Senyores que esperen el bus lleugeres de roba... (Article publicat a Hora Nova 24/09/10)\nM’agrada parlar (tant o més que escoltar) i sóc una gran aficionada a les sobretaules de cafè i tertúlia, quan el temps -sempre escàs- m’ho permet. Entenc, doncs, i comparteixo, que les persones hem de ser lliures d’expressar-nos, sempre que es compleixin uns mínims pel que fa a les maneres i a l’educació. També val la pena abstenir-nos de parlar si realment no tenim res a dir. Fixeu-vos que no parlo de cultura ni d’instrucció, sinó, simplement i justament, d’educació. No m’hi poso per poc, ho sé. Però he de reconèixer que a vegades se’m fa intolerable escoltar les barrabassades de certs personatges i/o personalitats als mitjans de comunicació... En certs casos (i no em malinterpreteu!) s’enyora la censura o la sempre més recomanable autocensura. Dic això perquè fa pocs dies casualment vaig escoltar un futbolista a la tv que es queixava de l’escàs suport rebut del seu club quan se’l va acusar de protagonitzar una jugada violenta. L’argument principal que esgrimia per reclamar més “protecció” dels seus “superiors” era que ell quan la seva filla es baralla sempre li dóna la raó, encara que no la tingui! Sí senyor!” Magnífica manera d’educar... El mal és que molts joves s’escolten (i es creuen) molt les bertranades de personatges com aquest o de famosos de pa sucat amb oli, per més que el sentit comú no hi tingui cabuda. És clar que no són menys preocupants les atzagaiades d’alguns polítics, tant pel que fa al fons, com pel que respecta a la forma. I no únicament les dels poc dotats per a l’oratòria i la retòrica... Més em trasbalsen els discursos bensonants i enfaristolats d’alguns que només ens regalen l'oïda i, amb una mica de sort, l'ego.*Per més que diguin allò que a la majoria agrada d’escoltar i se sàpiguen adaptar amb una celeritat digna d’estudi als gustos canviants de la plebs o a la moda del dia. No em voldria oblidar tampoc del llenguatge “políticament correcte” que ho acaba emmascarant tot i que sovint ens distreu d'allò que realment importa. Molts s'han especialitzat, potser sense ni tan sols saber-ho, en aquest subtil art de parlar molt per no dir res: amb quatre formulismes i un nombre indeterminat de tòpics, llocs comuns i banalitats diverses basteixen discursos ensopits i buits. De tota manera, aquesta manca tan palesa d'aptitud per saber o voler (qui sap!) dir les coses pel seu nom no és exclusiva de l'estament polític: crec que avui dia és un mal ja gairebé endèmic de la societat. El llenguatge és cada vegada més pobre, més buit, més imprecís... i es troba a faltar gent que tingui el valor de dir les coses pel seu nom, però amb fermesa, amb estil i, sobretot, amb contingut! No només allò que alguns volen sentir... En aquest context, cal recordar al xèrif que parlar de prohibir la prostitució és poc més que demagògia en el context actual. Malhauradament, problemes com aquest no es resolen a cop de decret. Quina tasca més àrdua pretendre eradicar l’oferta, quan la demanda existeix i les condicions socioeconòmiques del moment li donen peixet sense parar. Em fa l’efecte que és com intentar començar la casa per la teulada o com voler posar portes al camp. Em temo molt que hauré de continuar posant cara de circumstàncies mentre explico al meus fills que aquelles senyores lleugeres de roba que hi ha a la vora de la carretera només esperen el bus. Un bus, però, que no els acaba d’arribar mai... Ah! i quan arribi l’hora (o m’insisteixin massa) ja els explicaré què hi fan aquelles senyores allà... A veure si ells sí que són capaços d’entendre-ho!\nEls gustos s'eduquen... des de ben petits!\nHi havia una vegada... (Article publicat a Hora Nova el 10 de setembre de 2010)\nAvui, tota il·lusionada, m’havia proposat d’escriure un conte ensucrat i amb final feliç. Per què no? Nou curs, noves perspectives i nous reptes. I una mica d’optimisme per ajudar a carregar les piles i agafar arrencada malgrat els entrebancs. No he tardat gens, però, a replantejar-me l’argument i a canviar les fades bones pels llops despietats, que al cap i a la fi, ara i sempre han regnat (amb sort desigual, val a dir) en els contes de la infància. I que són, mal que ens pesi, el reclam més potent d’aquelles faules que els nostres fills no es cansen de demanar nit rere nit per poder agafar el son (!). És clar que aquests personatges deixen de tenir gràcia quan surten dels contes.\nNosaltres, que ja hem crescut, sabem que, com deia el poema de J. A. Goytisolo, els llops bons i els pirates honrats només existeixen en els somnis dolços. Sempre que no ens els destorbin els detalls que ens compliquen la vida quotidiana (i que a casa nostra abunden!). Podríem preguntar-ho, si voleu, als ciutadans i ciutadanes soferts que pateixen les ganes de gresca nocturna de desaprensius que creuen viure al far west. O a tots els que, de prop o de lluny patim, hem patit o patirem el clima d’insegurat creixent que des de fa temps és ja molt més que una simple sensació. No es tracta de fer demagògia usant arguments alarmistes: malhauradament, a Figueres no són pocs els que tenen el son alterat per aquesta mena de “detalls”. I que lluny de veure-hi solució, s’alarmen quan constaten que els que haurien de vetllar per la seguretat ciutadana poc hi poden fer: o no arriben, o arriben tard... Calen més efectius a la guàrdia urbana, més mossos i més sentit comú per totes bandes. O és més efectiu que la ciutat gasti el que no té en escultures i en tornar a aixecar carrers ja refets? Mentrestant continua havent-hi voreres intransitables per culpa de les estretors provocades per pals de la llum i entrebancs diversos. I no parlo de carrers secundaris. Això continua passant encara davant de centres educatius de la nostra ciutat. On són les prioritats? On és la visió de ciutat?\nEnsucrat, i ben enfarfegós, és el conte que ens volen fer empassar... Alguns, però, ens hem fet adults i, sense perdre gens ni mica la capacitat d’il·lusionar-nos, hem après la lliçó: ja sabem veure les orelles al llop i que de granotes que es transformen en prínceps encantadors no n’hi ha! Quan es tracta de parlar dels problemes i resoldre’ls, s’agraeix deixar la retòrica de banda i optar per dir les coses pel seu nom.\nAvui, després de dies de piular poc (per imperatius "acadèmicoavaluatius") torno a la càrrega. Si he triat aquesta expressió (que pot semblar massa bel·licosa), ha estat amb tota la intenció, perquè necessito sentir -quina fal·làcia!- que faig algun gest prou contundent per demostrar el meu malestar. I aquesta vegada no em refereixo només a un malestar psíquic: no! Parlo del patiment físic real que patim un nombre prou considerable d'alumnes i professors del meu institut que passem hores "còmodament" instal·lats en unes aules "provisionals" de llauna, que aviat compliran quinze cursos de servei ininterromput! Les múltiples incomoditats i les cabassades de calés en pedaços que suposa la perllongació d'aquesta "provisionalitat" no sembla que siguin motius suficients per accelerar l'arribada de mesures humanitàries... Snif! Què hi farem! Diuen que si no pots lluitar contra l'enemic, el millor que pots fer és unir-t'hi. Doncs bé: crec que és hora de prendre's seriosament la proposta d'un company de claustre de commemorar comme il faut l'arribada d'aquest espai tan entranyable a l'institut. Comença el compte enrere: s'accepten propostes per muntar el programa d'actes... Temo, però, que caldrà incloure-hi una processó a la patrona dels impossibles per veure si algun any d'aquests es compleix un miracle i arriba l'ampliació eternament promesa.\nI mentrestant continuarem suant-hi la cansalada i escoltant les queixes contínues (i fonamentades) dels nostres soferts alumnes de 3r d'ESO. I els apressarem a esforçar-se a aprovar si no volen veure's obligats a repetir curs i condemna!\nAh! Per si algun despistat encara ignora les múltiples prestacions d'aquest espai, n'enumeraré, finament, algunes: aïllament tèrmic i acústic nuls, envans que "faciliten" la comunicació entre aules, accessos no aptes per a persones amb movilitat reduïda... fred a l'hivern, calor extrema a la primavera i l'estiu... I si algun ingenu creu que als centres públics d'ensenyament tenim aire condicionat a les aules: NO! Encara que siguin barracons farcits d'adolescents carregats d'hormones i vitalitat i anxovats com sardines de llauna. Però, això sí, si no aprenen prou i les seves competències escassegen és només culpa dels ensenyants que no sabem motivar-los prou.\nFa un parell de mesos, mentre corregia treballs dels estudiants de batxillerat, em vaig trobar -com aquell qui no vol la cosa- enmig d'una reflexió "filosoficofilògica". Ja reconeixia aleshores l'escassa efectivitat d'aquests rampells des del punt de vista productiu (ai, la productivitat!). No em negaran, però, els que pateixen d'aquest dolç mal, que aquesta mena d'exercici ens pot enriquir, si no la butxaca, l'esperit. Encara que sigui un guany escàs i efímer, pot ser ben grat quan el rampell és compartit...\nAra que em trobo de nou immersa en la inevitable febre (febrada!) examinadora del final de curs que ens anticipen els estudiants que acaben el batxillerat reprenc la disquisició...\n"Corregir"? Quina fal·làcia! Corregir, etimològicament, deu voler venir a dir "tornar a dirigir", "portar pel camí correcte"... De fet, corregir, en el català medieval era usat amb el sentit de "comandar" o "regir". I aquí és on m'adono que, potser, no vaig prou bé. Probablement hauria d'haver dit "Revisava treballs...". Ara sí! Perquè això sí que és indiscutible: els re-visava, els "tornava a veure" per comprovar-ne el poc o molt encert i per a proposar-ne, en tot cas, la "correcció". Perquè és clar que els autors (o "transcriptors", si no simples "copistes" o "copiadors"), dels treballs no poden pas evitar que els els revisi. Ara bé: sí que poden resisitir-se a corregir els seus errors! Per això, corregeixo, sense insistir massa, però: no fos cas que algú es veiés obligat a "rectificar" res, o forçat a reconèixer cap error... pobrissons (i pobrissones, que encara algú em criticaria que no fos prou políticament correcta!)\nUff! Encara hi prendré mal! Més val que torni a capbussar-me en els munts d'exàmens que esperen que la meva mirada sigui prou benevolent. Mirarem de donar l'aprovat a aquells que no s'hi resisteixin massa... perquè a vegades no es deixen!\nMmm! De vegades caic en la temptació de pensar que seria fantàstic que tots obréssim amb transparència: que fossin transparents la nostra gestió, el nostre pensament, els sentiments, els desitjos, els actes de cada dia, les idees... Ens estalviaríem feina i patiments. Quina fal·làcia, però, i quin avorriment! De seguida ens veuríem venir els uns als altres: no n'hi hauria per arrencar-se a córrer? Admeto la ingenuïtat i fins l'absurditat d'aquesta proposta de somniatruites.\nNo fa ni una setmana que reivindicava la diversitat de colors i el dret (i el deure!) d'usar-los, matisar-los, barrejar-los i, fins i tot, canviar-los segons gustos i necessitats... La primavera ja havia fet més que picar-nos l'ullet, i a les portes de les nostres Fires i festes de la Santa Creu me les prometia prou felices! Però, ai! Tot era un miratge... I ara em trobo que les nostres fires grises se'ns han tenyit d'un gris encara més persistent i pesat (quina creu!).Un gris marengo que ens permet poques alegries: gris dels timoner municipal que ens du a la deriva, gris del cel que s'ha entestat a aigualir-nos la festa...\nSenyores que esperen el bus lleugeres de roba... (...\nHi havia una vegada... (Article publicat a Hora No...


Cursos – Escola TitereArte\n10 gener 2016 /in Cursos /by TitereArte\nCurs intensiu perquè els participants descobreixin i experimentin amb el teatre d’objectes.\nApropar als joves i adults al Teatre de Titelles per fer-los partícips d’un joc organitzat d’investigació i exploració individual i grupal.\nDescobrir les diferents possibilitats d’expressió i comunicació del titella, mitjançant jocs divertits.\nConcepte de titella. Definició\nExercicis d’expressió amb objectes\nExpressió de la neutralitat\nDescobrir l’espai individual\nDescobrir l’espai grupal.\nElements que es conjuguen en el teatre de titelles.\nRegles de manipulació\nImprovisacions lliures, pautades i comparades.\nPròximes dates: 23 i 24 de febrero de 2019\nHorari: Dissabte de 10 a 14 i de 16 a 20 hores.\nAportació econòmica: 75 €\nSocis de l’entitat i de UNIMA: 65 €\nPlaces limitades: Mínim 8 i màxim 12 participants\nPots matricular-te en els cursos triant qualsevol d’aquestes dues opcions:\nMatricular-te a l’escola, C/Les Torres, 77, Barcelona, prèvia sol·licitud de cita al telèfon 93 325 83 19.\nMatricular-te per e-mail en l’adreça: info@titerearte.es, o mitjançant el formulari de contacte, pel qual pots sol·licitar respostes als teus dubtes sobre els cursos.\nReservar la teva plaça per telèfon, cridant al tel. 93 325 83 19\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2016/01/payasos-y-bailarina.jpg 2592 3872 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2016-01-10 13:55:272019-01-10 12:27:20Curs d’iniciació al teatre de titelles\nConstrucció, manipulació i interpretació de titelles\n19 agost 2015 /in Cursos /by TitereArte\nDirigit a joves i adults amb inquietuts artístiques\nEs un curs per als que volen considerar al teatre de titelles com un fet teatral. Treballarem diferents técniques de construcció i manipulació per a finalitzar amb la interpretació dels personatges creats.\nEl titella no és solament una manualitat, és un fet teatral, És un personatge pel que requereix de temps de realització i també de temps d’interpretació.\nDonar a conèixer una introducció a la metodologia de treball respecte a la creació de teatre d’objectes.\nCrear i construir personatges amb diferents materials.\nAprendre les regles de manipulació de les diferents tècniques realitzades.\nDescobrir els personatges i aprendre a interpretar amb ells situacions individuals i grupals.\nElements per muntar un espectacle de teatre d’objectes.\nDramatúrgia per a personatges –objectes.\nImprovisacions lliures i pautades.\nDiferents tècniques de manipulació de titelles.\nRealització de personatges en diferents materials i mides.\nCreació de situacions teatrals individuals.\nCreació de situacions teatrals en grup .\nDel 2 d’octubre al 18 de decembre de 2019\nDimecres de 18 a 21 hores\nInversió econòmica: 245€ amb materials inclòsos\nSocis d’ UNIMA descompte del 10 %. (220 €)\nOBERTA LA INSCRIPCIÓ A PARTIR DEL\n1o de Gener de 2018\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2016/01/perro1.jpg 360 730 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2015-08-19 13:37:392019-01-22 13:37:36Construcció, manipulació i interpretació de titelles\nMonitor de teatre de titelles\n19 juliol 2015 /in Cursos /by TitereArte\nDirigit a Monitors del temps lliure\nDurant els últims anys els espais d’oci i temps lliure han evolucionat i amb ells s’ha fet imprescindible la formació professional dels monitors/as per satisfer les necessitats i canvis que cada dia s’imposen a l’hora de realitzar les activitats per a un públic infantil cada dia més exigent.\nEl joc teatral amb titelles introduït dins de l’educació no formal és una eina que té innombrables possibilitats d’expressió, joc i creativitat.\nEl titella és un excel·lent motivador a l’hora de treballar amb nens i nenes. Les activitats amb titelles contribueixen al procés de formació i desenvolupament expressiu de l’infant.\nApropar als joves monitors al món del teatre de titelles perquè trobin una eina per treballar la creativitat amb els nens i nens en la seva feina quotidiana.\nDonar diferents materials i conceptes per la construcció de titelles fàcils i divertits per jugar a l’esplai.\nVarietat de tècniques de manipulació\nMaterials per construir titelles amb nens de diferents edats\nManipulació segon les tècniques construïdes\nTreballs individuals de final de curs\nTreballs compartits en grup\nDel 6 d’abril al 4 de maig\nHorari: Dissabtes d’11 a 14 hores\nInversió econòmica: 75 € + 15 € en concepte de materials.\nMatricular-te per e-mail en l’adreça: info@titerearte.es, o mitjançant el formulari de contacte, pel qual pots sol·licitar respostes als teus dubtes sobre els cursos Reservar la teva plaça per telèfon trucant al tel. 93 325 83 19\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2016/09/construccion-manipulacion.png 360 750 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2015-07-19 13:45:572019-01-31 18:42:26Monitor de teatre de titelles\nLa titella com a element mediatitzador\n19 maig 2015 /in Cursos, Cursos, Cursos /by TitereArte\nDirigit a psicòlegs, piscopedagogos, logopedes, i arteterapeutas.\nEl titella és un símbol, una metàfora en acció, és una màscara dramàtica que, donada la seva immutabilitat i les seves possibilitats de simbolització, paradoxalment desemmascara.\nTambé el titella és un mitjà de comunicació i integració social.\nEs tracta de reconèixer i valorar la capacitat projectiva del titella, utilitzant com a element mediatitzador.\nData a determinar, per l’abril de 2019\nDirigido a profesionales de la salud y la educación (psicólogos, logopedas, pedagogos, psiquiatras, pediatras,)\nAl realitzar la pre-inscripción rebrás por e-mail el nombre de compta per fer l’aportació económica.\nAportació económica: 120€\nExalumnes de TitereArte tenen un descompte del 20%, pagan 95€.\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2015/05/el-titere-como-recurso-terapeutico.jpg 360 730 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2015-05-19 13:57:442019-01-26 00:03:53La titella com a element mediatitzador\nA, B, C del teatre de titelles\n19 març 2015 /in Cursos /by TitereArte\nDURACIÓ: 36 hores.\nÉs un curs que introdueix als participants en el fantàstic món del teatre d’objectes mitjançant la realització d’exercicis específics i continguts teòrics sobre l’art dels titelles.\nEls participants construiran un personatge que després dotaran d’expressió teatral, mitjançant les nocions de manipulació i interpretació de la tècnica realitzada.\nDescobrir el llenguatge expressiu del teatre d’objectes mitjançant exercicis i jocs divertits.\nCrear i construir un titella amb goma escuma.\nTriar les característiques essencials del personatge\nTreballar en la manipulació i interpretació amb el titella creat\nDefinició de titella.\nTècniques de manipulació\nConstrucció de personatges, materials i tècniques\nTitella de guant, característiques específiques\nCreació del personatge.\nConstrucció del personatge creat\nAnàlisi del llenguatge expressiu del teatre d’objectes\nSíntesi i expressió del personatge\nImprovisacions teatrals amb els personatges creats.\nDes de el 2 d’abril al 30 de maig de 2019\nAportació econòmica: 195 € tot el curs. Materials inclosos.\nSocis d’ UNIMA descompte del 10 %. ( 175 €)\nMatricular-te per e-mail en l’adreça: info@titerearte.es, o mitjançant el formulari de contacte, pel qual pots sol·licitar respostes als teus dubtes sobre els cursos Reservar la teva plaça per telèfon, cridant al tel. 93 325 83 19\n15 DE SETEMBREDE 2017\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2015/03/alicia.jpg 360 730 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2015-03-19 13:44:102019-01-22 13:39:03A, B, C del teatre de titelles\nCurs de titelles en educació\n19 gener 2014 /in Cursos, Cursos /by TitereArte\nDirigit a Educadors i Educadores\nEl joc teatral amb titelles introduït dins de l’educació és una eina que té innombrables possibilitats d’expressió, joc i creativitat.\nEl titella és un excel·lent motivador a l’hora de treballar amb nens i nenes.\nLes activitats amb titelles contribueixen al procés de formació i desenvolupament expressiu tan individual com en grup.\nPotenciar la creativitat dels participants, amb la finalitat d’aconseguir que experimenten jugant i creant amb titelles, incentivant que incorporen el llenguatge dels titelles a la seva tasca quotidiana de l’escola.\nPartir d’una feina individual per integrar-se a una creació grupal.\nDefinició del titella\nDiferents tècniques de manipulació\nDiferents mides i materials a l’hora de fer titelles\nHistòries per representar\nJocs per improvitsar escenes\nCom jugar amb els nens i nenes amb titelle\nDissabtes 2, 9, 16, 23 i 30 de març de 2019\nAportació económica: 75 euros, materials inclosos. *\n*.- Descomptes especials a mestres de la mateixa escola.\nPlaces limitades: Mínim 10 i màxim 15 participants\nRESERVA TU PLAÇA\nhttps://titerearte.es/wp-content/uploads/2015/08/El-titere-en-el-aula.jpg 360 1030 TitereArte https://titerearte.es/wp-content/uploads/2020/06/logo-titere-300x86-1.jpg TitereArte2014-01-19 13:52:552019-01-10 12:44:06Curs de titelles en educació


SANELA Funda de coixí, verd oliva, 40x65 cm - IKEA\nSANELA Funda de coixí\nPreciós teixit vellutat de cotó de tacte molt suau. Renovem els colors de manera regular perquè sempre en trobis un que t'agradi i que puguis combinar amb la resta de coixins de vellut i cortines SANELA, ja siguin llisos o estampats.\nNúmero de l'article004.791.95\nEl vellut de cotó destaca el color i és molt suau al tacte.Gràcies a la cremallera és molt fàcil treure la funda.Per a coixins de 40x65 cm.Dissenyador\nFunda de coixíRenta el producte a la rentadora a 30 °C com a màxim, rentatge normalRenta el producte del revés amb les cremalleres tancades.No utilitzis lleixiu.No eixuguis el producte amb assecadora.S'ha de planxar a 150 ºC com a màxim.Planxa-la del revés.No rentis el producte en sec.\nMaterial renovable (cotó).Tot el cotó dels nostres productes procedeix de fonts sostenibles, és a dir, el cotó és reciclat o s'ha conreat amb menys aigua, fertilitzants i pesticides per incrementar el marge de beneficis dels agricultors.\nSANELAFunda de coixíNúm. d’article004.791.95\nAmple: 19 cmAlt: 2 cmLlarg: 22 cmPes: 0.16 kgPaquet(s): 1\nFunda de coixí, verd oliva40x65 cm


Més de 25 actuacions dels Bombers a causa de les fortes pluges\nEs manté en fase de prealerta el pla Inuncat i el Procicat a les comarques pirinenques\nRedacció 04/11/2014 - 11.14 Actualitzat 04/11/2014 - 14.50\nUna de les rieres de Montgat, que baixa ben carregada d'aigua.\nEls Bombers de la Generalitat han hagut de fer una quinzena de sortides només aquesta matinada, 25 en el total de les darreres hores, arreu de Catalunya a conseqüència de les fortes pluges de les darreres hores, que han provocat alguns incidents a la via.\nUn dels incidents més destacats han estat la caiguda de vuit arbres al carrer Tortosa de Badalona cap a les quatre de la matinada, així com la caiguda d'un arbre de 4 metres en un pàrquing públic de l'Hospitalet de Llobregat aquest dilluns a la nit, que va afectar quatre vehicles. A Santa Coloma també ha caigut un arbre entre els carrers Pompeu Fabra i Salsareda, i el mateix ha passat a Altafulla al carrer Fassina. D'altra banda, a Sils un cotxe ha topat contra una branca i ha bolcat a la GI-555.\nProtecció Civil manté activada la prealerta del pla Inuncat per la intensitat de les pluges i l'estat de la mar al litoral central i nord, i també ha activat en fase de prealerta el Procicat per fort vent a les comarques pirinenques, amb ràfegues que podrien superar els 90 km/h. Protecció Civil recorda extremar la precaució i recomana evitar deixar vehicles aparcats en rieres o zones inundables, que tampoc s'han de creuar excepte per punts elevats habilitats. Així mateix, s'ha de tenir especial prudència en les activitats professionals i recreatives en alta mar, i vigilar en els accessos al front marítim, ja que l'onatge pot impactar amb força a la costa.


El Moianès assumeix la gestió de serveis socials i dóna suport tècnic als ajuntaments - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Moianès assumeix la gestió de serveis socials i dóna suport tècnic als ajuntaments\nLa convocatòria per cobrir les places amb funcionaris s'obrirà en breu\njordi escudé 14.01.2017 | 09:32\nEl Consell Comarcal del Moianès és a només un pas de ser plenament operatiu després que gairebé ja ha assumit totes les competències bàsiques. Amb el canvi d'any s'ha estrenat en la gestió dels serveis socials i de suport tècnic en arquitectura i enginyeria als ajuntaments, i ara tan sols quedarà pendent el traspàs en ensenyament, que no es materialitzarà fins al setembre, coincidint amb l'inici del nou curs escolar.\nLa gestió d'aquests serveis la feien els consells comarcals del Bages, Osona i Vallès Oriental, que tenien repartit el territori del Moianès abans de ser comarca. Ara la competència s'assumeix des de Moià per als deu municipis que agrupa la nova administració, tot i que es fa provisionalment amb personal extern amb previsió que «ben aviat» s'aprovi el nou pressupost i es convoqui el concurs per disposar d'una plantilla de funcionaris, segons ha explicat la vicepresidenta comarcal i alcaldessa de Sant Quirze Safaja, Anna Guixà. La intenció és fer-ho aquest gener.\nMentrestant, algunes d'aquestes tasques les està desenvolupant personal dels diversos ajuntaments amb contractació directa des del Consell Comarcal, com és el cas de treballadores familiars, i educadores socials, mentre que s'ha contractat una empresa al Servei d'Atenció Domiciliària. També es compta amb un coordinador per a l'àrea de serveis a les persones, i es preveu disposar aviat d'un enginyer, un arquitecte i un coordinador per a l'àrea de territori. Aquesta estructura provisional se suma a les places d'auxiliar administratiu, d'administratiu i de tècnic mitjà que ja es van ocupar fa mesos de forma temporal, juntament amb la de gerència, en aquest cas amb caràcter indefinit. El secretari és el de l'Ajuntament de Castellterçol, i hi ha un interventor designat per la Diputació.\nJa hi ha ponència Ambiental\nAmb l'entrada del nou any també s'ha constituït la Ponència Ambiental per a la resolució de llicències que es demanen als ajuntaments però que requereixen d'un organisme superior per a la seva tramitació. Com aserveis bàsics, tan sols quedarà pendent assumir les competències en matèria de menjador, beques i transport escolar. En aquest cas, «farem les contractacions al llarg d'aquest semestre», tot i que la gestió no serà efectiva fins al setembre per no trencar el curs escolar, apunta Guixà. Mentrestant, aquests serveis els continuaran prestant els consells comarcals del Bages, Osona i Vallès Oriental.\nA banda d'això, també s'hauran d'anar assumint altres funcions i programes específics, especialment de les àrees de Promoció Econòmica i Turisme que encara presta el Consorci del Moianès. És l'òrgan supramunicipal embrionari de la comarca que actualment està adscrit al Consell, i que encara rep subvencions per a les tasques que desenvolupa, «però amb la idea que poc a poc la seva estructura es vagi afeblint i acabi traspassant la feina al Consell Comarcal», diu Guixà.\nAmb diners avançats\nEl Consell Comarcal del Moianès va aprovar el seu primer pressupost, de 908.777, euros, l'abril de l'any passat, però de moment ha tingut ben pocs ingressos, la qual cosa li ha impedit accelerar la seva posada en marxa, després que ja fa un any i mig que es va constituir oficialment.\nEn bona apart, l'arrencada s'assumeix «amb diners que avancem nosaltres», diu Guixà, tot i la certesa que es rebran els diners que hi ha compromesos per part de la Generalitat. De fet, el Govern ja té resolta l'assignació de 698.977 euros del Fons de Cooperació Local que li pertoquen al Moianès pels criteris fixos de població, i que de moment encara no ha entregat però que la comarca té reconeguts de ple dret. Segons ha assegurat el departament de Governació, aquests diners ja estan recollits en els pressupostos de la Generalitat per al 2017. Els comptes estan pendents d'aprovar, però en el cas que finalment s'haguessin de prorrogar els anteriors (com ja va passar l'any passat), el Moianès podria comptar igualment amb aquesta partida perquè el Govern la cobriria amb una ampliació a partir del romanent de tresoreria, segons han assegurat les mateixes fonts.\nMentrestant, el Consell Comarcal del Moianès compta amb un jut ja rebut de 120.000 euros per part de la Diputació.


Diferència entre revisions de la pàgina «Tribú de la plebs» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Tribú de la plebs»\nTribú de la plebs (modifica)\nRevisió del 14:47, 6 oct 2008\n31 bytes afegits , fa 13 anys\nRevisió del 11:43, 14 set 2008 (modifica)\nm (Toga romana|)\nRevisió del 14:47, 6 oct 2008 (modifica) (desfés)\nEls tribuns disposaven d'uns oficials auxiliars, per a temes judicials poc importants on només pogués ser imposada com a pena una multa, anomenats [[Edil plebeu|edil]]s de la plebs (''aediles plebei'') per distingir-los dels guardes d'edificis oficials anomenats també edils (''aediles''); altres auxiliars dels tribuns van ser els ''iudices decemviri'' o ''decemviri litibus iudicandis'', dels quals les funcions no són ben conegudes.\nEls tribuns tenien també inicialment comandament militar, el que els donava dret a la convocatòria de les [[assemblees per centúries]] (''comitia centuriata''), però aviat es va decidir un nou sistema d'assemblees i votacions, mitjançant reunions per tribus. Però com les quatre antigues tribus existents eren massa extenses i constituïen un nombre parell, es va dividir el territori romà en vint-i-un districtes o tribus ([[495 aC]] = 260 [[AUC]]). Les tribus es dividien en urbanes (la ''succusana'' després ''suburrana'', la ''collina'', l'''esquilina'' i la ''palatina''), i rústiques.\nEls tribuns van ser declarats inviolables (''sacrosancti'') i inamovibles. Els tribuns no tenien la consideració de magistrats romans, ja que les seves facultats al principi eren merament negatives, i per tant no podien seure a les selles curuls reservades als magistrats i havien de seure en els bancs. A diferència dels cònsols no disposaven de [[lictor]]s, de [[Toga romana|toga]] galonejada de púrpura (''toga praetexta'') ni d'insígnies de magistrat. Els tribuns no podien votar al senat ni formar part del consell de la ciutat (''curia''). El seu càrrec era anual i acabava cada any el [[10 de desembre]]. En general el càrrec de tribú requeia en plebeus rics.\n[[Tiberius Sempronius Gracchus]] des eldel seu càrrec de tribú va proposar una [[llei agrària]] sense l'aprovació del senat ([[133 aC]]); el seu col·lega [[Marc Octavi|Marcus Octavius]], va posar el vet per primera vegada; Gracchus va fer deposar a Octavius a l'assemblea popular (un fet sense precedents) i va optar a la reelecció (una cosa que tampoc havia passat mai) per assegurar l'aplicació de la llei. Gracchus va morir assassinat pels conservadors i el seu germà [[Gaius Gracchus]] va patir la mateixa sort. Des llavors el càrrec va quedar reformat i els tribuns van arribar a ser deu.\nSota [[August]] el càrrec de tribú va esdevenir vitalici en ell mateix; sense les assemblees populars el càrrec era irrellevant. Més tard el càrrec es va donar per períodes d'un any a cavallers que tenien mes de 27 anys.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/2728273»


Braveskate club esportiu – Escola d'skate. Sa Nau skate circus indoor.\nClub esportiu / skatescola\nDes de 2002, promovent l’skateboarding com a esport i com a eina de desenvolupament creatiu personal i social. Més de 15 anys promovent l’skate a través de cursets, campionats, trobades, tallers diversos i oferint assessorament a qui vulgui ajudar a desenvolupar aquest esport.\nUn espai al centre de La Bisbal, amb una miniramp indoor, servei de bar i botiga amb tot el que necessitis. Activitats programades per a totes les edats i espais horaris per accés lliure.\nEnsenyem tècniques bàsiques amb l’objectiu d’aconseguir un nivell i una autosuficiència que permetin a l’alumne evolucionar en qualsevol tipus de parc, sabent controlar els riscos i convivint amb més patinadors d’edats, disciplines i nivells diferents.\nMés de 20 anys promovent l’skateboarding com a esport i com a eina de desenvolupament creatiu personal i social. Fes-te soci i gaudeix de tots els avantatges que t’oferim: classes, accés a l’indoor, preus especials i descomptes, fitxa federativa i assegurança mèdica.


Petit tutorial per editar dues pistes de l'audacity.\nTUTORIAL DE L'AUDACITY UNA MANERA SENZILLA D'EDITAR DUES GRAVACIONS CEIP DE LA VALLDAN OCTUBRE 2008 2.\nPer començar hem de comprovar que hem connectat el micròfon al lloc corresponent. Sembla una bestiesa, però igual ens estalviem perdre el temps. Ara ja podrem obrir el programa AUDACITY. El següent pas consisteix a assegurar-nos que el volum del micròfon és l´adequat, cal vigilar el seu control, aquí. Si cal es pot moure la pestanyeta del control. 3.\nAbans de començar a gravar cal pensar que hem de col·locar el micròfon a prop de la boca del nen/nena, però deixant una mica de distància, per evitar sorolls molestos. Ja estem preparats, doncs cliquem el botó d'enregistrament. I ara es transforma l'escriptori de l'Audacity, quedant així 4.\nQuan vulguem acabar l'enregistrament, hem de clicar el botó d'aturada Ara ja tenim acabada la gravació. L'escriptori de l'Audacity ens ha quedat d'aquesta manera 5.\nArriba l'hora de desar el nostre fitxer. És recomanable desar el fitxer nou en format mp3, ocupa menys espai i és reconegut per altres programes. Cal obrir el menú Fitxer seleccionar l'opció Exporta com a mp3... i triar el nom del nostre fitxer i la carpeta on el guardarem. 6.\nEl proper pas consisteix en escoltar l'enregistrament. Per fer-ho cal clicar el botó de Reproducció Si voleu enregistrar més material, per fer una gravació de diferents alumnes, o una gravació més llarga, ho fem i després ho editarem d'una manera molt senzilla. 7.\nAra farem una sola gravació amb dues gravacions que ja havíem fet. Si cal aquest procés el podeu repetir tantes vegades com sigui necessari per obtenir el resultat que voleu. Hem d'obrir els dos fitxers que volem enganxar. Observeu que s'us obriran dues fines- tres diferents de l'Audacity. 8.\nAnem a la gravació que ha de quedar al final i amb l'eina de selecció Seleccionem tot l'enregistrament, clicant al principi i arrossegant, veureu que el ratolí es transforma en una mà. 9.\nFeta la selecció anem al menú Editar i triem l'opció Copia . Ja tenim la selecció guardada i cal obrir el fitxer on la volem enganxar. 10.\nJa hi som. Ara agafem l'eina de selecció i la col·loquem on volem enganxar la selecció, veureu que apareix una ratlla negra que indica on s'enganxarà. Només cal anar al menú Edita i seleccionar l'opció Enganxa . Ja hem acabat la feina. No us oblideu de desar el nou fitxer 11.\nPresentació realitzada per Domènec Valverde http://domenec58.blogspot.com CEIP de La Valldan Octubre 2008 Recommended


Música « Alfarràs Digital Post\nDel rock de la Tina al soul de l’Amy\nPosted on 21 febrer 2016 Updated on 21 febrer 2016\nSovint m’he preguntat qui canta a les orquestres de festa major. Em refereixo a aquestes prototípiques anunciades abans de la gran actuació en cartells exageradament virolats on apareixen tots els instrumentistes amb un somriure d’orella a orella. A tots se’ls veu polidament encamisats i afaitats, com els agrada al públic a qui fan ballar, i les intèrprets femenines apareixen vestides amb força lluentons i volants que es mouen amb boleros, coples i, si la festa és ben grossa, “el chacachá del tren”. Focus de llums de colors en moviment i apel·lacions constants al públic per garantir alegria i ànim. Aquesta envejable energia és la que transmet la Irene Chaubell asseguda al menjador del seu pis, a Alcarràs. Això sí: sense focus, lluentons ni volants. Aquesta energia, i l’entusiasme per cantar només amb la humil intenció de gaudir amb el repte de clavar cada nota i amb la màgia de la melodia resultant.\nTot i que la Irene i jo només ens reconeixíem com a filles de qui ho som al poble i no havíem mantingut contacte en altres entorns, em rep molt afectuosament per explicar-me la seva experiència amb el cant. Al llarg de la conversa repetirà constantment que és una persona amb molta bogeria, que té moltíssima sort i que és molt insegura. El resultat: un recorregut en el món de la música encara incipient, en alguns punts, amb alguns obstacles i, de ben segur, amb un gran acompanyament. Incipient perquè la determinació que demostra als seus vint-i-nou anys en relació al cant deixa intuir que continuarà donant passes disperses, insegures i atrevides per seguir interpretant. Amb bona companyia perquè en tot moment, tret d’algun punt en què deixem de parlar mentre silencia el mòbil amb què la reclamen, parla d’un amic que la va animar a fer tal cosa o unir-se a tal projecte.\nDe l’Acudit a Veus.kat\nMés enllà de fer-ho de manera informal, en privat amb la família i els companys de colla, la Irene va començar a cantar amb més projecció pública quan tenia 14 anys i es va incorporar al grup de teatre l’Acudit d’Alfarràs. Justament aquell any la companyia havia apostat per preparar el seu primer musical, Annie. Fins aleshores, mai li havien dit si la seva manera de cantar “era guai o no guai”, però devia de ser-ho perquè dos anys després i per recomanació d’un espectador que va quedar-ne impressionat, va presentar-se a una audició sense massa confiança i, en contra de les seves expectatives, la van contractar en una orquestra. Passaria per tres grups més, amb repertoris per a totes les edats, fins arribar a l’actual: Contraband.\nA més a més, l’any 2012, es va presentar a Veus.kat, un cor musical de Lleida on canta gospel i que va suposar un punt d’inflexió. “Anar a l’Auditori era lo más. Entenia que allà només hi ha gent a qui li encanta tocar, cantar, la música… gent entregada a tot el que a mi m’agrada”. Va ser per presentar-se a la proba per entrar a aquest conjunt quan va començar classes de cant, una rutina que va adoptar només en aquella ocasió i que ha tornat a recuperar actualment. “Tothom estava superpreparat o estava treballant per entrar-hi, i jo no tenia estudis musicals, ni havia fet solfeig… Ho sentia molt molt gran, superapoteòsic”.\nDes d’aleshores, s’hi ha guanyat un lloc destacat, i l’anomenen la Tina Turner de Lleida. La rebel·lia, la inquietud i la potència que comparteixen amb la cantant també es desplegarien en altres aspectes de la seva vida. A l’explicar-me la seva experiència acadèmica i laboral fora del cant, parla… “en fin… d’històries”. Va deixar l’ESO i va marxar a Barcelona a fer art dramàtic, però li “van dir que no valia”. Em confessa que, de vegades, ha pensat que es devia a que no encaixava amb l’aspecte físic que se cerca majoritàriament el món de l’espectacle. Això sí, a Barcelona, hi va fer “les mil i unes” i després va passar dos anys treballant al restaurant familiar i va acabar en horari nocturn la secundària i el batxillerat humanístic amb l’objectiu d’estudiar magisteri. Va cursar dos anys i mig de la llicenciatura però, al fer classes durant un estiu en una guarderia a vint nens d’entre dos i dotze anys, es va adonar que allò no era lo seu. “Ensenyar a adults, d’acord, però a nens, no, que estan esbojarrats i fan por.” També va voler estudiar cant i va ser acceptada a l’escola d’adults de l’Auditori de Lleida, però just aleshores va decidir posar-se al cap del restaurant familiar tota sola. Finalment, el va traspassar i avui en dia treballa en una empresa amb seu a Torrefarrera i pot dedicar els caps de setmana a cantar. “Intento organitzar-me pensant que tinc temps disponible per assajar.” “Estic ficada en el que m’agrada al cent per cent, envoltada de grans músics i [fent gala de la sort de la qual parlava] sempre he tingut alguna oportunitat i gent superdisposada a bolcar-se en mi.”\nD’inseguretats i sumials\nDiu que li agradaria estudiar alguna cosa més ara que s’ha desempallegat de tot el que la lligava, com el grau en sociologia, “perquè li agraden molt les relacions socials”. Per ara, però, està concentrada en aprendre a tocar la guitarra, perquè és un molt bon acompanyament per a la veu. I també en improvisar amb la pintura, perquè ha d’acabar un parell de quadres que té recolzats al terra del menjador i que, com tots els que adornen la sala, ben colorits, són creació seva. I també, en la fotografia, perquè ara amb els mòbils pots fer mil meravelles. I també, fins i tot, en l’escriptura, perquè la utilitza de manera terapèutica. M’explica que bolca tot allò que sent en textos o melodies força sovint, fins al punt que s’ha plantejat endegar un bloc a Internet per compartir els seus pensaments sobre el dia a dia. Té molt clar que el primer post seria sobre les relacions entre pares i fills i el dedicaria a intentar fer notar que malgrat el rol que els atribuïm permanentment els pares també són persones amb els seus problemes i les seves experiències.\nVeient tantes provatures i aspiracions, li comento que, per definir-se com una persona insegura, impressiona la quantitat de projectes i objectius als quals s’ha anat dedicant al llarg dels anys, sent la música l’única gran constant que detecto. Afortunadament, com cantava Freddy Mercury, el show sempre ha de continuar. “Com t’he dit al començament: estic molt boja. De vegades faig les coses per impuls però també m’ha costat molt fer certes passes! Sóc insegura però intento tirar endavant i fer el que m’agrada. Si ho faig malament ja m’ho diran o ja me n’adonaré!” Així ho va fer quan va presentar-se al càsting del concurs La Voz: la van seleccionar per fer les proves a Madrid però el sumial que va prendre per calmar els nervis al tren van fer-li perdre l’explosivitat que la caracteritza sobre les taules. No va obtenir el resultat que esperava tot i que va cantar una peça de la seva gran referent: Valerie, d’Amy Winehouse.\nA més de la diva britànica del soul li encanten l’Aretha Franklin i altres clàssics del rock o el pop, com la Tina, tan canyera. Com ella, sobre l’escenari la Irene és molt trempada, però poc a poc, els gustos van canviant. Ara prefereix soulejar, anar més tranquil·la. Cal combinar estones de tot, com feia la Winehouse. Tot ressaltant que “la tia feia lo que volia”, conessa que “li encanta, la torna lela, n’és superfan”. És amb qui se sent, o amb qui li agradaria sentir-se, més identificada a nivell musical quan surt a un escenari. Ho fa amb la inquietud natural que ningú pot evitar però també amb la tranquil·litat de mostrar-se tal i com és ella fent el que més li agrada. “Sé que estic fent una feina per a què t’arribi a tu”. Una altra de les seves referents és l’Etta James. “Aquella dona era una bèstia. At last [per fi] també m’encanta, me torna lela”. At last la música sona. Us presento a la Irene:\nThis entry was posted in Entrevista, Retrat and tagged L'Acudit, Música, Retrats.


Un nou ajut de l'Instituto de Salud Carlos III per a la contractació d'investigadors clínics portarà el nom del Dr. Joan Rodés | Hospital Clínic Barcelona\nUn nou ajut de l'Instituto de Salud Carlos III per a la contractació d'investigadors clínics portarà el nom del Dr. Joan Rodés\n12 de juny de 2013 2013-06-12\nL'Instituto de Salud Carlos III, el principal organisme públic d'investigació que finança, gestiona i executa la investigació biomèdica a Espanya, ha publicat les bases dels contractes Joan Rodés. L'elecció del nom suposa un homenatge a la tasca de qui va ser director general de l'Hospital Clínic de Barcelona (2003-2008) a més d'un dels màxims impulsors i director de l'IDIBAPS (1997-2008) i professor emèrit de la Facultat de Medicina de la UB. És habitual batejar amb noms il·lustres les convocatòries públiques de contractes per a investigació biomèdica, com Ramón i Cajal, Sara Borrell o Miguel Servet. Per primera vegada aquest reconeixement se li concedeix a algú en actiu com el Dr. Joan Rodés, que posa la seva vasta experiència al servei de l'Institut d'Investigació Sanitària (IIS) IDIBAPS - Hospital Clínic.\nEls contractes Juan Rodés suposen, dins del Programa Estatal de Promoción del Talento y su Empleabilidad, una nova línia de contractació per a personal facultatiu amb experiència en recerca en Ciències i Tecnologies de la Salut. Els candidats han d'haver completat el programa de formació en investigació Río Hortega i només podran sol·licitar-los els Instituts d'Investigació Sanitària acreditats. Es tracta doncs d'una nova manera d'atreure i retenir talent en aquests instituts que representen el millor de la investigació translacional espanyola.\nEn la selecció es tindran en compte tant els mèrits curriculars dels candidats com la qualitat i l'impacte de la seva proposta científica. La seva incorporació als centres beneficiaris es formalitzarà mitjançant contractes de treball d'un any, prorrogable fins a un màxim de tres. L'activitat assistencial dels professionals contractats es desenvoluparà en els centres hospitalaris dels IIS acreditats i el contractat haurà de simultaniejar-la amb la d'investigació segons la proposta presentada a la convocatòria. Aquesta fórmula troba un precedent en el programa de carrera mixta de l'IDIBAPS que ja han permès estabilitzar a quatre investigadors clínics en camps tan diversos com la diabetis, l'esquizofrènia, les malalties respiratòries i el sistema renal.\nAquests contractes suposen un nou reconeixement al paper crucial del Dr. Joan Rodés i l'IDIBAPS en la biomedicina espanyola. El Dr. Rodés va finalitzar els estudis de medicina el 1963, especialitzant-se en medicina interna i aparell digestiu. La seva notable carrera el va portar a participar en la creació de la Unitat d'Hepatologia de l'Hospital Clínic que posteriorment dirigiria. A principis dels anys 70 va intervenir d'una manera molt activa en la reforma de l'hospital, mitjançant la qual l'antic hospital de càtedres es va professionalitzar, es va democratitzar i es va transformar en un hospital d'especialitats. Posteriorment, en la dècada dels 90, va impulsar la creació de l'Institut D'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer, que consolidaria la comunió entre investigació bàsica i pràctica assistencial. El seu treball ha servit per modernitzar la biomedicina a Catalunya i Espanya defensant un model basat en la investigació translacional.


Calafell repararà la vorera nord del Passeig Marítim a Segur\nLa vorera té desperfectes causats per l'arbrat i el mal estat de les conduccions soterrànies\ndijous, 29 de novembre 2018 - 09:44h | Actualitzat a 29/11/2018 10:10h\nLa vorera que es repararà al Passeig de Segur. | Ajuntament de Calafell\nL’Ajuntament de Calafell vol reparar la vorera nord del Passeig Marítim de Segur, la zona en la qual es troben els comerços i establiments d'hostaleria. El projecte ja s'ha tret a licitació i afectarà un quilòmetre de vorera, que presenta molts desperfectes per l'arbrat i el mal estat d'algunes conduccions soterrànies de l'aigua i el clavegueram. El pressupost per aquesta obra és d'1,6 milions d'euros, dels quals gairebé 200.000 seran aportats per la Diputació de Tarragona a través del Pla d'Acció Municipal (PAM).\nEl projecte, les obres del qual haurien de durar uns sis mesos perquè estiguin a punt abans de l'estiu, preveu la renovació de les conduccions d'aigua i clavegueram. Les actuals tenen moltes pèrdues, el que provoca l'enfonsament de la vorera. Les noves canonades tindran un recobriment anticorrosiu per prevenir l'alta salinitat que hi ha en aquesta zona, molt pròxima al mar. També es connectaran les conduccions del passeig amb les d'altres carrers transversals perquè l'aigua circuli.\nNou arbrat i enllumenat\nPel que fa a l’arbrat, l'Ajuntament ha avançat que s’aplicarà la solució d’escocells més grans, ja que els actuals, que són molt petits, fan que les arrels siguin molt superficials i aixequin la vorera. També es renovarà l'enllumenat i es posaran al dia elements d'accessibilitat com els guals de vehicles o els passos de vianants amb vorera adaptada. Fa set anys, el 2011, ja es va arreglar un tram de la vorera nord del passeig, concretament el que va del carrer del Rin fins al carrer d'Antonio Almanzor. Ara es farà la resta.\nDurant aquests anys, el consistori ha anat fent actuacions puntuals. En alguns punts no hi ha enrajolat, sinó una base de ciment provisional per evitar les ensopegades i caigudes dels vianants. Amb l'obra, s'espera solucionar aquests problemes, i també l'entollament d'algunes zones, provocat pel mal estat de les conduccions soterrànies i per la pujada del nivell freàtic de l'aigua.


Bilo i Nano – 2008/2/13 | El consultori de GNULinux.cat\nTraduccions » Bilo i Nano – 2008/2/13\t7\nBilo i Nano – 2008/2/13\nEnviada per Ruig el 17-02-2008 en Traduccions | 7 comentaris\nVine, Luca, mira quin vídeo d’en Nano he trobat al Youtube!\nA veure, a veure…\nDéu meu, no pot ser…\nLes Trompetes de l’Apocalipsi…\nLa fi del Món…\nLa veritat és que la té enorme…\nÉs veritat, jo tampoc me l’imaginava així…\nVerge Santa, he de parar això abans de l’escena del transsexual…\nEm mola l’iPod Nano…\nBoníssima. Em mola l’iPod Nano. Respostes de la comunitat\npau diu: Potser en lloc de "verge santa" siga millor fer servir "mare meva"…\nruig diu: També.\nÉs que era per seguir amb la línia celestial. Respon\nHa estat d'ajuda aquesta resposta?LikeDislike 21-2-2008\nConvidat diu: A la primera vinyeta, jo posaria "del Nano" més que d’en Nano, encara que així podem mantenir la intriga fins al final Respon\nHa estat d'ajuda aquesta resposta?LikeDislike 22-2-2008\nConvidat diu: «Me l’imaginava» o «me la imaginava»? Diria que és la segona, seguint el mateix criteri que amb l’article femení en paraules començades per «i» o «u» àtones, però si algú ho pot confirmar… salut!\nHa estat d'ajuda aquesta resposta?LikeDislike 23-2-2008\nConvidat diu: És la segona, al parlar utilitzem la primera, però escrit ben escrit és la segona, no es pot apostrofar una paraula que comenci per [u:10dk4zmu]i[/u:10dk4zmu] àtona.\nConvidat diu: Jo diria que en aquest cas no s’apostrofa, però no és així de senzill com ho has dit tu:\n[i:3k3nz19w]L’inici[/i:3k3nz19w] sí que va apostrofada perquè és masculina.\nAmb la preposició «de» també s’apostrofa: [i:3k3nz19w]és una mena d’il·lusió[/i:3k3nz19w]\nhuskato diu: Així ha quedat.\nTablets amb Linux\nEnviada per akyra el 21-02-2012\nEnviada per convidat el 09-07-2008


Catalunya guanya el seu primer partit a les World Series | Federació Catalana de Beisbol i Softbol\nCatalunya guanya el seu primer partit a les World Series\nBy STRIKE.CAT - Tot sobre el Beisbol i el Softbol 05/08/2016\nLa selecció catalana Senior League finalitza el seu camí per les World Series a Estats Units amb una victòria històrica davant de US Southwest, Texas.\nCatalunya, com representant d’ Europa-Àfrica, ha guanyat el seu primer joc a les World Series de la Senior League celebrant-se a Bangor, Maine (EEUU).\nAmb aquesta victòria històrica l’ equip de Marc Carrillo, Marc Juaneda i Oscar Román s’ acomiaden de les seves primeres gran World Series, desprès de disputar un gran campionat i finalitzar guanyant l’últim partit a US Southwest Texas per 3-2. L’ equip català s’ ha mostrat molt efectiu en tots els àmbits. Ofensivament ha acumulat set hits destacant el doble d’ Adrià Foz i els dos singles d’ Omar Hernandez. Defensivament no s’ ha produit cap error i els pitchers han fet una gran feina, especialment l’onridor Alex Tomé que ha llançat durant més de cinc innings permetent únicament un hit anotant-se la victòria.\nEls pitchers han mantingut a ralla als batejadors fins la part baixa de la tercera, on l’equip català s’ ha avançat 0-2 desprès d’un imparable d’Omar Hernández i un rolling de Frank Hernández que va impulsar la carrera de Jostin Castillo. A la cuarta el marcador va incrementar a 0-3 quan Foz va aprofitar un error de llançament, provocant el canvi de llançador en l’equipo americà.\nTomé va seguir al monticle mantenint el control del partit fins la sisena entrada, quan un doble de Vaughn va fer pujar el 1-3 al marcador. El cos tècnic català va decidir substituir lo per Pedro Rosell que va salvar l’entrada forçant l’últim out de l’equip americà deixant corredor a segona. Però a l’última entrada se li va complicar i desprès de donar base per boles i permetre dos hits, va ser substituït per Eric Asensio a falta de dos outs per guanya el primer partit de l’historia. Màxima tensió però màxima eficàcia. Asensio es va apuntar un gran salvat desprès d’un flyout al quadre de Jostin Castillo i un strikeout que van marcar el final del joc.\nEls jugadors catalans han disputat un gran campionat, han sigut uns més que dignes representants d’Europa-Àfrica, quedant molt a prop de lluitar per las semifinals al perdre per la mínima davant de Canadà.\nAvui tres jugadors catalans disputaran l’ All Star Game de les World Series Senior League, Frank Hernández, Guillem Maled i Isaac Cardenas seran els representats d’Europa-Àfrica (Catalunya).


Abans i després: reforma integral en carrer Juan de Garay\nL’exposició del resultat d’una reforma integral ens permet mostrar totes les millores que l’equip de Grupo Inventia ha realitzat en l’habitatge en qüestió. Encara millor que això és comparar l’abans i després, poder veure realment que els acabats aconseguits han canviat completament l’estat original.\nAnem a repassar els detalls de la reforma integral que a Grupo Inventia vam realitzar en un habitatge situat al carrer Juan de Garay de Barcelona. Abans, vam compartir un vídeo en què es pot apreciar perfectament l’abans i després d’aquest treball del nostre equip de reformes a Barcelona.\nEn aquest cas es va passar d’una cuina situada en una estada independent a una cuina oberta i molt més espaiosa. La cuina actual està distribuïda en forma d’U i compta amb una amplia capacitat d’emmagatzematge i superfície de suport i de treball. A més compta amb buits a mida per a encastar tots els electrodomèstics.\nEn aquesta reforma de cuina se li ha donat molt protagonisme a la color blanc. A més de seguir la línia decorativa dels seus espais annexos, és la millor opció per aconseguir generar major lluminositat i amplitud visual. Com hem esmentat, al llarg de tota la part inferior de les fogons, i en alguns punts de la superior, s’han col·locat diversos armaris i calaixos. Això contribueix al fet que la cuina sempre pugui estar organitzada.\nEl bany original d’aquest habitatge es presentava amb una imatge antiquada i necessita renovar el seu equipament sanitari. Després del treball realitzat s’ha passat d’un espai estret i amb una distribució complicada a un espai ampli i molt lluminós. Al seu torn, en aquesta reforma de bany s’han renovat tots els sanitaris, que estan preparats per oferir les millors prestacions i funcionalitat en el seu ús.\nUn lavabo amb moble d’emmagatzematge incorporat, un vàter suspès i un ampli plat de dutxa conformen el nou equipament sanitari d’aquesta cambra de bany. El disseny interior també ha millorat. Les parets s’han pintat de color blanc, potenciant amb escreix la lluminositat. Per al paviment s’ha utilitzat un terra tipus hidràulic molt colorit i amb molta personalitat.\nA Grupo Inventia comptem amb els millors professionals de el sector de les reformes integrals a Barcelona. Truca’ns al 93 209 97 17 i demana el teu projecte i pressupost de reforma. T’ho lliurarem de manera gratuïta i sense cap compromís.


Escacs i escacs: Per equips. Ronda IV\nPer equips. Ronda IV\nQuarta ronda, avui ens hem desplaçat a Llinars de Vallès, segon i últim desplaçament d'aquest campionat. Aquest any el sorteig ha estat benigne amb nosaltres, a diferència de l'any passat que vam tenir que viatjar a Manresa, Tàrrega, Olot i Andorra.\nLlinars del Vallès és un municipi de la comarca del Vallès Oriental situat a la part alta de la vall del riu Mogent, al fons de la Depressió Pre-litoral, al vessant nord de la Serralada Litoral, on hi ha el Turó dels Castellans (378 m), el turó del Puigpedròs (371 m), el Turó del Vent (387 m) i el turó de la Pera.\nEl municipi s'estén vers el nord fins a la plana vallesana que mor als contraforts del Montseny. Té una forma allargada des de l'antiga parròquia de Sant Joan de Sanata a l'extrem NE fins a la de Sant Esteve del Coll, al SW. El centre del terme és la vall del riu Mogent. Aquest riu és un afluent del Congost, el qual s'ajunta amb el Ripoll formant el riu Besòs. El terme té una extensió de 27,5 km2, una altitud de 182 metres i, segons dades de l’Ajuntament té una població de 7949 habitants (2017).\nPerò anem al matx. Hem sortit de Barcelona amb fred, aquesta setmana ha fet molt de fred a Catalunya i avui també, però amb un bon sol que feia que la temperatura no fos tan feixuga. Les carreteres estaven força bé i hem arribat a Llinars del Vallès sense incidències.\nEl Llinars ens ha presentat una alineació per sota de l'esperat, amb gent força jove, però no per això ha estat un matx fàcil, tot el contrari, ha estat força complicat. Afortunadament hem aconseguit la victòria, això si, per la mínima, i podem estar satisfets.\nUs passo unes fotos del matx:\nDesprés del matx, com sempre que juguem fora de Barcelona, ens hem anat a dinar i també com sempre ho hem passat força bé.\nA destacar que avui han guanyat tots els equips del Sant Martí, això no passa gaire sovint, amb la qual cosa podem estar més que satisfets.\nPublicat per Roger Salvo a 20:32\nHola Roger:Moltes felicitats per aquesta segona victoria que us acosta al primer objectiu de qualsevol temporada.Mantenir la categoria.Després ja es parlarà d'altres objectius si son posibles.Felicitats també per la teva descripció geogràfica habitual del lloc que visiteu i felicitats també per haver aconseguyit que sigui visible també la efigie del "fotograf oficial" del Sant Martí.Fins la setmana entrant company!!!!!Fred\n12 de febrer de 2018, a les 15:18\nPerdona Roger Com que era la meva filla que estava utilitzant l'ordinador ha sortit com a portantveu del comentari.Aquests dies estic una mica rejovenit pero no tant!!!!!!!Fred\n12 de febrer de 2018, a les 15:19\nAixí que la Laia resulta que és el Frederic, tan si val, les he vist de més grosses!!\nBé, ara seriosament. Moltes gràcies per les teves paraules, Frederic; com ben dius l'objectiu primer sempre és aconseguir els punts per a no baixar. Fins que això no està aconseguit, sempre hi ha el perill de tenir un dia “tonto” que et posa en perill.\nVosaltres encara no heu puntuat, però també és cert que heu jugat amb els tres primers i el Reus que també és un bon equip. Ara teniu per davant una sèrie de finals i pràcticament les teniu que guanyar totes, però el Congrés de més difícils s'ha sortit. En fi, menys a la jornada 8, us desitjo que ho guanyeu tot.\nMolta sort, amic,\n12 de febrer de 2018, a les 17:47\nFederación Colombiana de Ajedrez. Final Nacional Sub-14 y Sub-8 en Cali 2021\nPer equips. Ronda VI\nPer equips. Ronda III


Petites gotes fredes tremolant. Roger Casero Gumbau. Girona: Dol per a la Dolors. Carta oberta per en Nico\nEstimat amic Nico,\nsom molts, també jo, els qui t'acompanyem, a tu, els vostres fills i a tota la família, en aquests moments de dol, de dolor, per la Dolors. La seva malaltia ha marcat els darrers anys de convivència portes endins, anys de lluita per la vida, anys d'esperança, però també de temors, d'interrogants, de dolor i, inevitablement, anys d'afrontar i encarar la mort cara a cara, d'estar-hi preparat. Persones que han passat per situacions similars a la teva, i saps perfectament que en el cas de la meva família hi hem passat, comenten que precisament els moments de convivència amb la malaltia esdevenen, amb el pas del temps i l'alleujament del dolor, un dels millors regals de la relació de parella i dins la família: l'amor, l'estima, en aquestes circumstàncies, pren una puresa difícil de trobar en les altres circumstàncies...\nSaps perfectament la buidor que deixa dins nostre la pèrdua d'una persona estimada, propera; la seva absència es fa evident en les petites coses quotidianes, aquelles que moltes vegades poden passar desapercebudes o les fem rutinàriament: el petó de bona nit, la sobretaula amb el cafè de després de dinar, l'escalfor de l'altre dins el llit, els cosmètics i cremes al lavabo... Aquesta buidor poc a poc l'anem omplint amb records, amb converses amb amics i familiars, amb la vida que, al cap i a la fi, tots, també tu, també vosaltres, hem d'afrontar després d'una dolorosa pèrdua... I és que tot sovint són aquestes petites coses les que teixeixen l'amor...\nReposava ahir eternament, la Dolors, entre multitud de flors, tantes com persones aquestes darreres hores us hem acompanyat al tanatori i avui a l'església, plena de gom a gom, en el seu comiat. Només tu i els vostres fills i familiars heu viscut el seu sofriment, l'heu compartit i alleugerit. Només ella patia el dolor, però ella sobretot us ha transmès esperança, serenor...\nAra el seu sofriment ha cessat, certament amb un preu molt alt, amb el preu més alt. Avui a l'església les teves, Nico, han estat les millors paraules que hem sentit; paraules d'agraïment, de reconeixement i de comiat: adéu esposa!. La meva mare m'ha dit (i després t'ha dit): que valent!.\nNico, que ni Déu ni la vida et posin, de moment, més a prova!. Et mereixes una treva, una llarga treva!\nRep de nou una abraçada Nico... Que descansis en Pau, Dolors...\npd1: m'ha agradat molt llegir l'entrada T'enyorarem, Dolors d'Assumpció Vila al seu bloc.\npd2: entrades al meu bloc sobre els comiats dels pares d'en Nico: Buidor. Humil homenatge a la Dolores Delgado, del dilluns 22 d'octubre de 2007 i Andrés Pichardo, futbol sense pilota, del dilluns 3 de desembre de 2007.\nEtiquetes: personal, personal anecdotari, sarrià de ter


Aprofita tots els serveis de l’accés digital a la teva salut – ferSalut\nHomeEl teu CAPAprofita tots els serveis de l’accés digital a la teva salut\nSalut ha posat en marxa una via excepcional per donar-se d’alta a La Meva Salut de forma telemàtica. L’objectiu és facilitar una via d’accés als serveis de salut de forma segura i sense desplaçaments per assegurar l’accessibilitat malgrat l’epidèmia.\nVies per donar-se d’alta a La Meva Salut\nPer telèfon. Trucant al 900 053 723 (número gratuït), exclusiu per a aquest servei. Horari de dilluns a divendres, de 8h a 20h.\nOnline. A través del formulari digital https://lamevasalut.gencat.cat/alta\nSi l’adreça de correu electrònic que feu servir per donar-vos d’alta no està associada a les vostres dades al Registre Central de persones Assegurades del CatSalut, caldrà que truqueu al CAP per completar el procés. Faciliteu l’adreça electrònica a la unitat d’atenció a l’usuari perquè la introdueixin al registre. Un cop informada, podreu seguir amb l’alta.\nVoleu un manual pas a pas? Al nostre web hem publicat una guia que il·lustra cada pas amb impressions de pantalla.\nQuines dades es necessiten? La targeta sanitària individual, el DNI, una adreça de correu electrònic i un número de telèfon mòbil.\nCom accedir a La Meva Salut? Via web https://lamevasalut.gencat.cat i mitjançant l’app de La Meva Salut per a Android i iOS.\nQuins serveis ofereix La Meva Salut?\nInformació clínica: informes, diagnòstics, resultats i vacunes.\nPla de medicació vigent (recepta electrònica).\nDemanar una atenció telefònica als seus professionals de medicina i infermeria de referència.\neConsulta: fer consultes per escrit als seus professionals de medicina i infermeria de referència, amb un servei segur similar al correu electrònic.\nEl document de voluntats anticipades. Registre com a donant d’òrgans i teixits.\nAgenda de visites.\nAccés a adreces electròniques on fer tràmits.\nSi t’has fet una PCR al CAP, pots consultar el resultat a La Meva Salut.\nQuins informes i certificats es poden sol·licitar?\nUn dels usos de l’eConsulta és sol·licitar certificats i informes que la ciutadania tenim dret a obtenir del Sistema de Salut.\nLa crisi sanitària actual ha posat encara més de relleu la necessitat que els professionals sanitaris puguin centrar els seus esforços en l’assistència, per tal de poder atendre a la població i no patir una sobrecàrrega de treball derivada de peticions no incloses a la cartera de serveis de salut.\nLa nova instrucció-05-2020 “Marc d’actuacions de desburocratització en l’àmbit de l’atenció primària i comunitària” és la norma que detalla quins informes corresponen al Sistema de Salut.


Qui sócSobre miWho am I | carlesfite.comcarlesfite.com\nCarles Fité Castellana\nEm dic Carles Fité i des de fa gairebé 25 anys em dedico a explicar coses. Allò que antigament se’n deia periodista. A dia d’avui prefereixo definir-me com a comunicador. Vaig començar als 14 anys a presentar cançons a Matadepera Ràdio, l’emissora municipal del meu poble, tot i que jo sóc de Sabadell. Vaig fer tot tipus de programes: informatius, magazines, musicals… Fins que als 19 anys vaig entrar a la redacció d’esports de la Cadena Cope a Barcelona. Treballant per Jose Maria García vaig fer futbol sala, bàsquet i partits de l’Espanyol, fins que l’any 2000 amb l’arribada de José Antonio Abellán al departament d’esports, vaig passar a ocupar-me de l’actualitat del Barça seguint-lo tots els partits.\nAl 2007 vaig traslladar-me a Madrid com a subdirector d’esports de la Cadena Cope. Al 2010 vaig deixar la cadena i vaig ser l’home d’esports a Madrid de Rac1 i col·laborava setmanalment a MarcaTV també. Fins que al setembre de 2011 vaig començar novament amb Abellán una aventura com a subdirector d’esports a ABC Punto Radio. Fins a dia d’avui he cobert dues Eurocopes i un Mundial.\nActualment he creat una empresa de comunicació online anomenada MarfiCom I ho combino escrivint al diari ARA i col·laborant en diferents mitjans audiovisuals com Rac1, AtresMedia, Esport3 o Al-Jazzera.\nEn resum, com et deia, m’encanta explicar coses, amb passió, responsabilitat, rigor i sentiment. Històries, informacions, notícies. En aquesta era 2.0 moltes són les possibilitats de poder comunicar, i a part de la ràdio, el diari, la televisió o les xarxes socials, aquí obro una finestra on poder seguir explicant coses.


#Pilota | “Boxing Day” al trinquet, per Pedro Valero (@PeterValero) - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. La pilota no frena en Nadal. Al contrari. Com en una de les més conegudes i arrelades tradicions del futbol anglés, el trinquet té el costum d'obrir les portes durant les festes nadalenques. Un regal, en forma de partides, dedicat als aficionats, malgrat les actuals limitacions d’assistència (30% d’aforament o 150 persones) imposades per les autoritats a conseqüència de les circumstàncies santiàries.\nEsta vesprada, segon dia de Nadal, com en Anfield o el Emirates Stadium (almenys quan podien rebre públic) en la Premier League, Pelayo celebra el seu particular “Boxing Day” de la pilota amb la disputa de la segona semifinal del recuperat Trofeu Nadalenc (Soro III, Nacho i Carlos s’enfronten a J. Salvador, A. Gimeno i Monrabal II a partir de les 18.00 h.).\nSegons la versió més acceptada, el “Boxing Day” és una tradició britànica i dels països que conformen la Commonwealth, segons la qual, el 26 de desembre és habitual oferir regals en caixes ("box" en anglés) als més necessitats. Una pràctica que es remuntaria a l’Edat Mitjana. Amb este motiu, el futbol anglés va decidir, a finals del segle XIX, organitzar partits el 26 de desembre com un obsequi als seus seguidors. Des de fa un segle i fins ara, els estadis de la Premier League han omplit les seues graderies el segon dia de Nadal amb famílies senceres que han aprofitat les vacances per a viure el futbol en directe. Una festa.\nEixe “Boxing Day” britànic té la seua particular traducció al valencià dins de les muralles del trinquet. I és que, al llarg del passat segle, els dies de Nadal s’han convertit en cites fixes amb la vaqueta d'elit, amb les lloses de Pelayo i Benidorm com a epicentres.\nEn el cas de l'antiga instal·lació del cap i casal, el Trofeu Nadalenc és un clàssic (desaparegut els últims temps per la coincidència amb el Trofeu Mestres Ciutat de València) el qual es reprén enguany amb tres partides en tres dies molt especials. En concret, la primera semifinal es va jugar durant la vesprada de la passada nit de Nadal (Genovés II, Javi i Bueno es van enfrontar a Marc, Salva i Conillet), només unes hores abans del habitual sopar en família. D'altra banda, la segona semifinal es disputarà hui, segon dia de Nadal, i la final es celebrarà en les hores prèvies a la nit de Cap d’Any, el dijous 31 de desembre, amb el raïm ja al frigorífic.\nAmb este campionat es recupera la memòria de l'anterior Trofeu Nadal de Pelayo, el qual ha presenciat grans moments en la història de l’escala i corda, com, per exemple, la final de l’any 1981 entre Genovés i Fredi, amb desenes d’espectadors sense poder accedir a un trinquet ple de gom a gom, a esclatar d'expectació.\nEn este sentit, cal afegir i explicar que Pelayo, excepte en els mesos d’estiu i els dies de Semana Santa (així com en emergències sanitàries com la viscuda enguany), ofereix als seus aficionats partides tots els dijous i tots els dissabtes de l’any. Tots. El Nadal inclós.\nAra bé, el trofeu nadalenc que més pes ha guanyat en les tres últimes dècades és el Memorial Vicent Pérez Devesa de Benidorm, el qual disputa la seua final el dia de Cap d’Any. En este tram final de 2020, la competició de la Marina Baixa ja ha disputat una de les semifinals (Giner i Santi davant Pablo de Sella i Tomás II) durant el matí de la Nit de Nadal i, com no podria ser d’altra forma, té programada la seua final per al matí de l’últim dia de l’any.\nA diferència del costum britànic, les caixes i els regals no són els elements més vistos a l’escala durant les partides nadalenques. Per contra, sí que ho són les habituals estrenes d’estes dates. Possiblement, un dels motors que han impulsat al llarg del temps l’organització de partides i trofeus en Nadal. El que sí és comú al “Boxing Day” anglés i valencià, al futboler i el pilotari, és la magnífica oportunitat per a disfrutar de l’esport en família aprofitant les vacances laborals i escolars, sempre amb les mesures de seguretat obligatòries per a evitar contagis.\nHi ha més. A banda del Trofeu Nadalenc de Pelayo i el Memorial Vicente Pérez Devesa de Benidorm, la pilota professional té en marxa el Trofeu MasyMas de raspall i escala i corda. Una competició la qual coneixerà els seus campions en ambdues modalitats demà de vesprada al trinquet de Pedreguer.\nAmb la suma d’este tercer torneig, la pilota professional haurà disputat un total de 12 partides en els darrers 11 dies de l’any (des del 20 al 31 de desembre). Sense dubte, una concentració de partides i trofeus que està relacionada amb, a més del Nadal, els greus problemes per a complir el calendari de temporada previst des d'inicis d’any, amb la pandèmia i les restriccions de públic als trinquets com a principals culpables.\nComptat i debatut, una vegada es tanque este particular 2020 amb les últimes partides nadalenques, tots els focus apuntaran cap a la configuració de la pròxima Lliga d’escala i corda i de raspall, la competició per equips més important del curs, el campionat per excel·lència. I ací sí que no hi haurà regals.


Tres pel·lícules | Des de Sants\nLa Duquesa de Langeais (2006), de Jacques Rivette, és una història d’amor teatralitzada més que no pas filmada sobre l’obra homònima de Balzac. L’estructura, el guió i la qualitat de l’obra original són d’una solidesa decimonònica. La seqüència, el tempo uniformement creixent, els girs són tots ells clàssics i ben travats. Si l’obra de Balzac ja s’ho val i hi afegim bons actors teatrals, poc pots errar el tret en una història ambientada en la França postnapoleònica. Així avança, doncs, l’amor devot d’un oficial (Guillaume Depardieu) que ha de seduir a la casada aristòcrata (Jeanne Balibar) sota les estrictes regles de la moral cortesana de l’època de la Restauració. Valoració: per llegir Balzac en pantalla: 6/10\nUna Chica cortada en dos (2007), de Claude Chabrol, és la història d’una noia tan ximple com bella que es debat entre l’amor impossible amb un escriptor senecte i l’amor foll d’un burgès transtornat que l’idolatra. Segons la crítica és un retrat de la decadència de la burgesia francesa. I això, certament, hi és. Tanmateix, malgrat l’interès de la proposta, l’actuar de la protagonista no acaba de comprendre’s, la profunditat psicològica no hi és. Més aviat sembla que l’argument serveix d’excusa per exposar les misèries del diner, per treure la ràbia continguda cap a dos tipus de personatges avorrits per l’èxit o la posició econòmica. En qualsevol cas, un bon film a l’altura del seu anterior Borrachera de poder. Valoració: Retrat de la França decadent…: 6/10\nAntes que el diablo sepa que has muerto (2007) de Sidney Lumet ens explica la història de dos germans, atenallats pel fracàs vital i la misèria econòmica, que tracten de donar sortida a la seva situació amb un cop aparentment infal·lible: atracar la joieria del seu pare. Un impressionant desplegament de desgràcies, crisis personals, i catarsis per posar al descobert com el que malament comença pitjor pot acabar. Nova gran interpretació de Philip Seymour Hoffman i dos convincents Ethan Hawke i Marisa Tomei. Valoració: Per agafar una tragèdia grega i continuar mantenint el to: 7/10\n« Idea per a un article sobre Israel Article a l’Avui »


La Farmàcia - Farmàcia Carme Martínez Llonch Figueres\nLa Farmàcia Carme Martínez Llonch és el centre de salut i benestar de referència dels figuerencs i figuerenques i de les persones que visiten la nostra bonica ciutat de Figueres.\nMolts/es encara recorden la farmàcia de sempre del senyor Vidal a la plaça triangular i ens expliquen històries de quan eren petits i el senyor Vidal els hi preparava els xarops i les cremes.\nAvui, la farmàcia està a càrrec de la farmacèutica titular Carme Martínez Llonch, experta en formulació magistral, productes naturals i homeopatia i d’un equip que cada dia treballa per la salut de les persones a Figueres.\nA la farmàcia Martínez LLonch trobaràs medicaments i productes de parafarmàcia triats amb molta cura per la seva qualitat i per ser innovadors, a més a més, oferim serveis destinats a cobrir totes les necessitats de salut. El més important per nosaltres és rebre’t amb un somriure i resoldre les teves consultes farmacèutiques amb professionalitat, respecte i carinyo.\nEl nostre objectiu sempre és acompanyar-te en els moments de la teva vida i que surtis de la farmàcia amb un somriure. Ens acompanyes?\nAra pots fer els teus encàrrecs o consultes farmacèutiques i de salut per WhatsApp.


Es basaria en la concentració d'uns filaments que passen a la sang quan moren neurones\nXavier Duran 22/01/2019 - 09.56 Actualitzat 24/01/2019 - 01.22\nUna anàlisi de sang permetria predir l'Alzheimer amb molta antelació (Pixabay)\nLes anàlisis de sang per detectar signes de mort de neurones podrien predir l'aparició de l'Alzheimer amb una antelació de fins a setze anys. Així ho afirma un estudi publicat a la revista "Nature Medicine" per científics alemanys. En la recerca, hi han participat investigadors de diversos països.\n"El fet que encara no hi hagi tractament efectiu per a l'Alzheimer es deu, en part, al fet que les teràpies actuals comencen massa tard", afirma Mathias Jucker, del Centre Alemany per a Malalties Neurodegeneratives (DZNE), que ha liderat l'estudi. Per això, l'objectiu dels autors era trobar un mètode per detectar l'Alzheimer molt abans que se'n manifestin els primers símptomes clínics.\nLes anàlisis de sang relacionades amb la malaltia s'han centrat fins ara en les proteïnes amiloides, que en les persones que tenen Alzheimer s'acumulen al cervell i també es poden detectar a la sang. Però els autors volien descobrir algun senyal de la degeneració que es produeix en el cervell. És el que s'anomena neurodegeneració.\nNeurofilaments indicadors de mort de neurones\nEn la majoria de malalties neurodegeneratives, aquest procés es produeix molt abans que apareguin els primers símptomes clínics. Restes de les neurones que moren passen a la sang. Però es degraden tan ràpidament que no són útils com a indicadors dels primers estadis de la malaltia.\nHi ha una excepció, que els autors han aprofitat. Es tracta d'uns neurofilaments que resisteixen la degradació. Per tant, les concentracions d'aquests neurofilaments sí que servirien com a indicadors que el cervell té una degeneració, encara que sigui incipient.\nPerò, per comprovar si el mètode és efectiu per predir l'aparició de l'Alzheimer i amb quina antelació, caldria fer anàlisis a un gran grup de persones i després observar quines desenvolupen la malaltia i quines no, i quant triga a manifestar-se. Això requeriria molts anys.\nNotícia relacionada: Creus que perds memòria? No és Alzheimer si no hi ha altres factors\nPer evitar l'espera, els autors han utilitzat un grup de persones que tenen una estranya mutació que els provocarà la malaltia anys abans del que és habitual. Han fet ús de la recerca que duu a terme la Xarxa d'Alzheimer Dominant Heretat (DIAN). Es va crear per investigar una forma rara d'Alzheimer que causa pèrdua de memòria i demència entre els 30 i els 50 anys. És a dir, molt abans del que és habitual.\nAquesta varietat només afecta l'1% de les persones amb Alzheimer. Es deu a certes mutacions que permeten determinar que aquesta persona tindrà la malaltia i que, a més a més, té un 50% de probabilitats de transmetre-la a la descendència. Gràcies a la recerca duta a terme per la xarxa, s'han descobert anàlisis genètiques que permeten determinar de manera molt acurada si un membre d'una família tindrà Alzheimer i quan se li manifestarà.\nEls investigadors van fer l'estudi amb 405 persones incloses a la Xarxa. D'aquestes, 243 tenien alguna de les mutacions. Les 162 restants servien de control.\nUn indicador clar\nEls autors no es van limitar a mesurar les concentracions dels neurofilaments, sinó també el ritme a què creixien al llarg de tres anys. És aquesta variació la que permet predir l'aparició de la malaltia. Les anàlisis van permetre identificar clarament les persones amb mutació i les persones sense mutació. També es va veure que, en alguns casos, es pot predir amb una antelació de fins a setze anys respecte als primers símptomes clínics. Fins i tot van poder predir canvis concrets, com ara atròfia del cervell i pèrdua de capacitats cognitives, dos anys abans que es manifestessin.\nPer al doctor Marc Suárez-Calvet, neuròleg i investigador del Barcelonaβeta Brain Research Center (BBRC), el centre de recerca de la Fundació Pasqual Maragall i que consta en els agraïments en l'article, aquest resultats confirmen que els tractaments contra l'Alzheimer han de començar molt abans, en persones asimptomàtiques:\n"Els resultats confirmen que tant en l'Alzheimer genètic com en l'esporàdic hi ha un llarg període de temps en què comencen a morir neurones i que quan el cervell ja no ho pot compensar apareixen els símptomes clínics".\nEls neurofilaments s'acumulen en el líquid cefaloraquidi i a la sang també en altres malalties neurodegeneratives i permeten predir els canvis de volum cerebral en l'esclerosi múltiple o la malaltia de Huntington. I fins i tot en persones que pateixen traumatismes continuats al cap. De fet, es va detectar primer de tot en jugadors d'hockei sobre gel i de futbol americà. Per tant, el que revela és dany cerebral en general.\nPer això calen més estudis perquè el mètode es pugui fer servir per predir l'Alzheimer en la població general. També cal determinar quins nivells de neurofilaments i quin ritme d'increment serien indicatius de la futura aparició de la malaltia.\nA més a més, segons Jucker, l'anàlisi permet observar el curs de la malaltia i per això pot ser una eina molt potent en assaigs clínics de noves teràpies.


Demanen prudència als excursionistes que volen fer l’Aneto per l’acumulació de gel fòssil a la glacera\nLes males condicions de la glacera de l’Aneto (Benasc, Ribagorça), que amb 3.404 metres és el cim més alt del Pirineu i un dels més concorreguts pels excursionistes, han fet que la Guàrdia Civil espanyola insti a la prudència per a qui vulgui pujar-lo. Tan sols entre el divendres passat i ahir han hagut de rescatar una quinzena d’excursionistes atrapats a la glacera, alguns dels quals amb lesions importants per caigudes. La glacera és en molt mal estat, en part a causa de la calor d’aquests darrers dies, i el gel és molt dur, fins i tot fossilitzat. Per a travessar-lo cal experiència tècnica i material adequat com ara l’ús del piolet i grampons amb bota específica de muntanya.\nEls primers dos rescats que va fer la Guàrdia Civil espanyola van ser divendres, dia 13 d’agost. Eren dos excursionistes que es van quedar atrapats a la glacera amb lesions lleus. L’endemà, ja es va rebre un primer avís a les 9 del matí. Era d’un noi que havia relliscat uns 100 metres per un pendent gelat i tenia unes quantes contusions. S’hi va desplaçar l’helicòpter de la Unitat Aèria de Benasc, juntament amb un metge del 061. Llavors, els agents van veure que hi havia molts excursionistes a la glacera. Aquest primer excursionista rescatat, un jove de vint-i-sis anys de Vitòria, es va fracturar un turmell i va patir diverses rascades per tot el cos a causa de la caiguda. No portava el material necessari per travessar la glacera.\nEl segon avís de dissabte va ser a les onze del matí. Era per quatre persones ferides de gravetat a la mateixa glacera. La persona que va alertar era un infermer que era a la zona i que va comunicar que els accidentats sagnaven molt a causa de les ferides a tot el cos i els cops que s’havien fet contra les pedres. A més, com que eren sobre la glacera, començaven a tenir hipotèrmia. En aquest cas, es va tornar a activar l’helicòpter juntament amb el metge per a arribar fins al lloc de l’accident. Allà es va fer un triatge dels ferits i primer es van evacuar els dos més greus. Eren un veí de Sogorb, de cinquanta-dos anys, que va ser traslladat a l’Hospital de Saragossa amb moltes rascades, contusions, ferides obertes i hipotèrmia, i un veí de Port de Sagunt de quaranta-vuit anys, que tenia un tall profund a la mà i més talls a la resta del cos. Posteriorment es van rescatar una dona de quaranta-vuit anys de Sogorb i un home de trenta de Reus, que eren ferits més lleus.\nMentre els especialistes de muntanya de Benasc, amb l’ajuda de l’helicòpter, recollien el material de l’accident anterior, van observar a dues persones més que tenien dificultats per travessar la glacera. Van veure com perdien el control i queien unes quantes vegades pel pendent gelat fins que van aconseguir aturar-se. Es va decidir d’evacuar-los abans no tinguessin algun accident greu, atès que no duien el material adequat per les condicions del terreny. Eren un home i una dona de trenta-dos anys, veïns de Barcelona.\nEl darrer avís de dissabte a l’Aneto va ser a dos quarts de quatre de la tarda. Era un home que tenia vòmits i marejos a la cresta de la muntanya. Era un veí de Lleida de seixanta-un anys que va ser traslladat a Benasc.\nDilluns a les dotze del migdia hi va haver un nou avís a l’Aneto de dos muntanyencs que havien caigut novament per la glacera i no podien continuar la marxa. Poc després, a tres quarts d’una, es va informar l’equip que feia el primer rescat de tres excursionistes més que eren uns metres més amunt sense poder continuar.


Girona suspèn el ple d’apujar el sou de l’alcalde per falta de suports | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nAlbert Ballesta posposa la convocatòria perquè l'oposició està en contra de la mesura\nGirona 19 FEB 2016 - 18:18\tCET\nAlbert Ballesta, alcalde de Girona, en una imatge d'arxiu. Agustí Ensesa\nL'alcalde de Girona, Albert Ballesta, ha suspès el ple extraordinari que s'havia de celebrar la tarda d'aquest divendres perquè no tenia el suport de cap grup municipal per apujar-se el sou fins a 75.000 euros. L'oposició ho considera excessiu. Tampoc dóna suport a l'existència de set assessors i ni a la creació d'una vicepresidència. Ballesta s'ha donat un termini de deu dies per intentar trobar algun suport i tornar a convocar el ple. CiU governa en minoria amb 10 dels 25 regidors, ERC, la CUP i el PSC en tenen quatre, dos C’s i un el PP. Per aprovar qualsevol canvi Ballesta necessita el suport d'algun grup.\nDesprés de la celebració de la junta de portaveus aquest matí, Ballesta ha constatat que cap grup li donaria suport per aprovar la seva retribució anual. Això l'ha motivat a suspendre el ple en el qual també s'havia d'aprovar el nou cartipàs i la reestructuració municipal. Uns altres dels punts que generen controvèrsia entre l'oposició són la creació de la vicealcaldia, ocupada per Eduardo Berloso (Demòcrates de Catalunya), que seria en realitat un primer tinent d'alcalde, i els sous de 54.000 euros per als set càrrecs de confiança o assessors.\nLa CUP ha qualificat d'“esperpèntica” la suspensió del ple sobre el cartipàs, “l'enèsim capítol de la pitjor de les tragicomèdies que ha viscut la política gironina en molt de temps”, segons Lluc Salellas. La portaveu de la formació anticapitalista, Laia Pèlach, considera que "l'equip de govern és esclau dels pactes interns entre persones i partits dels que forma part”, i ha demanat a Ballesta que “deixi d'actuar en clau interna i es posi a governar pensant en la ciutat i la gent”. A més, ha lamentat “la incapacitat manifesta del govern per buscar acords i consensos amb l'oposició”. També ha criticat que CiU continuï “intentant governar com si tingués majoria”.\nLa CUP recorda que l'última alcaldessa que va cobrar el seu sou de les arques municipals, Anna Pagans, tenia un salari de menys de 60.000 euros. Consideren excessiu que Ballesta s'apugi el sou un 28%. Argumenten a més, que els regidors tenen el sou congelat des del 2007. Carles Puigdemont només rebia 28.000 euros com a compensacions del Consistori, perquè tenia el sou de diputat.\nQuant als assessors, un informe recent del nou secretari municipal posa en dubte la justificació de la figura dels assessors i càrrecs de confiança i, en aquest sentit, també es manifesta la CUP. Els membres d'aquest grup municipal tenen en el punt de mira la figura dels assessors, ja que “fan tasques de direcció que haurien de ser per a regidors o funcionaris escollits en una plaça que sortís a concurs públic”.\nEl sou que pretén adjudicar-se Albert Ballesta és el límit màxim inclòs en les retribucions a percebre pels membres de les corporacions en funció del nombre d'habitants. La Llei de Racionalizació y Sostenibilitat de l'Administració Local (LRSAL) estableix per a les poblacions d'entre 75.001 i 150.000 habitants (Girona en té 97.227), un màxim de 75.000 euros.\nSi al final s'acaba acceptant la quantitat prevista, el nou alcalde gironí cobrarà més que el de Lleida, que amb 139.176 habitants cobra 70.093 euros bruts anuals i que el de Tarragona, que amb 132.199 habitants té una retribució de 67.680,00 euros. L'alcalde de Reus (104.962 habitants) també es va fixar un sou de 75.000 euros, però hi va renunciar perquè percep el seu salari de senador.


El Programa Pont d'inserció soci-laboral per a persones en risc d'exclusió social, subvencionat pel Fons Social Europeu i recolzat per la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives, torna a iniciar-se en la localitat de Catarroja després de l'èxit dels passats anys 2017 i 2018.\nEl Programa Pont de Catarroja es consolida en l'oferta social municipal, gràcies als seus grans resultats de les anteriors edicions, en les quals van aconseguir inserir-se 25 persones de 75 participants. No obstant això, l'objectiu del programa no és tant el fet en si de trobar un lloc de treball sinó de reactivar la seua vida a nivell conductual, emocional, cognitiu, i en definitiva, motivacional. En definitiva, es tracta de retornar a aquestes persones parades de llarga durada l'energia i les ganes de reprendre les regnes de la seua vida a través d'activitats grupals i comunitàries.\nLes tècniques del programa tracten de realitzar itineraris personalitzats, valorant i oferint a cadascú allò que necessita. Des de tallers de creixement personal, motivació, acompanyament en la creació de currículum i cerca activa d'ocupació, fins a cursos de formació en empreses per a millorar la seua ocupabilitat i reiniciar-se en aquest procés d'entrada al món laboral.\nAixí doncs, l'objectiu no és sol el de trobar un lloc de treball recuperar les ganes per a poder fer-lo. Una fórmula per a apoderar a les persones a augmentar la seua autonomia i que amb els seus propis recursos siguen capaços de començar una cerca activa d'ocupació, la qual continue quan finalitza el programa el mes de desembre.\nPer a aquesta edició de 2019, el Programa Pont es compon de dues psicòlogues i una treballadora social, que es van situar el passat 18 de setembre en les instal·lacions de Serveis Socials. Ja han començat a treballar amb 33 usuaris i usuàries, realitzant les primeres entrevistes, diagnòstics, plans d'intervenció, contacte amb empreses i personal autònom per a futures formacions, etc.


Requeno, Marta | Fundacio Bofill\nFundació >Marta Requeno\n"Inconformista, mirant més enllà per conèixer, connectar, construir i transformar."\nLlicenciada en Ciències polítiques i de l’Administració (UPF), Postgrau en Agents de Desenvolupament Internacional (UPC) i Màster en Polítiques Públiques i de l’Administració (The Johns Hopkins University i UPF).\nProfessionalment ha estat vinculada més de sis anys a consultoria social enfocada al treball amb sector públic, privat i tercer sector. Especialitzant-se en planificació estratègica i operativa i millora integral de processos. Ha acompanyat a entitats a definir les seves línies estratègiques i palanques d’acció per a millorar el seu treball i impacte sobre la societat. També ha portat a terme pilotatges per a promoure projectes d’educació no formal en l’àmbit socioeducatiu per a potenciar competències de parentalitat positiva avaluant el seu impacte i escalabilitat, així com recerques en l’àmbit de l’exclusió social i lideratge de programes de voluntariat.\nTambé ha fet de formadora especialitzada en participació interna a les entitats, processos participatius i captació de fons.\nAl llarg de la seva carrera també ha estat vinculada a Amnistia Internacional com a membre del Comitè Executiu estatal, el grup especialitzat de Drets Econòmics Social i Culturals i la potenciació dels grups locals d’activisme. També ha estat al centre obert del Casal dels Infants i coordinant activitats del programa “l’Estiu és teu”.


Apartment Knarrlagsund Kjevikan II Knarrlagsund Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKnarrlagsund, Knarrlagsund, Noruega - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Knarrlagsund Kjevikan II és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Knarrlagsund. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Apartment Knarrlagsund Kjevikan II, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com pesca. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Knarrlagsund Kjevikan II la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Knarrlagsund.


Últim ple abans de l´estiu | Sant Cugat del Vallès | Partit dels Socialistes de Catalunya\nÚltim ple abans de l´estiu\nActualitzat: 20/7/2021 a les 10:20\nEl projecte inicial de l´escola la Mirada i l´exposició de la part econòmica dels efectes de la covid marquen el ple de juliol.\nEl dilluns 19 de juliol va tenir lloc el ple municipal, l’últim abans de l´estiu. Entre els punts que es van tractar hi havien punts d´economia, urbanisme, serveis urbans i promoció econòmica.\nEn la part d´economia el primer tinent d´alcaldia Pere Soler va destacar que va en bon ritme l´estat d´execució del pressupost 2021 a data de 30 de juny de 2021. De la mateixa manera que el control financer de l´Ajuntament que es dona fe de la bona feina dels tècnics municipals.\nPel que fa a serveis urbans el regidor de l´àmbit José Gallardo va explicar els tràmits que s´han fet amb l´AMB sobre la gestió de la zona de baixes emissions. en aquest punt Gallardo “va valorar positivament la gestió que es farà com un pas mes cap a una ciutat sostenible i davant d´aquelles persones que no creuen en la ZBE, el regidor va exposar que el govern de Sant Cugat està compromès amb l´emergència climàtica i fa passes en aquest sentit”.\nUna de les notes positives del ple va ser l´aprovació inicial del projecte del nou edifici de l´escola de la Mirada, aquesta és una noticia molt important ja que les famílies de l´escola tenen cada vegada més a prop una escola amb totes les necessitats com demanaven.\nEn l’àrea de promoció econòmica la tinenta d´alcaldia Elena Vila va respondre sobre la informació de la nova edició del vals de descomptes als establiments comercials de la ciutat. Vila “aquesta nova edició vol continuar amb la mateixa dinàmica que la primera edició i per això repetim aquesta acció i esperem que si sumin més comerços que a la primera edició”.\nEl proper ple municipal serà al mes de setembre.


L'SPAM necessita 50.000€ per engegar els nous serveis veterinaris | Mataró Ràdio\nDm, 28/06/2016 - 15:13\nLa Societat Protectora d’Animals de Mataró treballa per trobar una alternativa als seus serveis veterinaris actuals. Arrel del nou reglament del Col•legi de Veterinaris, que dificulta la possibilitat de seguir oferint aquests serveis com fins ara, al mateix CAAC del carrer Galícia, l’SPAM ha decidit iniciar un projecte de micromecenatge que permeti mantenir els serveis veterinaris actuals i fins i tot ampliar-los.\nHan engegat un repte ambiciós, en el que demanen 50mil euros, que són els que calculen pot costar tota l’aparatologia que ara mateix no tenen, per poder convertir aquest nous serveis en una realitat. Aquest repte el llancen des de la seva pròpia fundació, la Fundació DAINA, i es un dels projectes de més envergadura que han plantejat en els últims anys. Sílvia Serra, presidenta de l’SPAM, afirma, que aquests nous serveis veterinaris, que es trobaran al local que té la protectora al carrer Sant Cugat, haurien de ser una realitat a finals d’any.\nAquesta clínica, que no estarà oberta al públic, representarà un trasllat, però també un pas endavant, amb el que es volen evitar les externalitzacions veterinàries, que actualment representen una despesa d’entre 1500 i 3000 euros mensuals. Explica Sílvia Serra, que els serveis veterinaris són un pilar fonamental del CAAC. Aquests serveis efectuen una mitjana de 4 cirurgies diàries.\nDels 50mil euros que demana la Fundació a través del repte engegat a la pàgina “el meu grà de sorra”, ja se n’han recollit més d’11.600. Les donacions es podran seguir fent fins entrat el 2017. Aquest trasllat i ampliació dels serveis veterinaris també coincideix amb el trasllat que s’ha programat perquè l’actual protectora passi del carrer Galícia a Cal Pilé, esperant a la posterior projecció d’un nou CAAC.


Biblioteca escolar | Escola Pau Sans\nIniciatives curs 2018-2019\nDes de la biblioteca de l’escola volem fomentar el gust per la lectura i l’hàbit lector entre els nostres alumnes. I, per què no? També entre els adults; entenent les famílies com el model que segueixen els més petits. És per això que, aquest curs, estem iniciant una sèrie d’activitats adreçades tant a petits com a grans, i dirigides a assolir aquest objectiu. Us hi apunteu?\nClub de lectura per a mares i pares\nLa proposta del Club de lectura per a mares i pares ha tingut força bona acollida entre mares i mestres de l’escola. Fem propostes de lectura, en triem una i ens reunim un cop per trimestre per conversar i compartir opinions sobre la lectura. El primer títol que vam triar per al nostre club va ser “La joven de la perla”, una lectura sobre la que vam poder debatre força i que va donar peu a una sessió molt amena i entretinguda. La propera sessió serà el dijous, 2 de maig a les 20:00 hores.\nRacó d’intercanvi de llibres.\nCom ja sabeu, al vestíbul de l’escola hi ha un nou racó d’intercanvi de llibres, adreçat tant als alumnes de l’escola com als seus familiars, mestres i personal del centre. És un espai on trobareu diferents títols organitzats per edats. Des d’aquí us animem a fer-ne ús d’aquest espai. Només cal que feu un cop d’ull als llibres que hi trobareu, trieu un que us agradi i deixeu un que ja hagueu llegit i que us hagi agradat. Com més fem servir aquest espai més varietat de llibres hi haurà i més títols hi trobareu que siguin del vostre interès.\nEspai de novetats\nCada trimestre, la biblioteca Tecla Sala ens dota de lots amb les últimes novetats en literatura infantil i juvenil.\nCarnet de biblioteca escolar\nUna altra de les novetats d’aquest curs és el préstec bibliotecari. A més del préstec que els alumnes poden fer a la biblioteca d’aula, aquest curs mantenim oberta la biblioteca del centre, els dijous a l’hora del pati, perquè els alumnes que així ho desitgin puguin emportar-se llibres a casa. Per a facilitar aquest tràmit, hem confeccionat els carnets de biblioteca personalitzats per a tots els alumnes i mestres de l’escola.\nL’última de les novetats que hem engegat aquest curs és el racó de bibliopati. Un espai on els alumnes més lectors puguin compartir la lectura a l’aire lliure si així ho desitgen.


Inscripció de projectes Animac 2021\nInscripció de projectes INCUBATOR 2021\nAnimac és la Mostra Internacional de Cinema d'Animació de Catalunya, organitzada i produïda per l'Ajuntament de Lleida i la Generalitat de Catalunya. Amb el pas dels anys, l'Animac ha consolidat el seu caràcter independent i artístic. La Mostra fou creada el 1996 i al llarg dels seus 23 anys d'història ha esdevingut un dels esdeveniments audiovisuals més coneguts dels celebrats a Espanya, amb importància i prestigi a nivell internacional. Avui dia l'Animac és una mostra rigorosa, a la vegada que dinàmica i acollidora, que continua en el seu esforç per millorar, generant nous públic i atraient tots aquells que estimeu l'animació. L'Animac és una mostra no competitiva que es dirigeix a aquells artistes que usen l'animació com a instrument per a la seva expressió personal.


Gerard de la Casa reedita el títol de campió de Catalunya en turismes\nActualitzada 25/10/2016 a les 07:17\nEl pilot andorrà, Gerard de la Casa, es va proclamar campió de Catalunya en turismes per cinquè any consecutiu després d’endur-se el triomf aquest cap de setmana a la Pujada de Santa Maria de Villalba-Ullastrell, la penúltima prova del calendari. El conductor del Seat Còrdova WRC va sentenciar el campionat després de superar Luis Aguilera, el seu rival més proper amb 2,5 segons de marge. “Hem corregut quan havíem de fer-ho i el plantejament ens ha sortit molt bé”, assenyalava el cinc vegades campió en relació a la seva nova victòria.\nEn categoria CM, Ramon Plaus va assegurar el subcampionat en obtenir un tercer lloc en la prova del cap de setmana, just per davant dels també andorrans Edgar Montellà i Lluís Bigordà, quart i cinquè. També van participar en la penúltima prova del calendari català Felipe Brandao (23è), Eduard Andueza (28è) i Íngrid Rossell (39a).