TOTS TENIM UN SECRET - Sandra Bruna\nTOTS TENIM UN SECRET\nAutor: Sandra Bruna Thursday 14 March 2019\nLa meva professió exigeix llegir molt, i us puc assegurar que es publiquen moltes novel·les però hi ha lectures que marquen, que sempre recordaré quan i on les vaig llegir, i quan penso en elles encara puc sentir el sabor de boca que em va deixar aquell text.\nEm va passar amb UN FILL de l’Alejandro Palomas. Em vaig enamorar del Guille, del seu pare, de la psicòloga i de la Nazia. Vaig revalorar la Mary Poppins i vaig plorar, perquè aquesta història que poden llegir tant els nens com els adults, em va tocar molt. Hem traduït la novel·la d’UN FILL a 18 idiomes i no parem de rebre cartes de nens de diferents escoles que agraeixen a l’Alejandro per haver escrit aquest llibre. Cada vegada que rebo una, se’m posa la pell de gallina, perquè després diuen que els alumnes de la ESO no llegeixen, i n’hi ha que no només llegeixen sinó que, a més, envien cartes, com enviaries al teu futbolista preferit, expressant allò que han sentit amb la novel·la que ha enamorat a mig món. Això sí que és màgia, millor que la que feia Mary Poppins. Per aquesta raó, és un orgull poder anunciar-vos que el dia 19 de març es publica UN SECRET, la segona part, tot i que no m’agrada dir-ho així. Aquesta vegada és la història de la Nazia, l’amiga del Guille, immigrant i per “problemes” poc clars, els seus pares han d’anar a la presó, i això té com a conseqüència que la Nazia se’n vagi a viure amb el Guille i el seu pare, sense entendre que ha fet malament la seva família.\nMaria, la psicòloga, l’haurà d’atendre i tornarà a ser una peça important en aquesta relació de Guille-Pare i la germana d’acollida, perquè la Nazia té un secret que només vol compartir amb el seu amic/germà. Ens descobrirà els seus sentiments, el seu cor i la seva passió vertadera per un altre personatge que no és Mary Poppins, sinó LA VENTAFOCS, tot i que el Guille no ho entén. Es necessita més màgia per trobar una referència tan especial, de nou, en els llibres clàssics per parlar sobre què vol dir ser immigrant, sobre el que un sent quan creu que està sol? Tornar a parlar de les relacions familiars, de pares i fills d’una manera tan tendre que a vegades has de parar la lectura, fer una pausa, respirar i seguir. Això només ho pot aconseguir l’Alejandro Palomas; no crec que hi hagi un altre autor amb aquesta capacitat d’escriure per a tots els públics i, a la vegada, fer-nos sentir tant, amb aquesta intensitat que fa mal i que, a més, cada lector sent de manera diferent.\nLectura addictiva i amena, però que només un mag de les lletres és capaç de poder fer tant bé. Gràcies Alejandro, de tot cor, per aquesta nova novel·la que manté un nivell tan alt, que no puc dir que supera a UN FILL perquè és de les meves novel·les preferides. Sí que la iguala i té moltes coses que la superen, perquè tu sí t’has superat com a escriptor, i el que transmet segueix sent tan preciós com la història del nostre Guille. Dos llibres que ja mai més podré oblidar i que viuen dins meu com un petit tresor.


El mataroní Carles Manté, a judici pel cas Innova de Reus\nSalut // 18 de març - 10:10h\nEl procediment s'inicia per suposats delictes prevaricació, malversació de cabals públics, falsedat documental, tràfic d'influències, defraudació a l'administració, blanqueig de capitals i organització criminal\nEl titular del jutjat número 3 de Reus ha ordenat l'obertura de judici oral de la peça principal del cas Innova i la peça separada segona contra vuit persones i dues societats mercantils. Un dels implicats en el cas que anirà a judici és el mataroní Carles Manté, exdirector del CatSalut. El procediment s'inicia pels A més de Manté, s'inicia contra l'exdirector general del hòlding, Josep Prat; l'exalcalde de Reus, Lluís Miquel Pérez i l'arquitecte Jorge Batesteza, entre d'altres.\nEl ministeri fiscal demana penes d’entre set i deu anys de presó per als vuit encausats, en què s’investiga el pagament de factures per valor de més d’1 MEUR a Batesteza i a Manté, per tasques d’assessorament en la construcció del nou Hospital Sant Joan de Reus. Segons la fiscalia, els contractes no van seguir la normativa de contractació pública i no es van justificar els treballs realitzats. El fiscal constata que quan Carles Manté i Jorge Batesteza van cessar dels seus respectius càrrecs al CatSalut, tots dos, juntament amb l’aleshores alcalde de Reus, Lluís Miquel Pérez, i “una persona no determinada de la conselleria de Salut”, van acordar que Innova els contractaria en concepte d’assessors en el plantejament i construcció de l’hospital. L’objectiu era “mantenir-los en el mateix nivell d’ingressos que tenien en els seus càrrecs anteriors”.\nEl ministeri fiscal demana penes d’entre set i deu anys de presó per als vuit encausats,


Report diari sobre el coronavirus: La covid ja s'escampa per Europa més de pressa que en la primera onada\nReport diari sobre el coronavirus: La covid ja s’escampa per Europa més de pressa que en la primera onada\nActualització: 15.01.2021 - 19:50\nLa nova onada ha fet circular la covid-19 per Europa com no s’havia vist fins ara i les xifres de mort superen, en alguns casos, les de la primera onada. Al Regne Unit, on ha sorgit una nova variant, les infeccions s’han quadruplicat en un mes, de 15.000 el dia a vora 60.000. El primer ministre, Boris Johnson, ha anunciat que enduria les mesures per als viatgers que volguessin entrar al país, a fi de protegir-lo de l’entrada de noves variants, com les que han sorgit a Sud-àfrica i al Brasil. Però més enllà de l’epicentre britànic, hi ha el cas de la República d’Irlanda, per exemple, on els casos han augmentat en un 475% en dues setmanes. I a Portugal, un 108%, cosa que l’ha fet tornar al confinament estricte. I les dades de morts no són pas millors. A l’abril, el pic de morts a la Unió Europea va ser de 3.935 en un dia. En aquesta onada s’ha superat unes quantes vegades els 4.000 morts diaris i s’ha arribat a 24.000 morts en una setmana.\nEl País Valencià és la zona del país on de moment colpeja amb més intensitat aquesta tercera onada: avui, les UCI, saturades, han superat per primera vegada el llindar dels tres mil ingressats, i s’hi ha registrat un nou rècord de contagis nous, amb 7.497 casos. A més, només de dilluns ençà hi ha hagut 300 morts. Sobre el total de 3.544 pacients que s’han mort de covid d’ençà de l’esclat de la pandèmia, aquesta xifra significa que tan sols en una setmana hi ha hagut, aproximadament, el 8,5% de les defuncions. A les Illes, on els indicadors també són crítics, Formentera s’ha tancat perimetralment arran de l’augment de casos. I a Catalunya, en canvi, el Departament de Salut insisteix que no té dades que indiquin que el rebrot tan accentuat que es constata al sud del país i en diversos punts d’Europa hi hagi de ser igual. Així i tot, avui s’han ajornat les eleccions al 30 de maig, tan sols amb l’oposició del PSC.\nEn un altre ordre de coses, aquests darrers dies han aparegut informacions sobre diversos batlles del país que havien aprofitat el seu contacte amb residències i altres centres sanitaris per vaccinar-se, cosa que ha causat indignació a l’administració. I a l’estat espanyol, Castella i Lleó ha esquivat el marc de l’estat d’alarma i avança el confinament nocturn a les vuit del vespre. El País Basc està valorant fer el mateix arran de l’augment dels contagis. Avui, mentrestant, la xifra de contagis de coronavirus al món ha superat els dos milions.\nAls Països Catalans hi ha 664.219 casos, 22.140 morts i hi ha 1.094 pacients a les UCI:\nA tot el món, les darreres xifres són de 93.861.080 casos confirmats i 2.009.441 morts. Del total de casos, 67.029.564 ja es consideren guarits, segons dades de Worldometer. Els sis estats més afectats són:\n–Els Estats Units d’Amèrica, amb 23.900.639 casos i 398.948 morts;\n–L’Índia, amb 10.541.760 i 152.086 morts;\n–El Brasil, amb 8.328.061 casos i 207.183 morts;\n–Rússia, amb 3.520.531 casos i 64.495 morts;\n–Regne Unit, amb 3.316.019 casos i 87.295 morts;\n*A l’estat francès hi ha 2.851.670 casos i 69.313 morts.\n*A l’estat espanyol hi ha 2.252.164 casos i 53.314 morts.\nLa píndola d’en Jordi Goula: “Vénen temps difícils per a l’ocupació”\n–VilaWeb: Marisa Blasco: “Faria visites guiades a l’UCI perquè la gent veiera el patiment dels malalts i del personal sanitari”\n–BBC: Quina eficàcia té una dosi única de vaccí contra la covid-19? (en anglès)\n–Le Figaro: La Xina col·loca vint mil persones en centres de quarantena forçada (en francès)\n–Vox: El pla d’estímul de la covid d’1,9 bilions de dòlars de Joe Biden, explicat (en anglès)\n–Franceinfo: Vaccins contra la covid, heus ací les respostes a les quaranta-una preguntes més freqüents que heu fet (en francès)\n–CNN: Com la tecnologia solar podria ajudar a distribuir els vaccins contra la covid-19 a l’Àfrica (en anglès)\n–Politico: Vuit raons per les quals el Regne Unit encapçala la cursa europea de vaccinació contra el coronavirus (en anglès)\n–Formentera es tanca perimetralment arran de l’augment de casos de la covid\n–Les eleccions al Barça, ajornades i sense nova data\n–Polèmica per la vaccinació de batlles al país\n–Castella i Lleó esquiva el marc de l’estat d’alarma i avança el confinament nocturn a les vuit del vespre


Continua la campanya de controls d'alcoholèmia els caps de setmana\nInici » Actualitat » Notícies » Continua la campanya de controls d'alcoholèmia els caps de setmana\nLa Policia Local del Prat en fa una cada mes, coordinadament amb Mossos d'Esquadra.\ndilluns, 24 abril, 2006 - 09:44\nDins del programa de controls preventius d'alcoholèmia establerts conjuntament per Mossos d'Esquadra i les policies locals de Catalunya, la Policia Local del Prat ha efectuat aquest cap de setmana un total de 175 proves, amb el resultat de quatre de positives, totes quatre denunciades administrativament.\nD'altra banda, al voltant de les 23h de divendres, agents de la Policia Local van aturar un vehicle que circulava de forma irregular pel carrer del Riu Anoia. En parlar amb el conductor van adonar-se que conduïa amb simptomes de trobar-se sota els efectes d'estupefaents, per la qual cosa se li va imputar un delicte contra la seguretat del trànsit.\nLluita contra l'accidentalitat\nEls controls d'alcoholemia continuaran sent, durant l'any 2006, una de les prioritats de la Policia Local en la lluita contra l'accidentalitat, així com el control de la velocitat i la utilització dels mecanismes de seguretat passiva (cinturó de seguretat del conductor i ocupants del vehicle, mecanismes de retenció infantil i el casc homologat en les motos).


Escrits no-ficció | Cabòries\nPosted on 8 juny, 2017 by Cesc\nÉs una amenaça més o menys recurrent però necessito decidir que faig amb aquesta pàgina, i per fer-ho necessito parar. La primera entrada és del 10 d’octubre del 2011, quasi 6 anys, en temps d’internet una barbaritat.\nAixò havia de servir per fer autobombo del meu llibre. Les xifres de vendes em diuen que, sense entrar en la meva capacitat com a escriptor, no estic especialment dotat per vendre. Tampoc escric tants llibres (2 des que tinc això en marxa) i darrerament quasi només he escrit articles dels viatges que faig.\nSimultàniament a aquest “no sé què fer amb cescllaverias.cat”, el meu altre blog Els llibres del Senyor Dolent funciona millor, potser vol dir alguna cosa i hauria de tirar cap allà?\nI què en faig d’aquest xiringuito?\nUn blog d’opinió com n’hi ha milers? Com si la meva opinió interessés algú? Un lloc on penjar avenços dels meus llibres? O peces més o menys literàries que no sé si conduiran a res en concret?\nTinc els meus dubtes sobre l’idoneïtat d’un blog per segons quines coses, i a part les meves limitacions, que seria un altre tema.\nJa hi ha blogs de viatges, i de llibres, i de tots, no té massa sentit afegir-ne, i tampoc sé si vull, si m’ho passaré bé fent-ho o les hores que hi dedico faria millor dedicar-les a escriure novel·les que és el que m’agrada.\nSí tinc clar que en el futur no hi haurà versió en castellà. Semblava una bona idea, com l’autoedició i traduir els llibres al castellà per tenir més públic. Quina visió de negoci la meva! Si això sobreviu ho farà només en català.\nQue ningú es pensi que aquest és un post pessimista d’algú deprimit, no és això. Però cada cert temps em mola replantejar-me coses, un rellançament, un reboot si es vol, i trobo que ara toca.\nJa ho he dit, però hi torno: la primera entrada és del 10 d’octubre del 2011, quasi 6 anys! Potser això ha estat l’escalfament i ara he de començar de debó, vulgui dir això el que sigui.\nResumint: no sé què faré, tinc idees però necessito sospesar-les i destriar-les i jugar amb elles per decidir-me, necessito parar, pensar-ho amb calma.\nAixí que li dono vacances a aquesta pàgina per una temporada.\nPosted in ARXIU, Escrits no-ficció\t| Tagged Tot i res\t| Leave a reply\nPosted on 15 novembre, 2016 by Cesc\nNo he estat mai de diaris, per mi escriure és una manera de comunicar, dir alguna cosa a algú, i dir-me alguna cosa a mi mateix i fer-ho per escrit… no li veia el sentit.\nPerò un bon dia, en el llunyà 2005, em vaig comprar una llibreta, per res en concret, però podia fer-la servir per escriure-hi coses. No és un diari, són anotacions sobre qualsevol cosa, de vegades apunts o fragments de novel·les. No era un diari, però potser una mica sí.\nPrimera anotació a la primera llibreta i el punt de lectura que vaig fer servir\nQuan aquella llibreta es va acabar ja en tenia una altra de llesta per seguir, i fins ara no he parat. De tard en tard rellegia coses, però al final he optat per guardar-les, tancades en una caixa.\nSón les llibretes que van de 2005 a 2011. Vaig aturar-me aquí? No. He seguit, per tant ara ja hi ha 11 anys de notes i apunts i diaris i vés a saber què.\nLes llibretes de la caixa són una MiquelRius, una Moleskine, una d’aquestes de pell (comprada a Papirvm), una Semikolon comprada a Berlín i una altra de pell comprada al mercat nadalenc de Santa Llúcia enfront de la catedral de Barcelona. Les que no tinc a la caixa són les més recents, dues Moleskines (una de les quals faig servir ara).\nAl marge de llegenda (inventada) les Moleskine tenen una mida bona, fulls blancs (odio els fulls amb ratlles), una tapa rígida, cantonades arrodonides. Són bastant el que necessito, tot i que per quan s’acabi la llibreta actual estic pensant en una Leuchtturm1917. Per provar, i a més a més les llibretes d’aquesta marca duen les pàgines numerades i els hi pots posar nom o títol i personalitzar-ho del tot.\nLa darrera data en una llibreta de la caixa\nPer cert, Moleskine i Leuchtturm1917 podrien tenir el detall de tenir opció de pàgina web en català, no? Bé la tenen en castellà tot i ser marques italiana la primera i alemanya la segona.\nAra això de les llibretes sembla una cosa en expansió, pròpia de hipsters. Res de llibretes barates per anar a escola, no, llibretes cares, hi ha una mica de pose en tot això. La veritat és que no és pràctic. S’escriu amb ordinador, fer servir una llibreta implica doble feina en el cas que vulguis aprofitar alguna cosa que has escrit. Cal desxifrar el que hi ha escrit (no és tan fàcil com pot semblar) i picar-ho… Així que la pregunta seria, per què? La resposta, com en les coses que molen en aquesta vida: Ni idea.\nPosted in Escrits no-ficció\t| Tagged Leuchtturm1917, Llibretes, Moleskine, Tot i res\t| Leave a reply


Lastra diu que el govern lluitarà pels pressupostos “fins a l'últim minut” - À Punt\nLastra diu que el govern lluitarà pels pressupostos “fins a l'últim minut”\nPodem considera que el PSOE s'ha rendit abans d'hora i PP i Cs demanen eleccions.\nLa portaveu del Grup Socialista al Congrés dels Diputats, Adriana Lastra, ha defés el pressupostos / Fernando Villar (Efe)\n12 de febrer 2019 - 16:00\nLa portaveu del Grup Socialista al Congrés dels Diputats, Adriana Lastra, ha assegurat que el govern de Pedro Sánchez continuarà defenent aquests pressupostos “fins a l'últim minut”. “Aquest partit no dona una batalla per perduda i demà es veurà”, ha manifestat. Però, en el cas que els comptes no tiren avant, ha recordat als partits que “hauran de mirar a la cara” totes les persones que no es veuran beneficiades pel seu interés partidista. Ho ha destacat després que la ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, haja defés en el ple del Congrés els pressupostos generals de l'Estat.\nLastra assegura que el govern espanyol continua negociant, però ha reiterat que “mai acceptarà el fals dret d'autodeterminació ni la ingerència en la justícia”. Per això, creu que els partits independentistes catalans votaran a favor d'aquestes esmenes a la totalitat. Sobre les dates de les eleccions, ha dit que són totes travesses i que només competeix al president.\nLa portaveu d'Units Podem, Irene Montero, s'ha felicitat per haver aconseguit en la negociació amb el PSOE que siguen “els pressupostos més socials de la història”. Montero ha recordat que els comptes porten mesures que ni el mateix govern central creia que eren possibles, ja que”"trauen de la cuneta les persones més castigades”, com ara la pujada del salari mínim o la recuperació del subsidi de la desocupació per a majors de 55 anys. No obstant això, ha dit que té la sensació que el govern s'ha rendit abans d'hora” encara que Podem no perd l'esperança.\nDes del PP, la portaveu parlamentària Dolors Montserrat, ha assenyalat que l'únic camí que té Sánchez és “convocar eleccions” i que, dimecres el govern espanyol assistirà “a la seua pròpia moció de censura”. Per a Ciutadans aquests pressupostos són un frau i acusen l'executiu de Sánchez d'haver “comprat el discurs als independentistes”. És per això que el portaveu Juan Carlos Girauta demana la convocatòria d'eleccions com més prompte millor.\nDes de Compromís, Joan Baldoví ha declarat que aquests pressupostos són millors que els que va presentar PP amb el suport de Ciutadans, i assegura que els donaran “una oportunitat” perquè prorrogar els de Rajoy, que incideixen en la desigualtat, “és un desastre per als valencians”.


Btt Argentona: febrero 2012\nAixò és un clàssic en tota regla !\nAvui hi havia força gent per tot arreu... es nota que hi ha ganes de sortir després de quasi un mes de "fresqueta"...\n09:10 a l'Agility i au, cap a amunt.\nAvui en Jordi i jo, RMR, que el Xevi ha de còrrer i l'Andreu i la Maria volten per La Sènia que és un poble que hi ha al mig del no res allà entre Catalunya i València :P\nAmunt pels ja clàssics corriols que pugen fins l'Urbanització de Sant Carles i després pista primer i després corriol avall fins la carretera del Parpers.\nFa un mes vaig canviar les pastilles dels discos. A la primera setmana des de llavors, el fre d'endavant no retornava i es quedava frenat.\nA la següent retornava perfecte però... no frenaven !!! al principi de la sortida encara tiraven però després res de res, fins el punt que baixant per un dels corriols que des del Parpers van a trobar el Camí de Ruidemeia vaig haver de tirar la bici avall perquè amb els dos frens 100% accionats seguia agafant més i més velocitat...\nAixí que au, a mitja sortida, tomaba cap a casa que amb zero frens no es pot anar enlloc.\nAvui, al sortir de casa, el tacte dels frens era bo i semblava que per fi, la meva bici ja tornava a ser "la de sempre"... però no... a la pista que baixava de l'urbanització de Sant Carles cap el Jabalí, ja vaig veure que el d'endavant feia figa..\nAra bé, millor que la setmana passada segur: el de darrera sembla funcionar amb normalitat, amb el tacte una mica estrany (a vegades ja passa, suposo, quan les pastilles són noves) però responent correctament.\nBé, travessem la carretera del Parpers i anem a trobar els corriols que ens tiran avall direcció La Roca.\nTrams espectaculars per treure-li totes les prestacions als amortidors i gaudir a sac del descens.... encara que el fre d'endavant cada vegada pitjor...\nUn dels trams més divertits ens deixa a la carretera, a uns 4 km per sota del Jabalí direcció Granollers. Per recular, ens endinsem de nou al bosc i corriols amunt que fa pujada. Molt xulos fins i tot pujant.\nAnem tirant sense saber ben bé on som fins que uns forestals que s'estaven fotent un tiberi de cal deu a un revolt del bosc, ens aclaren les idees: per arribar a Sant Bartomeu, heu de pujar per l'esquerra... i au, cap amunt.\nDescanset i aigua a la Font de Sant Barotmeu.\nUn cop sortim a la cruïlla, a la dreta la pista ens porta a Orrius. A l'esquerra el camí ens deixa a la pista de la pedrera i, cap avall, a Ruidameia.\nOptem per l'esquerra.\nArribem pels corriols fins la pista de la pedrera. A la pista anem a trobar un dels corriols que baixa directe a Ruidemeia (el que surt quasi de la carretera) i... al tram de les arrels, ja sense fre d'endavant, quasi quasi acabo per terra... sort que el de darrera va responent.\nI el Jordi pren la iniciativa i tira per endavant fins que...\nJordi per terra: tot un clàssic :)\n... es fot un dels seus aterratges marca de la casa i me'l trobo estirat, en contra-direcció, i sense moure's... però res, el Jordi és un paio dur, no es podia moure perquè no podia descalar els peus, però res, quatre blaus i fora.\nI bé, hem pujat, hem baixat, el Jordi se l'ha fotut... què ens falta? Res.\nDoncs cap a casa que és tard i vol ploure :)\nI dilluns... sant tornemi:\nI a vore la setmana vinent.\nPublicado por Ramiro T. en 5:39 No hay comentarios:\nDia de sortir en solitari i amb la calma, evitant el més extrem de les baixes temperatures, que un té greix... però no pas tant !\n10:00 del matí, sembla que fins i tot fa solet, cold full equip, i au, a vore si arribem a Sant Carles a fer un tallat i després ja vorem.\nQuan encara era a la Riera d'Argentona, a punt per travessar cap als "4 rellotges" se'm fa malbé a puntera del pedal...\nPerò encara vas amb punteres ???????????\nSíííííííííí..... encara :)\nAu, deu minutets per fer un apanyo i poder tirar una estona amunt.\nI vinga, amunt pels mateixos camins pels que vam pujar fa un parell de setmanes, vorejant pistes i pel mig del bosc.\nLa "casa de les galledes" (can Ribot) avui era la casa de les galledes congelades... com glaçons de gel !\nJust arribar a Sant Carles un biker de reparacions... tot bé? ja devia fer estona i tenia per allà un peasso caixa d'eines del copón, segurament del del restaurant...\nNo tindràs un tronxacadenes...? pos sí.. els saps fer anar?, doncs no, doncs....\nAfortunadament sortia del restaurant una colleta de 5 valents de la Roca... ei saps fer anar el tronxa?, jo no però el Ramón sí, espera, Ramón !!!!\nI al final un tal Jordi, que no el Ramon, s'ha liat allà a l'operació quirúrgica de tallar una cadena... i com la intervenció trigava més del compte (el Ramón haguès estat més ràpid) i feia una mica de fresqueta.... vinga una de xupitos pels valents de La Roca !\nI au, xupitos al canto.\nI el biker, amb un ferro de bici, sense canvi i a pinyón fix, diu que tira encara cap a la Torrassa, que vol biaxar el Dragon Khan !!\nDoncs au maco, que et vagi bé. A mi ja se m'ha fet una mica tard i m'estimo més tombar cap el Jabalí d'Or. Després de no sé quants mesos, enfilo un corriol de baixada directe des de la pista-gr a tocar el Jabalí fins el camí de Ruidameia... han desaparescut els arbres que interrompien el descens des de la nevada del març del 2010 i, a trams, el corriol ja era pista, però... permet una baixada ràpida i divertida.\nI rai !\nCamí de Ruidameia, Riera d'Argentona.... i a les 12:00 a casa que avui teniem feina.\nPublicado por Ramiro T. en 13:54 No hay comentarios:


350 joves en un taller de teatre per a la prevenció del bullying - Teleponent\nInici Actualitat 350 joves en un taller de teatre per a la prevenció del...\n350 joves en un taller de teatre per a la prevenció del bullying\nUns 350 alumnes de primària i secundària de set centres escolars de Lleida participen durant el curs escolar en un taller de teatre per a la prevenció del bullying. La iniciativa està organitzada pel col·legi Sant Jaume-Les Heures amb la col·laboració de la regidoria de polítiques a favor de la creativitat, la cultura, l’educació i els esports de l’Ajuntament de Lleida. L’objectiu d’aquest taller és conscienciar els joves sobre aquest fenomen i oferir eines per afrontar i resoldre possibles situacions de bullying. La posada en escena del curs va a càrrec de joves exalumnes dels centres educatius Sant Jaume i les Heures -grup teatral Argots-, sota la direcció de Verònica Castro, pedagoga i directora teatral.\nEl taller es desenvolupa a partir d’una teatralització d’una problemàtica social i actual, relacionada amb el món de l’educació. Un cop acabada la presentació, es realitza un fòrum participatiu i dinàmic amb els joves, on poden expressar les seves visions, idees i reflexions i les possibles solucions al voltant de la temàtica.\nArticle anteriorFira de Mollerussa supera els 7,5 milions en venda d’automòbils\nArticle següentLes Borges arranja el dipòsit d’aigua potable


Què és la menopausa? | CAP Poblenou\n← Aquest nen sempre està malalt!\nEl tabac m’està matant… →\nPosted on 10 Novembre 2012\tby CAP Poblenou\nLa menopausa és l’etapa natural de la dona en que deixa de tenir la menstruació i el seu cos experimenta tota una sèrie de canvis que no li permeten quedar-se embarassada. Sol aparèixer en dones de 45-55 anys, tot i que existeix una gran variabilitat.\nDurant aquest període, els ovaris de la dona deixen de produir òvuls, ja que el nombre d’òvuls d’una dona estan comptats en el moment de néixer, així que s’acaben esgotant. A més de deixar de produir òvuls, els ovaris produeixen menys quantitat d’estrògens i progesterona, hormones femenines que seran en gran part les responsables dels símptomes de la dona menopàusica. Normalment els períodes de menstruació es van presentant en menor freqüència fins que cessen completament: al cap d’un any sense període ens trobem davant d’una dona menopàusica. Rarament això es produeix de sobte.\nQUÈ NOTARÉ AMB LA MENOPAUSA?\nCal tenir en compte que els símptomes de la menopausa varien d’una dona a una altra i que aquests poden durar 5 anys o més. En algunes dones els símptomes poden ser més greus que en d’altres.\nEl primer que nota la dona és que els seus períodes comencen a canviar: es presenten amb més o menys freqüència. Algunes dones poden tenir el període cada tres setmanes. Aquesta situació pot durar d’un a tres anys fins que la menstruació deixa de presentar-se per complet.\nEls símptomes que solen aparèixer en les dones menopàusiques són:\nFogots, sobretot pitjors durant el primer i el segon any\nDisminució de l’interès sexual\nOblits (en algunes dones)\nCanvis en l’estat d’ànim com irritabilitat, depressió o ansietat\nRelacions sexuals doloroses (normalment per sequedat vaginal)\nQUÈ HE DE FER SI CREC QUE TINC LA MENOPAUSA?\nLa visita al metge de capçalera en motiu de la menopausa només faria falta si els símptomes que experimenteu afecten a la vostre qualitat de vida. En aquest cas, seria bó consultar al vostre metge, ja que mitjançant un anàlisi de sang o d’orina podrà determinar una sèrie d’hormones i diagnosticar si teniu o no la menopausa. Aquest anàlisi s’ha de fer quan la dona porta un any sense tenir el període. Molt important serà continuar amb els controls habituals per ginecologia. Pot ser que el metge us faci un examen pèlvic, ja que durant la menopausa es produeixen canvis en el revestiment de la vagina. Fins i tot, el metge pot demanar un estudi de densiometria òssia per determinar l’estat dels ossos, ja que, sobretot durant els primers anys, augmenta la pèrdua òssia i s’ha de controlar que no pateixi osteoporosi (falta de massa òssia que pot causar fractures). Aquesta prova se sol demanar únicament en dones amb factors de risc (fumadores, dones amb un índex de massa muscular baix…). En cas contrari seran suficients els aports de calci i vitamina D.\nSI TINC LA MENOPAUSA HE DE PRENDRE HORMONES?\nEl tractament de la menopausa depèn de molts factors, entre ells de la gravetat dels símptomes, de la seva salut general i de les seves preferències. No sempre es necessiten hormones per controlar els símptomes de la menopausa, existeixen altres mesures que poden ajudar en gran mesura:\nCanvis en l’estil de vida: evitar cafeïna, alcohol i nicotina ja que dificulten el son, evitar aliments condimentats, menjar aliments amb soja (ja que la soja conté estrògens que falten a la menopausa), menjar a hores regulars i consumir aliments rics en calci i vitamina D (làctics sobretot, ja que existeix pèrdua òssia en la menopausa i porten triptòfan que l’ajudarà a dormir bé).\nExercici físic i tècniques de relaxació: és important fer exercici per evitar l’ansietat i els nervis i mantenir els ossos forts, fer exercicis pèlvics per enfortir els músculs de la vagina i de la pelvis i millorar les relacions sexuals i evitar les pèrdues d’orina, fer respiracions lentes i profundes cada cop que comenci un fogot, practicar ioga, tai-chi, meditació o acupuntura que han demostrat grans beneficis durant la menopausa.\nAltres consells: porteu roba lleugera i a capes per mantenir un entorn fresc, mantingueu-vos sexualment actives i utilitzeu lubricants durant les relacions sexuals.\nAIXÍ DONCS, PUC PRENDRE HORMONES?\nAbans de prendre hormones heu de consultar amb el vostre metge de capçalera, ja que el tractament hormonal pot millorar els fogots, la sudoració nocturna, els canvis en l’estat d’ànim i la sequedat vaginal. Però les hormones que s’utilitzen en el tractament, que són els estrògens, poden tenir efectes secundaris greus. Actualment existeixen molts estudis que demostren més risc que benefici de les hormones pel tractament de la menopausa. És per això que només s’utilitzen en casos puntuals. Així doncs és important consultar al metge i que aquest t’informi sobre els avantatges i inconvenients del tractament hormonal.\nQUAN HE DE DEIXAR D’UTILITZAR ANTICONCEPTIUS?\nUn cop hagis estat un any sense tenir el període, ja no tindràs risc de quedar-te embarassada. Fins aleshores utilitza preservatius que pots combinar amb lubricants vaginals per evitar la sequedat. No utilitzis vaselina. Evita utilitzar olis minerals si uses preservatius, ja que aquests poden danyar-los. Pregunta al teu metge sobre la crema vaginal amb estrògens.\nES POT PREVENIR LA MENOPAUSA?\nLa menopausa és una etapa natural per la qual tota dona ha de passar, per tant, no es pot prevenir. Però sí podem prevenir els seus “problemes” controlant la dieta (reduir colesterol i greixos saturats), la pressió arterial, fent exercici físic, no fumant i prenent prou calci i vitamina D.\nQUE POT TENIR COMPLICACIONS, LA MENOPAUSA?\nDurant la menopausa pot ser que la dona presenti sagnat vaginal. En general això no ens ha de preocupar però és important que consultis el metge, ja que podria tractar-se d’alguna altre problema greu. A més, durant la menopausa la dona pot presentar pèrdua òssia i osteoporosi, així com canvis en el colesterol, tot augmentant el risc de patir alguna malaltia del cor. Per aquest motiu és important fer un seguiment per metge de capçalera.\nMenopausa: una etapa per mimar-se\nInfermera virtual: la menopausa\nAquesta entrada s'ha publicat en Medicina de Familia i etiquetada amb CAP Poblenou, climateri, dona, fogots, hormones, medicina de familia, menopausa. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n2 respostes a Què és la menopausa?\n14 Novembre 2012 a les 17:58\nFantàstic. Entenedor i didàctic. Felicitats!\n14 Novembre 2012 a les 18:30


Onze anys de presó per a un home per abusar de forma continuada de la seua filla\nL'Audiència d'Alacant ha condemnat a onze anys de presó a un home per abusar sexualment de forma continuada de la seua filla menor d'edat, segons es recull en una sentència notificada en els últims dies a les parts personades en el procés. La secció segona de la institució judicial de la província ha declarat provat que el pederasta, identificat com Félix José ML, va sotmetre a la petita a tocaments i el va obligar a fer-li fel·lacions durant dos anys, des dels sis anys d'edat 6 fins als huit.\nEl pederasta abusava de la menor durant els caps de setmana, quan la seua dona s'absentava de el domicili familiar, situat a la localitat alacantina de l'Alfàs de Pi i on residia el matrimoni amb les seues dos filles. Segons el tribunal, portava la víctima a l'habitació conjugal, on la despullava, li besava per tot el cos i li fregava el penis en els genitals. A més, feia que li practiqués fel·lacions i li masturbara i quan acabava, l'instava a rentar-se bé «a fi de no deixar restes de semen sobre el seu cos» i li comminava a guardar silenci sobre els fets.\nEls magistrats consideren a Félix José ML autor d'un delicte continuat d'abús sexual pel qual el condemna a onze anys de presó ia indemnitzar la seua filla amb 15.000 euros. Igualment, no podrà acostar-se a ella a menys de 300 metres ni comunicar-se amb la petita durant catorze anys, període en el qual tampoc podrà treballar en professió alguna que comporte un contacte directe amb menors d'edat. Finalment, l'Audiència Provincial li ha privat de la pàtria potestat respecte a la nena i l'inhabilita durant cinc anys per exercir este dret patern respecte de l'altra filla menor de la parella.\nTorna l'exposició 'Balconades de Cinema' als carrers del nucli antic de l'Alfàs\nProhibeixen les fogueres a la platja de l'Albir per a la Nit de Sant Joan\nAgricultors alerten que l'envestida del porc senglar d'Alfàs del Pi no serà l'única\nLa premsa internacional es fa ressò del porc senglar a la platja de l'Alfàs


El Govern obre foc\nEditorial | 01 agost 2013\nEl Govern de Bauzá cerca intimidar tota la comunitat educativa en suspendre de sou i feina tres directors d'institut que es negaven a aplicar el Decret de llengües. La mesura contra ells és desproporcionada, entre altres raons perquè difícilment es pot considerar una infracció molt greu negar-se a complir una ordre que hom considera -i en aquest cas, amb raons sobrades- d'impossible compliment.\nAquesta casta de barrabassades són les pròpies del Govern Bauzá, d'un fanatisme que no s'avé ni amb l'esperit illenc ni tampoc amb el tarannà del PP balear. Tanmateix, el cert i segur és que Bauzá i el seu redol han obert foc contra els professors, els sindicats i, també, contra les associacions de pares. La immensa majoria d'ells ja criticava la precipitació i les oïdes sordes del Govern. Ara, tenen més raons per intensificar el rebuig i cridar a les mobilitzacions. Es tracta d'un desastre en tota regla provocat per un executiu pretensiós de la seva força i nul·la capacitat de diàleg.\nEm demano què passaría si en algún país del mon el castellà fos maltractat d'aquesta manera.\n¿Es quedaría tant tranquil el "gobierno de la nación" dels castellans?\nSoc andorrà de vacances a Sòller, i em bull la sang veient com es menysprea d'aquesta manera la llengua dels meus avis.\nCrec que el meu Govern hauría de canviar la seva eterna deixadesa en aquest tema, exigir explicacions a l'ambaixador a Andorra del païs dels castellans, i elevar el cas als fòrums internacionals que calgués.\nTeniu tot el meu suport, germans.\nI ara que? Als docents nomes els queda el cami de la vaga!\nPer Miro, fa mes de 7 anys\nVos quedau curts.


Baix Pirineu és un restaurant obert ja fa més de vint anys situat al poble de Borredà, en la província de Barcelona. Aquest restaurant de muntanya és un negoci familiar que ha passat de generació en generació on destaca l'esforç i la dedicació, els productes de qualitat i el bon fer. S...\nBaix Pirineu és un restaurant obert ja fa més de vint anys situat al poble de Borredà, en la província de Barcelona. Aquest restaurant de muntanya és un negoci familiar que ha passat de generació en generació on destaca l'esforç i la dedicació, els productes de qualitat i el bon fer.\nS’especialitza en la cuina catalana casolana i en les tapes. Dintre de la seva carta es poden veure plats amb bolets, xai al forn i galtes de porc. A més, ofereixen esmorzars de forquilla, menú diari, menú de cap de setmana, menú infantil, menú per a grups i plats per a celíacs.\nEl restaurant compta amb un bar i un menjador. El bar obre des de primera hora del matí fins al vespre nit i ofereix esmorzars, entrepans o plats combinats. També disposa d'una llar de foc i d'una terrassa per poder fer-hi un cafè o un vermut.\nEl menjador conta amb 200 metres quadrats de construcció nova i és molt lluminós i amb bon ambient. Així, el restaurant ofereix bufet equilibrat i amb varietat o bé selecció a la carta.\nL’establiment compta amb un celler propi, una zona de bar i tenen espectacles i música en directe. Es poden realitzar reserves amb antelació.\nObre de dimarts a diumenge de 07:00 h a 21:00 h. Els divendres i dissabtes obre fins les 23:30 h. També obre a l’agost.\nObert de 07:00 h a 21:00 h.\nEls divendres i dissabtes obre fins a les 23:30 h.


Ofici de lector: de març 2011\nPublicat per Senyals de fum a 17:39 2 comentaris:\nTítol: Himnes i paraules. Misèries de la transició valenciana\nAutor: Francesc Pérez Moragón\nAquest llibre és un aplec de textos que es remunten a trenta anys enrere. Quan es van publicar alguns dels que s'hi inclouen, com ara Contra l'Himno Regional (1981) o L'Acadèmia de Cultura Valenciana. Història d'una aberració (1982), les esperances d'una generació de valencians que havia cregut en el seu país com es creu en certes idees molt pures encara es trobaven intactes. Recorde haver llegit aquells opuscles -publicats en sengles quadernets, breument amanosos, per l'editorial 3i4- quan jo mateix era un monyicot barbamec, en els anys febrosos en què es culminava la construcció del lent edifici democràtic. Dissortadament, l'etapa de llibertats ha deixat un regust amarg al paladar de molts valencians. I aquests textos en venen a ser el certificat més obvi.\nTotes i cadascuna de les banderes que van aixecar els valencians amb consciència nacional a l'endemà de cloure's la làpida de la sepultura del caudillo van acabar sent arrossegades pel fang. No volíem himnes sarsuelers i així estem, ofrenant noves glòries a Espanya. Ambicionàvem un nom digne per al nostre país i hem acabat identificats de la manera més asèptica possible, per a què es note el menys possible que encara estem ací. Reclamàvem una autonomia plena i el que s'ha aconseguit és que el Molt Honorable President de la Generalitat es vestisca debades -a canvi del que ja vos podeu imaginar- a compte de cert "amiguito del alma". I així successivament. Queda la llengua, això és cert. La prodigiosa llengua dels valencians... que als valencians no els ve de gust vindicar.\nLlegir ara aquests vells títols de Pérez Moragón provoca una sensació massa pròxima a la melancolia. Potser el que els "catalanistes" no hem comprés és que hi ha un fons obscur, un estrat recòndit en el paisanatge d'aquest país que rima estranyament amb la grandiloqüència fàtua, amb el barroquisme abassegador, amb el panxacontentisme més estúpidament feliç. Això deu ser la "personalitat valenciana" i lluitar a la contra s'assembla sospitosament a donar-se de cabotades contra un mur. I, tanmateix, és innegable que, si hi hagué un moment en què un altre país fou possible va ser precisament durant laTransició.\nPérez Moragón, amb la seua precisió intel·lectual, amb la seua prosa amena però implacable, certifica això. La seua investigació s'ocupa de recordar-nos, simplement, que ja els sectors més conscienciats de la societat valenciana van titlar de "valencianisme d'opereta" l'estrany engendre de Serrano i Thous. Com seria l'invent que fins algú tan poc sospitós de nacionalisme no espanyol -don Manuel Azaña, ni més ni menys- el va considerar "dolent". I això per no parlar de la instructiva i terrible operació que va portar les hordes del "blaverisme" a fer-se amb el control del venerable i patèticament inoperant Centre de Cultura Valenciana per a convertir-lo, amb anys i panys i destarifos, en tota una Reial Acadèmia...\nNo és tan divertida com instructiva, la història recent d'aquest país. Levante, ens deien, i ens mereixíem la bufetada geogràfica: no podem plorar com a dones el que no vam saber defensar com a homes, i disculpeu la incorrecció política, si hi és.\nEl curs del riu valencià és massa dòcil, d'una benignitat pastosa i fissípeda. Caldria que s'enfurismara una altra vegada, que tornara a anegar els camps amb ímpetu dolorós i a posar en qüestió els fonaments de tot plegat. No hem perdut l'esperança que alguna vegada el vell guerrer es decidirà a posar-se una altra vegada la cuirassa i farà tremolar de nou els enemics. Mentrimentres, però, ens tenen ací, pasturant els prats melangiosos, com les vaques manses en què ens hem convertit. Ens trauen la llet i encara n'hem d'estar agraïts. Però un dia...\nEtiquetes de comentaris: Francesc Pérez Moragón\nTítol: Diario del ladrón\nTraducció de M.T. Gallego i M.I. Reverte\nD'aquest Journal du voleur, de Jean Genet, es va publicar fa anys una traducció catalana (dins la col·lecció MOLU d'Edicions 62, si no vaig errat). Ara mateix, però, el llibre corresponent està descatalogat. En castellà, per contra, ha estat editat profusament en les darreres dècades. El text, com és evident, frueix de l'estima dels lectors, i per això té una presència constant -i d'aquí aquesta nova traducció.\nPer als qui no coneguen l'univers de Genet, aquest llibre pot ser-ne una magnífica porta introductòria. És un text autobiogràfic ambientat en gran part en "aquesta regió de mi mateix que he anomenat Espanya", tal com la descriu el propi autor. El període que abarca la narració s'estén entre l'any 1932 i el 1940. El protagonista dels fets que s'hi conten -l'alter ego de Genet- és un jove prostitut francés, xapero insistent, lladregot i rodamón. Si hem de fer cas del que s'hi diu, els tres temes centrals del llibre són -per aquest ordre- "la traïció, el robatori i l'homosexualitat". Com que el volum el publica Gallimard a França el 1949, ja ens podem imaginar l'efecte que degué produir en una societat com la francesa, culta i emancipada però amb poderoses i inevitables inèrcies conservadores. La descaradura de Genet hi és antològica. Més enllà d'épater le bourgeois -un propòsit clàssic-, es diria que busca posar les bases d'una nova moralitat basada -paradoxalment- en la subversió dels valors tradicionals de la societat. En un perpetu oxímoron deontològic exalta la santedat del crim, la bellesa de l'ultratge, la moralitat de l'abjecció. És, sense dubte, una obra mestra de la literatura homosexual, i -afegiria- de la literatura tout court. El sensualisme de la seua prosa (amb descripcions eròtiques belles i estranyament precises) corre paral·lel a la força del seu lirisme i una puixant capacitat metafòrica. Molt notori per a un autor que escriu a la presó i l'acadèmia més evident del qual ha sigut la puta vida.\nLa part del llibre localitzada a Espanya és potser la més coneguda i, també, la que més evocacions despertava en l'autor. A Barcelona -el seu primer destí- fa niu dins el barri Xino, "que apestaba a aceite, a orina y a mierda". D'allí se n'anirà cap a Cadis, seguint "la ruta dels captaires" que fa cap a Gibraltar. "L'eròtica mola" d'aquest enclavament el trastorna i això, probablement, perquè no s'ha detingut a Calp, on la magnífica erecció del penyal d'Ifac li haguera aportat suggestives tremolors. Sí que inclou una estada a Elx; les palmeres -confessa- li hi fan vindre records de la seua infància, quan somiava amb l'entrada de Crist a Jerusalem. El viatge peninsular conclou a Algesires. A l'altre costat hi ha Tànger, la ciutat mitificada en tantes pel·lícules, però no hi podrà posar els peus. A contracor, se'n torna cap a França, el seu odiat país natal, al qual només se sent unit per l'amor que professa a la llengua francesa.\nDesprés del periple espanyol l'autor continuarà vagant per tot Europa, en companyia dels lladregots i els captaires homosexuals que es prostitueixen arreu -i ell amb ells- per unes poques monedes. Dins aquesta abjecció constant l'autor viu successives vinculacions emocionals, "siempre rodeado de hambre, desprecio, cansancio y amores viciados".\nNomés a Alemanya -l'Alemanya de Hitler- s'adona que la seua transgressió no és possible. Sent tot el Reich un estat criminal, els actes individuals comesos en nom del crim quotidià no podien ser-hi subversius. En les seues paraules:\n"Sólo los alemanes, en tiempos de Hitler, consiguieron ser a la vez la Policía y el Crimen. Aquella magistral síntesis de los contrarios, aquella amalgama de la verdad resultaban pavorosos, estaban cargados de un magnetismo que nos enloquecerá durante mucho tiempo".\nAl final, la literatura és l'encarregada de redimir el que hi haguera de fosc o d'injust en aquesta experiència. La "sumptuositat carnal" de la prosa de Genet converteix la púrria de què parla en bells herois d'una narració èpica. La passió pot ben bé modificar/edificar la memòria. La presó ofereix el primer i fonamental consol. La soledat fa la resta. Ha nascut un escriptor. Un escriptor diferent. Lladre, marieta, denigrat. Però amb un estil incomparable, inobjectable i indefugible. Absteniu-vos-en benpensants i mongetes ursulines.\nPublicat per Senyals de fum a 12:16 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Jean Genet\nTítol: Vint-i-quatre hores de la vida d’un monjo\nAutor: Jean-Pierre Longeat\nTraducció de Francesc Viladot\nPer necessitats d’un llibre que estic escrivint –un viatge pel País Valencià-, he visitat totes les cartoixes existents al nostre territori. De les cinc fundacions originàries, dues ja no existeixen (L’Anunciata, extramurs de la València del segle XV, i Via Coeli, erigida al segle XVII a Oriola però enderrocada completament a l’any 2003); una altra –Ara Christi, en terme del Puig- està sent restaurada per a dedicar-se a l’activitat hotelera després d’una llarga història d’usos dessacralitzats; Valldecrist, al seu torn (al terme d’Altura), és una bella i magnífica ruïna prodigiosament dempeus; només Porta Coeli (als peus de la serra de Nàquera) i el monestir de Benifassà (Baix Maestrat) estan encara habitats.\nLes dues cartoixes en funcionament, però, són molt diferents: Porta Coeli és la primera fundació d’aquest tipus al Regne de València. Monjos de Scala Dei (Priorat), al segle XIII, van triar una vall bellíssima i van erigir-hi el primer cenobi cristià a l’endemà de la conquesta de Jaume I. El monestir, però, no és ara visitable. Els seus tresors es mantenen recònditament interiors, mentre als seus peus una extensa plantació de tarongers nàvels ja criats reben cada matí la llum tamisada d’un sol delicadament propici.\nEl monestir de Benifassà té una altra història. Originàriament fou un monestir cistercenc que deixà d’existir amb la desamortització del segle XIX. A partir de l’any 1960, però, s’hi establí una comunitat cartoixana femenina (l’única d’Espanya ara mateix). El cenobi és visitable un dia a la setmana (dijous, de 13 a 15 hores), però et rep un germà suspicaç i amb cara de pocs amics que només està disposat a reconéixer que el lloc triat per a erigir la fundació és d’un privilegi climàtic i espiritual superior.\n¿Per què ens interessen –fins a un grau morbós- aquestes peculiars institucions? Potser perquè endevinem que s’hi guarda alguna mena de secret relacionat amb les claus fonamentals de la vida. Alguna cosa que depassa la religió i té a veure amb el sentit primordial de l’existència.\nSegur que, com jo, molts lectors s’hauran sentit intrigats per Vint-i-quatre hores de la vida d’un monjo, de J.P. Longeat, tot esperant accedir a alguna d’aquestes claus. El resultat, si em permeteu, és lleugerament decebedor. Longeat és el pare abat del monestir francés de Ligugé, el més antic d’Europa. A Ligugé són benedictins, i estan regits per la regla de Sant Benet i la seua coneguda divisa, Ora et labora. És probable que entre benedictins i cartoixans hi haja diferències importants, però jo no sabria veure-les. La vida a dins dels seus monestirs deu ser substancialment semblant: resar –resar molt, de laudes a vigílies- per “mantenir durant tota la jornada l’atenció en la presència de Déu” i tractar d’esquivar la presència dels dos grans enemics del monjo: el desànim i les murmuracions (sic). Naturalment, al llibre de Longeat també hi ha lloc per a temes lògics com la castedat i en general les passions, però explica molt clarament que l’atac pitjor ve de la banda de l’accídia.\nNo és aquest un llibre apassionat, ni convincent, ni mobilitzador. Potser perquè, per a encaixar en la vida monàstica, no cal ser ni apassionat ni convincent ni mobilitzador. El secret deu estar en una altra banda. Molt probablement, només l’entenguen aquells escollits, aquells happy few per als quals la vida en un monestir siga l’única alternativa raonable al desordre íntim del món.\nEl Temps, núm. 1.394\nPublicat per Senyals de fum a 18:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Jean-Pierre Longeat


Troben per primer cop a platges catalanes un organisme minúscul molt picant - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDel mateix grup zoològic que les meduses, és una espècie petita de menys de 7 mm de llargada\npau llosa 10.07.2019 | 10:36\nPlatja de Llafranc | MARC MARTÍ\n«És la primera vegada que detectem exemplars de Muggiaea atlantica en mostres d'aigua de platges d'Espanya». Així de sorpresos es mostren des de l'Institut de Ciències del Mar (ICM-CSIC) després que, a través de l'Agència Catalana de l'Aigua (ACA), s'han encarregat d'analitzar l'aigua de les platges de Tamariu i Llafranc, a Palafrugell, per diverses queixes de picors fetes recentment pels banyistes.\nD'aquesta manera, el professor d'investigació del departament de Biologia Marina i Oceanografia de l'Institut de Ciències del Mar, Josep-Maria Gili, -qui ha estat l'encarregat de l'estudi- explica que probablement ha arribat en altres ocasions a la costa catalana o de la resta d'Espanya però que fins ara no ho havien pogut determinar.\nDe fet, aquest organisme, assegura Gili, és molt comú al mar Mediterrani però no se sol trobar a les zones de costa -on hi ha la presència dels banyistes- sinó que a una milla de distància de la platja.\n.@aigua_cat ha identificat l'organisme que ha estat produïnt picors en algunes platges de #Palafrugell. Ès un sifonòfor conegut com Muggiaea atlàntica. #platgesCAT pic.twitter.com/7SChKdF6UE\n— ACA (@aigua_cat) 5 de julio de 2019\n«Cada vegada veiem que els organismes del plàncton gelatinós -on hi ha organismes com, per exemple, la Muggiaea atlantica o les meduses- són més abundants a les platges», apunta l'investigador. Segons Gili, aquest fet és degut a dos factors, el primer és la sobreexplotació. Així, la sobrepesca fa que en treure del mar els principals depredadors del organismes del plàncton gelatinós aquests puguin proliferar més.\nEl segon factor seria el canvi climàtic. D'aquesta manera, la comunitat científica, destaca Gili, comparteix que el canvi climàtic també afavoreix a la proliferació d'aquests organismes i al fet que s'apropin més a la costa.\nEn aquest sentit, «és la primera vegada que identifiquem que aquesta espècie pot arribar a produir afectacions a les platges». A més, fins ara, l'Institut de Ciències del Mar ha analitzat les afectacions que provoquen els diferents tipus de meduses a les platges catalanes però ara, per primer cop, han determinat que aquests organismes també poden aparèixer a les platges i provocar uns dolors semblants als fins ara detectats. «La sensació és molesta però no és molt tòxica», afirma, de totes formes produeix una reacció desagradable. Tot apunta que a la seva presència, assegura l'investigador, si res canvia «ens hi haurem d'anar acostumant».\nSánchez presenta un pla de xoc de 200.000 milions per pal·liar el drama econòmic.\nLa pujada del nivell del mar amenaça platges urbanes en només 30 anys.


Copy Colors, copisteria i objectes personalitzats\nRedactor 12:31 04/01/17\nAv. Caldes, 18 local 1 Tel. 93 593 52 37\nobjectes Colors copisteria Copy personalitzats\nLa copisteria Copy Colors ofereix a tots els molletans els serveis de fotocòpies en diferents formats, targetes i altres productes de copisteria i papereria, però avui també és un lloc on podràs trobar diferents opcions per un regal. A Copy Colors es poden trobar alguns productes de bijuteria, marcs de fotos i, sobretot, una gran varietat de productes personalitzat.\nEn el moment de plantejar-se un regal original, la personalització d'objectes és una forma d'encertar. Per la gran varietat de coses que es poden personalitzar i també per què a tothom li agraden els objectes exclusius sigui aquest un coixí, una tassa o una col·lecció de postals... Unes fotografies o unes simples frases poden convertir qualsevol objecte quotidià en una demostració d'afecte.\nA més a més, a Copy Colors t'ajudaran en tot el que calgui, en la personalització de qualsevol objecte, però també en els serveis de copisteria, ja que ofereixen un tracte molt personalitzat als seus clients, inclosa l'ajuda en temes de disseny gràfic si cal.\nRadical 360, el referent del món del freeStyle


Garlanda de llum - Talleret Craft\nGarlanda de llum\nPublicado el 28 noviembre 2017 4 agosto 2020 451255d95d\nUn taller que té molt èxit aquests dies, que ja anem preparant decoracions nadalenques on mai falta la llum, és el taller de fer una GARLANDA DE LLUM.\nDe fet no cal que sigui cap data especial per fer aquest taller. L’he fet en escoles i ha servit per decorar una aula o un espai, en Bibliobusos per donar color quan hi entres, a museus i campanyes de sensibilització perquè els elements que fem servir són reutilitzats.\nUs deixo amb el reportatge del darrer taller, que va ser al petit poble de Santa Maria de Martorelles per al Bibliobús La Mola. Si el busqueu en el seu recorregut veureu qué bonic està decorat amb ella:\naquests són els materials principals que farem servir.\nAra totes les mans són necessàries per tal de posar color als envasos transparents.\nUna a una les ampolles i els gots van agafant protagonisme.\nFinalment arriba el moment màgic on la llum omple l’espai de color i fantasia.\nbibliobúsen familiafet per mígarlandallumpaperreciclatgereutilitzarsomcreatiustalleretcrafttallers\n⟵Tallers per la castanyada\na la Xarxa De Televisions Locals⟶


Aerotèrmia | Masanes Instal·lacions S.L\nSolar fotovoltaica | Autoconsum\nL’aerotermia permet l’aprofitament de l’energia gratuita que es troba a l’aire exterior per obtenir calefacció, refrigeració i aigua calenta sanitària amb un molt baix consum d’energia, donat que la major part de l’energia no es produeix sino que es recupera de l’ambient.\nLa bomba de calor aire-aigua recupera de l’ambient de forma gratuïta gran part de l’energia necessaria per cobrir les necessitats d’una vivenda mitjançant l’acció del compressor. Donat que la major part de l’energia no es produeix sino que es trasllada de l’ambient exterior a la vivenda, l’us d’aquest sistema permet estalvis de fins al 75% respecte sistemes d’energia amb combustibles fòssils.\n• Sistema baixa temperatura\nEl sistema Daikin Altherma de baixa temperatura absorbeix la calor de l’ambient exterior per fer-la arribar fins al terra radiant, unitats fan coil o bé radiadors de baixa temperatura.\nLa màquina disposa de capacitat per treballar en mode calefacció, refrigeració i producció d’aigua calenta sanitària. Pot arribar a impulsar aigua fins a 50ºC en mode calefacció i aigua calenta sanitària. És totalment compatible amb sistemes de mòduls solars fotovoltaics i mòduls solars tèrmics.\nEl rendiment del sistema en mode calefacció arriba fins al 400%. El que significa que per la producció de 4kWh d’energia calorífica només es necessita 1kWh elèctric.\n• Sistema alta temperatura\nEl principi de funcionament del sistema Daikin Altherma HT i l’absorció de calor és la mateixa que amb el model de baixa temperatura. Aquest model es distingeix per la seva capacitat d’arribar a temperatures d’impulsió fins a 80ºC en mode calefacció, gràcies al sistema de doble cicle amb dos compressors en cascada, d’aquesta manera es poden aprofitar els radiadors existents a la instal.lació, fins i tot radiadors de ferro colat.\nAquest model només treballa en mode calefacció i producció d’aigua calenta sanitària. És totalment compatible amb mòduls solars fotovoltaics i mòduls solars tèrmics.\nEl rendiment en mode calefacció en aquest cas arriba fins al 300%. El que significa que per obtenir 3kWh d’energia calorífica es fa necessari 1kWh elèctric.\nC/ del Montsec, 5\nTelèfon: 973 55 20 33\nMòbil: 639 61 38 42\nÀngel Masanes Rosas\nEmi Montiel Suarez\nDavid Ribalta Culell\nJosep Mª Vilapensi Torra\nMasanes Instal·lacions S.L Theme © 2013 Política de privacidad


La Càtedra Ciutat de València de la Universitat de València convoca un concurs d’idees sobre aplicació de TIC al sector agroalimentari – Lo Campus diari\nLa Càtedra Ciutat de València de la Universitat de València convoca un concurs d’idees sobre aplicació de TIC al sector agroalimentari\nData publicació 25 maig 2015 25 maig 2015 per redacció\nHa sigut convocat el primer concurs d’idees Càtedra Ciutat de València de la Universitat de Valencia, promogut per la Universitat de València i la Fundació InnDEA, dirigit a estudiants de grau, postgrau o màster de la Universitat de València, així com a start ups, emprenedors i pimes. El tema del treball de recerca és l’aplicació de les TIC al sector agroalimentari en el context de la ciutat sostenible. El termini per a lliurar els projectes està obert fins al pròxim 15 de juny.\nLa Càtedra Ciutat de València de la Universitat de València, conformada a partir d’un acord de col•laboració entre la Fundació InnDEA València i la institució acadèmica, està molt interessada a explorar els camps d’aplicació de les tecnologies de la informació i la comunicació en el sector agroalimentari, ja que entén que el triangle tecnologia, alimentació i ciutat s’articula com un dels futurs vèrtexs de la innovació productiva i social.\nSón objecte de reflexió, doncs, els processos de producció, de mesurament de referència, de geolocalització i de control que conjuminen la perspectiva urbana amb la social i l’econòmica.\nPer a la Càtedra Ciutat de València, el sector de la’agroalimentació constitueix un dels camps de major interés on es pot materialitzar aquesta convergència de factors per a benefici de tota la ciutadania, creant així una ciutat sostenible, intel•ligent, innovadora, conscient dels seus reptes i de la importància de l’entorn alimentari, agrícola i natural on es desenvolupa.\nPer aquest motiu convoca el primer concurs d’idees de la Càtedra en dues categories: una primera dirigida a start ups, emprenedors i pimes; i una segona, a estudiants de la Universitat de València matriculats en un grau, postgrau o màster.\nL’Exposició Universal de Milà, Expo Milano 2015, és l’esdeveniment de majors dimensions organitzat sobre el tema de l’alimentació i la nutrició. És per açò que el premi a la primera categoria consistirà en un viatge a l’Expo de Milà, mentre que el premiat en la segona categoria rebrà una tableta.\nEl període d’inscripció i lliurament dels treballs està obert fins al pròxim 15 de juny. Els projectes s’enviaran per correu electrònic a l’adreça vicerec.participacio.projeccio@uv.es\nLa Universitat Pompeu Fabra ens presenta l’inici del Màster en comunicació científica que fa 20 anys...


Partidaris de Maduro irrompen al parlament i deixen almenys 12 ferits\nSimpatitzants del president agredeixen diputats opositors i funcionaris de la seu del legislatiu durant un acte del Dia de la independència\nEl diputat Américo de Grazia, estès a terra i cobert de sang, ahir.\nActualitzada 06/07/2017 a les 06:49\nUn grup de simpatitzants del govern veneçolà va irrompre ahir per la força a l’Assemblea Nacional, de majoria opositora, i va causar ferides a diversos diputats que hi havia al recinte, amb motiu d’una sessió commemorativa del Dia de la independència d’aquest país. El diputat opositor José Manuel Olivares va denunciar a la xarxa social Twitter l’entrada de “grups paramilitars” al parlament veneçolà, en un missatge que va publicar al costat de dues fotos a les quals es podia veure el diputat Armando Armas amb sang al cap i a la camisa.\nPosteriorment, el grup de prop de trenta persones violentes que havia accedit a l’Assemblea Nacional va ser expulsat per efectius policials. Aquestes persones –moltes vestides de vermell i armades amb pals i artefactes pirotècnics– havien assaltat la seu del legislatiu durant el citat acte commemoratiu, celebrat pels opositors.\nEls assaltants van irrompre als jardins del parlament arremetent contra tots els presents, segons va constatar l’agència EFE. Els homes, que es van identificar com a afectes al chavisme, van robar i van colpejar amb pals diversos periodistes, assistents i legisladors que es trobaven al lloc, que es va mantenir assetjat durant alguns minuts. El president de l’Assemblea Nacional, l’opositor Julio Borges, va reportar almenys a cinc diputats ferits, entre els quals Juan José Molina, Armando Armas, Américo de Grazia, Richard Blanco i Juan Guaidó, a més d’altres set treballadors del parlament agredits. El compte de Twitter de l’Assemblea Nacional va informar també d’agressions als diputats Luis Carlos Padilla, Leonardo Regnault i Nora Bracho.\nEncara que els manifestants van ser desallotjats del lloc al cap de poc temps pels efectius de la guàrdia nacional responsables de la seguretat del recinte, les entrades i sortides de la cambra van romandre sota control dels oficialistes. Fins i tot es va impedir la sortida de l’ambulància que havia de traslladar fins a un centre hospitalari el diputat De Grazia, que va quedar estès al terra amb ferides al rostre i el cos. Així mateix, el fotògraf de l’agència EFE Cristian Hernández es va veure desproveït de l’equip i agredit pel grup violent, igual que altres reporters.\n“L’assalt encara continua. Fins ara encara no han permès que la gent pugui sortir, ni tan sols la premsa”, va assegurar a periodistes el primer vicepresident de l’Assemblea Nacional, Freddy Guevara. Els opositors van responsabilitzar el cos militar que custodia el palau federal legislatiu de permetre l’accés dels manifestants afectes al govern, per tal d’impedir que se celebrés la sessió.\nLa guerra mediàtica en contra de Veneçuela per part de l'imperialisme Yankee només obeeix a motius de conquesta i colonització, res té a veure amb drets humans.De moment i pese a tot, Veneçuela és independent i sobirana.


Reserva online el teu servei de neteja i planxa a domicili | Clintu.es\n1. Detalls de la reserva\nQuantes hores necessites? *\nSi tens dubtes pots utilitzar la nostra calculadora.\tEls serveis de 7 hores o més són realitzats per 2 persones (Ex.: 8 hores = 2 persones durant 4 hores).\nQuè inclou el servei?\tNecessites productes de neteja? *\nInclou productes líquids i draps, però has de disposar d'estris bàsics per a la neteja.\tSí\nper 2€/dia\tNo\nJa els tinc a casa\tAmb quina freqüència necessites el servei? *\nPots cancelar o modificar el servei quan vulguis (fins 18h abans).\ncada 2 setmanes\nSelecciona el dia que comencem:\nEl servei de neteja es realitza entre 8:00 i 22:00, cada servei és d'un mínim de 2 hores.\t* Camps obligatoris


“Sí,vull!” punt de trobada de nuvis i professionals\nEls nervis, la il·lusió i els dubtes també formen part de la preparació d’una boda. On anem de viatge de lluna de mel? Què he de tenir en compte a l’hora d’escollir el reportatge del meu casament? Quins són els consells per sobreviure a la preparació del gran dia?\nKeep calm! A Ag Planning el dia 5 de març de 2017 vam reunir a grans professionals vinculats al món dels casaments a Casa Joan Miret per a que aconsellessin i donessin resposta a totes aquelles preguntes que els futurs nuvis tenien.\nLes wedding planners del Grup Ag Planning van donar la benvinguda als convidats amb una xerrada enfocada a com gestionar l’organització del casament. El fotògraf Carlos Sardà juntament amb el videògraf Sergio Bakker van explicar tots els secrets relacionats amb el reportatge de noces. L’estilista gironina Anna Rosillo i la perruqueria Anade van ser les encarregades dels aspectes relacionats amb la bellesa i, Art Floral Vallribera, va mostrar totes les possibilitats de les flors aplicades al casament.\nLa preparació de la lluna de mel també va tenir el seu espai amb Worldjet Viatges i Mai Tai presentà als assistents les últimes tendències en cocteleria. El jardí de la Casa Joan Miret va ser l’escenari de la xerrada de protocol a càrrec d’Adrià Solé i durant la pausa, els convidats van gaudir d’una exhibició de ball de l’escola Nou Ritme i de la zona d’expositors amb stands de Rental Mode, la Duquesa Cupcake i el Taller de Nacar.\nAixí finalitzava el primer “Sí, Vull!” a Casa Joan Miret i del qual ja estem preparant la propera edició…


INSTITUTO DE RELACIONES CULTURALES BALEARES-ISRAEL: Reseña de la presentación del libro; 'Israel, siglo XXI'\nReseña de la presentación del libro; 'Israel, siglo XXI'\n“Per l’autogovern de Catalunya ens hem d’emmirallar en Israel”\nEl professor de Ciència Política a la Universitat de Barcelona Xavier Torrens assegura que primer s’han de construir les institucions i la societat civil\nEl professor de Ciència Política a la Universitat de Barcelona, Xavier Torrens, ha afirmat avui que si “Catalunya vol l’autogovern, s’hauria d’emmirallar en Israel”, ja que, segons ell, “abans de donar el pas definitiu per tenir un estat propi a Israel van consolidar les institucions i la societat civil”.\nEn aquest sentit, Torrens ha manifestat que “això és un exemple a seguir”, alhora que ha criticat que “la societat civil palestina primer volia l’estat, abans de les institucions i la societat civil”. Per això ha defensat que “primer s’ha de fer un procés de construcció d'aquestes dues realitats abans d’apostar per un estat propi”.\nAixí ho ha assenyalat en la presentació del llibre “Israel, siglo XXI” (UNED), coordinat per Jacqueline Tobiass iAlfredo Hidalgo Lavié on han participat diversos autors. A l'acte hi ha assistit la professora de Llengua i Literatura Hebrea de la Universitat de Barcelona, Anna Bejarano, el professor de Dret a la Universitat de Barcelona, Xavier Boltaina, i els mateixos Torrens i Tobias.\n“Israel és una democràcia”\nTorrens ha afirmat amb contundència que Israel sí és una democràcia, i s’ha mostrat comprensiu amb la gent que no té una bona imatge de l’Estat israelià, ja que ha assegurat que la culpa la tenen els mitjans d’informació, "que no proporcionen informació objectiva".\nTorrens ha rebatut també els tòpics que hi ha contra Israel. En primer lloc ha mencionat aquell que assegura que l’existència de l’estat d’Israel no té legitimitat democràtica, i ha explicat que precisament Israel va tenir la legitimitat de la ONU des del primer moment.\nTorrens s’ha referit també als que critiquen que Israel ocupa territoris palestins. En aquest sentit, el professor de ciència política ha assenyalat que “tots els estats tenen un comportament dins del seu propi Estat, i un altre diferent fora del seu Estat. És com si algú critiqués el que va fer Anglaterra amb Gibraltar”.\nEn últim lloc, ha mencionat el tòpic que diu que Isarel no pot ser alhora un estat jueu i democràtic. Torrens ha criticat que “si es diu això es perquè no es té bagatge cultural. La gent confon el concepte jueu i el concepte religiós jueu”.\nL’estat del benestar israelià\nPer la seva part, el professor Boltaina ha tractat el tema de l’estat del benestar a Israel, explicant que té dos aspectes molt importants: l’educació i la sanitat. “Israel té una de les economies més fortes”, ha afirmat Boltaina.\nEl professor de Dret ha assenyalat que “aquestes dues potes no són perfectes a Israel. Hi ha una preocupació per part del banc d’Israel sobre la crisi que pot haver d’aquí uns anys en aquests dos sector, ja que són fonamentals pel creixement econòmic”.\nEn aquest sentit, ha dit que “quan la societat és forta econòmicament, amb una bona educació que fomenti el debat intel•lectual, i la ciutadania té protecció social, aqueta és una societat poc donada a iniciar conflictes bèl•lics, i menys enquistada en els conflictes bèl•lics presents o passats”.\nBoltaina ha mencionat també que “la taxa d’atur a Israel és del 4-5%” i s’ha mostrat també molt crític amb els mitjans de comunicació que “no expliquen la vertadera situació d’Israel”.\nLa professora Bejarano ha afirmat que “si Israel té una faceta de normalitat és la seva literatura, que dóna molt bona imatge a l’estranger tot i que, segons ella, aquest grup d’escriptors “no representen bé la societat israeliana, perquè la majoria pertanyen a una part de la societat que no és religiosa, que abans era molt d’esquerres, però des de l’any 2000 s’han cansat”. // Nerea Rodríguez\nEtiquetas: Israel siglo XXI, libros con temática judía, Publicaciones, Relaciones España-Israel\nXavier 28 de mayo de 2012, 14:00\nEstic interessat a aprendre hebreu modern a Mallorca. Que em podeu donar una adreça electrònica per a posar-me en contacte amb vosaltres per si en coneixeu cap?


80 dies o més\nLa web va prenent forma\nPoc a poc va prenent forma la web: tuits, fons, fotografies… costa una mica deixar-ho tot llest però el que ve de gust no mata!!!\nRobant, robant....un gos, un gos....\nProvant… provant…. un, dos, tres…\nM’han encarregat les proves del primer post i aquí em teniu. Estem a pocs mesos d’emprendre la nostra aventura i volem tenir-ho tot enllestit, tot i que em sembla que serà difícil tenir-ho tot lligat…\nAquest serà el nostre principal punt de connexió amb les persones que estimem i seguidors. Des de aquesta pàgina volem explicar-vos les nostres vivències, poder compartir les nostres alegries, i perquè no, les nostres penes (no pot ser tot maco, no?).\nVolem incloure diferents seccions, un enllaç amb les fotografies, el twitter i un mapa de situació perquè pugueu veure on ens trobem a cada moment.\nSi trobeu a faltar alguna cosa interessant, ens ho dieu i mirarem de fer el possible.\nMoltes gràcies a tots per el vostre suport!!!!


TGO celebra a Olesa l’acte institucional del centenari – La Bústia\nTGO celebra a Olesa l’acte institucional del centenari\nPer Redacció / La Bústia 10 de juny de 2022 a les 18:00 0 283 Visites\nEl repte de la companyia olesana està en la digitalització i la descarbonització de la flota\nLa companyia olesana TGO DX ha celebrat aquest divendres al matí a l’Escola Daina-Isard d’Olesa l’acte institucional de celebració dels seus 100 anys d’història. Entre els assistents han estat l’alcalde d’Olesa, Miquel Riera; el regidor de Mobilitat i Transport d’Abrera, Jordi Moreno; el secretari d’Empresa i Competitivitat de la Generalitat, Albert Castellanos; la directora general de Transports i Mobilitat, Mercè Rius; el director general de Direxis, Carles Fàbregas; i la CEO de TGO DX, Carme Pros. L’acte també ha reunit col·laboradors, clients i representants del sector.\nEl repte més important que afronta la companyia de transports és la digitalització i la descarbonització de la seva flota, així com la integració de la sostenibilitat en el nucli de la seva activitat. Durant el mes de juliol incorporarà els primers autobusos 100% elèctrics i espera en els pròxims anys anar sumant vehicles híbrids.\nL’acte ha començat amb la projecció d’un vídeo amb persones que han format part de l’equip humà de l’empresa durant aquests cent anys. A continuació ha estat el torn dels parlaments.\nFàbregas, director general de Direxis, ha estat el primer en parlar i ha remarcat que “al llarg dels anys, TGO ha sabut superar moments difícils i adaptar-se a les noves necessitats, com la digitalització i la sostenibilitat”.\nEn aquest sentit, Pros, CEO de TGO DX, ha explicat que ara és el moment “d’aconseguir una mobilitat completament sostenible, i és el nostre deure com a companyia fortament vinculada amb el territori i compromesa socialment a treballar per a un futur millor tant per a les persones com per a l’entorn”.\nSobre el futur de l’empresa després del centenari, ha comentat que l’encaren “amb molta il·lusió i amb ganes de continuar sumant, com han anat fent tantes persones al llarg d’aquests 100 anys. La llista seria interminable”.\nRiera ha destacat que “és important recuperar la ciutat per a les persones. Per aconseguir-ho, cal apostar pel transport col·lectiu, com l’autobús. Celebro l’aposta de TGO per la descarbonització i pel territori”.\nPer últim, Castellanos ha felicitat a TGO DX i al Grup Direxis i ha afirmat que “el Govern celebra que la companyia compleixi els seus 100 anys d’història amb la voluntat de continuar sumant èxits de manera sostenible i apostant per la digitalització”.\nUn dels darrers serveis que ha impulsat TGO és Bu4.me, que gestiona el servei de transport a la demanda d’una manera més eficaç i sostenible. La iniciativa ha estat premiada en els Premis Mobilicat 2022.\nA més, recentment l’empresa ha ampliat en un 33% les seves oficines a Olesa i està treballant en l’obertura d’unes noves instal·lacions de 3.000 metres quadrats.\nFotografies: Acte institucional del centenari a Olesa [TGO DX]


Manteniment industrial a Portella, La - Lleida - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A PORTELLA, LA\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Portella, La. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A PORTELLA, LA\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Portella, La, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Portella, La a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Què volen dir els tatuatges de Messi? Desmuntem cadascun - Tendències\nMessi és potser el millor futbolista en acció. No només és reconegut pels seus objectius, sinó també pels seus tatuatges. I n’hi ha més del que podria semblar a primera vista.\nFins al 2010, l’argentí no tenia cap imatge al cos. Se sap que Messi va consultar amb Dani Alves sobre els tatuatges: va preguntar fins a quin punt era dolorós fer-los. Fa deu anys, l'atacant va decidir omplir el primer i des de llavors ha aplicat regularment alguna cosa nova al cos. I absolutament tots els tatuatges de Messi els va fer un mestre: Roberto Lopez.\nMessi i Lopez són amics. El futbolista fins i tot va tatuar a López amb el número 10 (el número de joc de Messi) i va convidar el mestre al seu casament.\nEl casament de Messi i Antonella Rocuzzo ... Com va ser\nLeo Messi i Antonella Rokuzzo es van casar l'any. Tot el que heu de saber sobre la cerimònia.\nI López va publicar un avís al seu saló: si no us voleu fer mal quan es fan un tatuatge, no parleu malament de Messi.\nPerò passem a la guia de tatuatges de Messi:\nAquest va ser el primer tatuatge d'un argentí. El 2010, es va omplir l’esquena amb un retrat de la seva mare, que es diu Celia. La davantera ha dit moltes vegades que va jugar un paper crucial en la seva carrera. Per cert, al Campionat es va publicar un gran article sobre els pares de Messi.\nFoto: de l'arxiu personal de Lionel Messi\nGenes de geni. Qui va portar Lionel Messi a aquest món\nEl fenomenal èxit de Messi també és el seu triomf. Els fans més grans i lleials de Lionel són els seus pares.\nLes mans del fill\nLes mans de Thiago, el primer fill, que va néixer el 2012, es representen al múscul de la panxella de la cama esquerra. A continuació es mostra un cor amb el nom de Thiago.\nPer cert, recentment va marcar el seu primer gol amb l'equip infantil de Barcelona.\nDaga, rosa, ales\nTot a la mateixa cama esquerra abans es podia veure una daga, una rosa i ales. Estaven a la canya (a l’altra banda de les mans de Thiago). Aquestes tres imatges es veuen sovint en tatuatges i Messi ha estat cercat a les xarxes socials per aquests dibuixos.\nPilota i número\nEl 2016 Lionel va pintar aquesta part de la cama de negre (sembla una polaina). L'agressor ho va explicar per la seva manca de voluntat de mostrar al seu fill els símbols de la violència. Com a resultat, només el clàssicpilota de futbol i número 10. Aquest és el número que Messi ha jugat a Barcelona i a la selecció nacional des de la temporada 2008/2009.\nEs poden veure quatre dates a la cama esquerra sobre la mà del seu fill:\n24-06-87 - Aniversari de Messi\n26-02-88 - Aniversari d'Antonella (la dona de Messi)\n11-02-12 - Aniversari de Thiago (primer fill)\n09-09-15 - Aniversari de Mateo (segon fill)\nEl peu dret de Messi mostra les mateixes dates, però amb noms ... I també amb la data de naixement del seu tercer fill: Chiro.\nMessi poques vegades parla de religió. Si això passa, deixa clar que creu en Déu. La imatge de Jesús a l'avantbraç és el tatuatge més gran del cos d'un jugador de futbol.\nVitrall del temple\nA la dreta de Messi hi ha una altra fotografia relacionada amb la religió. El colze mostra el vitrall de la Sagrada Familla, el símbol de Barcelona.\nUn lotus s’omple al costat del vitrall. Se sap que aquesta flor apareix fins i tot en aigües fangoses de pantans. Al món dels esperits, simbolitza el renaixement i la puresa.\nAquí, al costat de la continuació del tema: un mapa de la ciutat de Rosario que representa una quadrícula d’avingudes i bulevards que s’entrecreuen. A la part superior de la targeta hi ha comptes. El rosari catòlic es diu Razarius. D’aquesta paraula, per cert, va sortir el nom de la ciutat natal de Messi.\nRellotge i engranatges\nUn rellotge i engranatges vells es representen al canell dret. En aquesta composició, el rellotge simbolitza la necessitat de viure en el present. Els engranatges recorden que el temps no es pot retrocedir.\nLa data de naixement de Messi està indicada a les dues cames de la seva dona, però hi ha quatre tatuatges més dirigits a la seva dona. En primer lloc, parlem de la corona (és curiós que aquest sigui el símbol del Reial Madrid). Antonella té un tatuatge similar al braç.\nUn altre parell de tatuatges és als dits. Els números romans XXX-VI-XVII signifiquen la data del casament - 30/06/17. Aquests símbols que Messi i Antonella van omplir just després del casament.\nA l'avantbraç de la mà dreta de Messi, es troba el gran ull d'Antonella. Messi la coneixa partir dels cinc anys, de manera que hi ha tantes referències a la seva dona al cos del jugador.\nEl 2017, Messi va esmentar un tatuatge nou. Aviat hi va haver fotografies que mostraven alguna cosa vermella a la cuixa. I després que Messi va marcar tres gols contra l’Espanyol, va treure el tors tant que el tatuatge era completament visible. Va resultar ser els llavis de la seva dona.\nEl campionat també va publicar un article que conté els tatuatges més inusuals dels atletes:\nTatuatge amb significat. Per què els atletes converteixen el seu cos en una galeria?\nAlguns d’ells són creatius.\nPublicació anterior Vaig oblidar què és la malaltia: la gimnasta Kaas, de 94 anys, vola sobre les barres desiguals i gira voltes\nPropera publicació Culturisme en el passat. Per què el sisè senyor Olympia Yates va llançar una muntanya de múscul\nVull un cul com Kim Kardashian\nExercicis complexos per semblar un model de moda nord-americà. Si voleu confiar en un banyador, heu de cuidar el vostre cos ara. És trill, però ce...


Obertura del peó de dama - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Obertura del peó dama)\nA40–A99, D00–D99, E00–E99\nEn el sentit més general el terme partida del peó de dama, obertura del peó de dama, o simplement, peó de dama es pot referir a qualsevol obertura d'escacs que comença amb el moviment:\nÉs el segon moviment d'obertura més popular. El nom concret es fa servir ara normalment per descriure obertures que comencen amb els moviments 1.d4 d5 on les blanques no segueixen de seguida amb l'avanç de peó a c4 (gambit de dama). Algunes d'aquestes obertures tenen noms individuals també, p. ex. l'atac Trompowsky, l'atac Torre, l'atac Stonewall, l'atac Richter-Veresov, el sistema Londres, i el sistema Colle.\nA l'Enciclopèdia d'Obertures d'Escacs, les partides estrictament de peó de dama (1.d4 d5) són classificades en la sèrie de codificació D00-D05. Unes altres obertures en què les negres no juguen un ràpid 1...d5 són classificades a les sèries-A; per exemple A45 obertura Trompowsky.\n2 Continuacions principals\n3 Altres continuacions\nAl segle xix i començaments del XX, 1. e4 era de bon tros el moviment d'obertura més comú per les blanques (Watson 2006:87), mentre les obertures diferents que començaven amb 1.d4 es consideraven una mica inusuals i per això es classificaven juntes com a "partida de peó de dama".\nMentre els mèrits de 1.d4 es començaven a explorar, el gambit de dama fou l'obertura que es jugava més sovint que totes les altres obertures de 1.d4 en conjunt. El terme "partida de peó de dama" era llavors assignat a qualsevol partida que començant amb 1.d4 no fos un gambit de dama. Finalment, a través dels esforços dels hipermoderns, les diverses defenses índies (com la defensa Nimzoíndia, la defensa índia de dama, o la defensa índia de rei es tornaren més populars, i com que aquestes obertures tenien noms propis, el terme "partida del peó de dama" anà usant-se cada cop menys.\nAixò configura la defensa índia, la resposta més comuna. No és realment una obertura específica, sinó un moviment és probable que es faci en qualsevol cas tard o d'hora. Les blanques normalment fan 2.c4. Llavors el negre pot jugar ...e6 (D37 o E46) o ...g6 (E82 o E60). El blanc també pot jugar 2.Cf3, i llavors el negre pot jugar ...d5 (D02 o D04) o ...g6 (un esquema indi de rei, A48 a E60 o A49) o ...e6 (A48 a D37 o E04) o ...b6 (A47).\nEl blanc pot jugar 2.c4 pel gambit de dama (molt més comú que c4 primer). Llavors el negre pot jugar ...e6 (D37 o E46) o ...g6 (E92 o E60). El blanc també pot jugar 2.Cf3 i llavors les negres poden jugar ...Cf6 (igual com més amunt) o ...e6 (D02 a D30 o D05).\nEl blanc pot jugar 2.e4, arribant a una posició que normalment sorgeix de 1.e4 e6 2.d4 (la defensa francesa). Llavors el negre pot jugar 2...d5 o bé 2...c5. El blanc també pot jugar 2.c4. Llavors el negre pot jugar 2...Cf6. Això pot conduir a un gambit de dama refusat (D37), a una defensa índia de dama (E12), a una defensa Nimzoíndia (E41), o a un gambit de dama refusat. Les negres poden optar per jugar 2...d5 per a un gambit de dama refusat (D31 a D39).\nEl blanc pot jugar 2.e4, arribant a una posició que normalment es dona en l'ordre 1.e4 d6 2.d4, la defensa Pirc. Llavors el negre pot jugar 2...Cf6 o bé 2...g6. El blanc també pot fer 2.Cf3. Llavors el negre pot jugar 2...Cf6 per a una partida de peó de dama (A46). Això pot conduir a la defensa índia de rei (E94) o a la defensa índia antiga, línia principal (A55). El negre pot jugar també 2...Ag4 per a seguir amb la partida de peó de dama (amb ...d6) (A41).\n1... f5 (defensa holandesa)\n1... b5 (defensa polonesa)\n1... c5 (defensa Benoni)\n1... e5 (gambit Englund)\n1... g6 (condueix a la defensa moderna per transposició si les blanques juguen 2.e4)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Obertura_del_peó_de_dama&oldid=28020389»


ACN Vilanova i la Geltrú 22-10-2020 09:20\nLa Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú ha decidit treure a la llum nombroses obres mai mostrades fins ara. El motiu, el primer aniversari de la declaració de Museu d'Interès Nacional per part de la Generalitat. Una excusa simbòlica amb que la institució vol reivindicar el valor de tot el seu fons, bona part del qual sempre queda portes endins. "Normalment a les sales tenim exposat menys del 20% del nostre fons i ara podem fer emergir peces que fa dècades que guardem perquè el discurs habitual del museu no ens permet exposar", apunta la directora del museu, Mireia Rosich. L'exposició 'el perquè de tot plegat' es podrà visitar a partir d'aquest divendres i fins el 28 de febrer.\nRosich defineix la mostra com un "repte" i alhora una "alegria". Assegura que condensar tot el fons del museu en una sola mostra efímera ha estat tota una quimera, però celebra que la institució tingui l'ocasió de lluir-se i demostrar el valor de totes les donacions rebudes des que Víctor Balaguer va posar en marxa el seu propi museu l'any 1884.\nLa mostra reuneix prop de 150 elements, entre les obres que formen part del museu i els documents de la biblioteca. En el cas de l'apartat dedicat a l'evolució del museu, el recorregut permet endinsar-se en set donacions clau de la història de la institució. A cadascuna d'elles, es poden descobrir "petites perles" fins ara només a l'abast dels conservadors.\nRosich celebra que ara surten a la llum un retaule medieval, gravats japonesos, pergamins egipcis, escuts filipins i també una àmplia selecció de ceràmiques. Al mateix temps, la mostra reuneix algunes de les obres cedides pel Museo del Prado en el moment de la inauguració del Museu Balaguer, diversos quadres dedicats personalment a l'escriptor i també una selecció dels quadres d'art contemporani que es van rebre el 1956.\nRosich subratlla que l'exposició posa de relleu el "valor" de les donacions que s'han rebut des de la inauguració, tant de l'etapa en què el propi Balaguer era al capdavant de la institució, com de les dècades posteriors a la seva mort. De fet, el recorregut artístic culmina amb obres rebudes el 2007.\nDe forma simultània a l'itinerari a través de les obres d'art, l'exposició també reivindica la importància del fons que alberga la Biblioteca Víctor Balaguer. "La biblioteca i el museu hem crescut al mateix ritme, no es pot deslligar un de l'altre", ressalta la cap del fons documental, Laia Manuel.\nAixí, l'exposició que obre portes aquest divendres permet descobrir una cinquantena de documents que habitualment només coneixen els investigadors usuaris d'aquesta biblioteca especialitzada en humanística i ciència. S'hi mostren arxius vinculats a noms tant destacats com Apel·les Mestres, Enric Cristòfor Ricart, Eduard Toldrà, Narcís Oller o Joaquim Molas.\nEntre els documents exposats, hi ha nombrosos manuscrits i donacions que va rebre Balaguer en diferents etapes. Al mateix temps, es poden consultar documents històrics, com un tractat entre l'estat espanyol i el Regne Unit per l'abolició del tràfic d'esclaus en l'època que Balaguer va ser ministre d'Ultramar.\nManuel confia que la 'El perquè de tot plegat' servirà per convidar la ciutadania a conèixer l'abast del fons bibliotecari: "Volem que la gent sàpiga que tenim molts llegats que configuren un gran llegat d'importància nacional, i és important que tothom ho conegui i ho pugui consultar".


La hipocresia: Veneçuela importa només per fer mal a Sánchez\nBarcelona. Divendres, 25 de gener de 2019. 05:25\nActualitzat Divendres, 25 de gener de 2019. 05:25\nL’Ara i El Punt Avui fan aquest divendres uns titulars de portada com una casa en quatre i tres paraules, d’aquells que es poden posar d’exemple del que ha de tenir un titular d’un diari de paper contemporani. No és que els altres siguin dolents —ara de seguida en parlem— sinó que fan curt en explicar el sidral a Veneçuela amb el fet que els comandaments de les forces armades facin costat a Nicolás Maduro. És el fet més gruixut d'aquest dijous —fora dels morts, naturalment—, però és molt més potent que les reverberacions del cas sacsegin tot el planeta.\nPotser també fan curt, aquest dos. Certament, Veneçuela divideix el món però no només entre estats a favor del president Maduro o del president Juan Guaidó, sinó també les organitzacions internacionals —o multilaterals— i els estats en sí.\nEspanya és una mostra del panorama. Hi ha portades que fan pena, per gasives, especialment les de La Razón i l’ABC, que aprofiten una avinentesa tan trista —hi ha almenys 14 morts i tot un país col·lapsat— per donar-li una puntada a Pedro Sánchez a compte de la seva actitud aparentment indecisa. El president del govern espanyol ha trucat a Guaidó i ha demanat unes eleccions lliures. És un missatge que no és gaire difícil d’entendre però aquests dos diaris en fan la interpretació més retorçada, tot dedicant-se a les seves grolleres dèries provincianes. Cal esforçar-se per veure-ho així i tenir molta barra. Quina pena. L’efecte que fa és que els importa Veneçuela només per fer mal a Sánchez. El Mundo, que també en fa una lectura crítica de la postura cautelosa del govern espanyol, no l'acusa del que no és.\nTot plegat, fa pensar —i fa pensar en altres revoltes més properes, en circumstàncies diferents— allò que ha escrit aquell tuitaire bromista, o no tant: “veig molts ignorants que no saben distingir un cop d'Estat d'un aixecament legítim: cop d'Estat és quan us cau bé el govern vigent i aixecament legítim quan us cauen bé els que es revolten”.\nOpinió Ara l'hi explico jo, això de Veneçuela Iu Forn\nVENEÇUELA Les forces armades expressen el seu suport a Maduro El Nacional\nveneçuela Sánchez demana "eleccions lliures" a Veneçuela després de parlar amb Guaidó Nicolas Tomás


Claustre i campanar de la catedral de Girona | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya\nClaustre i campanar de la catedral de Girona Supervivents romànics\nL’imponent edifici de la Catedral de Girona amaga diversos tresors romànics. Romànica va ser la primera catedral consagrada el 1038 i, tal com passa amb la majoria d’edificis religiosos, s’hi van anar superposant altres estils amb les diferents etapes constructives.\nPer trobar el rastre de l’arquitectura romànica haurem de visitar el claustre i, des d’allà, fer un cop d’ull a l’antic campanar, conegut també com la “torre de Carlemany”. Tampoc podem abandonar l’edifici sense fer un cop d’ull al que es coneix com el “tresor de la catedral”, on hi destaca el magnífic Tapís de la Creació.\nDatat a la segona meitat del segle XII, el claustre de la catedral de Girona és un dels més interessants del romànic català gràcies a la seva riquesa escultòrica. Hi trobem escultures de gran qualitat als seus 122 capitells i als frisos decorats que envolten els pilars. La pedra esculpida mostra escenes historiades de l’Antic i del Nou Testament, escenes aïllades amb humans i animals, i finalment, motius vegetals i geomètrics purament decoratius. Entre les representacions més destacades, podem citar el capítol de l’Anastasis i davallament de Crist a l’Infern, en un dels frisos de la galeria sud, o episodis dedicats a Noè i al Diluvi, a la galeria oest.\nL’altre element arquitectònic romànic és l’antic campanar de l’edifici del segle XI. Aquest campanar es podria comparar en monumentalitat als de Sant Miquel de Cuixà i Sant Pere de Vic. Originalment de planta quadrada i amb set pisos d’alçada, presenta tots els elements propis dels campanars llombards del segle XI: lesenes, arcs cecs, i frisos de dent de serra com a principals elements decoratius, a més de finestres geminades (dues per pis) amb arcs de mig punt. Construït en dues fases, a partir del tercer pis destaquen les arcuacions i els frisos fets amb pedra volcànica negra, que els fan destacar del conjunt.\nEl Tapís de la Creació és una peça gairebé única al món només igualada en valor artístic i històric pel tapís de Bayeux (s. XI). Es tracta d’un “retrat” medieval de la Creació que il·lustra l’origen del cel i de la terra tal com eren concebuts a finals del segle XI. Com que el Tapís de la Creació no consta a cap dels inventaris de teixits que es feien a la Catedral de Girona, no se’n sap del cert l’origen. No obstant, sembla ser que aquesta peça ornamental religiosa d’uns 12 metres quadrats es va fer a Girona a finals del segle XI en un obrador de brodadors utilitzant la pintura a l’agulla. Actualment el Tapís de la Creació, juntament amb el Beatus de Girona, és un dels elements més destacats de la col·lecció del Tresor.\nLa Catedral de Girona forma part de l’escapada ‘Cap de setmana romànic: del Montseny a la Garrotxa’.\nAutors de les fotografies: Bob Masters i Josep Giribet.\nConeix tots els detalls de la Catedral de Girona amb la visita cultural a la Nau, el Tresor, el Claustre i la Basílica de Sant Feliu.\nEls alumnes de primària i secundària poden endinsar-se en el descobriment de la catedral a través de les activitats didàctiques ‘Descobrim la Catedral’, ‘El vitraller de la Catedral’, ‘Art romànic i gòtic: pintura, escultura i arquitectura’ i ‘Simbologia religiosa’.\n1 i 6 de gener, divendres Sant i 25 de desembre: tancat\nMenors de 16 anys (preu: 1,20€)\nNatius/residents a Girona\nEls centres educatius de la Diòcesi o de la província de Girona gaudeixen d'entrada gratuïta a la Catedral. Per a fer efectiva aquesta gratuïtat cal fer la reserva prèvia.\nVisites en grup a mida (mínim, deu persones): 3,50€/persona\nGrups escolars (menors de 16 anys): 1,20€/persona\nVisita virtual al temple, el Tresor i l’arxiu\nVisita virtual a l’interior de la catedral\nTapís de Creació\nCatedral de Girona (Monestirs de Catalunya)


Monovehicle Ezy Roller.\nsi fas la comanda en 1 minut Detall del lliurament\nNo és un cotxe, no és una bicicleta, ni tampoc un patinet, ni un trineu. L’Ezy Roller es mou com una serp, amb agilitat i lleugeresa, sense cadenes ni pedals, sinó amb el moviment de les cames. Aquest innovador monovehicle ofereix una nova experiència de moviment i d’autonomia, única entre els ginys de desplaçament sense motor.\nCom no cal maniobrar-lo amb les mans, ,és indicat per persones amb cert tipus de discapacitat.\nÉs un producte que evoluciona amb els infants, inclou adaptadors per edats d’entre 4 a més de 14 anys o a més de 70 quilos.


La beca DevReporter promou la realització de dotze projectes periodístics per una informació internacional responsable. Cooperació catalana\nLa beca DevReporter promou la ...\nLa beca DevReporter promou la realització de dotze projectes periodístics per una informació internacional responsable\nLa iniciativa forma part del projecte d’abast europeu ‘Frame, Voice, Report’ i compta amb el finançament del Govern a través de l’Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament i l’Ajuntament de Barcelona. Aquest dijous té lloc la primera sessió de formació amb ONG i periodistes.\nReunió del jurat de la beca DevReporter (Foto: LaFede.cat)\nDotze equips formats per entitats de cooperació al desenvolupament i periodistes portaran a terme projectes periodístics gràcies al suport de la beca DevReporter. Des de l’any 2015 aquest instrument promou el treball conjunt entre el sector del periodisme i el de la cooperació al desenvolupament amb l’objectiu de millorar la cobertura informativa dels temes de justícia global i apoderar les entitats en les eines de comunicació i difusió.\nL’edició de 2018 s’emmarca dins d’un projecte europeu de més abast, anomenat ‘Frame, Voice, Report!’ que ha permès augmentar la dotació econòmica fins als 240.000 euros. LaFede.cat, referent de la beca a Catalunya, ha rebut un total de 38 projectes periodístics, d’entre els quals la valoració conjunta d’una empresa consultora i un jurat independent n’ha escollit dotze.\nEls reportatges becats es començaran a treballar ara, i es preveu que es facin públics durant la primavera del 2019. Alguns dels temes tractats són les migracions internacionals i el refugi, i la qüestió de gènere. La discriminació per raó d’orientació sexual està present en d’altres propostes, així com les conseqüències de la guerra i les violacions dels drets humans per part d’empreses transnacionals.\nAquests són els títols dels dotze projectes becats i l’entitat sol·licitant:\nACS, el joc brut de Florentino a Mèxic, Taula per Mèxic\nAlerta Defensores: dones defensant els drets humans en Mesoamèrica, Calala Fondo de Mujeres i Suds\nArsal: L’impacte de la guerra en 300 km2, Associació Catalunya-Líban\nCadenes globals, de les corporacions a la cura de la vida, Cooperacció\nCocalera women facing the challenges of the peace process in Colombia, Associació Catalana per la Pau\nDesprés de Berta Cáceres: Globalitzar la resistència, Entrepobles\nFugir per estimar i ser: clandestinitat i exili de la comunitat LGBTI al Marroc, Comissió Catalana d’Ajuda al Refugiat i Servei Civil Internacional\nEl Sàhara, un desert en moviment, Alianza por la Solidaridad\nIn the belly of the Congo, Fundació Montblanc\nLa diàspora pakistanesa a Barcelona, CIDOB\nNow you are a woman, Casal Lambda\nVoices from the vereda, Institut de Drets Humans de Catalunya i Lliga dels Drets dels Pobles\nEl jurat ha estat format per tretze persones que representaven als diferents sectors que impulsen i promouen una informació internacional responsable, incloent-hi periodistes, entitats i administracions donants.\nA banda del finançament del projecte, la iniciativa DevReporter promou que les organitzacions i els periodistes becats participin en un procés conjunt de formació i intercanvi, la primera sessió del qual serà aquest dijous 15 de novembre.\nEl projecte ‘Frame, Voice Report!’ és fruit d’un consorci liderat per la plataforma CISU (Dinamarca) i que compta amb la participació d’organitzacions de segon nivell de diversos països i regions: Lafede.cat (Catalunya) RESACOOP (Rhône-Alpes, França), COP (Piemont, Itàlia), KEPA (Finlàndia), 11.11.11 (Flandes, Bèlgica) i la fundació Wilde Ganzen (Països Baixos). Compta amb finançament de la Unió Europea i, a Catalunya, l’ACCD i l’Ajuntament de Barcelona.\nConvocatòria DevReporter 2019\nLes entitats que no han resultat becades en aquesta edició tenen la possibilitat de conèixer més en detall com s’ha valorat el seu projecte. Això els permetrà incorporar les millores corresponents de cara a la propera convocatòria, que es presentarà públicament el proper dijous 29 novembre a la seu de Lafede.cat (carrer de les Tàpies, 1-3, Barcelona). El termini de presentació de propostes estarà obert fins a mitjans de febrer del 2019.\nLaFede.cat: 12 projectes reben la Beca Devreporter 2018\nProjecte ‘Frame, Voice, Report!'