Viking - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nEl seu nom significa "hòmens de mar" o "del nort". Varen ser coneguts per tota Europa pel seu domini naval, que els va permetre conquistar ciutats costeres, creant una llegenda d'incursions cruels i efectives, basades en la pirateria. Durant molts anys varen sometre Anglaterra, el nort de França (a on s'establiren en l'actual regió coneguda com Normandia) i el sur d'Itàlia; i varen ser els primers europeus que varen arribar al continent americà. El llímit meridional de la seua expansió fon Al-Andalus. Alguns vikings coneguts són Èric el Roig o Leif Ericsson (primer europeu en arribar a Amèrica, a on fundà la colònia de Vinland).\nSi be existixen referències vagues a pobles germànics del mar Bàltic i Escandinàvia en les fonts llatines, els atacs i la seua aparició en l'escena política europea cobren rellevància en el saqueig del monasteri de Lindisfarne (793) en el nort de Gran Bretanya, al qual pronte siguiren atacs a atres monasteris. Els anals i cròniques dels dos sigles següents estan replets de relats aterradors. El seu actuar violent aterrorisà a les antigues comunitats, que, encara que acostumbrades a la guerra, no tenien forma de prevore quan hi hauria una incursió i patien una carència de poders forts en els començaments de la Edat Mija. Estos atacs sumats als dels hongaresos i àvars, a la presió de pobles eslaus en Europa Oriental i a la dels àraps en el Sur foren tant causa com consecuència d'un periodo d'inestabilitat que favorí la descentralisació política del feudalisme.\nSe sol datar el final del periodo viking en la caiguda del rei Harald el Desaparegut, que morí en la Batalla del pont Stamford en l'any 1066 quan intentava prendre posesió del territori d'Anglaterra; encara que els historiadors danesos amplian fins 1085 en el final del regnat de Canuto IV de Dinamarca. Si bé l'influencia nòrdica seguí sent rellevant, l'aculturisació de normandos en França, Anglaterra i Itàlia, les victòries militars de varis estats com França que lograren assegurar les costes i la pròpia disminució d'incursions escandinaves en la cristianisació d'Escandinàvia supongueren paulatinament el final de la seua activitat tal i com se coneixia.\nEst artícul fon creat a partir de la traducció de l'artícul es.wikipedia.org/wiki/ Vikingo de la Wikipedia en espanyol, baix llicència GFDL.\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Viking&oldid=95851»\tCategories: HistòriaHistòria d'EuropaEdat MijaNoruegaDinamarcaSuèciaFinlàndiaGroenlàndiaIslàndiaÀrticHistòria d'Espanya\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 8 abr 2016 a les 13:34.


Puig referma la confiança en els Mossos | RAC1\nPuig referma la confiança en els Mossos 14/12/2012\nEl conseller d’Interior, Felip Puig, ha insinuat en una entrevista a El món a RAC1 que un “llançament fortuït” causat per manifestants violents podia haver causat la pèrdua de l’ull d’Esther Quintana. Puig ha refermat la confiança en els Mossos. “Prefereixo no especular, però hi havia violents. Puc pensar en llançaments fortuïts, que em consta que no van ser de la policia. Només sé que no és cap pilota de goma, perquè no se’n van llançar”, ha dit el conseller, que encara no sap si continuarà en el càrrec.En una entrevista a El món a RAC1, Felip Puig ha dit que:\n- “Poden aparèixer algunes noves contradiccions. Però basant-me en la informació exhaustiva que tenim ara a la zona on va lesionar-se Ester Quintana no es va llançar cap pilota de goma ni cap tret de llançadora.”\n- “Continuar en el càrrec no depèn del que m’agradaria, sinó del que ens toca fer a tots. Dependré del meu president. No tinc cap decisió presa. Però entenc que el que passa aquests dies està marcat per un període de transició al govern.”\n- “Ningú m’ha enganyat. No hi ha hagut mala fe, ni negligència. Hi ha una diferència entre el que és transcendent i el que no entre comandaments, que hauria permès una visió més global.”\n- “Acostumo a dormir poc, però tranquil. Són moments difícils. És complex perquè és un moment personal difícil. I polític, també”.\n- “Si fos per les opinions publicades, fa mesos que hauria pres una altra decisió. Mantinc les conviccions, no falto als compromisos i el meu ho és fins al final d’aquesta legislatura, i encara falten un dies”.\n- “Continuar no depèn del que m’agradaria, sinó del que ens toca fer a tots. Dependré del meu president. L’opinió del que faré li donaré al meu president. No tinc cap decisió presa. Acostumo a fer-ho quan tanco les etapes”.\n- “Posar el meu càrrec a disposició del president ara és complex perquè passa al final d’una legislatura. Entenc que el que passi pot tenir conseqüències en el nou govern. Ho assumeixo tranquil.”\n- “Hem de completar el període de transició cap a un nou govern. Si no haguéssim estat en aquest període en funcions tant la meva determinació com la del president potser haurien estan diferents.”\n- “Mai vaig tenir clar que havia de destituir algú.”\n- “El comissari Pla va creure que en un moment determinat, i sense ser culpable, van actuar amb diferències d’apreciació.”\n- “Ningú m’ha enganyat. No hi ha mala fe. Tampoc negligència. En un moment donat hi ha una diferència entre el que és transcendent i el que no entre comandaments, que hauria permès una visió més global.”\n- “Poden aparèixer algunes noves contradiccions. Durant una hora i quart hi ha actuacions difícils en tot el centre de Barcelona. Hi ha actuacions violentes, i atemptats contra edificis públics, atacs contra la policia. La determinació on hi ha hagut actuacions policials durant una hora i mitja pot aparèixer una nova informació que canviï el que creiem amb un croquis. A la zona on va lesionar-se Esther Quintana no es va llançar cap pilota de goma ni cap tret de llançadora.”\n- “[El vídeo de La directa] No l’he vist. És possible que sigui una de les imatges que la policia tingués. No els he visionat tots. Crec que el tret, sincerament no va poder ferir Esther Quintana per hora i direcció.”\n- “[El vídeo de BTV] Són dues salves detallades en els informes. No és la llançadora, sinó que són dues salves.”\n- “M’he compromès a esbrinar què ha passat amb Esther Quintana. Hem parlat amb ella i ens hem posat a la seva disposició.”\n- “Puc dir avui que, per la informació que vaig demanar, i que hem trigat una setmana a recavar, que ni per bola de goma ni per tret de llançadora s’hagi pogut causar aquesta greu lesió a Esther Quintana.”\n- “Prefereixo no especular. Però estàvem en una situació on hi havia grups violents. Alguns intentaven produir un incendi en una estació de benzina, i es van requisar boles i coixinets de ferro. M’agradaria saber qui va ferir la Sra. Quintana. El jutge ha demanat les imatges de totes les càmares de grans centres comercials i encara no han arribat totes. Només sé que no és cap pilota de goma, perquè no se’n van llançar i que es van tirar trets de llançadora, però no en aquelles hores, ni en aquella zona. Puc pensar en llançaments fortuïts que em consta que no va ser la policia.”\n- “Voldria que el jutge decidís. Ni els Mossos ni els comandaments es dediquen a donar la seva opinió. Les salves no són per fer xerinola. Si hi ha situacions violentes, o atacs contra els agents, o amenaces, o llançaments d’objectes contra la policia, les salves poder ser útils per dissuadir. La unitat de la Gran Via que fa salves era perquè la línia policial s’atacava per part de ciutadans violents.”\n- “Vaig pensar que formalment el millor era fer una reunió amb els portaveus, fins i tot la CUP, de manera específica i concreta perquè era més àgil. No va ser per opacitat, sinó per facilitar explicacions. Vaig entendre que els devia una explicació.”\n- “No tinc la percepció de donar informació no veraç, en tot cas no completa. A la ronda Sant Pere intentaven destruir edificis públics: això no és exercir el dret a manifestar-se. Hi ha 8.000 persones manifestant-se de manera violenta a Via Laietana i al Palau de la Música que no havien informat la policia. Lamento la situació de la Sra. Quintana. Hi ha hagut set situacions anteriors de pèrdues d’ull, i no eren quan jo he estat conseller.”\n- “No vull que ningú pensi que m’escapo de l’escomesa.”\n- “Mantinc la confiança en el cos dels Mossos.”\n- “Cal una capacitat més gran de resposta policial, i això sempre és millorable, amb noves garanties de cara a l’ús d’instruments dissuasoris. També cal que la Fiscalia i la policia tinguin més coherència perseguint aquests delictes. Cal saber quins són els límits que tant distorsionen les manifestacions.”\n- “Defenso l’ús de pilotes de goma en la mesura que la policia necessita instruments per dissuadir els ciutadans agressius i violents per garantir el dret a manifestació.”


Història i patrimoni | Parroquia de Sant Feliu de Codines – Bisbat de Vic\nEn aquesta secció relacionem fotograficament els elements més representatius del Patrimoni de L’Església de Sant Feliu de Codines. La Majoria són antics o molt antics i alguns del nostre temps.\nL’església de Sant Feliu de Codines és una bella mostra d’arquitectura, especialment el seu campanar.\nVitralls exteriors Carrilló\nSuports de voltes Capitells pre-romanics Retaule\nPresviteri 1936 Presviteri 1939 Previsteri 2017\nSant Crist Sant Isidre La Mare de Deu dels dolors\nSantissim Pintures de Sant Feliu (Autor desconegut)\nObra del 1940 al 1948, de l’arquitecte Puigboada, deixeble d’Antoni Gaudí, va ser reconstruït sobre les restes del antic campanar per la família Tartera, mestres d’obres. I varen treballar a la seva reconstrucció la majoria de paletes de la població de forma desinteressada.\nActualment les restes del antic campanar, situades sobre les restes de la capella de ma dreta del altar major, encara son visibles i s’utilitzen per arribar a la planta des de on arrenca el nou campanar. Aquesta nova fase, d’un estil Gaudinia, també destaca per les seves voltes a la catalana. Avui encara deixa meravellats o molts arquitectes i paletes d’ ofici.\nVoltes a la catalana\nCampana major La petita\nDescripció geogràfica. desenvolupament històric d’un poble, d’una Parròquia i de la seva seu principal. Sant Feliu de Codines\n1.1- Marc geogràfic\nNo coneixem amb exactitud l’arribada del cristianisme a les nostres contrades. Però cap la possibilitat que s’introduís a partir del segle III o IV i arribés per mar a Barcelona o Mataró degut els intercanvis comercials que es feien a través dels ports. Una vegada instal·lat el cristianisme en els centres comercials no es d’estranyar que es difongués l’ Evangeli entre els pobladors del Vallès\nLa comarca del Vallès té dues zones ben diferenciades: La del riu Besós i la del Tordera. La zona del riu Besós es la més important i la que dona nom al territori, es a dir; als documents surt anomenat el riu Besós com riu Valense, d’aquesta manera el nostre territori agafa el nom primitiu del riu Valense com a Vallés. El Besós rep les aigües dels rius Congost, la riera del Mogent, el Tenes i la riera de Caldes. L´altre conca es el Tordera que recull les aigües del vessant oriental del Montseny.\nUna altre circumstància a tenir en compte es l’existència de les dues serralades: la prelitoral i la litoral.\nAquests dos accidents geogràfics han estat i son unes excel·lents vies de comunicació, però a la mateixa vegada també d’invasió. Fet que va comportar els canvis i costums, tan a nivell arquitectònic, econòmic, social i de llenguatge.\nLa comarca del Vallès Oriental ha estat des del Paleolític Superior una de les zones més privilegiades de Catalunya, on la vida humana ha tingut assentament.\nEls ibers va ésser el poble que va donar personalitat al Vallès, amb els seus poblats situats a la zona muntanyenca i amb els seus cultius situats a la plana, cultius com la vinya, l’olivera i el conreu de cereals, que posteriorment varen ésser la gran trilogia de la agricultura mediterrània.\nAl voltant del s. II a.C. la romanització influeix a la població a abandonar els seus indrets muntanyencs i s’instal·len a la plana. Es una etapa de bonança econòmica i sobre tot de pau. Els romans són els que van posar les bases de assentament a tota la zona, amb l’aparició de petits nuclis urbans de població com a Granollers, La Garriga , L’ Ametlla , Caldes de Montbui. Granollers es converteix en el gran nucli aglutinador del Vallès, gràcies a la gran xarxa viària que anava des de Acquae Calidadae (Caldes), a LLuro (Mataró) i la bifurcació de la via Dominitia que des de Granollers (Semproniana) a través dels Cingles de Bertí conduïa a Ausa (Vic). La gran aportació romana va ésser la transformació de les formes de producció agrícola, que va permetre un augment de la producció cap a la exportació del món romà. Aquest model d’explotació agrària estava basat a la “villae” romana, un tipus de poblament dispers, que serà posteriorment característic, dintre la Catalunya Vella. L`extensió que cultivava cada vila era aproximadament de 25 a 30 Ha. Les anomenades “villae” que donaran peu, posteriorment, a l’aparició de les masies.\nAquests dos fets – el nucli urbà i l`existència de les villae, varen durar fins el segle III d. C. Amb la ruralització de la societat i l’abandó dels nuclis urbans, amb una lenta decadència de l’Imperi Romà, i que no tornaran a renéixer fins passat l`any 1000.\nPerò com es presenta el Vallès des de el segle III fins l’any 1000?\nTenim un greu problema a l´hora de construir la població i per tant la història des de la crisi del Baix Imperi fins la presència carolíngia . Hi ha també una gran manca d’informació –fins ara- de la cultura visigòtica, a pesar que ens queden alguns restes com la presència dels dos grans centres episcopals com el d’Egara amb Santa Maria i Sant Pere de Terrassa i Barcelona. Malgrat això la influència que ens va deixar aquesta ocupació es molt important, tant en l’onomàstica com en les seves lleis.\nUna altre presència important a la història catalana són les invasions islàmiques. Hi ha historiadors que diuen que aquestes invasions no varen tenir importància a la nostra comarca. Altres ens diuen que els ocupadors varen provocar una fugida de tota la població autòctona.\nSigui una cosa o un altre, el que tenim constància es que la població islamita va provocar l’ esfondrament del sistema polític i social . I que la població fugís cap les muntanyes i a la zona Pirinenca.\nAixò va comportar la creació d’ unes terres conegudes com “ La Marca Hispànica”. Un gran espai de terra de ningú entre dos regnes: el franc i el sarraí. Sabem de grans revoltes internes entre els anys 826- al 830. I que les contínues ràtzies dels musulmans varen dificultar la consolidació del territori por part d’Aquisgrà.\nMalgrat això, aquest gran espai va ésser ocupat per una sèrie de colons, que aprofitant que era una terra de ningú, es varen situar per la comarca. Els personatges dels documents del segle XII, ens parlen que les seves terres pertanyen a la seva família des de temps “immemorials”, per tant són d’herència, o de donació . Aquests documents en rebel·len una existència de població ja establerta des de molt temps enrere. Un altre cas podia ésser l’intent, per part dels francs de repoblació de la comarca del Vallès que podien situar-la al final del segle IX.\nEls pagesos dels segles IX – X vivien de l’agricultura i la ramadera i dels productes de la caça , mentre que la dona es dedicava a la recol·lecció de fruits silvestres i mantenir la “llar encesa”.\n1.3- Organització carolíngia\nEl Vallès comença a prendre forma a partir del primer quart del segle X. El Vallès Oriental quedà inclòs en el comtat de Barcelona.\nEl sistema carolingi junt amb els comtes locals, especialment per la casa comtal de Barcelona , girava al voltant de la parròquia i el castell. El comte havia de protegir els habitants del seu comtat, ja que s`havia originat un canvi en l’ estructura familiar, que l’ havia deixat desprotegida i molt vulnerable. Malgrat això la societat vallesana tenia un alt poder d’autonomia, a causa del gran nombre de privilegis que els havia concedit Carles el Calb, a la Capitular de l’ any 844, entre els quals destacava jutjar-se per les antigues lleis.\nLa comunitat camperola articulava, a través de la producció agrícola, tot un sistema de relacions socials, i econòmiques. Mentre que l’element aglutinador d’ aquesta comunitat era l’església que servia de punt de referència per reunir a la població dispersa.\nL’ home es un ser gregari per naturalesa i necessita cohesió. Doncs bé, tot allò que a simple vista sembla subjecció, també resultava ser una font de cohesió entre el poble .\nNo ens queda constància d’una xarxa generalitzada de parròquies d’ aquesta època, però ens ha quedat una molt minsa documentació, que a través d’ella podem deduir que la zona estava plenament cristianitzada i que ja existia petits nuclis de població, junt a l’existència de una població dispersa, el que més tard s’anomenarà masia. Probablement aquesta xarxa de parròquies venia heretada de la població visigòtica.\nL’augment de la població a partir de l’any 1000 porta a la creació d’altres parròquies o d’ampliar o fer noves, la ja existents.\nCrec que és important tenir present tots aquest aspectes geogràfics i històrics perquè ens ajudaran, en part, a entendre el desenvolupament de la nostra parròquia en qüestió.\nLes vies de comunicació existents, d’origen romà s’amplien durant el segles X i XI donant peu a l’ existència d’una gran xarxa de camins molt desenvolupats per a la època.\n2.- La Parròquia de Sant Feliu de Codines.\n2.1.- Primitiva església.\nSant Feliu de Codines surt com a parròquia des de l´any 946 en la venda d’un alou firmat per Pol i la seva esposa Arsenda, i a favor de Pere Bernard.\nLa parròquia tenia la funció d’assenyalar un terme territorial, uns límits, i vindrà a substituir el que era les anomenades “villae”.\nLa parròquia, surt documentada des del segle X sota les formes de “Codes” i “in cute de Fagio” en els primitius documents de confirmacions de bens dels Monestir de Sant Cugat del Vallès, junt amb les església del Fai, ja que Sant Cugat va posseir el domini inicial d’aquestes esglésies, però que va finalitzar a les acaballes de mitjans del segle XI.\nEn altres documents de l’ any 986 i 1002, l’anomenen “ecclesian Sancti Felicis” i ja en el 1059, surt esmentada per primera vegada, el seu nom actual “Sancti Felicis de Cudinis” entre les esglésies de l’alou comtal de Montbui, junt amb altres parròquies, en que Mir Geribert reclamà com a successor en els drets del seu sogre Gombau de Besora .\nTot això suposa l’existència d’una església pre-romànica, de la qual han restat els capitells que més endavant estudiarem.\nEs de suposar que aquesta església fos molt petita i avançat el segle XII es té la necessitat de construir una nova església i que aquesta fos consagrada a finals del mateix segle, segons la suposada acta de consagració del 5 d’octubre de 1193. La quantitat de fidels de l’època era molt minsa, ja que en els fogatges de 1497 trobem 14 focs amb un nombre total de 56 persones. La qual cosa en indicaria que en els tres segles anteriors devia haver-hi la meitat.\nTampoc tenim notícies de la construcció romànica, però sabem per les visites pastorals dels segles XV que hi ha tres altars; el de Sant Feliu, Sant Jaume i Sant Grau. Al segle XVI s’incrementaren el número d’ altars com el de Santa Maria, i de Santa Cecília. I al segle XVII, probablement a causa de la seva poca cabuda, es pinten els altars a sobre els murs, amb imatges de bulto rodó. Aquest altars probablement devien d´ésser afegits a la nau de l’Església amb un altre construcció, o bé simplement instal·lats en els murs de la nau.\n2.2- Capitells pre-romànics\nLa rectoria de Sant Feliu conserva dos capitells, una mica malmesos, ja que durant segles varen estar a la intempèrie, ja que es trobaven al vell cementeri parroquial, és a dir, al costat de l’actual absis de l’església, que posteriorment es va convertit en un jardí.\nAquesta primitiva església edificada pels voltants de l’any 940, hi era situada a sobre just del penya-segat, l’eix probablement seria com totes les esglésies, direcció est-oest. Ja que era molt important que l’absis de l’Església fos direcció est. De la mateixa manera que la col·locació dels cos dels morts en els cementiris. Els peus dels difunts eren dirigits cap a l’est, ja que al aixecar-se el dia de la Resurrecció dels morts, anirien cap a Jerusalem. També podia haver-hi existit, un cert simbolisme, entre l’est i la sortida del sol, símbol de la vida i de la resurrecció.\nNo hi ha cap document que ens mostri com era aquesta petita església, el que si ens ha deixat, son els dos capitells.\nAmbdós son esculpits en pedra dura, i en quant a la seva estructura podrien dir que quasi la seva alçada es la mateixa que la seva amplada.\nEl capitell més gran fa 45 cms d’alçada per 39 d´amplada a la part superior, mentre que la seva base te 32 cms. Podríem dividir-lo en dos cossos molt bé diferenciats : la part superior es desenvolupa, a partir d´un dau central, i a manera de dos grans tiges que s’encorben cap el centre sense arribar a entrellaçar-se, cap els laterals, per tal de formar l’estructura de les volutes. Aquesta estructura té una certa semblança a la dels capitells corintis. A la part inferior i adossades es troben a cada costat del bloc, dos petites arcuacions d’influència bizantina, les quals ocupen quasi l’altre mitat del capitell. No té astràgal ni àbac.\nLes quatre cares es troben acabades de la mateixa manera. La qual cosa ens indica, que era un capitell exempt. Possiblement podia estar destinat a coronar la columna de l’arc triomfal del presbiteri.\nQuant al capitell petit, que fa 28,5 cms. d’alçada per 26 a la part superior i 18 cms a la seva base, podien dir que es totalment diferent de l’anterior. Per començar ; el material utilitzat sembla ser que es de pedra codina, i per tant es més fàcil de treballar que el capitell anterior. Malgrat això sembla fet amb molta rapidesa, sembla com esbossat, pretenent acabar-ho més tard. A diferència de l’anterior les dues tiges parteixen d’un punt concret, acabat en punta, i es desenvolupen cap a munt formen unes fulles als angles i adossades al cos. Podíem dir que es derivat del corinti i molt geometritzat. Tampoc té astràgal, ni àbac.\nAquest capitell possiblement anava destinat a coronar una de les columnes de l’altar.\nEs tracta de dues peces amb decoració vegetal i sense acabar, que segons F. Hernández pertanyen a un grup que va ser qualificat de califal.\nSi comparem aquest capitells amb els exemplars coneguts a la resta de Catalunya, a la mateixa època, tenen una certa similitud amb els procedents del monestir de Ripoll, consagrat l’any 977, la cripta romànica de Vic, en la qual es van aprofitar també, els capitells preromànics de l`antiga església i Sant Benet de Bages. Tots daten més o menys de la mateixa època.\nEls historiadors de l’art F. Hernández i més tard E. Junyent creuen en l’existència d’un taller que treballava durant aquesta època, amb un fort influx califal.\nEn el cas de Sant Feliu de Codines, podíem dir que els capitells son de final del segle X i que varen ser aprofitats més tard per a la construcció de la nova església romànica. Es provable que hagués un grup d’artesans locals o bé de pas, que treballés amb una certa influència de les tècniques califals, degut al pas dels islamites per les nostres contrades, ja que tant el capitell islàmic com el bizantí deriven del capitell corinti amb lleugeres modificacions.\n3.- La vila\nLa comunitat camperola tenia dos funcions a realitzar:\nUna era la funció econòmica, es a dir, la realització de les tasques agrícoles i la seva comercialització, i la segona funció d’aquesta comunitat era la social. La família en si, s’havia transformat, havia passat d’una família extensa a família conjugal o nuclear, amb aquesta transformació havia perdut pes, i necessitava a tota una comunitat per a realitzar aquestes tasques socials. Ja que l’actuació conjunta era la millor defensa contra les agressions exteriors.\nI l’element aglutinador d´aquesta comunitat camperola era l’església. Ella donava sentit comunitari al poble i a més a més servia de punt d’unió i d’acolliment de les assemblees del poble en qüestió. Per aquest motiu el poble es va situant en petites agrupacions d’edificis que si bé en un principi eren magatzems, cellers, però que més tard es convertiren en petits edificis de fusta amb el sostre de palla, i que posteriorment aniran transformant-se en els edificis de pedra, segons la capacitat econòmica de la família.\nAquest desenvolupament social i econòmic, va donar peu a una altre institució de la comarca; l’anomenada sagrera.\n3.2. La sagrera\nEl cementiri envoltava la petita església, era una terra sagrada, per tant es va desenvolupar el costum de considerar la terra circumdant a l´església com una terra d´asil, i de protecció sagrada.\nEls dos concilis de Pau i Treva, l´any 1027 que es van desenvolupar a Catalunya, sota la presidència de l’abat Oliba , van donar peu a l’aparició de la sagrera, un espai protegit davant els assalts feudals. Aquesta zona de protecció estava limitada per un radi de trenta passes, entre els quals els senyors feudals no podien entrar dintre d’elles, sota pena d’excomunió. A aquest moviment podien anomenar-li, la primera revolució feudal, en que els nobles es rebel·laren contra els comtes de Barcelona per tal de prendre la terra als pagesos i sotmetre’ls a servitud.\nAquesta aglomeració entorn a l’església va crear la imatge del poble concentrat.\nSi en un principi, la sagrera va néixer com a protecció contra els senyors feudals, posteriorment va ésser una font d´ingressos per a la parròquia. L’origen del pagament dels delmes podien trobar-ho a l’Antic Testament. El poble jueu havia de pagar la dècima part dels fruits als descendents de la tribu de Leví, que devien servir al seu poble, dedicant-se al culte de Déu. Aquesta practica passà al cristianisme, com una mena d’impost sobre els productes agrícoles. Era una forma de manutenció del clergat i del manteniment dels llocs de culte com per exemple els ciris, les llànties, l’oli pels sagraments…\nLa construcció de les esglésies romàniques a Catalunya degué realitzar-se a partir de 1070 a 1150, pràcticament com a la resta d’Europa. En el cas de Sant Feliu de Codines, la documentació ens parla de la seva existència a través d`una suposada Acta de Consagració de l’Església el dia 5 d’octubre de 1193.\nMalgrat l’augment del número d’altars, la fàbrica de l ‘església no es va transformar fins al començament del segle XVII, en que es construïren les capelles laterals i es restaura l’església, ja que estaven en un lamentable estat de conservació, segons ho constaten les visites pastorals.\nNo serà fins l’any 1698, en que comencen les obres de construcció del nou temple parroquial, aprofitant bona part de la construcció antiga.


Inaugurem la segona botiga de GAP a Espanya\nEstem molt feliços d'anunciar una nova obertura a Grup Galceran. El passat 22 de juny, vam inaugurar a La Roca Village la segona botiga de GAP a Espanya. Els plans d'expansió acordats amb la marca van progressant i no podem estar més il·lusionats.\nEl nou establiment té 135m2 on el client pot trobar roba d'adult a preus especials de les principals línies de GAP: Denim, Logo i Khaki. A més, amb motiu de la inauguració donem un regal per cada compra.\nVolem reconèixer el mèrit i la constància de l'equip GAP de Grup Galceran, que des del principi han treballat amb il·lusió en aquest projecte i estem segurs que ho faran en tots els que estan per venir.


Juny de 2013 – Consorci AOC\nL’Ajuntament d’Esplugues de Llobregat ha aprovat la modificació de la seva ordenança reguladora de l’administració electrònica per tal de gestionar més eficientment la notificació electrònica dels seus actes administratius. Concretament, [...]\nEl ciutadans i ciutadanes ja poden consultar, a través de qualsevol dispositiu electrònic, les comunicacions que publica l’ajuntament de Banyoles. Per saber quins anuncis i edictes ha publicat l’ajuntament, els [...]\nL’Ajuntament d’Esplugues de Llobregat impulsa l’ús de les notificacions electròniques\nEs crea l’Oficina de Processos i Administració Electrònica\nEn el DOGC d’avui, 27 de juny, s’ha publicat el Decret 184/2013, de 25 de juny, de reestructuració del Departament de Governació i Relacions Institucionals. Es crea l’Oficina de Processos [...]\nNoves modalitats de consulta del Títol de Família Nombrosa\nUs informem que ja estan disponibles les noves modalitats de consulta del Títol de Família Nombrosa (TFN). El nou servei de consulta de dades del Títol de Família Nombrosa (TFN) [...]\nEl G8 elabora una declaració sobre Open Data\nEl document estableix un llistat de principis: Dades obertes per defecte, reconeixent que hi ha condicions per a que algunes restin sense alliberar. Qualitat i quantitat, que les dades siguin acurades, [...]\nInforme CORA: reforma de les administracions públiques?\nEn aquest enllaç podreu accedir al document en pdf del Resum Executiu de l’informe de la “Comisión para la reforma de las Administraciones Públicas” [...]\nOficina per a l’execució de la reforma de l’Administració\nAl BOE núm. 149 de dissabte 22 de juny de 2013, s’han publicat els Reals Decrets 479/2013, de 21 de juny, pel qual es crea l’Oficina per a l’execució de [...]\nTramitades més de 26000 autoritzacions de cremes de restes vegetals i agrícoles\nEl servei de cremes col·lectives, que permet eliminar restes vegetals i brancatge procedents de treballs agrícoles, es va inciar el 15 de març i va finalitzar el 14 de juny. [...]\nL’ús de l’eAdministració creix tímidament entre els ciutadans malgrat les reduccions pressupostàries\nEl 2012 ha estat l’any de l’augment de l’ús de l’e-administració per part dels ciutadans. Per contra, també ha estat l’any en què s’ha estancat o fins i tot reduït [...]\nNotificacions en procediments de contractació\nDes de l’assessoria jurídica del Consorci AOC s’avala la possibilitat de realitzar notificacions electròniques en els procediments de contractació mitjançant sistemes d’identificació amb contrasenyes d’un sol ús, així com també [...]


Ibi rep una subvenció per al Voluntariat Mediambiental -\nLa subvenció pretén evitar els incendis forestals, mitjançant aquest voluntariat del qual els jóvens estan molt conscienciats.\nTags: Ibi, Medi Ambient, Parcs Naturals, Subvencions\nL’Ajuntament d’Ibi ha rebut per part de la conselleria d’Agricultura, Emergència climàtica i transició Ecològica una ajuda de 9.157’78 €. L’ajuda correspon al 100% de la subvenció sol·licitada per a la realització del Voluntariat Mediambiental 2019.\nAquesta activitat es desenvolupa tots els estius al municipi Ibense per cuidar i protegir l’entorn natural. Des de l’1 de juliol i fins al 31 d’agost hi haurà 66 voluntaris vigilant els paratges naturals per a prevenir incendis al Barranc dels Molins, al Paratge de Sant Pasqual i a la Zona de Villalobos i la Boquera.\nPilar Herráiz, tinent d’alcalde de l’àrea, informava ha declart que: “Ibi és la localitat amb major voluntariat de la província. Els nostres joves són conscients de la importància de protegir els nostres espais naturals i desenvolupen una labor importantíssima de prevenció. Amb aquesta subvenció es premia el seu gran treball i la iniciativa municipal”.


Manresa Apartaments Turístics - COM FUNCIONA?\nEn el moment de la reserva, es carregarà un 30% de l'import total de la mateixa a la targeta de crèdit proporcionada pel client.\nEl 70% restant de la reserva, s'haurà d'abonar en efectiu en el moment de l'arribada a l'apartament.\nLa cancel·lació d'una reserva és gratuïta fins a 7 dies bans de l'arribada.\nEn cas de cancel·lar amb posterioritat a aquesta data, el 50% dels pagaments realitzats pel client (30% del total de la reserva) no es retornarà al client si es cancel·la fins a 3 dies anteriors a l'arribada.\nEn cas de cancel·lar una reserva 3 dies abans de l'arribada o després d'aquesta data, no es retornarà cap import satisfet pel client (30% del total de la reserva).\nL'horari d'arribada als apartaments (check-in) comença a les 15:00h.\nLes entrades a partir de les 22:00h (late check-in) tenen un sobrecost de 10,00€/apartament i s'ha de sol·licitar durant el procés de reserva.\nLes arribades abans de les 15:00h (early check-in) tenen un sobrecost de 10,00€/apartament i s'ha de sol·licitar durant el procés de reserva. El servei de early check-in està subjecte a disponibilitat i haurà de confirmar-se un dia abans de l'arribada a l'apartament.\nLa sortida dels apartament (check-out) es realitzarà abans de les 12:00h.\nLa sortida de l'apartament després de les 12:00h (late check-out) té un sobrecost de 10,00€/apartament (sortida abans de les 17: 00h) i haurà de sol·licitar en el moment del check-in. El servei de late check-out està subjecte a disponibilitat.\nNormes d'estada en els apartaments\nCom a norma general, no s'admeten mascotes en els pisos.\nNo es permet fumar a l'interior dels apartaments.\nLes festes no estan permeses en els apartaments.\nÉs obligació dels hostes no fer activitats sorolloses (posar rentadores, televisió excessivament alta, moure mobles ...) en horaris en què puguin molestar els veïns o la resta d'hostes.


Més escepticisme amb l’acord d’associació - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl sondeig polític d’Andorra Recerca i Innovació revela una petita davallada dels ciutadans que consideren l’acord d’associació la millor relació que es pot assolir amb la Unió Europea\n23/05/2022 (17:34 CET)\nEl secretari d'Estat d'Afers Europeus, Landry Riba, explicant el calendari negociador. Toni Solanelles\nPer ara, i com admeten els mateixos responsables de l’enquesta política, la davallada és petita. Però hi és. O si es prefereix, existeix un cert increment de l’escepticisme al voltant de la negociació per l’acord d’associació amb la Unió Europea (UE). En comparació amb el sondeig d’ara fa un any, baixen les persones que troben adequada la fórmula que es vol assolir i pugen aquelles que preferirien mantenir l’actual estatus. I això tant entre els andorrans com entre els residents no nacionals.\nEl que queda clar és que hi ha un ampli sector de la població que és plenament conscient del procés de negociació encetat amb l’organisme comunitari. El 76,2% dels andorrans enquestats indiquen que n’ha sentit a parlar, dada que cau fins als 61,1% en el cas dels no nacionals. La dada, però, en tots dos col·lectius ha variat a la baixa si es compara amb el sondeig realitzat el 2021.\nPel que fa a la fórmula escollida, l’acord d’associació, continua sent la que més suports rep. Entre les persones amb passaport del Principat, un 46,2% consideren que és el tipus de relació que s’hauria d’acordar entre Andorra i la UE. Pel que fa als no andorrans, aquest suport se situa en el 36,4%. En tots dos casos, s’ha experimentat un cert descens en comparació al 49,7% i al 45,3% d’ara fa un any.\nI, al contrari, creix el nombre d’enquestats que consideren més adient mantenir l’estatus actual. Entre els andorrans, puja del 22,9% a un 28,6%. I entre els residents no nacionals, del 23,2% al 25,9%. Per al coordinador del treball, Joan Micó, el canvi de xifres no seria especialment significatiu, però ha admès que “caldrà veure com evoluciona”.\nEl que sí que és minoritari, especialment entre les persones amb passaport és la creença que s’hauria d’apostar directament per ser membre de la UE. Només ho expressa un 8,8% del total d’entrevistats, un percentatge que s’incrementa fins al 17.9% entre els no nacionals.


22.7.13 de Maria PB\nXeXu 22 de juliol de 2013 a les 20:36\nEl mínim que pot demanar és que li posin una peixera ben xula amb tot de coses per distreure's. Potser podrà acabar demanant que li portin algun membre de la seva família per no estar sol...\nMaria PB 26 de juliol de 2013 a les 18:57\nI seguir per inèrcia? El pobre Tim serà arrossegat pels fets, ell que era feliç al seu món amb els germans!\nSílvia 22 de juliol de 2013 a les 21:33\nEn Tim és un peix llest, té memòria i records! No tots els peixos poden dir el mateix.\nSempre hi ha una excepció que trenca la regla.\nJpmerch 23 de juliol de 2013 a les 10:20\nQue trist, Maria!\nMaria PB 26 de juliol de 2013 a les 18:58\nEl fet de ser empresonat ja és trist per si mateix.\nJaume 23 de juliol de 2013 a les 10:42\nLa veritat és que viure dins una bossa no sembla un pla de vida fascinant. És clar que amb el que t'estalvies en problemes i mal de caps potser compensa, mai se sap.\nMaria PB 26 de juliol de 2013 a les 18:59\nPerò és una bossa Jaume! Una trista i míssera bossa. Això no és vida!\nrits 23 de juliol de 2013 a les 11:07\nSegur que estarà envoltat de nens que el cuidaran moltíssim. No tinguis por, Tim!\nMaria PB 26 de juliol de 2013 a les 19:00\nAixò esperem, que els nens deixen d'observar-lo i el pobre Tim s'adapte a una nova i feliç vida, però qui sap?\nAnna. 24 de juliol de 2013 a les 1:28\nHe sentit a dir que els peixos només tenen tres segons de memòria i sempre he pensat "pobrets, quantes coses es perden" però... també és veritat que deu ser fascinant descobrir coses per primera vegada.\nTorne a estar per ací, un beset,\nMaria PB 26 de juliol de 2013 a les 19:02\nBenvinguda de nou Anna, m'alegre de tornar-te a veure de nou.\nTens raó amb això de recomençar però no penses que és un poc liós? Imaginat, sempre amb la mateixa presentació: "Hola sóc Maria, què tal?", no et sembla massa rutinari?\nRachel 7 d’agost de 2013 a les 12:38\nM'ha encantat aquest relat! Estic segura que els nens miraven a Tim i pensaven que els agradaria ser un peix i respirar sota l'aigua. Almenys, jo a vegades ho penso!\nMaria PB 9 d’agost de 2013 a les 17:15\nÉs clar que ho pensarien però no se n'adonaven que l'únic que feien és patir a Tim. Nosaltres som un poc com aquests nens, sovint quan volem alguna cosa ens obstinem en ella i no veiem que hi ha altres que la necessiten i pateixen més per ella que nosaltres.


La Cerdanya, 22 d’agost 2017: LA ‘VUELTA’ PASSA PEL PIRINEU – Pirineus TV\nLa 'Vuelta' ciclista espanyola ha passat enguany pel Pirineu. La tercera etapa de la prova ha començat aquest dilluns a 3/4 de 2 del migdia a Prada de Conflent i ha recorregut diverses poblacions cerdanes, com ara La Guingueta d'Ix, Puigcerdà, Bolvir, Ger, Bellver de Cerdanya i Martinet abans d'arribar a la Seu d'Urgell i finalitzar a Andorra la Vella.\nEn molts trams del circuit, els ciclistes han comptat amb el suport de veïns i aficionats que no s'han volgut perdre el pas de l'escamot. A la plaça Europa de Puigcerdà, just a tocar de la frontera, molts curiosos han animat amb aplaudiments els participants i també els agents dels Mossos d'Esquadra, i alguns han mostrat l'estelada.\nEl President del Consell Comarcal de l'Alt Urgell, Jesús Fierro, ha celebrat la visibilitat que donen al Pirineu aquest tipus de proves esportives.\nLa quarta etapa d'aquest dimarts ha començat al principat d'Andorra i ha acabat a Tarragona. Pocs minuts després de la una del migdia, els participants han passat per la capital urgellenca.\nCom és habitual en aquest tipus d'esdeveniments, 'la Vuelta' ciclista ha obligat a tallar el trànsit durant uns minuts a la N-152, a la N-260 i als seus accessos.\nParlen al vídeo: JESÚS FIERRRO, PRESIDENT CONSELL COMARCAL ALT URGELL


El Govern veu amb "molta preocupació" l'increment de la incidència a les Balears\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha admès que la "Setmana Santa serà una època de risc" i que es treballa per "reduir la mobilitat de tothom"\nEls consellers Iago Negueruela i Rosario Sánchez després de la reunió del Consell de Govern d'aquest dilluns Caib\nEl portaveu del Govern i conseller de Model Econòmic, Turisme i Treball, Iago Negueruela, ha manifestat que l'Executiu veu "amb molta preocupació" l'increment de la incidència acumulada a les Balears, sobretot pel perill que suposa que "un 76% dels casos" siguin de la soca britànica. Negueruela ha indicat que la incidència a 14 dies era de 47 casos per cada 100.000 habitants el 20 de març, mentre que la setmana anterior era de 41,2 casos. "Mallorca i Menorca han començat a experimentar creixements, encara que la situació als hospitals continua millorant de manera lenta", ha afegit el portaveu, que ha demanat a la ciutadania "una actitud d'extrema prudència vigilància".\nEn aquest sentit, la presidenta del Govern balear, Francina Armengol ha defensat, a la visita a l’ampliació del CEIP Ses Cases Noves de Marratxí, que la situació epidemiològica actual a l'Arxipèlag és "complicada" i ha remarcat que "estam en un moment molt difícil". Armengol ha reiterat que la seva prioritat "és salvar vides i evitar els contagis" i ha admès que la "Setmana Santa serà una època de risc" i que es treballa per "reduir la mobilitat de tothom".\nNegueruela ha recordat que la mobilitat estarà fortament restringida aquesta Setmana Santa i ha demanat que es respectin les mesures per mantenir la situació, ja que a hores d'ara les Illes tenen la incidència més baixa de tot l'Estat, en què la mitjana és de 128,17 casos. "Ens preocupa molt la mobilitat. Volem màxima conscienciació i seguretat", ha dit. El conseller ha indicat que "la situació s'estudiarà al detall" i que "s'analitzaran mesures per adoptar". Tot això,\nNegueruela ha remarcat que un dels principals motius de preocupació és la circulació de la soca britànica a les Balears, ja que pot provocar "un increment exponencial". "Veim un augment a nombrosos països, com França, Itàlia o Àustria, i també caldrà comprovar com es comporten els increments en aquests indrets", ha continuat el portaveu. "Si hem dit que la mobilitat ha de ser molt controlada, és per evitar que tinguem una altra pujada de la situació epidemiològica, que no ens podem permetre", ha afegit el conseller, a més de subratllar que "s'adoptaran les mesures que siguin necessàries per garantir l'estabilitat de la situació". També ha explicat que "no tindria sentit que, ara que torna la vacunació massiva amb AstraZeneca i que s'està a punt d'autoritzar amb Johnson&Johnson, tinguéssim una altra pujada". En cas d'haver de prendre decisions sota el criteri dels experts, Negueruela ha assenyalat que s'aplicarien "com abans millor" i "no després que hi hagi transmissió comunitària".\nControl de viatgers estrangers\nSobre l'arribada de turistes alemanys a les Illes per passar les vacances de Setmana Santa, el conseller ha exigit al govern espanyol que controli "un per un" tots els viatgers estrangers, com fa l'Executiu autonòmic "amb els viatgers estatals". "En el marc dels acords europeus, els turistes internacionals poden arribar amb una prova PCR negativa a l'entrada de qualsevol dels nostres aeroports. Demanam al govern espanyol que el control sigui un per un", ha explicat.\nMés de 1.000 alemanys arriben a Mallorca amb vols de TUI\nNegueruela ha reiterat que l'objectiu de l'Executiu no és la reactivació per Setmana Santa, sinó a l'estiu. "Ens jugam les nostres vides i l'economia. És important garantir la seguretat dels ciutadans per començar el reinici de la nostra activitat més endavant", ha dit el conseller. A més, ha tornat a destacar que "les mesures restrictives en Setmana Santa són per a tots", perquè és més fàcil rastrejar i controlar "una situació com la que tenim ara".\ncoronavirus Covid-19 incidència acumulada Govern turisme PCR aeroports


10è Aplec Excursionista dels Països Catalans | FEEC | Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nMontsià Aplec Excursionista\n31 d'octubre 1986 / 2 de novembre 1986\nTossal de Tres Reis\nLa Secció Excursionista del Centre de Lectura de Reus, a l’ermita de la Trinitat, de l’Espluga de Francolí a la Conca de Barberà, va ser l’encarregada d’organitzar el 10è Aplec Excursionista dels Països Catalans. Amb la participació de més de 440 excursionistes.\nAquestes trobades s’iniciaren al Tossal dels Tres Reis, molt a prop del poble de Fredes, amb motiu del 75è aniversari de la mateixa Secció Excursionista va fer que aquell any es fes càrrec.\nEls actes organitzats durant els dos dies i mig de l’Aplec d’aquell any foren: El divendres, a la tarda, va haver l’acolliment i instal·lació dels participants. El dissabte, es van dur a terme dues excursions; una, a peu, i l’altra, de caire més turístic, en autocar. L’excursió a peu va sortir de Prades i, pel Tossal de la Baltasana, els Plans de Pages, la Mola d’Estat, els Cogullons i el mirador de la Pena, arribaren a Termita de la Trinitat. L’excursió més cultural va visità Poblet i pujà a Prades i Vilanova. Al vespre es projectà un interesant audiovisual, amb imatges dels Països Catalans. I, després del sopar, va ser amenitzat per dos grups de grallers.\nEl diumenge, al mati, es realitzà l’assemblea d’entitats excursionistes assistents a l’Aplec, de la que sorgí un manifest, publicat a la revista Muntanya, número 749 de 1987; expressant l’opinió dels presents sobre els focs forestals que s’havien donat els mesos anteriors a l’Aplec, després de la reunió, tots van poder traslladar-se al Casal de l’Espluga, on el lingüista català i professor, nascut a Reus, Joaquim Mallafré va parlar de l’Excursionisme, la Llengua i els Països Catalans. Seguidament es va fer l’acte de cloenda, on es llegí el manifest elaborat durant l’assemblea, i s’anuncià que el Centre Excursionista de Fontinient es faria càrrec, de l’any següent.\nDavant del Casal, la cobla de la Ciutat de Reus va fer una representació de sardanes, i després del “dinar de germanor” es va donar per acabat el 10è Aplec.\nCartell del 10è Aplec Excursionista dels Països Catalans


VIATJA PER CATALUNYA | RURALTURISTIC | Pàgina 2\nCategory Archives: VIATJA PER CATALUNYA\nEl Passant dels tres Tombs de Taradell, amb una gran col·lecció de carros desfilant pels carrers és una festa que genera molt d’interès, especialment per als petits de la família, però i també per als grans que poden tornar a veure tants carros circulant, evocant un passat no gaire llunyà!\nAquest festa a Taradell, és tot un espectacle! És un museu viu al carrer, i això és gràcies a la comissió dels Tonis, entitat que vetlla per la continuïtat d’aquesta festa amb una visió estratègica de futur! I és que des de finals del segle XX, la junta entrant va apostar per col·leccionar, restaurar i inventariar carros i amb la intenció de tenir una mostra de cada tipus de carro que havia existit, la tartana, del carboner, de comerciant, de l’enterramorts…. I tot aquest recull, ben fet, ha permès que avui a Taradell, hi hagi una col·lecció de més de 70 carros i carruatges així com selles i guarniments, ben catalogats i conservats.\nCada diumenge anterior al dia de sant Antoni Abat es celebra pels carrers de Taradell el passant, que a Osona es coneixen tots amb el nom dels Tonis, i tota aquesta col·lecció de carruatges, més d’altres provinents d’altres poblacions veïnes i no tan veïnes que venen a gaudir d’aquest passant espectacular, fan del passant un dels més complerts de Catalunya amb una immensa mostra de carruatges; un museu viu, una evocació al passat sense cotxes, una festa viva i molt participativa amb molts visitants d’arreu de Catalunya.\nI és que, a més a més, el passant dels Tres Tombs de Taradell, no es conforma tant sols en celebrar el passant, sinó que complementa la festa en honor a Sant Antoni Abat, en un ventall d’activitats complementàries entorn als animals de peu rodó i el món rural en general. Cada any, una temàtica concreta desperta l’interès dels visitants i mateixos habitants del pobles amb conferències, exposicions, i també activitats diverses per als més petits de la família. Aquest any 2014, per exemple, el tema triat ha estat la matança del porc. Què serà l’any que ve?\nNo us podeu perdre tampoc, dissabte al vespre, el tast del porc que a l’aire lliure, però amb l’escalfor de les fogueres, tothom es cou la seva botifarra i cansalada. Un sopar diferent i amb molt bona companyia! Per als visitants del poble que volen conèixer millor la història de Taradell, tenen l’oportunitat de gaudir de la visita guiada i comentada pels seus carrers històrics, i sense adonar-se’n, s’endinsaran en la seva història.\nI cada any alguna entitat o persona s’enduu el reconeixement de Toni d’Honor, que aquest any ha estat pel programa Espai Terra i el mateix director, l’Antoni Molina va recollir el premi! El divendres anterior en van fer notícia al programa. Aquí us deixem l’enllaç Espai Terra, divendres, 10. El mateix conseller de cultura, el Sr. Ferran Mascarell, que també va assistir a la festa, li va fer entrega del guardó.\nTot plegat, una festa que no us podeu perdre!\nCarros de Taradell\nArxivat a VIATJA PER CATALUNYA\nEtiquetes: Taradell, Tres Tombs


Viatge de turisme als Balcans 2011 - Skopje - Obert per Vacances\nA diferència d'altres capitals balcàniques com Belgrad, Sofia o Zagreb que només van cobrar importància a partir del segle XIX, Skopje és una ciutat antiga amb més de 2.000 anys d'història, que durant l'últim mil·lenni ha patit terratrèmols, incendis, inundacions i guerres. De fet, gran part de la ciutat va ser reconstruïda després del terratrèmol de 1960 seguint el lleig i gris estil socialista. En un marge del riu, sobre un petit turó, es troba Stara Carsija, la ciutat vella, un barri encantador, format per una densa xarxa de carrerons empedrats sota el Kale Fortress. Creuant el Pont de Pedra está la hi ha la ciutat nova, amb una gran concentració de restaurants, bars i hotels.\n08:00 Arribem amb els 3/4h de retard amb els que vam sortir. S'ofereixen taxis a la propia andana. Prenem cafè i te en un bar de l'estació, després d'informarnos d'horaris de bus a Ohrid. Taxi amb taxímetre fins Bitpazarska, on hi ha l'hotel, 120 mkd. Hotel Santos, 30€. En ple centre del barri de Carsija, encara que és difícil de trobar. Relació qualitat preu bé encara que el bany podia estar més net i ser més gran. No parlen anglès. Tv, nevera petita, wifi i aa.\nEl primer assentament correspon a la ciutat de Justinià Prima, fundada per l'emperador Justinià durant el segle VI. Dominant el turó esta la fortalesa, Kale Fortress, construïda amb blocs de pedra de la propera ciutat de Scupi, destruïda en un terratrèmol l'any 518. Des del segle XIV al XX els otomans la van usar com a caserna arribant a tenir fins a 70 torres, encara que avui dia només en queden tres. Des del terratrèmol de 1963 està en restauració, així que ens quedem sense els seus vistes fantàstiques sobre la ciutat.\nSota la fortalesa queda Carsija, la ciutat vella otomana, el Bazaar. Quan cristians i musulmans vivien en parts separades de la ciutat el old bazaar va ser la zona de contacte entre ells, el gran àrea comercial. Totes les botigues tenien exactament la mateixa mida i els carrers estaven distribuïts per oficis: joieries, sabaters, sastres, ferrers... I encara que no havia habitatges si existien alguns banys, mesquites, esglésies i fins i tot hotels. Avui tot i els canvis d'aparença i distribució soferts durant segles segueix conservant el mateix esperit. Inclou alguns vells edificis la majoria d'ells restaurats: l'Església de St Spas, la Mesquita Mustapha Pasha, els hammam (banys) de Cifte i Daute Pasha, i les an (posades) de Kapan, Suli i Kuršumli.\nLa mesquita més antiga de Carsija és Murat Pasha (1436), que té una inusual forma de basílica de tres naus i sostre pla, en lloc de les cúpula les, ja que va ser construïda (encotillada) sobre el monestir de Sant Jordi, el monestir principal a Skopje abans de l'arribada dels turcs. Al costat d'ella està Cifte Amam (1531), un bany doble on homes i dones no compartien cap espai, fins i tot els accessos estaven en costats oposats. Va ser usat com bany fins 1915, alberga actualment una galeria d'art.\nA la part alta, prop de la fortalesa es troba la Mesquita de Mustafa Pasha. Construïda per Mustafa Pasha al 1519, el visir del sultà Selim I, que està enterrat aquí al costat de dos dels seus fills. La seva cúpula de 16 metres d'ample i el seu alt minaret de pedra tallada de 42 mts han sobreviscut intactes a tots els desastres que han assolat la ciutat durant els últims 500 anys.\nCom a tots els basars, Skopje tenia un Clock Tower, torre del rellotge, que deia als comerciants quan tancar les botigues diverses vegades al dia per assistir a les pregàries, controlant així de manera estricta les hores de treball i no permetent que ningú tragués avantatges durant el temps que altres complien amb les seves obligacions de bons musulmans. També hi havia posades per a comerciants. La posada medieval de Kapan An (XV) és una de les tres que encara es conserva a l'antic basar. La planta baixa era utilitzada com a estable i magatzem, i a la planta superior les habitacions per dormir. Dinem a la plaça davant Kapan An on hi ha mitja dotzena de restaurants turístics servint menjar tradicional iugoslau balcànica. Sish kebab, amanida i pindzur (ajvar).\nStone bridge és el principal punt d'unió entre la plaça Macedònia i el barri antic. La ciutat va ser fundada al marge esquerre del riu Vardar, a la confluència amb el riu Serava, després d'un terratrèmol que va destruir l'antiga Scupi en 580. Probablement va ser llavors quan es va construir el primer pont que seria la base del pont de pedra construït al segle XV pels otomans, amb els seus espectaculars 13 arcs de mig punt. A un costat hi ha l'església ortodoxa de Sveti Dimitrija, i l'altre Daut Pasha's Amam, manat construir per un gran visir del segle XV com hammam per al seu harem. L'edifici de tretze cúpules va ser també dissenyat per separar homes i dones durant el bany. Actualment acull la National Art Gallery\nCreuant el pont de pedra s'arriba a Macedònia square, principal plaça de la ciutat, el lloc on es va declarar la independència el 1991. Tota ella està envoltada de símbols nacionals: les estàtues dels herois macedonis Goce Delcev i Dame Gruev, una enorme bandera de Macedònia que oneja sobre un alt pal, i coronant la plaça sobre un pilar de 22 m d'alçada, una estàtua eqüestre en bronze d'Alexandre el Gran de 23 tones. En una casa situada en l'espai que avui ocupa el City Shopping Center va néixer el 26 agost 1910 Agnese Gonxhe, més coneguda com a Mare Teresa de Calcuta. A prop d'allà, al cèntric carrer Makedonija, hi ha una estàtua i un petit santuari construït sobre l'església catòlica on va ser batejada, el Mother Teresa Museum.\nAl final del carrer hi ha el Museu de la Ciutat, l'antiga Old Railway Station (1938). L'edifici va ser seriosament danyat durant el terratrèmol de 1963 que va arrasar el 80% de la ciutat. La torre no va caure però el rellotge va deixar de funcionar i encara marca les 05:17 d'aquell fatídic 26 de juliol.\nBeerhouse An. Agradable i acollidora terrassa al pati interior de Kapan An Carta àmplia i variada, ben assortida de plats tradicionals. Skopsko beer, malidzano (eggplants), village salad (fried pepper, eggplants, zuchini, tomato sauce, cheese-hide), urnebes (dry hot red pepper cheese), pepper stufded with cheese, nafora (grill bread with cheese), 840 mkd. Molt recomanable.\nL'estació de tren i autobús comparteixen edifici a Bv Kuzman Josifofski Pitu. És ben poca cosa, una dotzena de finestretes entre agències d'autobús i de viatges, dos o tres cafès i restaurants, un quiosc, i un lloc d'informació que atén un guia turístic particular. Els cartells són en ciríl·lic i l'ús de l'anglès limitat, així que benvinguts a l'aventura de viatjar per lliure. Horaris de bus a Ohrid.Hi havia dues companyies però no recordo els noms. 1a cia, 520i/750iv Skp-Oh 05:30, 06:00, 08:00, 10:00, 11:00, 14:00, 14:45, 15:30, 16:00, 16:30 y18:30. 2a cia 450i/680iv Skp-Oh 05:30, 14:45, 16:00, Oh-Skp 05:00, 07:15 i 20:30. Els taxis no són cars i funcionen amb taxímetre.


“Hem d’estar preparats per al boom que viurà el turisme quan se superi la pandèmia” | Entrevistes | Indicador d'Economia\n“Hem d’estar preparats per al boom que viurà el turisme quan se superi la pandèmia”\nCom a municipi turístic, Salou ha patit especialment les conseqüències de la Covid. La capital de la Costa Daurada, però, fa un exercici de resiliència reorientant la seva estratègia turística cap a la creació de producte i la recerca de nous targets, amb els mercats de proximitat al punt de mira. L'alcalde, Pere Granados, està convençut que les apostes que s'estan fent per mantenir l'activitat turística enriquiran l'oferta de Salou i faran la destinació més competitiva per quan, un cop superada la pandèmia, el sector es reactivi plenament.\nDani Revenga / Salou\nL'aixecament del confinament comarcal podrà donar un cert oxigen al sector turístic. Quina valoració en fa?\nTot allò que generi dinamisme al nostre motor econòmic ho valorem en positiu. La mobilitat dins de Catalunya és positiva i l'aixecament del confinament a nivell comarcal donarà una mica de vida. La prioritat, però, és salvar l'estiu i l'important és que es venci la pandèmia i que hi pugui haver moviment de persones. Un estiu com el de l'any passat, no només a Salou, sino en tots els municipis turístics, seria nefast per a l'economia.\nCom està impactant a Salou aquesta pandèmia?\nCom a municipi turístic, ens ha afectat. Però hem tingut capacitat de reacció per adaptar-nos i sortir-ne reforçats. Estem treballant intensament per diversificar el nostre producte turístic i atreure nous targets. Amb planificació, però també amb capacitat per improvisar, perquè les circumstàncies són molt canviants. I amb la mirada posada a l'horitzó, perquè tard o d'hora tornarà la normalitat i hem d'estar preparats per seguir sent competitius. Per això estem desenvolupant un programa per consolidar-nos com una destinació intel·ligent, un àmbit, el tecnològic, en el què volem ser punters.\n“Per tenir un bon estiu el sector necessita que s’acceleri la vacunació i que s’activin els passaports sanitaris”\nUna de les apostes és crear producte turístic complementari al sol i platja, una estratègia que Salou ja venia desenvolupant, però que s'ha hagut d'accelerar amb la Covid...\nEfectivament, perquè és la via per atreure nous turistes i també per desestacionalitzar. Hem creat una Oficina d'Innovació justament amb aquest objectiu. A Salou tenim una gran quantitat d'actius que hem de posar més en valor, com la cultura, el patrimoni, el paisatge, la gastronomia... Sense oblidar tot allò que tenim al nostre entorn, on, per exemple, hi ha una gran oferta enoturística vinculada a les Denominacions d'Origen del món del vi, un avantatge competitiu que no tenen els nostres competidors. Tot això s'ha d'alinear millor per donar valor afegit a la nostra destinació.\nL'objectiu és, per força, el turisme de proximitat?\nSempre ha estat un objectiu, però ara, lògicament, molt més. Perquè sense mobilitat no hi ha turisme, i els escenaris de mobilitat encara són incerts. Però entenem la proximitat en un sentit ampli: ho és el català, el de la resta de l'Estat, o també el francès, que ens pot visitar desplaçant-se amb el seu vehicle. I no ens quedem amb els turistes que pernocten, Salou també vol potenciar els visitants del territori, que venen a passar el dia i generen dinamisme.\nA efectes de promoció, estan treballant aquests mercats emissors d'una manera especialment intensa?\nSi, hem potenciat molt la promoció on-line, amb bons resultats. És una via que funciona molt bé per fer pedagogia d'aquests altres actius que tenim a Salou i que complementen el sol i platja. Tampoc no oblidem els nostres mercats tradicionals com el britànic o altres països europeus. Quan la situació sanitària ho permeti, els recuperarem.\nEsmentava l'objectiu de la desestacionalització. En aquest context advers la Costa Daurada és al davant d'una oportunitat perquè, quan tot això passi, s'hagi avançat en aquest repte?\nHo esperem. El nostre turisme principal és el familiar, que representa el 75% de les persones que ens visiten. Però les famílies només poden fer vacances durant les vacances escolars. Amb tot el que estem impulsant trobarem altres segments que poden viatjar en altres moments.\nÉs complicat fer pronòstics, però quin escenari preveu per al proper estiu?\nEfectivament és molt difícil. El factor determinant és la vacuna, necessitem que s'acceleri el ritme. Per la seguretat de les persones, i per projectar-nos com a destinació segura. A nivell internacional, demanem el passaport sanitari, que les persones vacunades puguin viatjar. Això no és cap discriminació, tal com han dit alguns sectors, és protegir un sector fonamental per a l'economia.\nL'estiu de 2021 serà millor que el de 2020, però no serà com el de 2019...\nNo, però la normalitat arribarà aviat. I de la mateixa manera que el turisme ha estat el sector que més ha caigut, també serà el que més es reactivarà. Al Regne Unit ja hi ha hagut una allau de reserves amb el calendari de vacunació que tenen, que preveu acabar al juny. Quan això se superi, el turisme viurà un boom, i hem d'estar preparats i ser competitius.\nHa trobat a faltar més mesures de suport per al sector?\nSi, falten moltes ajudes directes. I no només al sector de l'allotjament, a totes les activitats econòmiques que en depenen. Altres països han impulsat ajuts directes molt més importants. El turisme va molt més enllà del que consta al PIB, perquè té impacte en el comerç, la indústria, l'agroalimentari... és exportar sense sortir del país. A Espanya el 2019 van venir 86 milions de turistes, el doble de la població. Crec que això mereix una aposta més clara per ajudar-lo.\nCom afecta la pandèmia al gran projecte turístic de la Costa Daurada, el complex de Hard Rock?\nSeguirà endavant. L'empresa té enllestit l'acord amb CaixaBank i ha dipositat una segona paga i senyal, el que demostra que l'interès continua ben viu. El que sí que ens preocupa és que un partit polític com la CUP -que sempre hi ha estat en contra- aprofiti les negociacions per formar govern per tornar a convertir un projecte vital per al territori en mercadeig polític. No és responsable qüestionar una inversió que serà molt positiva en la reactivació econòmica.\n“El Tram-amp arriba tard, ja no és la millor solució. Nosaltres defensem el Bust-Tram, perquè és igualment sostenible i més eficient”\nUn factor de competitivitat per al turisme són les infraestructures. Al territori està aflorant un debat sobre l'esperat TrenTram, que ara impulsa la Generalitat. El veu oportú?\nÉs un projecte que arriba tard. L'hem esperat durant molt de temps, però ara no és la millor solució. Nosaltres defensem el BusTram, un servei de busos impulsats per hidrogen verd, que serien sostenibles i molt més eficients de cara a la mobilitat. Un tramvia està limitat per les seves vies, però el transport per carretera assegura la capil·laritat que necessita la població, que al nostre territori està dispersa en diversos nuclis. A més, Tarragona, amb el lideratge de la URV, està lluitant per ser un referent en aquest tipus d'energia, i aplicar-la en la mobilitat seria una demostració de que ens la creiem.\nRafael Sambola: “Caldrà buscar fórmules perquè els diners públics garanteixin la solvència de les empreses”\nJosep Lluís Aymat: “No se’ns tracta com a un sector essencial”


El Blog de la Josefina: “Per prosperar en gran cal llegir els grans escriptors”\n“Per prosperar en gran cal llegir els grans escriptors”\nDes de quan va apuntar a Nobel d’Economia?\nJo no tenia vocació. El meu pare em va dir: “Estudia el que vulguis, però abans fes un curs d’economia”.\nNo ho sé, ell era publicitari. No vaig poder dir-li que no.\nA les dues setmanes, m’encantava!\nQuè el va seduir de l’economia?\nVaig descobrir que sota un rigor aparent... hi ha forces subjacents de les quals ho desconeixem gairebé tot. I això em va motivar a indagar més i més.\nQue tota conclusió era aparent, que havia d’indagar més i més.\nI així fins avui?\nAvui ja m’atreveixo a defensar alguna conclusió: la ciència econòmica t’aproxima al fenomen de la prosperitat de les societats.\nL’ aproximació soviètica va fracassar.\nTot dirigisme econòmic i tota planificació centralitzada dels afanys humans desembocarà, sempre!, en el fracàs.\nPerquè l’individu necessita un marge per actuar, intentar coses, equivocar-se, arriscar, innovar, produir una cosa diferent... En resum, per imaginar i crear. I si això es coarta, tot s’estancarà i es podrirà!\nGaudim avui d’aquest marge?\nL’hem tingut..., però el perdem!\nPer què l’estem perdent?\nPer l’excessiva i creixent connivència entre governs i entramats econòmics. És una trama clientelista que atempta contra la prosperitat col·lectiva futura.\nSi intentes avui una cosa nova, ho tens cada dia més difícil, ets cada dia més insignificant davant gegants cada dia més poderosos, institucions i corporacions que es protegeixen. Això redueix horitzons a la humanitat!\nEstem al límit de prosperitat?\nSi no corregim aquesta deriva, sí. I és trist, després que la humanitat havia estat capaç d’assolir una prosperitat inaudita.\nQuè entén per prosperitat?\nEl benestar material combinat amb l’immaterial, que consisteix en la possibilitat d’imaginar-te explorant horitzons nous.\nQuin ha estat el moment més pròsper de la humanitat?\nDes del primer terç del segle XIX a l’últim terç del segle XX. Puc veure-ho amb els ulls del jove advocat Abraham Lincoln...\nVa recórrer els Estats Units amb l’aspiració de presidir-los un dia, i el va fascinar descobrir l’empenta de la gent de base, la passió general i compartida per provar, inventar, descobrir, innovar, explorar, crear.\nAquesta és la clau?\nSens dubte! Mai abans en cap societat tanta gent de base no havia sentit tan intensament aquella empenta com llavors.\nEns van fer florir en tots els aspectes vitals, en carreteres, ferrocarrils, avions, hospitals, escoles, automòbils... Va ser l’època de Henry Ford, visionari increïble.\nAvui no hi ha gent així?\nDes de fa dues o tres generacions estem educant la gent perquè busqui la feina més ben pagada. I no per explorar terrenys desconeguts, arriscar-se a perdre-ho tot, experimentar, innovar, provar, crear.\nDemana més somiadors?\nDemano vitalisme! Una actitud vitalista, conrear la pròpia vida individual, la vida bona, que és fer-la florir amb plenitud.\nI d’on va sorgir aquell vitalisme?\nÉs als assajos de Montaigne! És als escrits de Cervantes! És a l’obra de Shakespeare! És als contes i novel·les de Dickens!\nElls van originar la nostra prosperitat?\nSí! Van ser gradualment llegits i assimilats en l’esperit de la gent de base, que el van expressar en els seus actes i conductes.\nHem de llegir més per prosperar?\nLlegir Montaigne, Cervantes, Shakespeare, filosofar amb Nietzsche i Kierkegaard..., i ser com els nens: obstinats, tenaços quan volen una cosa, com el capità Achab de Moby Dick, de Melville. I, sobretot, llegiu Dickens!\nGrans esperances marca el to, injecta fascinació per la gent que creix, floreix, es desplega. Per créixer en gran de debò cal llegir els grans escriptors!\nNo m’esperava un Nobel d’Economia receptant literatura.\nAquesta és la meva recepta: que les escoles fomentin la innovació, que tallem qualsevol tentacle del poder que entorpeixi la competència...i que llegim tots els grans!\nLlegeixen, els economistes espanyols?\nNo criticaré aquí els meus col·legues espanyols.\nAlgú li inspira confiança avui a Europa?\nNomés Macron. Tant de bo pugui aplicar el seu somni.\nI Putin i Trump?\nTrump i Putin són dues cares de la mateixa desastrosa moneda: la moneda de l’amiguisme, la miserable moneda del clientelisme.\nEdmund Phelps, premi Nobel d’Economia 2006\nTinc 83 anys. Vaig néixer a Chicago i visc a Em vaig doctorar en Ciències Estic casat, tinc un fill. Crec en la vida bona, fruit de l’humanisme renaixentista, la\nEdmund Phelps gaudeix parlant d’economia, que per ell equival parlar de “vida bona”, aquella vida que val la pena perquè comporta el plaer del creixement personal,del floriment de totes les teves potències com a individu. Per això defensa el repte, l’exploració, atrevir-se amb l’incert. A la seu de la Reial Acadèmia Europea de Doctors ( RAEU), en la qual ingressa com a acadèmic, m’aconsella tornar a llegir els clàssics de la literatura occidental per entendre millor de què som capaços: m’ho diu amb un somriure de nen entremaliat, com si en aquells llibres hi hagués també el secret de la seva jovialitat i èxit. Ho explica molt bé al seu llibre Una prosperidad inaudita (RBA).


Natura i Medi Ambient a L'Hospitalet de Llobregat: de juny 2012\nSegurament ja ho havia fet anteriorment, ja que exemplars de la colònia nidificant riu avall, dins el terme d'El Prat de Llobregat, a l'illa del Molí, s'han arribat a veure fins i tot a Euskadi i recentment a València. No sabem si el camí de Bilbao passa per L'Hospitalet, però és segur que associats a gavians, alguna corsa (Larus audouinii) havia passat ja per l'espai 'aeri' de L'Hospitalet.\nSigui com sigui, el 20.6.2012 s'ha constatat aquest fet i la idoneïtat del tram de riu entre ponts per a l'espècie quan dos exemplars recuperats i procedents del Centre de Recuperació de Torreferrussa, Vallès Occidental, han estat tornats a la natura després de la seva recuperació just en aquest indret.\nEls exemplars, convenientment anellats, han triat l'illa del riu per tal de descansar i aclimatar-se a la reintegració a la natura i han volat bé en el moment de ser tornades.\nAquest fet constitueix la constatació de la sospita de la presència de l'espècie al riu on, uns pocs quilòmetres més avall, la gavina corsa té una de les colònies més importants del món i constitueix de facto l'adicció d'aquesta espècie catalogada vulnerable a l'extinció a Catalunya, al catàleg de la fauna de L'Hospitalet de Llobregat.\nPublicat per Ricard Gutiérrez blogs a 9:14 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: 1ª cita, anellament, catàleg fauna, Delta del Llobregat, Larus audouinii, ocells, riu\nPublicat per Ricard Gutiérrez blogs a 2:43 0 comentaris


diciembre 2021 – l'actualitat.cat\nEl jutjat d’instrucció 7 de Figueres ha decretat presó provisional comunicada i sense fiança per a un fugitiu del crim de l’home trobat mort al voral d’una carretera de Cabanelles (Alt Empordà) el 28 de […segueix llegint]\nVint migrants han estat trobats aquest dimecres al migdia viatjant clandestinament en un camió. El conductor del vehicle, que havia sortit del port de Tarragona i anava en direcció Saragossa, ha sentit sorolls a l’interior […segueix llegint]\nCovid 29 desembre: Salut declara 22.972 casos de covid i 43 morts, amb 62 ingressats més (1.565) i 9 crítics més (413)\nSalut ha declarat aquest dimarts 22.972 nous casos de covid-19, el que situa el total de positius confirmats amb PCR o TA en 1.169.431. A més, ha registrat 62 ingressats més per covid-19 a Catalunya […segueix llegint]\n28 de diciembre de 2021 Redacció\nLa fiscalia ha decidit prorrogar sis mesos totes les investigacions obertes a Joan Carles I, segons ha avançat aquest dimarts la Cadena SER i han confirmat fonts del ministeri públic a l’ACN. A principis de […segueix llegint]\nCovid 28 de desembre: Salut declara 24.006 casos de covid i 31 morts, i els crítics superen els 400 (404)\nACN Barcelona .- Salut ha declarat aquest dimarts 24.006 nous casos de covid-19, el que situa el total de positius confirmats amb PCR o TA en 1.146.459. Els crítics superen ja la barrera dels 400. […segueix llegint]


Club de lectura Can Rajoler: Ja la tenim aquí!\nDoncs bé, ja la tenim aquí, i una colla del club vam tenir el goig de veure-la plegats... Què us ha semblat?\nPublicat per clubdelecturacanrajoler a 9:35\nLa peli està bé. Els actors que interpreten els personatges, ben trobats. Les vistes de Suècia... fan que tingui ganes d'anar-hi d'excursió en qualsevol moment, sempre que em garanteixin una temperatura adequada o jo pugui anar mega-abrigada.\nFins i tot la puc recomanar, i això té molt de mèrit perquè no sóc massa cinèfila\ndilluns, 1 de juny de 2009 a les 21:11:00 CEST\nSòniaaaaaaaaaaaaaaa encarrega i compra ja el 3º llibre,porfaaaaaaaaaaaaaa!!!!\ndilluns, 1 de juny de 2009 a les 22:16:00 CEST\nA mi m'ha encantat la Lisbet, proporcionalment a la por que m'ha fet, és clar...\ndimarts, 2 de juny de 2009 a les 15:18:00 CEST\nI si voleu saber encara més coses del fenomen Millenium:\ndijous, 18 de juny de 2009 a les 18:10:00 CEST