Hospitals en Kano - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Nigèria - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Nigèria › Hospitals en kano\nHospitals en kano Nigèria\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres si, si navegueu per aquest lloc web, noteu algun error en el registre d'un o més Hospitals en Kano. Mantenir el nivell de qualitat és un dels nostres valors, i sense que els nostres usuaris ens ajudin en això, seria bastant difícil que hàgim sabut fer-ho.\nSi té símptomes rars com la pèrdua de pes i el cansament extrem, cal tenir cura! Pot ser l'anunci d'una malaltia greu. Si necessiteu anar a l'hospital més proper, consulteu aquesta guia de l'hospital Nigèria. Aquí us mostrarem tots Hospitals en Kano perquè pugueu contactar o saber com arribar-hi.\nEsperem que, en ser un dels 10077751 habitants de Kano que necessiti atenció mèdica en diverses ocasions de la seva vida, es pot trobar en aquesta llista de Hospitals en Kano l'hospital que cercava. Per això treballem tots els dies: facilitar la vida de persones com tu en el moment de la necessitat i l'ansietat de contactar amb un hospital.\nHospitals en Kano per categoria\nMoltes persones no ho saben, però abans d'anar a un hospital públic Kano (Nigèria), han de passar pel seu metge general per a la seva derivació a un especialista, si aquest és el cas. Si el vostre metge ja l'ha referit i necessiteu saber on està i com contactar amb l'hospital al qual haureu d'anar, aquí trobareu tot\nUn hospital privat, per créixer i assolir un gran prestigi, ha de proporcionar serveis de qualitat i oferir la millor assistència als seus pacients. Si voleu trobar un hospital d'aquest nivell Kano (Nigèria), consulteu-lo aquí\nHospitals en Kano per ciutat important\nPassar ràpidament a un hospital pot ser necessari en algun moment, especialment en casos de malaltia greu de caràcter urgent. Per tant, tome nota d'aquí els telèfons dels hospitals de Kano, Nigèria per tenir-los a mà si és necessari.\nSi camina Wudil, aquesta bella ciutat que hi ha Nigèria, va tenir un accident de poca importància però encara requereix atenció mèdica urgent, aquí en aquesta guia trobarà tots els hospitals propis de vostè.\nNo espereu més si necessiteu veure el vostre especialista avui mateix. La vostra salut hauria de ser la vostra prioritat i ha d'estar en bones mans. Consulteu aquí en aquesta base de dades d'hospitals, el vostre hospital més proper a Gaya, Nigèria.\nSi necessiteu atenció mèdica urgent, aneu a l'hospital més proper a Rano, Nigèria. Aquí trobareu tot, amb la seva ubicació indicada al mapa, de manera que no tingueu el més mínim dubte d'on es troben i de com arribar.\nEls hospitals de Gwarzo, estan presents en aquesta base de dades que conté tots els hospitals de Nigèria. Si necessiteu contactar amb un o més hospitals, ja sigui un pacient que necessiti assistència mèdica o un professional de la salut que busqui treball en un hospital, aquí els trobaràs tot.\nEmmalaltir pot ocórrer de sobte, el moment que menys espera. Si visiteu o visiteu Bebeji, aquesta bella ciutat Nigèria, i teniu símptomes molestos com el dolor abdominal, nàusees o vòmits, potser hauríeu d'anar a l'hospital més proper. Vegeu tota la informació de l'hospital aquí a Hospitalsworldguide.\nHospitals en Kano per província\nLlistat de hospitals pròxims a Kano\nDonga Hospital- (Situat a 452.41 km)\nAbuja Clinics- (Situat a 295.93 km)\nNeuropsychiatric Hospital Aro Abeokuta- (Situat a 748.02 km)\nNordica Fertility Centre Lagos- (Situat a 791.05 km)


Ossó de Sió | Turisme Urgell\nLes característiques urbanístiques, els diversos monuments arquitectònics i el paisatge senzill i agradable us faran molt atraient la visita als pobles que configuren el municipi..\nL’any 1139 ja està documentada l’església d’Ossó de Sió.\nNo s’esmenta com a parròquia però se sap que era atesa per un canonge de Guissona, anomenat Colldejou que tenia el títol de beneficiat.\nProbablement era dedicada a Santa Maria i cap al segle XIV es va canviar el culte a la Mare de Déu del Remei. És d’una sola nau d’estil romànic tardà amb un absis semicircular.\nDe l’església romànica només en queden la part nord de l’absis i els murs de la façana de ponent. La porta d’accés no és al centre sinó a la cantonada nord.\nEl campanar d’espadanya té dues campanes.


400 milions: la luxosa vida de Sergey, el rus que ha matat la seva família a Girona\nSergey, la seva dona i la seva filla, les víctimes de Lloret. | Cedida\nEn la vida de la família predominava el luxe: viatges, golf i cotxes d'alta gamma\nper Arnau Peláez 27/04/2022 13:07h\nSergey Protosenya va aparèixer mort juntament amb la seva dona i la seva filla petita a la seva Mansió de Lloret de Mar, Girona.\nEs tracta d'un cas sonat, ja que els Mossos d'Esquadra treballen amb la hipòtesi que el multimilionari rus havia assassinat a sang freda les dues membres de la seva família, que havien rebut nombroses punyalades, per posteriorment suïcidar-se.\nTot i que a primera vista semblava doble crim masclista amb posterior suïcidi, podria ser que la veritat fos una altra, ja que, tal com afirma 'El Mundo' Sergey no va deixar cap nota de suïcidi i, a més, les armes del crim no contenien les seves empremtes dactilars.\nEncara que el cap dels Mossos d'Esquadra a Girona, el comissari Josep Milan, va afirmar que, fins al moment, no existia cap indici que apuntés a la màfia russa darrere del crim de Lloret de Mar.\nMilan va remarcar que la principal hipòtesi dels investigadors continua sent que l'home de 55 anys va matar la dona de 53 i la filla de 18 i, després, es va suïcidar penjant-se d'una barana del jardí.\nEl fill major de la parella, no es trobava a la localitat gironina quan van succeir els terribles fets i, afortunadament, encara és viu.\nCasa on van aparèixer els cossos de Sergey i la seva família. | ACN\nUn cas replet d'interrogants\nEls cossos de les dues víctimes, Natalya de 53 anys i María, la filla menor, van aparèixer mutilats a la vila familiar situada a la localitat gironina.\nA més, segons informa 'El Mundo', amb aquesta mort ja és el quart assassinat d'executius d'empreses russes i les seves respectives famílies del cercle més íntim del president Vladímir Putin. Casualitat? És un misteri.\nUna fortuna de milions de dòlars\nSergey Protosenya era un multimilionari rus i un dels caps de la companyia de gas més important de tota Rússia. Així, la fortuna de l'oligarca s'estima d'uns 400 milions de dòlars aproximadament.\nLa família, gaudia sovint de la seva espectacular mansió situada a la urbanització dels Pinars de Lloret, juntament amb la seva dona i els seus dos fills.\nSegons informa el 'Diari de Girona', el nucli familiar duia una vida en què predominava el luxe i passaven diverses temporades als diferents països on tenien domicili. A saber, aquestes localitats eren Moscou, França, Catalunya i Xipre.\nÉs cert que la família era bastant activa a les seves xarxes socials, on presumien del seu alt nivell de vida. Viatges de luxe, golf, iots i vehicles de gamma alta.\nAnar a portada Última hora Successos Última hora Assassinat Última hora Lloret de Mar\nExplosió en un comerç a Catalunya: minuts de confusió i viatges a l'hospital\nLa gran sorpresa de la Policia Nacional en entrar a un pis al Baix Llobregat


Els germans Avendaño – Menanat\nEls germans Avendaño\n7 d’octubre de 2009 SENDERA A LES PASTURES D’HIVERN\nCorral en la Herrada del Gallego\nA Jose i Amando els vaig conèixer un dia de tardor, quan les fulles grogues dels xops comencen a caure. Bufava un vent gelador. Estos dos germans naturals d’Ayora i que comptaven aquell any del 2010 42 i 48 anys respectivament, tenien un ramat de dues mil cabres blanques serranes. L’estiu ho passaven a pastures del terme de Requena, a la zona de la Herrada del Gallego. Quan arribava la tardor transhumaven a la serra de Dos Aguas i Tous1, on passaven l’hivern.\nUn mes abans de la sendera de tardor, Jose eixia amb un ramat de quatre-centes cabres, que estaven a punt de parir, juntament amb uns quants mascles. Just un mes després, quan el fred començava a fer-se insuportable i apareixien les primeres gebrades ho feia Amando amb la resta del ramat.\nVam eixir de bon matí i prompte amb els primers raigs de sol, la natura ens va oferir un regal espectacular, la brama dels cérvols, que amb els seus brams retrunyint per tota la serra desafiaven els seus rivals per disputar-se a les femelles. Estos sons que es produïen sempre amb les primeres pluges tardorenques marcaven la partida dels ramats en transhumància cap a les zones més benignes de Dos Aguas i Tous.\nEn creuar la serra de Martés i després d’haver caminat unes dos hores, ens endinsem per una vall on abundaven camps d’ametllers, oliveres i vinyes. Davant nostre se’ns va aparèixer un paisatge de somni, vèiem als vessants de les muntanyes el mantell vermell de les fulles de les vinyes, un veritable paisatge tardorenc. Ens trobàvem a la divisòria de diversos termes: Cortes de Pallás, L’Or i Venta Gaeta. Per estos costats i concretament a la Mola de l’Or ens vam topar amb el pastor Jaume de la Valle Robledo natural del llogaret de l’Or però que vivia a Dos Aguas. Xarrem una bona estona amb ell. Ens va explicar que estava a punt de jubilar-se i que encara treia les ovelles cada dia per aquesta zona. Ens va dir que tot va malament i la poca consideració dels polítics amb l’ofici.\n“Entran en España corderos y ovejas de muy mala calidad y a un precio ridículo y nos tenemos que “bajar los pantalones”, vendiendo una carne de primera calidad al precio de toda esta basura…”\nJaime del Valle Robledo\nEns vam acomiadar d’aquest bon home i ja al llogaret de l’Or vam fer una parada per dinar. Amando reprenent la conversa va dir:\n“Cuando los pocos pastores que quedamos terminemos, allí se acabará todo. Veinte años atrás sí que se ganaba dinero, ahora las subvenciones son mínimas y con lo que pago por la subasta de los pastos, el pienso, el veterinario y los gastos del coche, teniendo en cuenta que cobro menos de la mitad que antes por cordero, no me queda casi na”\nPartim de nou albirant ja la propera serra de l’Ave i el Cavalló, a les muntanyes comença a abundar el garrofer i l’albaida, senyal que estàvem passant a una zona més càlida, apunta el pastor.\nSón molts els pinsans i tords que veiem voletejant entre els pins. Més endavant se’ns van creuar bàndols de torcaços i solitaris gaigs. Però és el picot verd el que ens va cridar molt l’atenció, pel seu color verd oliva al cos i amb el cap vermell.\n“Si el carpintero canta en la umbría, agua otro día”, dice Amando.\nVeiem també volar a un grall: “Cuando el grajo vuela bajo, hace un frío del carajo, y si vuela a trompicones hace un frío de cojones.”\nAmando afirma que en la serra de Tous els veu als forats dels cintes, on fan el niu.\nDespués de dos días de peregrinación llegamos por fin a la sierra de Dos Aguas, avistando desde un escarpado cinto a lo lejos la población de Millares, hay un dicho por aquí que dice:\nDesprés de dos dies de pelegrinatge arribem per fi a la serra de Dos Aguas, albirant des d’un escarpat turó de lluny la població de Millares, hi ha una dita per ací que diu:\n“Si quieres ver lugares te asomas a La Ceja y verás la ciudad de Millares”\nI precisament això, es el que fem nosaltres.\nHavíem arribat a les pastures d’hivern.\n1 Vereda realitzada péls germans Avendaño: Herrada del Gallego-per la vall creuen el riu Magro-travessen la serra de martés-sendera per Cortes de Pallás i el llogaret de l’Oro-sierra del Ave i del Caballón-Dos Aguas-Tous.\nEl 25 de juny ixen cap a Requena i al voltant del 11 de noviembre tornen a Tous.\nVista sobre el riu Xúquer desde el Pajarillo.\n23 de gener de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nMatí plujós i boirós d’hivern. Les cabres eren a prop dels impressionants tallats llaurats pel riu Xúquer, que s’obre camí per estes colossals muntanyes formant espectaculars parets verticals de fins a quatre-cents metres d’alçada. El paratge és grandiós i desolador. Per ací abunden barrancs, fonts, abrics, coves i avencs. este és l’escenari on els ramats dels germans Avendaño passaran l’hivern, fins a l’arribada de la primavera on com cada any tornaran a les pastures d’estiu a Requena.\nLa serra ara al gener és plena de mates d’espart. Jose aprofita per tallar-ne unes poques i m’ensenya com es trena. Amb esta planta fabrica ones per llençar pedres, mètode utilitzat pels antics pastors per controlar el ramat. També fa fundes per a ampolles, ell mateix en porta una al sarró.\n“El esparto con la menguante de enero, que dura como el hierro” diu Jose, donant a entendre que es en estes dates quan s’ha de tallar.\nMentre caminem tranquil·lament per la sendera que s’allunya de la llera del riu, busquem unes llomes properes…Jose segueix explicant-me curiositats que havia sentit del seu pare i el seu avi:\n“Antiguamente, cuando los niños estaban dentando y no paraban de llorar, el remedio de sus abuelos consistía en capturar una culebra grande a la que se le arrancaba la lengua, dejándola escapar viva, con ella se la colgaban alrededor del cuello del niño y éste paraba de llorar.”\nSobre els ofidis continua diguent que:\n“La única serpiente realmente peligrosa por su potente veneno es la víbora, es muy habitual los ataques de esta serpiente al ganado, incluso una vez una de ellas mató a su perro pués le clavó los colmillos en la lengua, el veneno pasó muy rápido a la sangre y el animal no tardó en morir entre terribles convulsiones. Sin embargo, la culebra verde impone por su enorme tamaño y agresividad, sobretodo cuando está en celo da unos coletazos muy fuertes, pero no es tan venenosa.”\nEm conta un remei per a la pulmonía que havía sentit als més vells:\n“El hígado de zorro macho sacrificado con la luna menguante de enero, se pone a la lumbre a secar, se pica y se mezcla con la leche.”\nArribem gairebé de nit a la cova de Pertecates, refugi de pastors i bestiar. La sendera de La Laguna passa just per allà. Nosaltres al costat de l’abeurador Reial d’animals, ens aturem a descansar una estona, alhora que escoltem al fons de la vall la veu del fúnebre Gamarús, una rapinyaire nocturna. Als nostres peus l’impressionant tallat i davant, al fons, en un forat de la muntanya, la cova de les Golondrines…\n27 de gener de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nMatí molt fred com ve siguent habitual este hivern. Caminem per l’assagador del “Cabezón del Mellao” que discorre vessant avall buscant el riu Xúquer, on antigament el bestiar creuava el riu amb una barca. Sentim i també vam veure les gralles i Jose recorda allò de “cuando el grajo vuela bajo hace un frío del carajo”, i la neu, encara que poca, comença a caure. El camí i la soledat d’estes muntanyes conviden a pensar i sobretot és molt el temps que converse amb el pastor, li ve a la memòria un episodi de la seua vida, on el va sorprendre una terrible tempesta, pasturant amb el bestiar per la serra de Dos Aigües:\n“No veía ni a dos palmos debido a la espesa niebla. A unos metros de donde caminaba cayó un enorme rayo que hizo temblar la tierra, saltando las piedras por el aire. El trueno que siguió al rayo casi me deja sordo. Pasé muchísimo miedo.”\nJose va tenir molta sort, la que li va faltar a un pastor d’Ayora, tio de Jose Vicente Ortiz (l’últim pastor del Caroig), este home després de tota una dura vida per les muntanyes desolades amb el seu ramat, un llamp el va partir en dos , el va matar, el va destrossar al costat d’una desena d’ovelles, durant una terrible i violenta tempesta que es va desencadenar a la serra. Tot va passar l’any 1944 a la finca dels Collaos, tocant amb Almansa.\nAls nostres peus veiem discórrer el Xúquer, i davant, a l’altra part del riu, Jose m’assenyala la cova on l’any 1994 també va morir un pastor i la totalitat del seu ramat, éste es va veure sorprès per un incendi de gran magnitud a la serra. Fugint del foc va triar la direcció equivocada, en comptes de buscar el riu, es va ficar dins de la cova, morint asfixiat al costat de les seues ovelles.\nHacemos un alto en el camino para almorzar, “pan de pastor” hecho la noche anterior a la lumbre en la casa de campo de su corral. Mientras tanto Jose no para de contarme cosas:\nFem una parada en el camí per esmorzar, “pa de pastor” fet la nit anterior a la llar del foc a la casa de camp del seu corral. Mentrestant Jose no para de contar-me coses:\n“Mi padre mataba serpientes y lagartos para comer, yo por aquella época era un niño y recuerdo que me gustaba esa carne.”\nLi agrada la serra y els seus animals, son la seua vida i els respecta:\n“Todos los años, en un caserío donde paso el verano crían unas golondrinas dentro de la casa. Se han acostumbrado tanto a mi, que se posan indiferentes encima de las sillas.”\nEs un gran amant de la natura. Al acabar d’esmorzar trau una bossa i diposita tot el fem, a l´hora que es queixa amargament de tota la gent que embruta el bosc.\nEmprenem la marxa, la boira baixa de les muntanyes. El nostre pastor s’afanya a dir: “Va a nevar” i assenyalant el pic Caroig diu que allà ja està nevant. La nit anterior havia fet molt de fred i ja sabia que huí hi hauria temporal. Jo havia vist el comunicat meteorològic per televisió que deia que al migdia entrava un front polar pel nord. Però a Jose, a la serra no li cal veure la tele. Em diu: “¿Ves aquellas cejas? Allí, ya está nevando.” De tornada al corral i amb les últimes llums, sentim cantar el brúfol prop del penyal, és ara a les fredes nits de gener quan més se l’escolta, doncs és l’època de zel d’este ocell nocturn.\n31 de gener de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nEl fred era gairebé insuportable i el vent de llevant creixia insolent, sens dubte l’hivern es deixava notar a la Ribera. Havíem quedat a la benzinera de Catadau, allà ens recolliria un home amb el seu 4X4, de manera que podíem accedir a dalt i escarpat de la muntanya. Així va passar, gairebé sense retard es va acostar a nosaltres Antonio que, ja jubilat, passava llargs períodes amb Jose, tots dos compartien casa a Dos Aguas i la mateixa passió per la muntanya i el bestiar. Ens vam pujar al cotxe, ple d’estris propis de la vida a la muntanya, i gens preparat per a la comoditat urbana, però amb enorme força per trepitjar colls. Després d’un llarg camí i constants vaivens, vam veure la figura de Jose al capdamunt d’un coll, al braç dret el callat, i, a la dreta i esquerra, l’acompanyaven els seus dos gossos pastors. Ens va acollir de manera molt amable, sens dubte la muntanya li va ensenyar a acollir el que arriba. Jose, home de muntanya, sap donar el millor de si al visitant, cosa normal a l’entorn agrest, en canvi aquesta lògica es trenca quan algú necessita ajuda a l’urbs. Ens saluda amb una forta encaixada de mans, hi anava la seua confiança i amistat, però prest, sense entretenir-se, va passar a donar sal a les cabres. Antonio al cotxe havia carregat uns sacs de sal i uns queviures per a Jose. Els animals van estranyar la nostra presència i es van comportar com mai farien amb el seu amo: “hoy estan locas” –va dir Jose-, “además hace mucho viento, voy a meterlas en el aprisco” –va afegir-. Nosaltres vam baixar al corral, on l’Antonio ens va preparar un foc edificant, semblava que no hi havia res a la casa, en canvi el que faltava era tot el que passa per ser superflu, ja que a l’hora de la veritat, cap detall escapava a Jose . El foc ens va fer entrar en si, i Jose, en veure’ns ajupits amb les mans a la llar somreia…\nJose Avendaño y Javier Aznar\nRàpidament vam entaular conversa i en Jose no hi havia secrets: estimava la natura, s’hi havia criat en ella, ja que des dels 8 anys portava les cabres per la muntanya. El seu pare –deia– va contractar un mestre que, en ser geperut i per això fugir de les rialles dels nens a l’escola, es dedicava a fer classes a Jose i els seus germans. Afirma que sap llegir i escriure i que tot això ho va anar perfeccionant al servei militar; allí va aprendre les taules de multiplicar perquè ningú l’enganyés als comptes. Això sí, afirma que tot està molt malament i que si segueix així buscaria una altra ocupació, sempre lligada a la muntanya, és la seva vida i no s’imagina en altres prestacions, però deixaria de banda el bestiar.\n6 de març de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nTot i estar ja al mes de març, l’hivern s’allarga i segons els pastors és el més cru, llarg i fred d’aquests darrers anys. Matí gris, boirós i com no, molt fred, amb un vent gelador. Davant nostre el pic Caroig, cobert totalment de blanc. Ens desplacem acompanyant el ramat pel barranc de La Curra, un immens solc entre muntanyes que acaba a la Vall de La Laguna, on als seus lloms a la nostra dreta i mirant en direcció nord discorre una important i antiga sendera, que pujant en alçada va a parar al Majal dels Palos. A prop d’este paratge hi ha dues de les coves més importants d’Espanya, l’avenc del Campillo i la Llenca del Serrano. Ens aturem i en Jose m’assenyala un capsot gris posat a la punta de la branca d’un arbust. Estem a uns 5km mirant cap a l’est del paratge Los Trillares, on el seu germà Amando està amb una ramat d’unes quatre-centes cabres. M’acomiade de Jose i me’n vaig a la trobada ara del seu germà, després de mitja hora de caminada el trobe a prop de la Font del Pernil, un paratge de lloms i cresteries ondulades formades per matoll baix d’argelagues, romeus, margallons i bruc. Al fons i mirant en direcció oest veiem la cadena muntanyosa de Canillas, per on ara està Jose.\nUn ocell ens passa volant baix i es perd per un camp d’ametllers. Amando diu que és un cucut, a mi m’estranya molt ja que encara fa fred i aquesta au sol arribar en migració des del continent africà a finals de març però, tots estos anys al costat dels pastors m’han ensenyat a no dubtar de les seues paraules i m’ho crec tot. És un cucut.\nSom a l’època de zel de les cabres, i és tot un espectacle veure els seus bramits, les lluites entre els mascles i les persecucions per part d’estos a les femelles: “Los más fuertes, se llevaran el trofeo, así es la naturaleza.”, diu Amando.\nA mitja tarda i després de trobar-nos amb el seu germà, tornem al corral.\n“El pastor vive como los animales, por el día en los matorrales, y por la noche en los corrales”\n13-14 de març de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nArribe al corral dels germans Avendaño cap a les 17h. Dia ennuvolat i fred (00). Mentre Jose prepara la llar, recullc al costat dels meus fills arrels de coscoll i llenya de romaní, argelaga i vinya, feixos de llenya que es troben amuntegats a l’entrada de la casa. estes branques seques d’arbust mediterrani són perfectes per fer brases amb rapidesa. Ens espera un bon sopar: coca de gaspatxos acabats de fer amb verdura, espècies i cargol de muntanya.\nEls pastors són pràcticament autosuficients ací a la serra, a banda de guiar i guardar els seus ramats, tenen diferents animals al seu corral: gallines, coloms, porcs, conills…recol·lecten mel dels seus ruscos i cullen verdures en un xicotet hort.\nDesprés de preparar les coques a la llar, ens asseiem al costat del foc, cal esperar que vingue Amando que esta en un altre corral de la serra. Mentrestant conversem i Jose ens explica històries d’antics pastors, ens parla d’Alonso García Requena anomenat el “Manco de Zarra”, natural d’Alcalá del Xúquer (Conca), que va passar tota la seua vida en estes muntanyes, bandejat de la seua terra per enganxar a un guàrdia civil. “I això que estava manc!” –diu Jose.\nTambé ens relata algunes vivències de la infantesa:\n“En mi casa, mis hermanos y yo, no podiamos asistir al colegio ya que vivíamos en el campo bastante alejados de la población, venía un maestro que estaba jorobado a darnos clase, a cambio mis padres le daban de comer y muchas veces se quedaba a pasar la noche, sobre todo en invierno…”\nAmando arriba ja ben entrada la nit, de lluna nova, tancada i fosca com a boca de llop. El corral està enclavat en una menuda vall amb garrofers, bosquets de pins i envoltat de cintes, excepte cap a la cara est. Fora, s’intensifica el fred i també comença la serenata de les aus nocturnes: sentim cantar als propers garrofers els mussols, el gamarús ho fa a les pinedes i als escarpats cintes és el brúfol amb el seu poderós i profund ulular qui marca el territori i diu qui mana allà. Tot un espectacle pels nostres sentits i una experiència única. Després de sopar seguim conversant i explica una anècdota de fa 7 anys quan van haver de fer una batuda com antigament es feia amb els llops, però aquesta vegada era contra gossos salvatges assilvestrats, que en diversos atacs als ramats van arribar a matar fins a 200 ovelles de un veí de Tous. Els van acorralar prop de la cova de Pertecates i allà mateix van abatre alguns, els que van escapar van ser reduïts i morts uns dies després prop de Millares. Jose recorda que en aquella època sempre sortia amb l’escopeta a l’espatlla. La guàrdia civil va dir al pastor de Tous que no matés els gossos, sinó que els havia d’agafar, aquest els va contestar irònicament: “Sí, els agafaré, però de la cua”.\nEls germans segueixen desgranant records:\n“En la riada de 19821 vivíamos todos los hermanos con los padres en la finca Los Marines en Ayora. Yo(Jose) llegué con tan solo 13 años y recuerdo que había un huerto de zanahorias. Fue en octubre de ese año cuando después de romperse la presa de Tous e inundar toda la comarca de La Ribera y el Valle de Ayora, nos quedamos aislados en la finca, como en una isla. Estuvimos una semana comiendo jamón, huevos y orza (embutido, costillas, lomo de cerdo, chorizo…). Teníamos sembrados campos de avena y maiz. Un día nuestro padre nos dijo que fuéramos por la noche a espantar los jabalíes que se acercaban a los sembrados. Esa misma noche un enorme macho de jabalí acabó con la vida de Manolo, uno de los mejores perros que tuve, muy noble y trabajador, un animal que a la más mínima orden mía iba a buscar a las cabras extraviadas o rezagadas.”\nEns vam aixecar amb l’alba, al cant del gall, i després de beure’ns un bon got de llet acabada de munyir, vam pujar al Toyota Navajo i vam sortir a buscar el ramat, que la nit passada havia dormit molt a prop del canó del riu Xúquer. En 20 minuts arribem al barranc de Pertecates, prop de la font deixem el tot terreny, Jose es va penjar el sarró i jo la motxilla amb tot el material fotogràfic, i sortim a la recerca del bestiar. Només creuar el rierol de Pertecates, el gos Mariano es va quedar de mostra al costat d’unes mates d’estepa: “Habrá visto algún sapo pués el agua está cerca, ahora no es época aún de serpientes, lagartos y lagartijas” -diu el pastor. Em vaig acostar sigil·losament i parte algunes mates a uns centímetres del musell del gos, i efectivament, com deia Jose, al recer del matoll hi havia dos gripaus verds amb una ratlla groga al llom, es tractava del gripau corredor (Bufo calamita), els vaig fotografiar , tot havia de quedar documentat, no volia que se m’escaparà cap detall, m’havia proposat que durant les llargues jornades al costat dels pastors havia de documentar totes les vivències i sensacions que passaren.\nVam remuntar el sender i després de mitja hora de caminata vam arribar al punt des d’on ja albiràvem el ramat, al fons del barranc. En arribar a este lloc vam haver d’esperar que les cabres pujaren cap on ens trobàvem. Arriben a la nostra trobada cap a les 11h, allà dalt, a l’altiplà, el ramat es para a descansar. Nosaltres al costat del gos Mariano, seiem al costat d’unes mates de romaní. El sol del matí escalfa els nostres cossos i la veritat s’agraeix, ja que fa un vent fi molt fred. A només una setmana de l’entrada de la primavera, l’hivern es resisteix a deixar-nos, el pastor com ja havia puntualitzat altres vegades, diu que aquest hivern ha estat el més dur que es recorda desde fa 50 anys. Veiem algunes orenetes que sobrevolen el ramat, “San Jose es el que las trae”- diu Jose mentre les observa. Després d’una hora de sester, dirigim el bestiar pel vessant en direcció a la cova de Las Golondrinas, enclavada en una paret gairebé inaccessible i que a l’entrada mateixa hi ha un enorme margalló (Chamaerops humilis), “Cuantas tormentas habrá visto caer” – diu Jose, referint-se a lo vell que ha de ser este espècimen. El paisatge aquí és de somni, amb l’impressionant canó del riu Xúquer a la nostra esquerra. Moments inoblidables gravats per sempre a la meua retina i registrats per a tota una eternitat en el CCD electrònic de la meua càmera. Després d’una estona pasturant en un verd prat als peus de la cova, conduïm al ramat per la sendera de La Laguna i després de creuar el rierol a l’alçada de la cova Pertecates, fem un alt al camí per dinar a l’ombra d’un enorme pi blanc. És curiós veure com ací la sendera parteix en dos la serra just al punt on creua el barranc, declarat ací com a Microrreserva de Flora. Mirant cap al nord a la nostra dreta, a l’obac, veiem el vessant ple de pins rodens, mentre que a la nostra esquerra, a la solana, el vessant és de pins blancs.\nMentre mengem em parla d’un pastor de la serra d’Enguera, Bernardo, molt bona persona i treballador… Li dic que ja vaig tenir el plaer de conèixer-lo fa un temps quan vaig estar de sendera acompanyant-lo, un dia que traslladava el bestiar des de la Serra d’Enguera fins a Alpera.\nMés tard em parla de Félix Rodríguez de la Fuente i el que este famós naturalista ha influït a la seua vida. Li dic que en això coincidim i la col·lecció de DVD’s de “L’Home i la Terra” llueix a les nostres prestatgeries de casa nostra. Recorda que el 1980, quan va morir Fèlix va ser un any que va ploure molt, els barrancs de la serra anaven plens d’aigua, a més feia molt de fred, concretament el dia del seu enterrament va ser quan va ploure amb més intensitat. El que és bo del cas és que l’endemà llegint el diari veig que hi ha un article que deia que ahir 14 de març es complien 30 anys de la mort de Fèlix., i just nosaltres sense saber-ho, com rendint-li un xicotet homenatge, el recordàvem en estos solitaris paratges de Tous.\nEmprenem la marxa per la sendera de La Laguna a buscar la vall amb el mateix nom. Al davant ens apareix majestuós el pic de la Neu i el cim del Tiritari, allà dalt hi ha una cova molt perillosa: “el agujero casi ni se ve y cae en vertical como un pozo. Hace mucho tiempo un pastor la midió y le salieron 70 metros. Más de una cabra he perdido allí, incluso a un perro que se mató al caer”. Als peus del Tiritari i amb el sol amagant-se a les nostres esquenes per la serra de Millares, acaba la nostra jornada.\nLa capacitat orientativa de Jose en la serra és perfecta. Ell mateix diu: “No he roto yo zapatillas por estos lugares…yo, mientras vea el suelo no me pierdo, de no ser así un día con mucha niebla…”. Tot açò m´ho demostra, és capaç de trobar qualsevol utensili que es deixa adrede per qualsevol lloc. La seua vista se diría que es de linx, avista a las cabres monteses a distancis increibles i reconeix les aus pel seu vol i sobretot pel seu cant…”de pequeño era un experto con el tirachinas, tenía mucha puntería, me entretenía matando moscardones y tábanos…ahora todo son videojuegos y cosas extrañas…”.\n5 d’abril de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nArribem a la cova de Las Alforjas, on fa més de 40 anys durant una tempesta un llamp va matar unes quaranta cabres. Els dos pastors que anaven amb el ramat van poder salvar la vida en estar aixoplugats a la cova, però un va quedar sord.\nCueva de las Alforjas\nSom ja a la primavera, tot i així el dia és fred i gris, no obstant tenim la sort d’escoltar un ocell a la serra, emissari del bon temps, el cucut, mentre una fina i feble pluja comença a caure a la muntanya. “Cuando canta el cuco, por la mañana blando, y por la tarde duro”– diu Jose, referint-se que encara que plogua al matí, com que els dies ja són llargs, en arribar la vesprada ja està tot sec. També sentim cantar a la merla, Jose diu que és el seu favorit, li agrada escoltar-lo al matí quan s’aixeca.\nDel 6 al 9 de maig de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nJa ben entrada la nit arribe al corral dels germans Avendaño. Uns dies abans m’havien trucat al mòbil per avisar-me que als tallats a prop del pic de la Nieve havien descobert un niu d’àliga cuabarrada. La meva intenció era passar la nit amb els pastors per de matinada poder anar a fotografiar el niu. No em cansaré mai de repetir l’amabilitat amb què sóc rebut i, es veu que tot ho fan perquè els neix, sense esperar ni demanar res a canvi. M’han demostrat moltes vegades que allà a la serra són feliços i no els falta de res, jo me n’adono, deixant les meues preocupacions enrere i intento fondre’m en este “univers” de pau, on el temps sembla aturar-se, i les presses i l’estrès no són ben rebuts per estos llars.\nMentre Amando acaba de perfilar uns batalls per a unes esquiles, el seu germà serveix a la taula un deliciós arròs amb bledes i cargols de muntanya, al centre de la taula, una ceba adobada amb l’oli d’estes terres. Per postres formatge amb mel, tot de collita pròpia, llet de les seves cabres i mel de les bresques que tenen a la serra. Per acabar una infusió de te de muntanya i timonet acabat de tallar, per a la digestió.\nFora xiula el vent i sentim cantar els mussols. Dins, a la calor de la llar conversem una estona, però aviat ens venç el somni. El cant del gall ens desperta poc abans de l’alba. Els pastors preparen les seues coses per sortir un nou dia amb el ramat, me n’acomiade i em dirigeixc ràpid a l’amagatall que vaig muntar dies enrere per fotografiar l’àliga. El camí fins arribar al lloc del niu és dur, ja que no hi ha senda, s’accedeix al lloc després d’haver creuat uns quants lloms plens de matoll. Després d’una espera no gaire llarga vaig poder fotografiar un bell exemplar d’àliga cuabarrada encebant l’únic pollet del niu.\nDiumenge d’aquella setmana vaig estar acompanyant el ramat per la font del Chol, on ens vam proveir d’aigua, observats molt de prop per un enorme llangardaix que estava prenent el sol, molt a prop de la senda. A la tarda ja al corral, en Jose ens va preparar uns gaspatxos amb alls tendres i cargols de muntanya. Després ens va fer una demostració de com elabora el formatge amb la llet munyida al matí.\n12 de maig de 2010 PASTURES D’HIVERN. SERRA DE TOUS\nEns movem amb el bestiar prop de l’avenc del Campillo pel Majalico Blanco, confluència d’una sèrie de barrancs: Barranc de l’Ollica, barranc del Charco Claro, barranc de la Romana i barranc de l’Espliego. En aquests llocs abunden molt el poliol i el te de muntanya. Davant nostre se situen tres lloms, la del Gat, la de les Alforges i la de l’Avenc. Les cabres després de travessar l’Ollica comencen a pujar el turó del Gat. La serra ara en el període primaveral es troba coberta de multitud de floretes, destacant especialment una d’elles de color blanc que el pastor les anomena “cabrera1”, ja que semblen ramats de bestiar. Després d’una llarga caminada de més de 3h, deixem les cabres tranquil·les a la muntanya i tornem al corral a dinar. Ous, pa de pastor, ceba, enciam, llet i mel ens reposen d’un matí esgotador. Ja a la tarda anem a una caseta de muntanya on els pastors tenen les esquelles, per preparar-les, doncs falta poc pel trasllat del bestiar des de les pastures d’hivern en estes muntanyes als més frescos d’estiu a Requena.\nMés tard anem a recollir mel dels ruscs:\n“Cuando crece el romero, no tiene gozo el colmenero” , referinse a que les abelles ja no mengen.\n1 Per estes dates la serra de Tous és plena d’unes flors blanques, Lli blanc (Linum suffruticosum L.) conegudes popularment per Cabrera per la seua semblança a un tros de cabres blanques.\n17 de juny de 2010 INICI DE LA SENDERA CAP A LES PASTURES D’ESTIU\nLa Laguna (Tous)—-El Campillo (T)—-La Fontalba (T-Dos Aguas)—-Los dientes de la Vieja (D.A)—-Cueva de la Vieja del Peine (D.A)—-El Caballón de Dos Aguas (D.A)—-La Rápita (D.A)—-La Masía del Collao (D.A)—-Fuente de los Abrevaderos (D.A)—-La Garita (D.A)—-Las Umbrías (D.A)—-La Muela de Dos Aguas (D.A)—-Sierra Martés (Yátova, El Oro y Venta Gaeta)—-Hortolilla (Requena)—-Río Magro (Cruzando)—-La Herrada del Gallego (Requena)\nIniciem la sendera des de la vall de La Laguna i la zona del Campillo. Ens acompanyarà també el pastor Ignacio Millán. Passem pel Majalico Blanco on al fons s’albira la serra del Cavalló. Allà mateix al Majalico ens parem per donar sal a les cabres, i de pas carregar-ne quatre al jeep, ja que algunes no poden fer la sendera per diversos motius (ferides, avortaments…). De camí Jose em comenta que en aquesta zona de La Laguna i El Campillo hi ha molt bona pastura.\nM’adonE que l’ajuda dels gossos és fonamental, les cabres no sempre van pel camí i tendeixen a escampar per la serra (no són com les ovelles), per això l’ajuda dels gossos és precisa.\nRemuntem la lloma de Pierna Gorda (veure arxiu 8142 a 8156). Tot i la calor, al seu cim corre un vent fresc. Les cabres per un instant s’aturen i cessen els bals i el so de les esquelles. La solitud s’apodera del paisatge i només escoltem el xiulet del vent.\nSegons seguim la sendera, a la nostra esquerra veiem les muntanyes de Millares i el seu poble, enclavat a la muntanya davant nostre.\nNota: para pie de foto (archivos 8158-8159 Loma del Subterráneo de Las Palmeras). Hi ha una cova on antigament es refugiaven els pastors en dies de tempesta.\nSeguim pujant pel barranc de l’Espliego i per damunt del Cavalló de la Romana (arxius 8161-8162), ens surt al pas creuant la senda tranquil·lament un enorme exemplar de cabra montés mascle salvatge. Al fons la Solana de la Fontalba (arx.8173-8188) i el coll de la Moneda (arx.8253).\nDesprés de caminar per un període de 3h arribem al paratge de la Fontalba. Parem a dinar a la partida de la Canal de Dos Aigües, allà a la casa de Ramon Carrión ens esperen uns amics (Copete i els pastors retirats antonio i Herminio).\nPer la vesprada i amb un sofocant calor creuem per “los Dientes de La Vieja”.\n15 d’agosto de 2010 PASTURES D’ESTIU. REQUENA\nArribe de bon matí al llogaret de la Portera, on al bar del poble he quedat amb Jose. Tot i estar al mes d’agost, és un dia fresc i remenat. Jose, mentre prenem cafè em diu que a la tarda amb tota probabilitat plourà, doncs ha sentit cantar al bosc al pico picapinos, que diu que és el millor meteoròleg del món. De camí al corral passem per la casa-corral de Les coves en terme encara de la Portera, ens aturem davant de l’edifici que està en ruïnes,tejas llenas de musgo y paredes de adobe definen todavía un espacio único donde se guardaba el ganado, algún montón de paja, arreos de animal, utensilios de labranza, cestos viejos, gavillas, telarañas y sueños. Revestido de la belleza nostálgica de lo que desaparece, se esfuerza por mantenerse todavía en pie ofreciendo todo lo que le queda: hermosura estética, telarañas y refugio de tordos y gorriones1, a Jose se li fa un nus a la gola en veure com tot ho relacionat amb el seu ofici s’ensorra implacablement.\nEl bestiar pasta ara tranquil·lament en un paratge espectacular a prop del riu Magre, allà ens trobem amb Jaime Martínez i Manuel Pardo, dos jubilats d’Hortunas de Arriba, que estan cuidant l’hort. Parlem amb ells i en Jaume ens acompanya a casa seua on ens ensenya els seus treballs amb l’espart. Més endavant i seguint el curs del riu ens topem amb el pastor Bernat Pardo natural de Yátova però que viu a Dos Aguas. Home molt peculiar, als 63 anys continua lligat al seu ramat. Hi va haver un temps en què va ser pastor de vaques. Al seu ramat porta tres mansos: Carbonero, Mariner i Voluntari són els seus noms. Es tracta d’un home vivaç i bromista, cantaor de flamenc i molt fester. Als 7 anys ja treballava, i als 11 va haver d’agafar el garrot per obligació, “no hi havia pa menjar”- diu. Les ovelles sempre les va tenir a Yátova i les vaques entre Dos aigües i Hortunas.\nEls pastors passen moltes nits al ras durant l’estiu és a dir, estan de “majada”. A jose, quan hi ha lluna plena li encanta escoltar els sons dels animals, el raucar dels gripaus i les granotes, el cantar de les cogullades que diu que volen en grup a les nits.\n2 d’octubre de 2010 PASTURES D’ESTIU. REQUENA\nFa uns minuts que el sol comença a despuntar als cims. Arribe al costat d’Amando al corral de La Herrada del Gallego, situat en un altiplà de matoll mediterrani, però que només uns metres segons baixem en altitud se’ns apareixen densos boscos i valls profundes. Som a primers d’octubre, ben entrat la tardor. Comencem una nova jornada de pasturatge. Queden pocs dies perquè la cabanya dels Avendaño ixca en transhumància cap a les muntanyes de Tous, a passar l’hivern. El matí transcorre assolellat, però a última hora de la tarda Amando, assenyalant-me l’horitzó em diu que prompte hi haurà canvi en el temps ja que veu diversos “ulls de sol” (com si fossin rèpliques del mateix sol). La veritat és que les temperatures mitges han baixat respecte als dies passats, i el sol s’amaga uns minuts abans a cada jornada que passa. Veiem aparèixer uns núvols densos i foscos sobre la serra, es veu un llampec, seguit del colpidor esclat d’un tro, a l’ambient es respira una profunda olor a humitat i en pocs minuts una cortina d’aigua banya el bosc, amarant tot el matoll . La temperatura ha baixat diversos graus, la pluja cessa i s’aclareix el cel. A la serra sona un bram, un altre a la vall, ha començat la brama, el seguici dels cérvols. L’espectacle és impressionant, ja és capvespre i la serra s’estremeix amb els brams. El cel amb la posada aquell dia es torna d’un vermell intens per regalar-nos un preciós comiat.\n1 Cuadernos del Salegar: Roberto Calvo Pérez i Juan José Calvo Pérez\nAl migdia Eixim en direcció al castell de Tous per uns agrestos camins. El paisatge era imponent, muntanyes salvatges i desolades. El camí s’enfilava a altituds considerables per baixar més tard a obagues de valls de pi roig. Trobem xicotetes cascades d’aigua i gorgos misteriosos. Tot i ser primavera, feia un poc de fred i se’ns van posar roges les puntes de les orelles. Caminàvem seguint el rierol, i algunes vegades vèiem ramats de cabra salvatge pasturant el matoll mediterrani. Per sobre dels nostres caps, volaven lentament 6 o 7 corbs sinistres.\nArribem a l’altiplà, davant de la cova de Las Golondrinas. A partir d’ací començava un descens impressionant, a través de la zona d’obac, enorme, coberta de llentiscles i coscolls que desembocava en un barranc majestuós, al final del qual, damunt d’un abrupte penyal, hi havia el castell de Tous, a poca distància de lámagat per la boira, tenebrós i impressionant canó del Xúquer.\nS’havien acumulat grans masses de núvols amenaçadors. Semblava com si d’un moment a l’altre s’havia de desencadenar una tempesta. Just davant nostre, sinistre, emergint entre la boira, va aparèixer el castell. Va caure un llamp, seguit d’un gran tro.\nAnava fent-se fosc el cel i el sol encara que no es veia, suposàvem que ja s’havia amagat.\nVa ser l´’ultima volta que vaig vore a Jose per estes muntanyes.


Colonial Park Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Colonial Park\nexperiència [Colonial Park, Harrisburg (PA)]\nAl visitar Harrisburg (PA), vosté es sentirà com a casa a Best Western Premier The Central Hotel and\nAl visitar Harrisburg (PA), vosté es sentirà com a casa a Best Western Premier The Central Hotel and Confere, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Strites Orchard, Keystone Candle, Acampada i Magatzem Harrisburg East a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Best Western Premier The Central Hotel and Confere asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, centre esportiu, piscina exterior, piscina coberta, spa, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Harrisburg (PA), faci de Best Western Premier The Central Hotel and Confere la vostra llar.\nSituat en el cor de Colonial Park, Hampton Inn Harrisburg East Hershey és un lloc ideal des d'on des\nSituat en el cor de Colonial Park, Hampton Inn Harrisburg East Hershey és un lloc ideal des d'on descobrir Harrisburg (PA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se National Civil War Museum, Museu Nacional Guerra Civil The Inc, Keystone Candle són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. El Hampton Inn Harrisburg East Hershey, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, camp de golf (a 3 km) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hampton Inn Harrisburg East Hershey no troba competidors en cap categoria.\nLlocs històrics de Colonial Park\nSobre Colonial Park\nColonial Park és una de les destinacions més visitades de Harrisburg (PA). Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Colonial Park és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Planegi el seu proper viatge a Colonial Park o qualsevol altra àrea a Harrisburg (PA) amb Agoda.com, garantint-se el millor preu possible disponible. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Harrisburg (PA).\nDescobreixi els barris de Colonial Park\nHotels Colonial Park populars


Manifest – Compromís per Paterna\nLa coalició de les tres forces polítiques de Compromís el BLOC NACIONALISTA VALENCIÀ, INICIATIVA DEL POBLE VALENCIÀ i ELS VERDS-EE és l’aposta que fem des del valencianisme progressista, l’esquerra moderna i l’ecologisme polític per oferir una alternativa electoral útil, digna i il·lusionant a les ciutadanes i ciutadans del País Valencià.\nEsta coalició representa la voluntat d’articular electoralment el tercer espai polític, un espai valencià de progrés per canviar l’actual estat de les coses, per canviar les formes de fer política que ens ha dut a vergonyosos espectacles absolutament allunyats de la nostra manera d’entendre la responsabilitat política. Ens hem unit per a cooperar i sumar generosament. Reconeixent i acceptant les nostres diferències, però esforçant-nos per saber trobar els punts de confluència, la nostra complementarietat i deixant que cadascú aporte allò que el caracteritza.\nDes del valencianisme progressista, l’esquerra renovada i transformadora, i l’ecologisme polític, ens presentem com la tercera força política valenciana, com l’alternativa que el país necessita. Ens presentem sense dependències de ningú, i amb les mans netes, perquè no tenim imputats, ni vergonyes que amagar. No estem ací per a forrar-nos, ni tampoc per a fer mèrits davant de Madrid. Estem al servei de les valencianes i els valencians.\nEns presentem avalats per la faena feta des de centenars d’Ajuntaments, des del grup parlamentari COMPROMÍS on hem estat l’oposició clara i contundent al govern del Sr. Camps, on hem portat la veu de la ciutadania i la societat civil per parlar dels problemes reals de la nostra societat. Avalats pel volum de propostes que hem fet en les Corts Valencianes per aconseguir un país cohesionat on es garantisca l’autonomia, la dignitat i la igualtat de totes les valencianes i valencians.\nEns presentem units perquè ja portem quatre anys treballant junts, demostrant que en política no tots som iguals, treballant al costat del teixit social d’este país, pròxims a la ciutadania per escoltar els seus problemes, per denunciar les injustícies que pateix i, sobretot, per proposar solucions als greus problemes amb què la nostra societat s’enfronta. Venim de tradicions polítiques diferents, però hem apostat per la voluntat de cooperació, la gestió de la pluralitat i el respecte a les diferències. Per damunt de les diferències ens uneix una visió compartida del País Valencià que volem.\nVolem un país més democràtic, amb una manera de fer política transparent, honesta i al servei dels interessos de la majoria. Volem un país de ciutadans i ciutadanes actius, participatius, informats i formats, conscients i transformadors. Un País Valencià de ciutadans il·lusionats i implicats en la política, on ningú haja d’avergonyir-se dels seus governants, ni renunciar al seu paper actiu en política. Volem un País sense la imatge de la corrupció i el “vale todo” que representa el govern del PP.\nVolem un nou model de desenvolupament sostenible que pose l’èmfasi en superar les carències del model econòmic vigent, desballestat a causa de l’excessiu pes del monocultiu de la rajola, la marginació en els pressupostos de l’Estat i la irresponsabilitat i fracàs de les polítiques econòmiques del PP. Cal variar les pautes de desenvolupament per afrontar els reptes de la internacionalització de les empreses valencianes, l’augment de la productivitat, el suport a l’I+D+I, l’economia verda, l’aprofitament dels jaciments de treball lligats a les necessitats de les noves tecnologies amb futur.\nVolem un país que defense el seu territori, els seus valors naturals, el seus paisatges i la seua riquesa ecològica. Volem un país sostenible i verd, que es desenvolupe aprofitant el seus recursos naturals, sense esgotar-los ni destruir-los. Volem un país que fonamente el seu progrés en la sostenibilitat i que genere llocs de treball i prosperitat basant-se en les energies renovables, el reciclatge i la recuperació, l’agricultura ecològica, el turisme verd i les indústries netes, fent un ús més eficient i responsable de recursos tan bàsics com l’aigua i l’energia.\nVolem un país més just, equitatiu i solidari on la sanitat, l’educació, la cultura, els ajuts per a les persones dependents, els transports públics i el treball estable, digne i segur, siguen prioritaris. Un país on l’interés general estiga per damunt dels pelotazos, dels grans esdeveniments i dels negocis especulatius. Volem un país on la riquesa la disfruten tots. Un país obert i tolerant, que treballe activament per la integració dels nousvinguts i siga avantguarda en polítiques d’igualtat de gènere, conciliació de la vida familiar i laboral, igualtat de drets civils i protecció dels més desafavorits.\nVolem un país que amplie el seu autogovern i que respecte la pluralitat. Som una nacionalitat històrica i volem comptar amb un Estatut digne, amb les màximes competències, sense barreres electorals que impedisquen la pluralitat política. Un país visible a Espanya,Europa i el món. Estem farts de rebre un finançament injust, d’estar en la cua d’inversions, de no comptar en les grans decisions de l’estat a causa de l’abdicació i el sucursalisme que els partits centralistes mostren quan toca ser reivindicatius.\nVolem un país on el valencià siga una llengua de primera, amb futur. Volem un país orgullós de la seua identitat com a Poble, que recolze la seua rica tradició cultural, musical, festiva, literària…. Volem poder accedir a tots els canals audiovisuals que s’expressen en la nostra llengua. Un país en què els mitjans de comunicació públics estiguen per afavorir la vertebració del territori, informar amb objectivitat i dinamitzar la indústria cultural pròpia, situació radicalment oposada a l’actual funcionament de RTVV, que margina el valencià, incomplix la seua llei de creació i vulnera el dret de la ciutadania a rebre informació plural i veraç a l’actuar com a instrument de manipulació del PP.\nAspirem a transformar este país, perquè cal que la política valenciana es dirigisca a solucionar els problemes, a generar progrés sostenible i benestar per als seus ciutadans. No podem seguir per més temps enrocats en un model econòmic que només genera desocupació, precarietat del teixit productiu, tancament d’empreses i ens porta a ser líders en manca de llits hospitalaris, fracàs escolar, finançament precari de les universitats públiques, degradació democràtica, privatització i precarització de la societat del benestar i destrucció del territori i del medi ambient.\nEsta coalició és la resposta políticoelectoral de l’espai valencià de progrés, l’aposta per donar-li futur a la tasca del COMPROMÍS, per articular un nou País, basat en nous valors i noves respostes. BLOC-INICIATIVA-VERDS: COALICIÓ COMPROMÍS és l’alternativa a les polítiques fracassades del PP i el sucursalisme i la debilitat de l’oposició del PSPV.\nEl Bloc Nacionalista Valencià, Iniciativa del Poble Valencià i Els Verds-Esquerra Ecologista configuren aquest compromís amb una perspectiva oberta, de col·laboració i de confluència amb totes aquelles expressions organitzades o de treball individual que puguen compartir els trets bàsics de l’acord amb la perspectiva d’activar a l’ample sector de la societat valenciana que aspira a protagonitzar un projecte de veritable progrés, de benestar durador, de sostenibilitat ambiental i de dignitat com a Poble.\nEsta coalició està oberta a la incorporació d’entitats i persones per reforçar la pluralitat i la força d’este projecte polític. L’esforç en aquest sentit es generalitzarà al màxim i serà un objectiu central de la coalició. La coherència en el treball conjunt fet en els darrers temps a través de COMPROMÍS i les propostes prioritàries per les quals treballarem, és complementa amb una voluntat explicita d’estabilitat i continuïtat dels acords més enllà de les pròximes eleccions, per aconseguir ser decisius en la política del País Valencià d’ara mateix i del futur.\nEsta coalició fa una crida a la societat civil valenciana a participar de la necessària rebel·lió democràtica que exigix un moment tan exigent com l’actual, amb una degradació política que ens avergonyeix i amb una crisi econòmica de gran magnitud que genera atur, empobriment i degradació ambiental. Fem una crida a les valencianes i valencians a la participació, l´il·lusió i l’acció, a no deixar-se portar pel pessimisme i l’abstenció. Una altra manera de fer política és possible. Entre tots podem demostrar que és possible la unitat en la diversitat, que és fals que tots siguem iguals i que si volem, podem canviar el nostre país.


L'FPV organitza la primera Escola de Tecnificació de Banques - PilotaViu\nL'FPV organitza la primera Escola de Tecnificació de Banques\nDijous, 22 de març de 2018 a les 21:15h\nEl Comité de ratlles de la Federació de Pilota Valenciana ha anunciat la posada en marxa d'una nova iniciativa, un curs de perfeccionament de banques.\nLa Diputació d'Alacant ha aprovat el projecte presentat per la Federació de Pilota Vanciana, per a posar en funcionament l'Escola de perfeccionament de banques. Segons ha publicat l'FPV, «es tracta de recolzar l'esport base, amb la intenció de donar al joc de ratlles nous i millors jugadors en esta posició, la banca o traure».\nLes classes les impartirà José Antonio Martínez Asensi, "Martínez del Campello", el veterà jugador, que en els últims temps ha sigut clau en les lligues de llargues i en la selecció. Les sessions es realitzaran en tres poblacions: Tibi/Agost, Benidorm i Orba.\nLa programació està feta perquè cada alumne reba aproximadament 20 sessions de dues hores cadascuna, repartides durant tot l'any (dos dies a la setmana), descansant els mesos de juliol i agost. Les classes s'impartiran sempre dijous de 18.00 a 20.00, perquè els pares/mares o responsables dels clubs tinguen més facilitat per a realitzar els desplaçaments.\nEls interessats s'han d'adreçar al mail del comité de ratlles: comitellargues@mail.fedpival.es\nEs posa així en marxa una nova iniciativa que pretén el foment i la recuperació sobretot del traure a bragueta o "sobaquillo".


Cava Rovellats Visita Imperial - Cava Rovellats\nLa Visita Imperial és la visita ideal per introduir-vos al fascinant món del cava i al món de Rovellats, un celler familiar al bell mig del Penedès.\nPer conèixer de prop la història de la nostra família comencem amb un petit recorregut pels bonics jardins modernistes de la finca i visitem la nostra Masia “Segle XV” que dona nom a un dels nostres caves més emblemàtics. Al seu costat es troba la capella familiar dedicada a la "Moreneta", la Mare de Déu de Montserrat, ja feta construir pel nostre avi a inicis del segle XX.\nSi alguna vegada t´has preguntat com s´elaboren els grans caves i vols descobrir més sobre nosaltres, no ho dubtis, gaudeix d´un bonic dia i visita el nostre celler , visita Rovellats.\nDurada de la visita i degustació: 1´30h- 2h aprox.\nMenors ( de 6 a 17 anys) :5€ ( inclou 1 refresc + piscolabis)\nMenors ( de 0 a 5 anys ): gratuït\nUs hi animeu? Visitar Caves Rovellats és apostar per un enoturisme segur. Reserva imprescindible


Endesa a Sarral:telèfon i contacte\nEndesa en Sarral: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Sarral\nPunt de servei Endesa a Sarral\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Sarral\nEndesa a Sarral\nAqui esbrinaràs tota la informació que necessites conèixer de Endesa a Sarral. Tot tarraconense que tingui dubtes amb el seu subministrament de llum podrá ubicar en esta aquest espai tota la informació que necessiti.\nEndesa s'ocupa de distribuir la llum a gran percentatge dels ciutadàns de Tarragona. Per això, compta amb gran quantitat recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el tarraconense vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa propers a Sarral. Així mateix, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen seguidament:\nTelèfons de Endesa a Sarral\nSarral es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 553625 punts de sumbministrament amb un consum anual de 1937146013 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Sarral. Per això, si el ciutadà tarraconense vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Sarral


‘El fotógrafo de Mauthausen’ arriba aquest dijous al Cicle Gaudí de Cardona - Ajuntament de Cardona\nLa pel·lícula, dirigida per Mar Targarona, acumula 9 nominacions als Premis Gaudí\nLa projecció es farà al Teatre dels Catòlics i s’iniciarà a dos quarts de nou del vespre. Les entrades tenen un preu de 4,5 euros. Els menors de 18 anys, els majors de 65 i els que tinguin el Carnet Jove tenen un preu especial de 3 euros i es fa un 2x1 per als posseïdors de la targeta del Club de la Vanguardia.\n*La pel·lícula no està recomanada per a menors de 16 anys. Més informació en aquest enllaç\n*Imatge: Cicle Gaudí


Així queda el trànsit a la Zona Nord d'Alcoi amb la implantació del carril bici | ARA Multimèdia\nAixí queda el trànsit a la Zona Nord d'Alcoi amb la implantació del carril bici\nEls carrers Pare Poveda i Escultor Ridaura, així com l'avinguda d'Andalusia, són des d'aquest dilluns 26 de febrer, en un únic sentit de circulació\nLes obres estan en la recta final i molts carrers del barri passen a ser d'una sola direcció. Com totes les actuacions que es fan a peu de carrer, no estan exemptes de polèmica. El PP critica falta d'informació i es mostra preocupat per l'eliminació d'aparcaments o la possible saturació dels carrers propers a l'Hospital. Compromís Alcoi considera que els separadors de ciment poden ser perillosos o provocar caigudes.\nLes obres del carril bici a la zona nord d'Alcoi entren, no sense polèmica, en la recta final. El nou vial ciclista unirà el polígon de Cotes Baixes amb el pont de Paco Aura, i suposen el canvi en les direccions de molts carrers del barri, que passen a ser de direcció única.\nI quins són aquests canvis? Doncs l'avinguda d'Andalusia serà en sentit únic en direcció al parc. Escultor Ridaura també serà d'un únic sentit de pujada a l'avinguda de la Hispanitat, i Pare Poveda de baixada cap al pont de Paco Aura. Els carrers General Prieto i Enginyer Colomina Raduán mantenen els dos sentits de circulació.\nI més canvis. Els dos carrers que uneixen Pare Poveda i Escultor Ridaura també tindran una única direcció, en el cas del carrer de Jaume Roig serà en direcció Pare Poveda, i al carrer periodista Juli Puig ara tan sols es pot baixar en direcció al parc. Es poden consultar tots aquests canvis en la imatge d'ací a la dreta, o en el plànol adjunt a la notícia, sota la imatge.\nDes del consistori expliquen que les obres del carril bici estan en la recta final, a falta d'ultimar detalls en la senyalística, i els canvis de circulació són efectius des d'aquest mateix dilluns 26 de febrer.\nEn un comunicat, el consistori concreta que a la cruïlla entre Ferran el Catòlic i el carrer Sabadell "s'ha modificat sensiblement la disposició de les places d'aparcament. En aquest mateix carrer, a la zona de confluència amb el col·legi Esclaves, els elements de delimitació estaran pintats de blanc i roig per tal d'incrementar la seua visibilitat". El vial del carril bici continua fins a connectar amb el polígon de Cotes Baixes. El projecte també inclou 5 punts d'aparcaments per a bicicletes al llarg del recorregut.\nCrítiques de Compromís Alcoi i PP\nCom sol passar en les obres que es fan a peu de carrer i que afecten la ciutat, les crítiques no s'han fet esperar. La regidora de Compromís Alcoi Begonya Domènech diu que han rebut queixes de veïns perquè "sembla que les separacions de formigó que han instal·lat per a delimitar el carril bici, de la calçada, poden arribar a agreujar els danys front a caigudes tant de vianants com a ciclistes". De fet assegura que ja "hi ha hagut dos accidents de persones majors amb aquestes separacions, fent necessari la intervenció de personal sanitari". Domènech diu que en altres municipis aquests separadors són de plàstic, i considera que "cal consensuar en les associacions de veïns i comerciants dels barris aquestes obres, i pot ser implementar el carril bici amb altres mesures de seguretat, com ara augmentar els passos per als vianants".\nTambé el PP considera que hi ha hagut falta d'informació i el portaveu popular Rafa Miró diu que "el govern no ens ha explicat res sobre aquest projecte, ni a nosaltres ni als veïns i comerciants, i ens preocupa que s'elimine estacionament o se saturen alguns carrers, sobretot les que donen accés a l'hospital". Els socialistes tenen una visió diferent i asseguren que el projecte del carril bici va ser el més votat pels ciutadans en els pressupostos participatius del 2017, i que s'han reunit en dos ocasions amb l'Associació de Veïns "que van fer les seues aportacions al projecte i el van valorar de forma positiva". Des del consistori diuen que a finals d'any es van anunciar les obres i, segons els socialistes, "en tot aquest temps, més de 45 dies, el PP no ha preguntat res, ni s'ha interessat per saber quina era la proposta més votada per la ciutadania demostrant que no creuen ni la participació ni en el moviment veïnal".\nEls populars també es mostren preocupats per l'eliminació de places d'aparcament "sense aportar ni una sola alternativa". En aquest sentit els socialistes diuen que el projecte suposa la implantació de 1.300 metres de carril bici i que "tan sols eliminarà entre 13 i 15 places d'aparcament".


EDUCACIÓ FÍSICA | Un altre bloc d'XTECBlocs\nJornada Esportiva Intercentres d’alumnes de 5è\nPublicat el 13 juny 2019 per edfisicaverdaguer\nAvui tots els alumnes de 5è de les quatre escoles de Canovelles s’han reunit al camp municipal de futbol del poble. Allà han realitzar una sèrie d’estacions d’activitat física on han pogut gaudir dels jocs i de l’aigua.\nA cada estació havia un joc que estava dinamitzat per 2 voluntaris. Els jocs han estat els següents: punteria al plat, el joc del mocador, punteria amb xeringues, cursa de xanques, transport d’aigua, punteria a la porteria, joc de punteria (amb ringos i ferradures), cursa de sacs, paracaigudes, repte de les piques i passar el got d’aigua.\nEn finalitzar les dotze estacions… s’han refrescat amb els aspersors del camp de futbol!!!\nIII Trobada Esportiva de Primària als Instituts\nPublicat el 12 juny 2019 per edfisicaverdaguer\nEl passat 11 de juny els alumnes de 6è van realitzar una nova trobada esportiva organitzada pels instituts de Canovelles.\nL’objectiu d’aquesta trobada és que els nens i les nenes d’aquest curs coneguin quines seran les activitats extraescolars que podran triar quan arribin a l’institut el proper any.\nL’Institut Domus d’Olivet va organitzar les activitats al pavelló Tagamanent. Van ser les següents: salt amb peus junts més 40 metres tanques, salt d’alçada, llançament de javelina tova més salt lateral en 20 segons, taller de lluita i 40 metres llisos.\nL’Institut Bellulla va organitzar les seves activitats al pavelló Ca la Tona i al gimnàs del seu propi centre. Van ser les següents: futbol sala, bàdminton, bàsquet, teatre i aeròbic.\nEls dos instituts van organitzar un petit esmorzar amb fruita i sucs.\nVa ser una GRAN JORNADA ESPORTIVA!!!\nJornada Esportiva de 3r amb els Clubs Esportius de Canovelles\nPublicat el 10 maig 2019 per edfisicaverdaguer\nEl passat dijous 9 de maig, els alumnes de 3r de les quatre escoles de primària del municipi es van reunir al Camp de Futbol i al pavelló Tagamanent per portar a terme la mostra dels diferents clubs esportius de Canovelles.\nEls nostres alumnes van poder gaudir de la major part dels esports que es practiquen al seu poble i conèixer així quin és el ventall de possibilitats que tenen a l’hora de triar un o un altre.\nAl pavelló Tagamanent van practicar els següents esports: bàdminton, bàsquet, tir amb arc i hoquei (aquest últim no té club a Canovelles). I al Camp de Futbol van jugar a handbol platja, atletisme, futbol i arts marcials.\nDes de la nostra escola volem donar les gràcies a tots els clubs que han fet possible que les nenes i els nens de 3r hagin pogut divertir-se fent allò que els agrada… ESPORT!!!\nHa estat una Jornada Esportiva molt enriquidora!!!\nContes i llegendes d’arreu del món\nPublicat el 3 maig 2019 per edfisicaverdaguer\nA finals del segon trimestre i principis del tercer, a l’assignatura d’educació física s’ha portat a terme el projecte de contes i llegendes d’arreu del món amb la participació dels alumnes de 5è.\nEls contes i llegendes treballats provenen de:\nSud Amèrica (5èA): Manco Capac i Mama Ocllo (Perú), Les cinc àguiles blanques (Veneçuela), La llebre i la tortuga (Replública Dominicana) i L’Estel de l’Alba (Argentina).\nNord Amèrica (5èB): Nenúfar (Canadà), L’àguila i el falcó i el Llop bo i el dolent (EE.UU).\nOceania (5èC): La granota Tiddalick, El collaret de petxines i El boomerang i la lluna (Austràlia) i Kupe i el pop, descobrint Nova Zelanda (Nova Zelanda).\nEl projecte ha durat un mes i mig i s’ha desenvolupat de la següent forma:\nVam parlar dels objectius del projecte i com es portaria a terme.\nVan fer els grups i es van repartir els contes i llegendes dels diferents països.\nEs va fer un parell de lectures dels textos per grups i es van distribuir els personatges.\nVan marcar les paraules que no s’entenien.\nVan inventar i escriure un final diferent del conte o llegenda original.\nVan buscar per internet les paraules que no entenien.\nVan picar a l’ordinador: el final del conte o llegenda i els personatges distribuïts als diferents membres del grup.\nVan iniciar l’assaig del conte o llegenda amb el text modificat.\nVan continuar amb l’assaig amb el text modificat.\nVan realitzar l’escenificació del conte o llegenda davant dels companys/es de classe.\nVan veure les diferents escenificacions a través de la pantalla digital.\nVan realitzar una autoavaluació individual i una altra per grups de treball.\nAprofitant les Jornades Culturals de l’escola, els alumnes de 5è van tornar a escenificar els seus contes i les seves llegendes als companys/es de 6è.\nJornada Esportiva a l’escola\nPublicat el 25 abril 2019 per edfisicaverdaguer\nUn any més el Servei d’Activitats Esportives (SAE) de Canovelles, va organitzar i portar a terme el passat 12 d’abril la Jornada Esportiva a l’escola .\nLes activitats es van fer per la tarda i van participar totes i tots els alumnes des de 1r fins a 6è. Tot va ser de caire lúdic amb l’objectiu de jugar i divertir-se al màxim.\nLes activitats van ser les següents: la pilota que fa seure, llançament a cistella, la petanca, estirar de la corda, el presoner, curses de velocitat, jocs de punteria i el mocador.\nVa ser una tarda… MOLT DIVERTIDA!!!\nClassificació del 35è Cros Escolar Jacint Verdaguer\nEl 10 d’abril es va celebrar el 35è Cros Escolar del Jacint Verdaguer. Aquest any han participat 179 corredors/es dels quals 101 són alumnes de la nostra escola (52 nois i 49 noies).\nEl cros s’ha dividit per categories i diferents distàncies: P3 (150 m.), Menuts P4-P5 (350 m.), Pre-benjamí 1r-2n (850 m.), Benjamí (850 m.), Aleví 5è-6è (1.300 m.) i Cros Popular (2.6 km.)\nS’ha fet un recorregut per dins i per fora de l’escola amb: trams de fang, baixades, pujades i passant pel Torrent de Can Fangues. Fins i tot, algunes i alguns corredors han realitzat la cursa amb pluja. Tot un Cros… per a professionals!!\nClassificació dels alumnes participants de l’escola:\nCategoria Posició Alumne/a Curs\nAleví Femení (5è-6è) 2 Amina El Faida 5èC\n4 Naia Puerto 5èA\n5 Ainhoa Carretero 6èA\n6 Estela Navarro 6èA\n7 Aminata Diao 5èB\n8 Esther Porras 5èA\nAleví Masculí (5è-6è) 2 Sohaib El Faida 6èC\n4 Iker González 6èA\n5 Mohamed El Qasmy 6èA\n6 Ibrahima Aidara 5èB\n8 Ibrahima Tall 5èC\n11 Joan Cano 6èA\n14 Jaume García 6èB\n16 Habiboulaye Balde 6èC\n18 Fahd Laaouiti 5èB\n19 Akram El Khatraoui 5èB\n20 Óscar Núñez 5èC\nBenjamí Femení (3r-4t) 2 Melissa Resina 3rA\n3 Nadia Resina 4tA\n4 Maria Rocabert 4tA\n7 Laia Lorenzo 4tB\n8 Paula Guirao 3rB\n9 Leire Sáez 4tA\n11 Lenna Royo 3rB\n12 Blanca Isern 3rB\n15 Gisela García 4tB\n19 Malak Cheila 3rA\n21 Amal Touijri 3rB\n25 Carla Júlia De León 4tA\n26 Yaiza Valverde 3rA\n28 Lena Dieme 4tB\n29 Dianke Konte 3rB\n31 Marwa Nouiny 4tB\n32 Malak El Guerbouzi 4tB\nBenjamí Masculí (3r-4t) 1 Ousmane Bah 4tB\n2 Moussa El Koufi 4tA\n3 Aitor Viudez 4tA\n4 Adam Tribak 4tA\n5 Izan Caballero 4tA\n6 Guillem Gómez 3rB\n9 Adrián García 4tA\n10 Isaac Lloreda 4tB\n11 Oriol Lloreda 4tA\n15 Hamadou Gano 3rA\n16 Diego Gil 3rB\n17 Ivan Camacho 3rA\n19 Alí Sbia 4tB\n22 Marouan Cheila 4tA\n23 Izan Rubio 4tA\n26 Iker Rodríguez 3rA\n27 Manuel Jiménez 3rB\n30 Ismael Sánchez 4tA\nPrebenjamí Femení (1r-2n) 2 Aissatou Diao 2nB\n3 Yasmine El Qasmy 2nB\n4 Noura Tribak 2nB\n6 Laura Navarro 2nB\n7 María Moreno 1rB\n8 Ariadna Arnela 1rA\n10 Leire Nogales 1rB\n11 Rokaia Laaouiti 1rA\n12 Maria Barroso 1rB\n13 Roma Ribas 1rB\n15 Lucía Barroso 1rA\nPrebenjamí Masculí (1r-2n) 1 Xavi Prados 2nB\n5 Martín Del Pino 1rB\n6 Albert Manuel 1rB\n7 Guail Bouslila 2nA\n10 Enzo Rodríguez 2nB\n11 Álvaro Prior 2nA\n12 Abel Sánchez 2nB\n15 Alaeddine El Khatraoui 1rB\n17 Ivan Cepero 1rB\n18 Nil Sánchez 1rB\n19 Yassire Bouhouch 1rA\n22 Moshin El Bakkali 1rA\n23 Iker Díaz 1rB\n24 Ion Granado 1rA\nMenuts Femení (P4-P5) 1 Edurne González\n2 Abril Viudez P5\n4 Ainara Camacho P5\n6 Sara El Bakkali P5\n7 Laia López P5\n11 Abril Guirao P5\n12 Douae Ben Amar P5\n13 Carla Gil P4\n14 Lucía Jiménez P5\n15 Martina Ramírez P5\n16 Lola Sande P5\n19 Lina Babani P5\n20 Mariam El Imrani P5\nMenuts Masculí (P4-P5) 5 Hugo Serra P5\n6 Zayd Morino P5\n7 Saad Ben Amar P4\n9 Ilyas Morino P4\nP3 Femení 1 Maria Hidalgo P3\n2 Abril Aguilar P3\n3 Emma Orive P3\n4 Júlia López P3\nP3 Maculí 1 Youssef El Guerbouzi P3\n2 Jan Arias P3\n3 Anwar El Quasmy P3\n4 Max Royo P3\n5 Leo Rodríguez P3\nTotes i tots els participants van rebre una medalla, una peça de fruita i als 3 primers de cada cursa un trofeu.\nMoltes gràcies a tots els col·laboradors/es i participants!!!\nJornades Esportives de Primària del Vallès Oriental 2019\nPublicat el 8 abril 2019 per edfisicaverdaguer\nEl passat divendres 5 d’abril vam tornar a gaudir d’un dia d’esport amb altres alumnes de 6è de primària. Aquests alumnes provenien de diferents escoles de la comarca com: Sant Feliu de Codines, Mollet del Vallès, Caldes de Montbui, La Roca del Vallès, Granollers i Canovelles.\nAquesta jornada esportiva que organitza l’Institut Carles Vallbona i el Consell Esportiu del Vallès Oriental pretenen assolir els següents objectius:\n* Potenciar les activitats físiques a la comarca del Vallès Oriental i dins de l’àmbit educatiu.\n* Incentivar les activitats per a les noies, perquè en general són les qui menys activitats realitzen fora del centre.\n* Dinamitzar la relació i integració entre els centres a través d’activitats esportives lúdiques.\n* Potenciar els valors que tota forma de convivència i d’intercanvi d’experiències porta implícita.\n* Modificar els reglaments dels esports per dinamitzar els valors de l’esportivitat.\nPretenen mostrar que, a través de l’activitat física, es desenvolupen valors cívics com la col·laboració i la cooperació amb els altres i amb l’entorn i, també, la coeducació.\nAquest any hem participat en quatre esports: futbol, handbol, voleibol i bàsquet.\nFotos de la JORNADA ESPORTIVA DEL V.O 2019\nL’esforç no és un pal\nPublicat el 13 febrer 2019 per edfisicaverdaguer\nEl dia 12 de febrer es va fer una xerrada amb l’objectiu d’inculcar als alumnes el valor de l’esforç i de fer-los veure que la pràctica de l’esport i de l’activitat física és un dels millors camins per aconseguir convertir aquest valor en un hàbit aplicable a tots els aspectes de la vida.\nLa xerrada va estar dirigida i protagonitzada per la periodista del diari Sport Àngels Fàbregues, juntament amb l’esportista Édgar Pérez (jugador del primer equip d’handbol del Fraikin Granollers).\nEn acabar es va fer una fotografia del grup amb l’esportista, que amb posterioritat\ns’enviarà al centre en format de pòster de 50×40, amb el nom del centre i una frase de l’esportista referent a l’esforç. D’aquesta manera els alumnes podran recordar els valors que es van tractar a la xerrada cada vegada que vegin la imatge.\nFotos de la xerrada “L’esforç no és un pal”\nAcrosport amb 5è de primària\nPublicat el 11 febrer 2019 per edfisicaverdaguer\nAquest trimestre els/les alumnes de 5è de la nostra escola han treballat l’Acrosport.\nL’acrosport es pot definir com un esport de cooperació, on existeix la presència de companys/es que sincronitzen les seves accions motrius en un espai estable per aconseguir la realització de figures o piràmides humanes.\nTé dos elements fonamentals: la tècnica que permet la correcta formació de piràmides més o menys complexes i el valor artístic on apareix el potencial creatiu dels alumnes i permet la formació de figures estèticament boniques i l’ús del cos com un element de comunicació i expressió.\nL’últim dia van exposar als seus companys/es de classe les seves figures de 2 i 3 pisos.\nFotos dels alumnes de 5èA\nFotos dels alumnes de 5èB\nFotos dels alumnes de 5èC\nFinalistes i guanyadors del IV Campionat de Tennis Taula\nEls guanyadors i els finalistes del IV Campionat de Tennis Taula per NIVELL han estat:\nCampió de 5è: Unai Pech (5èB) Finalista de 5è: Izan Fernández (5èB)\nCampió de 6è: Àlex Reuss (6èA) Finalista de 6è: Julen Cuacos (6èA)\nI els guanyador i el finalista del IV Campionat de Tennis Taula per CICLES han estat:\nCampió del Cicle Superior masculí: Àlex Reuss Finalista del Cicle Superior masculí: Unai Pech\nAquí tenim una foto de l’entrega de premis: https://photos.app.goo.gl/4QXh3NTqfd31UAnb8


Des del punt de vista tradicionalista la República no va ser més que el resultat de tot un segle d'errors polítics, fruit d'una monarquia liberal i un cúmul d'errors socials. De tot d'una el carlisme va tenir una actitud expectant. Don Jaume aconsellà respectar el règim com a possible canal d'una democràcia real. Pero després com efecte que era d'una monarquia liberal esdevengué una anarquia.\nDins la República, evidentment, hi va haver coses bones. Hi havia gent de seny entre els republicans. Però els exaltats acaben sempre imposant-se sobre els moderats i la República esdevingué una situació pre-revolucionària..\nSempre s'ha amagat que Don Javier fou el primer exilat polític del franquisme i que intentà evitar la guerra promocionant un cop d'estat incruent.\nSi s'hagues enfocat bé, la República hauria donat bons resultats. Però les masses, després d'anys d'injustícies, empenyien i els republicans no saberen mantenir l'ordre. Les dretes per la seva banda, no saberen estar a l'altura de les circumstàncies i confongueren la republica amb una revolució. Així es va incrementar la tensió, efecte de la qual fou la guerra. La cosa més important era evitar les causes perquè no es produís l'efecte.\nEs per això que nosaltres no condemnam simplement el comunisme, sinó també el liberalisme i el seu capitalisme, que n'és la causa més profunda.\nPer altra banda, cal assenyalar que als republicans els regalaren el poder. A les eleccions del 31 no es discutia el règim. I aquestes eleccions no foren globalment guanyades pels republicans. Això creà una doble falta de legitimació de la República: ni fou un veredicte de les urnes, ni Alfons XIII podia entregar el país als republicans, com alguns l'havien aconsellat que ho fes. Des d'Isabel II fins a Alfons XIII -excepte el dotze, que morí jove- tots el reis haveren de fugir d'Espanya destronats i abandonats pels seus. Acataren la República perquè no pretenia legitimar-se com a monarquia com havien fet els liberals.\n.Neix el 1928 al sí d'una família de la noblesa rural mallorquina de tradició carlina. Doctor en Dret. Exerceix a l'escola d'Arts i Oficis on té catedra. A part de diversos càrrecs civils, és membre destacat de l'Ordre del Sant Sepulcre i president regional del Carlisme Balear. Resideix a Llucmajor.


Santiveri Tarragona: EVITA LA RETENCIÓ DE LÍQUIDS I EVITARÀS LA CEL.LULITIS\nEVITA LA RETENCIÓ DE LÍQUIDS I EVITARÀS LA CEL.LULITIS\nPer lluitar contra la cel·lulitis és bàsic evitar la retenció de líquids i el millor és recórrer a plantes que, a més de depurar, facilitin l'eliminació de líquids i greixos localitzats, com la centella asiàtica, fucus i cua de cavall.\nPer augmentar el flux vascular i l'oxigenació dels teixits, van bé plantes com ginkgo biloba, bedoll, pinya, pilosella, galzeran, vinya vermella, nabiu, xiprer, etc. També van bé els aliments rics en vitamina P (mirtil), ja que redueix la inflamació dels infiltrats cel·lulítics.\nA l'inici del tractament es pot prendre el xarop de plantes depuratives\nBi·C·Lulit: Prepareu, una beguda que prepara el cos i la pell, que també inclou vitamina C i un extracte fermentat de fruites, cereals, hortalisses i plantes amb propietats prebiòtiques i alcalinitzants.\nPer atacar el greix localitzat, es poden prendre les ampolles begudes Bi·C·Lulit Attack amb centella asiàtica, fucus, turó i inositol.\nI per activar la circulació i el metabolisme la millor opció són els comprimits Bi·C·Lulit Control, que, a més de plantes que afavoreixen l'eliminació de líquids (cua de cavall, pilosela i bedoll), inclou activadors de la circulació com el ginkgo biliba, el galzeran, la vinya vermella, el nabiu, i el xiprer.


migranya – tu i tu lleida\nLes teràpies de principi naturista tenen en comú la recerca de l’equilibri personal, el que a Orient se’n diu el yin i el yang, i aquí es coneix com l’harmonia entre el sistema simpàtic i parasimpàtic. La medicina natural no actua directament contra la malaltia sinó que busca restituir el benestar general com a via de curació.\nAl·lèrgies, mals d’esquena, trastorns digestius, ansietat, esquinços o migranyes són alguns dels motius que amb més freqüència motiven la seva intervenció, així com persones amb hipertensió o retenció de líquids i molts desnonats per la medicina oficial.\nELS ELEMENTS: L’energia del cos i les emocions: l’eix guaridor\nL’energia corporal i les emocions dos intangibles pràcticament menyspreats en els paràmetres de la medicina oficial o al·lopàtica, són elements fonamentals, d’elevadíssim valor, en tota la terapèutica no convencional. Se’ls considera focus de malalties, quan estan bloquejats, i també el recurs excepcional que pot conduir a la curació de la majoria de malestars.\nL’obstrucció de l’energia del cos en un punt és la base de la malaltia. El treball amb l’energia, el contacte que proporciona el massatge corporal i l’atenció de les emocions són factors essencials.\nEL CONCEPTE: Potenciar la capacitat natural de la curació\nLes teràpies naturistes atenen les persones de foram integral amb l’objectiu de restaurar, equilibrar o harmonitzar la salut, utilitzant elements que actuaran en la mateixa direcció que ho faria la biologia natural de l’èsser humà. Potenciant la seva pròpia energia.\nAl centre Tu i Tu trobaràs l’oferta de les següents teràpies naturals a càrrec dels millors experts:\nElimina malestars amb el massatge de la planta del peu > Pràctica d’estimular punts sobre els peus, per donar un efecte beneficiós en un òrgan situat en un altre lloc del cos.\nUn dels fonaments de la medicina tradicional xinesa > L’acupuntura parteix del concepte que el cos humà està circumval·lat per uns meridians, o Canals, pels quals es bloqueja l’energia, el Chi, que quan es bloqueja dóna lloc a una malaltia o a un malestar general. Segons aquesta teoria, punxant lleument sobre el punt exacte del bloqueig, aquest es dissol, l’energia torna a fluir i es restableix el benestar. La salut, l’acupuntura, la dieta i l’ús de plantes curatives constitueixen els tres eixos fonamentals de la medicina tradicional xinesa, una terapèutica que busca la recuperació harmonitzada de l’organisme com a via de curació de les malalties. Al seu país d’origen competeix amb la pràctica de la medicina occidental.\nElimina líquids, desintoxica, relaxa i reforça les defenses > Es tracta d’una forma de massatge que incideix directament sobre el sistema limfàtic, responsable d’eliminar toxines i potenciar el sistema immunitari. Aquest drenatge afavoreix la circulació sanguínia i resulta curatiu en les persones que pateixen inflor de cames i peus per una deficient distribució limfàtica, o a causa d’un sedentarisme excessiu. Pot evitar l’aparició de cel·lulitis. Es considera eficaç contra l’estrès, l’ansietat i les cefalees i migranyes causades per tensió. La seva eficàcia es potencia combinat amb la pràctica d’exercici físic i una dieta que impedeixi l’acumulació de líquids.\nEssències per equilibrar l’ànima > Sèrie d’essències naturals utilitzades per tractar diverses situacions emocionals, com pors, soledat, desesperació, estrès, depressió i obsessions.\nDemana cita trucant al 973 809 777 o entra a Fisioteràpia i/o Acupuntura


Aprenguem a Estimar\nTraining World Youth Alliance\nDeixem una empremta cultural i social a la generació actual i a les futures\nConstruïm futur amb els nostres projectes\nLa joventut com a projecció de futur\nLa creativitat, la iniciativa i l’actualització professional, científica i tècnica.\nLa professionalitat, l’estudi i la recerca constant per a un millor desenvolupament de la cultura i de la societat.\nLa família com a primer nucli socialitzador i educatiu.\nLa Fundació té una clara vocació educativa i cultural, un abast social i un compromís present i futur\nFundació Pineda per al Foment i Desenvolupament de l'Educació i la Cultura\nva néixer, tal com descriu el seu nom, amb una clara vocació educativa i cultural, un abast social i un compromís amb el present i el futur. Està inscrita amb el número 631 en el Registre de Fundacions de la Generalitat de Catalunya amb data 28 de setembre de 1992.\nFundació Pineda està compromesa des dels seus inicis en promoure, difondre i patrocinar projectes i activitats que contribueixin al foment i desenvolupament de l'educació i de la cultura.\nLes seves ajudes i col·laboracions estan dirigides tant a persones com a entitats i associacions amb finalitats educatives i culturals. especialment iniciatives orientades a la formació dels joves, i a la seva capacitació en l'àmbit acadèmic i professional.\nLa prestació d’ajudes, en qualsevol forma possible, al foment, desenvolupament i realització d' activitats de formació professional, cultural, educativa en tots els seus aspectes i sentits més amplis.\nLa promoció de projectes que contribueixin al desenvolupament d’una educació centrada en el valor de la persona i la seva dignitat, i que vetllin per la construcció d’una societat basada en el respecte i la justícia.\nLa promoció de projectes en l’àrea de joventut.\nL’organització de concursos que valorin el mèrit particular o corporatiu a treballs que, en qualsevol sector, puguin ser útils a l’àmbit social.\nLa col·laboració o promoció de projectes i accions socials de desenvolupament tant locals com a països menys afavorits.\nM. Asunción Esteve Pardo\nSecretària (no patró)\nMaria Toro Capdevila\nMatilde Bahima Simó\nM. Dolors Echeverría Cortada\nM. Teresa Fontes de Albornoz Blanc


Realitzades 210 entrevistes en el workshop ocupacional entre 80 demandants de feina i 14 empreses de la comarca i d’Andorra — Ajuntament de la Seu d'Urgell\nSou a: Inici Notícies Realitzades 210 entrevistes en el workshop ocupacional entre 80 demandants de feina i 14 empreses de la comarca i d’Andorra\nRealitzades 210 entrevistes en el workshop ocupacional entre 80 demandants de feina i 14 empreses de la comarca i d’Andorra\nA més, en els córners informatius relacionats amb el món laboral s’hi ha realitzat 75 contactes.\nLa cinquena edició del Workshop Ocupacional realitzada durant tot el matí d’avui al Centre Empresarial i Tecnològic de l’Alt Pirineu (CETAP) de la Seu d’Urgell s’hi han realitzat un total de 210 entrevistes entre les 80 persones demandants de feina i les 14 empreses que s’han donat cita en aquesta iniciativa organitzada conjuntament per l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, el Consell Comarcal de l’Alt Urgell i l’Oficina Jove de la comarca.\nDe les 14 empreses participants, 7 són del Principat d’Andorra (Caldea, Viladomat, Pyrénées, Perfumeria Júlia, Adecco, Temporal Quality i TAG SYSTEMS), 6 són de l’Alt Urgell (Aduanas Gallart, Aduanas Fornesa, Portal Música Management, Taurus, Mercadona i Tallers Ribalaiga) i 1 del Pallars Sobirà (Casa Rural Peret de Peretó).\nAquestes 14 empreses cercaven diversos perfils professionals del món l’hostaleria i wellness, comerç i vendes, recepcionistes, manteniment, administratius, enginyers, community manager, màrqueting, tècnics de llum i so i informàtica, entre d’altres.\nParal·lelament a aquest workshop ocupacional s’ha comptat novament amb la presència de diversos córners informatius relacionats amb el món laboral on s’hi ha realitzat 75 contactes. En aquests córners hi ha participat el Servei d’Immigració del Govern d’Andorra que ha atès a 40 persones que s’han informat sobre les autoritzacions i tràmits que calen per treballar al Principat; el Projecte Odisseu, programa que afavoreix el retorn i la inserció laboral de joves al món rural, que ha atès a 15 persones; i l’Oficina Jove de l’Alt Urgell, que ha informat sobre diferents programes i iniciatives relacionades amb el món laboral, a 20 persones més.\nEl Workshop ocupacional s’ha iniciat amb un acte de benvinguda institucional que ha anat a càrrec de l'alcalde de la Seu d'Urgell, Jordi Fàbrega, el president del Consell Comarcal de l'Alt Urgell, Miquel Sala, la tinent d’alcalde de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de la Seu, Mireia Font, la directora de l’Oficina del Servei d’Ocupació (SOC) de la Generalitat de Catalunya, Elisa Farré, i la tècnica del Servei d’Immigració d’Andorra, Rosa Ma Call.\nLa benvinguda ha continuat amb la presentació, una per una, de les 14 empreses participants per donar a conèixer el sector econòmic que pertanyen, així com el perfil de professionals que cercaven.\nEn la seva intervenció, l’alcalde de la Seu, Jordi Fàbrega, ha remarcat que després de les quatre edicions del workshop ocupacional celebrades a la capital alturgellenca “s’ha demostrat que és una iniciativa positiva, tant per les persones demandants de feina com per les empreses que hi han participat”. L’alcalde urgellenc ha afegit al respecte que “de les moltíssimes entrevistes realitzades en surten contractes laborals, dels quals la majoria s’acaben consolidant en contractes fixos”.\nFàbrega també ha subratllat la importància de tenir a prop el mercat laboral que ofereix el Principat d’Andorra, on hi ha empreses que necessiten omplir diferents perfils professionals.\nResultats de les edicions anteriors\nEntrevistes individuals breus\nInformacions als córners informatius\nContractes laborals formalitzats


La Fira de les Bruixes s'ambienta amb decoració confeccionada a les escoles de Blanes - Ràdio Palafolls\nMarc Ferri , octubre 27, 2016\t / 2437 0 0\nInici » La Fira de les Bruixes s’ambienta amb decoració confeccionada a les escoles de Blanes\nÉs el segon any consecutiu que l’ambientació dels carrers del municipi els ambienten alumnes de les 7 escoles del municipi.\nLa 5ª Fira de Bruixes, també Fira de Tardor, comença demà a la tarda fins aquest diumenge. Aquest dimecres continuaven les tasques de les Brigades Municipals quer instal·lar la decoració inspirada en Tots Sants, la Castanyada i també Halloween: gats negres, ratpenats, bruixes, entre d’altres. Ho explicava la regidora de promoció de la ciutat i de fires, Dafne Galvany, en el programa En Xarxa.\nLa vintena de parades instal·lades al Passeig de Dintre estaran obertes demà des de les 6 de la tarda fins les 9 de la nit, i el cap de setmana l’horari s’ampliarà a partir de les 10 del matí. La fira, però, no serà només al carrer. Diversos establiments col·laboren amb la fira i la temàtica de misteri oferint, per exemple menús ambientats en la diada. L’activitat del cap de setmana busca sobretot potenciar el turisme familiar.\nBrigada Municipal col·locant la decoració de la V Fira de les Bruixes. Font. Aj. de Blanes\nLa temàtica de terror que caracteritza la festivitat d’origen cèltic, serà un dels protagonistes de la fira, començant pels venedors que es disfressaran seguint aquesta temàtica. Però, a més de les parades, també s’han programat diverses activitats gratuïtes. Entre elles tallers de maquillatge, contes en anglès i diversos personatges fantàstics que acompanyaran les activitats.\nA la Plaça dels Dies Feiners s’instal·larà un Parc Infantil.\nLa fira no afectarà la circulació, perquè l’activitat es concentra al centre del municipi, zona on ja no hi poden transitar els vehicles. Només es tallarà el trànsit al Carrer Ample, com ja s’ha fet en les altres edicions.\nA més, aquest cap de setmana coincideix també amb la Gala de Dansa, amb més de 200 ballarins o una parada solidària, tot en benefici dels refugiats.


La víctima de la violació múltiple de Sabadell no va declarar davant el jutge perquè va patir una crisis nerviosa La República\nLa víctima de la violació múltiple de Sabadell no va declarar davant el jutge perquè va patir una crisis nerviosa\nACN Sabadell.-La jove de 18 anys que va patir una violació múltiple el passat mes de febrer a Sabadell, no va declarar dilluns davant el Jutjat d’Instrucció número 2 de […]\nACN Sabadell.-La jove de 18 anys que va patir una violació múltiple el passat mes de febrer a Sabadell, no va declarar dilluns davant el Jutjat d’Instrucció número 2 de la ciutat, que investiga el cas, perquè va patir una crisis nerviosa. Així ho ha indicat el TSJC en un comunicat en què ha apuntat que la noia havia de testificar a les dotze del migdia i que el seu advocat va presentar un escrit excusant-la i demanant atenció psicològica per la jove. Tot i que el TSJC afirma que no té coneixement de “cap incident relacionat amb la incompareixença”, alguns mitjans de comunicació, apunten que dissabte passat la víctima s’hauria trobat amb un dels investigats, motiu pel qual hauria patit un atac d’ansietat. En total hi ha nou homes investigats per aquest cas, dos dels quals es troben en presó provisional.\nLa víctima estava cridada a testificar dilluns a les dotze del migdia a petició de la fiscalia i segons el TSJC no va comparèixer. En l’escrit que l’advocat de la víctima ha presentat, el lletrat explica que “degut a la gravetat dels fets investigats en aquest procediment” la noia va patir “una crisis nerviosa que ha requerit d’assistència sanitària”. L’advocat també ha fet arribar al jutge una còpia de l’informe mèdic que avala aquest episodi. Alhora ha sol·licitat al jutge responsable del cas que fixi una nova data per una nova declaració de la víctima i que ordeni que la jove pugui rebre “el tractament psicològic oportú”. El titular del jutjats d’instrucció número 2 ha demanat l’original de l’informe mèdic i ha donat trasllat dels fets al ministeri fiscal. Per altra banda, el TSJC ha informat que s’han inclòs a la causa diverses fotografies extretes de càmeres de videovigilància que han resultat negatives a efectes d’identificació per part de la víctima.En total hi ha nou joves investigats per aquest cas, dos es troben en presó provisional, sis estan en llibertat provisional amb mesures cautelars i un en recerca per ser detingut i portat davant l’autoritat judicial.


Veritat i Justícia, Volum 1: El turó del lladre, per Anton Hansen Tammsaare - Contrastant\nVeritat i Justícia, Volum 1: El turó del lladre, per Anton Hansen Tammsaare\nAquest és el cinquè llibre que he ressenyat en el context del “Mes d’Eva, Patrice i Goran d’Europa de l’Est”. Així que vaig decidir portar-te avui a Estònia. Serà la primera oportunitat que el porti a terme, perquè mai abans havia llegit a un creador estonià.\nPer la meva primera vivència amb la literatura estoniana començo amb una mica pesat, perquè “El pujol del lladre” d’Anton Hansen Tammsaare és el primer volum (unes 700 pàgines) d’un període literari que es titula “Veritat i justícia”, que té dins 5 volums. Com que sóc un individu intrèpid, tot l’esmentat no m’espanta en absolut, més que res perquè, donada la qualitat d’aquest primer text, hauré de llegir les últimes 4 parts. Així, com en la meva crítica previ, l’acció d’aquest llibre té lloc al planeta pagès de principis del segle XX, però en aquesta ocasió a Estònia. No obstant això, l’escriptor Anton Hansen Tammsaare no parla de la turbulenta història política del seu país, no, en el seu llibre tracta de la pagesia i, de la mateixa manera que Emile Zola a “The Land”, el creador estonià pinta un retrat d’una societat agrícola. Així, una bella matí de 1870, Andrés i la seva dona Kroot van venir a instal·lar-se en la seva nova terra comprada a crèdit. La parella és jove i intrèpid, però la vida al camp no és fàcil. A més, la dura vida d’un granger fa fugir la multitud, només queden els més valents. Llavors, és el viatge d’aquesta parella el que vam descobrir en aquest colossal fresc romàntic, però més que res el d’un cap de família (Andrés) que mai deixarà de confrontar a l’adversitat per vèncer en la seva història popular i tenir un hereu. A més, hi ha moltes trampes, les terres que Andrés va comprar estan sembrades de pedres i un veí, un apassionat de les begudes alcohòliques i més que res del bon vodka, mai deixarà de buscar-ho per barallar-se. Entre instants d’alegria i enorme malament, Andrés buscarà incansablement la justícia dels homes i de Déu. Però, ¿importa la realitat en aquesta Estònia de principis del segle XX?\n“Això és el que un home ha de dur a terme, és la seva feina”, deia algunes vegades. Com treballaven els aparcacotxes? Estaven gesticulant com s’ofega un poll que s’ofega! Portaven càrregues de puces sobre les seves esquenes i van trigar molt de temps a instal·lar-los en el seu trineu de branques, podíem podrir sobre els nostres peus mentre els esperàvem. Andrés es posa més fenc a l’esquena sol, amb el seu rastell, que el que altres han pres amb l’assistència i l’acompanyament d’una branca. ¡Aquesta és la distingeix entre un home i un altre! »\nAquest primer volum de “Veritat i Justícia” és un llibre colossal per la seva grandària, però per descomptat (i sobretot) per la seva qualitat. La novel·la d’Anton Hansen Tammsaare és una exquisida barreja dels estils d’Emile Zola i Tolstoi. No obstant, el creador estonià és un aficionat de Dostoievski, però em es veu que la seva ploma es es veu més a la de Tolstoi. De totes mètodes, em va agradar conèixer aquest planeta pagès estonià, els seus hàbits i pràctiques, les seves característiques i els seus defectes. Encara és sorprenent veure com els homes de l’època eren increïblement litigiosos, la multitud no tenia el dubte en soliciar justícia per nimietats. A més, tinc l’estranya sensació que aquest univers es es veu al de la França camperola del mateix segle. Així, en els dos llocs els homes s’encarreguen de la seva terra més que per algun altra cosa, excepte potser per tenir un hereu. No obstant això, hi ha una enorme distingeix entre els pagesos francesos i estonians a inicis del segle XX, que és que els primers consumeixen vi en tant que els segons trien cervesa i vodka. En el personal, em agraden els tres!


La Cambra de Tarragona reivindica l'intercanviador de l'alta velocitat a l'Arboç | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n13 de Novembre de 2015, per ACN\nFoment ha de decidir on instal·lar l'intercanviador d'alta velocitat\nLa Cambra considera més idònia l'opció d'enllaçar la línia ferroviària convencional amb la d'alta velocitat a l'Arboç que no pas a la Granada. El primer projecte tindria un cost d'uns 27 MEUR enfront dels 19 MEUR que s'estima que costaria l'intercanviador de l'Alt Penedès. Tot i això, la institució empresarial considera que construir la infraestructura més al sud, a la zona del Baix Penedès, permetria millorar entre 5 i 7 minuts els temps de trajecte dels trens de velocitat alta que podrien circular, aprofitant el tercer fil, entre Tarragona i Barcelona. No entenem la postura dels ajuntaments, perquè Vilafranca no és l'opció que més beneficia al territori, ha apuntat Agustí Domènech, president d'Ordenació del Territori de l'ens.\nAquesta és una de les reivindicacions que la institució ha fet arribar, en solitari i per carta, a la ministra de Foment, Ana Pastor. El president de la Cambra, Andreu Suriol, ha criticat la inoperància de l'Estat i dels polítics, tant a Barcelona com a Madrid, per desllorigar les assignatures pendents en matèria d'infraestructures que són vitals per al territori. A més, ha reclamat que es prioritzin les infraestructures que tenen més rendiment econòmic. Les partides pressupostàries no s'executen del tot i això crea greuges, ofega l'economia del territori i les possibilitats de les empreses, ha lamentat.\nAndreu Suriol deixa la presidència de la Cambra de Tarragona per presentar-se a la llista de Junts per Catalunya