcció artística és a càrrec de Catherine Allard, formada com a ballarina al Nederlands Dans Theater i a la Compañía Nacional de Danza. I la principal missió de la companyia és proporcionar als graduats en dansa oportunitats de pràctica professional de dos anys —el temps que dura el postgrau— amb coreografies de destacats artistes i amb un programa d’actuacions al circuit teatral. Al llarg de la seva trajectòria, IT Dansa ha estrenat més de 30 coreografies i ha fet més de 300 actuacions.\nCoreografies d’artistes de renom\nEntre les grans figures de la coreografia que han format part del repertori de la companyia, hi ha noms com Jirí Kylián, Ohad Naharin, Rui Horta, Nacho Duato, Ramon Oller, Toni Mira, Jo Stromgren i Stijn Celis. Pel que fa als joves talents que IT\nDansa ha difós al nostre país, destaquen Petr Zuska, Gustavo Ramírez, Uri Ivgi, Rafael Bonachela i Alexander Ekman.\nIt Dansa torna a Igualada per presentar tres de les seves darreres coreografies. A The Prom, la festa ja s’ha acabat. Un conserge d’un institut recorda alguna de les històries succeïdes durant la nit de graduació. La pèrdua inconscient, el desequilibri, l’aparença, el desig o l’alliberament seran els protagonistes d’aquests records. Un viatge a través de les emocions de joventut. Lorena Nogal, que va ser membre d’IT Dansa, ha creat a mida per a la companyia aquesta peça que cobra vida sobre un collage musical dels anys vuitanta. Una coproducció del Grec 2018 Festival de Barcelona i l’Institut del Teatre que es va estrenar al Grec 2018 Festival de Barcelona.\nIn Memoriam parla sobre el vincle entre realitat i memòria. La realitat no és la memòria i la memòria no és la realitat, però remuntar-se als records del passat ens ajuda a captar millor la realitat del present. Les nostres arrels són fortes com les d’un arbre, que s’estén tan lluny com les seves branques. Des de la memòria, els ballarins i ballarines exploren els moviments d’atracció i repulsió, magnetisme i antimagnetisme, per tal d’examinar el significat de la paraula “harmonia”. Sensibilitat (atracció) i agressió (repulsió) sorgeixen de la mateixa font en un joc íntim de la polarització. Es relacionen les carícies i els cops que romanen profundament gravats en els nostres cossos. Es va estrenar al Grec 2011 Festival de Barcelona.\nArticle anteriorEl pavelló de Les Comes acull el campionat d’Espanya juvenil d’hoquei entre avui divendres i diumenge\nPròxim articleL’original vídeo electoral d’ERC: el croissant del Polònia arriba a la campanya igualadina


Gironella i Puig-reig projectaran els films del cicle 'El Documental del Mes' - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nGironella i Puig-reig projectaran els films del cicle 'El Documental del Mes'\nEls dos municipis alternaran les projeccions, que començaran el 22 de gener\nredacció | manresa 16.01.2016 | 07:53\nUn dels protagonistes de ´Grècia: reinventar-se per sobreviure´. Youtube\nEls municipis berguedans de Gironella i Puig-reig han entrat a formar part de la xarxa de localitats on es projecten els films del cicle El Documental del Mes. En total, es passaran un total de 10 documentals, alternativament, un mes a cada població excepte els mesos de juliol i agost.\nLes projeccions seran la primera col·laboració entre les biblioteques d'aquests pobles veïns després que fa gairebé un any Gironella va inaugurar el nou equipament integrat a la Xarxa de Biblioteques Municipals de la província de Barcelona.\nEl Documental del Mes és la branca de distribució del Festival Internacional de Cinema Documental DocsBarcelona. Va néixer el 2005 amb l'objectiu d'apropar els documentals als espectadors més enllà de les ocasions puntuals que ens brinden els festivals i fora de les grans capitals. La filosofia és la de crear un hàbit de consum documental i de promoure la descentralització audiovisual. La manera: estrenar cada mes un llarg documental seleccionat i/o premiat als principals festivals de cinema que d'una altra manera no arribaria a les nostres sales.\nLa primera sessió del cicle en aquestes localitats es farà el dia 22 de gener, a les 8 del vespre, a la sala d'actes de la biblioteca Guillem de Berguedà de Puig-reig. Allà s'hi podrà veure el documental 'Grècia: reinventar-se per sobreviure', que narra el testimoni de diverses persones que han vist com el seu estil de vida canviava radicalment com a conseqüencia de la crisi econòmica que ha sacsejat el país.\nLa pel·lícula es projectarà en la seva versió original en grec i subtitulada al català.


Assegurant amb ModSecurity. Segona part | Notes TIC\n« Mapa Conceptual del Programari Lliure\nConfigurar Proxy a wget »\nImprimir aquesta entrada Aquesta entrada va ser publicat per Pere el 19 novembre 2010 a les 11:49, i està arxivada a apache. Segueix les respostes a RSS 2.0. Pots deixar un comentari o enviar un trackback\nAra es quan em tiren la cavalleria al damunt però es que fa poc temps vaig tenir aquest dubte amb un web i la resposta va ser la contraria que diu tothom. No soc cap expert en disseny web, jo em dedico als sistemes però com tot informàtic acabem tocan totes les branques, bé al…


Nou Espai Projecte Dansa\nCreat el 01 Octubre 2018\nL'Espai Projecte Dansa és un lloc de creació, formació i estudi del moviment basat en la dansa contemporània amb amplia oferta d'estils i tècniques de dansa i circ.\nAquesta temporada l'Espai Projecte Dansa es trasllada al c/Progrés 3 a les noves instal.lacions, a l’edifici de la Carbonera de Figueres.\nEl centre estrena nou espai però també nous projectes i nou professorat.\nS’aposta per augmentar les activitats de dansa i circ tant per a nens com per a adults per poder satisfer la demanda d´aquestes. L’objectiu es poder oferir als alumnes un aprenentatge de qualitat juntament amb un aprenentatge personal. L'Espai Projecte Dansa dona a l´alumne les eines bàsiques per a créixer artísticament, estimant la dansa i circ i treballant la base tècnica de cada disciplina.\nAls adults s'ofereix classes amb el rigor tècnic propi de la dansa i aèries però adaptant el nivell als cossos i les edats per poder seguir gaudint de la dansa sense fronteres d’edat.\nAixí, comptant en total amb set professors la nova escola ofereix classes de dansa contemporània, dansa creativa, dansa jazz, ballet, funky/hip hop, tècniques aèries, circ, teatre en anglès també tècniques corporals com pilates, tai txi, txi kung.\nLes activitats del centre són dedicades a alumnes de totes les edats a partir dels 4 anys i conten amb tots els nivells; (inicial, intermedi i avançat).\nPer als més petits Projecte Dansa ofereix les classes d'iniciació a la dansa, ballet i dansa creativa introduint-los en el món de la coordinació, de l'espai, de la música, del treball en grup, de la creativitat i de la disciplina de la dansa.\nEl públic infantil i juvenil trobarà les classes de dansa contemporània, ballet i funky/ hip hop. Projecte Dansa també proposa les classes de circ i aèris: teles, aro i trapezi.\nEl públic adult també trobarà un ampli ventall de cursos com dansa contemporània, dansa jazz, base tècnica, aèries, pilates, tai txi, txi kung.\nL'Espai Projecte Dansa no és només l'escola de dansa. Hi trobareu també la companyia Projecte Dansa amb ampli ventall d'espectacles i mostres col.laborant amb entitats i festivals del territori per donant conèixer l'art de dansa contemporània.\nInscripcions de dilluns a divendres de 17.00 h a 20.00 h.\nEspai Projecte Dansa\nC/Progrés 3, Figueres\ntel. 972 150 980, 653 469 543\nAliança estratègica entre l’Hospital de Figueres i l’Hospital Clínic per impulsar un nou model d’assistència dermatològica a l’Alt Empordà\nFigueres acollirà una cinquantena d’activitats culturals al llarg de l’estiu


The Little Garden Resort Bueng Kan Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Bueng Kan.\n239 Moo 5 Ban Nongjun T.sriwilai A. sriwilai Bungkan , Bueng Kan, Bueng Kan, Tailàndia, 38210 - Veure al mapa\nBarri Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan Bueng Kan\nAl visitar Bueng Kan, vosté es sentirà com a casa a The Little Garden Resort, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 25 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, The Little Garden Resort és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar.\nEls clients poden triar d'entre 15 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, The Little Garden Resort no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (30) Parelles (14) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (1) Famílies amb infants grans (2) Grups (6)\nRandolf, Països Baixos


Adjudicades les parcel·les de Can Jornet - Parets del Vallès\nPortada > Actualitat > Notícies > Adjudicades les parcel·les de Can Jornet\nAdjudicades les parcel·les de Can Jornet\nTambé s’ha establert la llista d’espera entre les sol·licituds presentades i es mantindrà oberta\nLa Sala d’exposicions de Can Rajoler va acollir el sorteig d’adjudicació de parcel·les de Can Jornet en un acte obert al públic que va comptar amb la presència de la Comissió d’avaluació formada per la regidora de Medi Ambient, Rosa Martí; el secretari de la corporació, Josep Maria Amorós; el director de l’Escola de la Natura, Ferran Lozano; i el director d’Urbanisme, Xavier Gadea. També forma part d’aquesta Comissió el cap del Servei de Medi Ambient, Joan Carles Millet, tot i que no hi va poder ser.\nDurant la presentació de l’acte, la regidora Martí es mostrava molt satisfeta amb l’interès que ha tingut el concurs d’aquestes parcel·les després de rebre 22 sol·licituds. Seguint l’ordre del dia, la Comissió d’avaluació dels horts ha notificat que tres han sigut desestimades per falta de documentació.\nAixí doncs, de les 19 peticions acceptades per participar al concurs, una reunia 4 punts i es va cedir directament l’ús d’una parcel·la, i les cinc parcel·les restants es van sortejar entre onze persones interessades que reunien 3 punts. Les altres set sol·licituds tenien 0 punts i passaven a formar part de la llista d’espera.\nLes persones interessades que no van aconseguir cap parcel·la formaran part de la llista d’espera. Aquesta llista és oberta, és a dir, els que han presentat les sol·licituds fora de termini, que han sigut quatre les peticions, també s’hi afegiran. La regidora de Medi Ambient, Rosa Martí, assenyalava que “la llista d’espera és important perquè és un tema amb força moviment. Hi ha persones que per la raó que sigui deixen els horts abans que s’acabi el termini. Per tant, els interessats que estiguin a la llista d’espera tenen possibilitats”.\nA mesura que les parcel·les quedin buides, l’Ajuntament les adjudicarà automàticament a les persones inscrites a la llista sense necessitat d’obrir un concurs. L’ordre dins la llista dependrà de la puntuació que obtingui cada usuari o usuària.