Fígols i Alinyà | enciclopèdia.cat\nFígols d’Organyà, a l’Alt Urgell\nÉs a l’esquerra del Segre, al límit amb el Solsonès. Hi ha un petit sector del municipi que es troba a la dreta del riu. El terme tradicional de Fígols d’Organyà tenia una extensió de 39,7 km 2 , i el 1972 li fou annexat el d’Alinyà, que ocupava una superfície de 62,08 km 2 . La nova entitat municipal rebé oficialment el nom de Fígols i Alinyà.\nEl terme limita al N amb l’enclavament de Baridà del Pla de Sant Tirs i el terme de Noves deSegre, al NE amb el Pla de Sant Tirs i a l’E amb la Vansa i Fórnols, al S amb les terres d’Odèn (Solsonès) i a l’w amb Coll de Nargó, Organyà i Cabó.\nHom pot distingir clarament dos sectors físics força diferenciats, que corresponen a les terres dels antics termes. D’una banda, les terres de l’antic municipi de Fígols d’Organyà —anomenat antigament Fígols prop Voloriu— s’obren al Segre i al riu de la Vansa, que des de l’Hostal Nou i fins a l’estret de Caferna forma el límit natural amb les terres del Pla de Sant Tirs. Aquest sector comprèn també la petita vall del torrent de Fígols. Només un bocí de l’antic terme de Fígols és a la dreta del Segre. L’altre sector, l’antic terme d’Alinyà, correspon a la conca hidrogràfica del riu de Perles —a excepció de la desembocadura, que és a les terres de Coll de Nargó— i la petita vall del riu de Canelles, afluent per la dreta del riu de Perles. Els dos sectors estan separats físicament per la carena que formen el tossal de Balinyó (1 206 m), la roca dels Collars (1 181 m), el Puig Galliner (1 635 m) i el tossal de Gaup (1 636 m); entre aquests dos cims hi ha l’únic pas natural entre els dos sectors, el coll de la Maçana.\nResseguint el termenal des del pont d’Espia, en direcció N, remunta el curs del Segre fins al congost de Tresponts. En aquest punt s’alça a lo Cogulló (1 655 m), ressegueix la collada d’Ares, travessa la capçalera del barranc de Fontanella, puja a la Moixella (1 647 m) i des d’aquí arriba de nou al Segre, al lloc de la Reula. En direcció E, remunta el curs del riu de la Vansa fins al congost de Caferna, des d’on en direcció SE travessa la carena que separa el terme de les terres de la Vansa i Fórnols: roca dels Morruts, coll d’Ares, cap de la Guàrdia i el Pedró dels Quatre Batlles (2 382 m), a la serra de Port del Comte, punt de contacte del municipi amb els de la Vansa i Fórnols i amb els de la Coma i la Pedra i Odèn, ambdós del Solsonès. El límit segueix el carenat de la serra d’Odèn i de la serra de Campelles en direcció SW fins a arribar a la collada de l’Estany. Aquí pren direcció NW fins a la muntanya d’Alinyà, i des d’aquí fins a la serra de Turp el límit passa pel tossal de Cambrils (1 803 m), el serrat de Colldemà (1 320 m), el coll de Boix i el de la Travessa. El límit des de la serra de Turp, en direcció N, passa a ponent del roc de Migdia, travessa el riu de Perles i puja al tossal de Balinyó, que és 1 km a llevant del pont d’Espia.\nLa xarxa hidrogràfica marca clarament els aspectes orogràfics del municipi. Hi ha una sèrie de cursos que desguassen per l’esquerra al riu de la Vansa com ara el torrent de Gol i el barranc de Bocagelera que recull per la dreta les aigües del barranc de Caferna i del de Forn. El sector meridional correspon a la conca del riu de Perles que es forma en l’aiguabarreig que hi ha al nucli d’Alinyà, on s’uneixen, d’una banda, la rasa de Vall-llonga, que porta les aigües de les serres de Campelles i d’Odèn i rep les aigües de la rasa de l’Escura i de la Cabaneta, i de l’altra, el riu de la Peça, que baixa del coll d’Ares. Aigües amunt el riu de la Peça rep per l’esquerra el barranc de l’Alzina, que baixa del cap de la Guàrdia. El primer tram del riu de Perles és conegut també com a riu d’Alinyà. Aigües amunt del nucli de Perles, aquest curs rep per la dreta la rasa de Portell, i passat el nucli rep per l’esquerra el torrent de Coll de Boix. L’afluent més important del riu de Perles és el riu de Canelles, que desguassa per la dreta, poc abans del límit amb Coll de Nargó, a l’indret de l’Hostal del Betran, a ponent del nucli de Canelles. Aquest riu es forma sota els colls de la Maçana i de la Nou.\nEl municipi de Fígols i Alinyà comprèn, a més del poble de Fígols d’Organyà, cap de municipi, els pobles d’Alinyà, l’Alzina d’Alinyà, Canelles de Segre i Perles, els veïnats de Caferna, la Vall Baixa, la Vall del Mig i Voloriu, les caseries i llogarets de Forn, Llobera, l’Obac, Romanius i les Sorts i el despoblat de Voltrera. A la dreta del Segre inclou l’antic terme del monestir de Tresponts (el cenobi era situat a l’esquerra del Segre i a la dreta del riu de la Vansa, avui just dins el terme del Pla de Sant Tirs), delimitat a llevant, arran del riu, per l’antic camí de la Reula (hi passaven traginers riu amunt vers el Mas de la Reula).\nL’eix bàsic de comunicació és la carretera C-14, que segueix el curs del Segre. En parteix una carretera local (L-401) que duu al sector d’Alinyà per Canelles —aquesta es prolonga després fins a Sant Llorenç de Morunys—, i una altra que enllaça Organyà amb Fígols d’Organyà. També es pot accedir a Fígols per una carretera des del pont d’Espia.\nEl fogatjament del 1553 assigna 15 focs a Alinyà, 4 a Perles i 9 a Fígols. El 1787 eren 82 h a Fígols, 45 h a Tresponts, 79 h a Canelles i Valldarques, 81 h a Alinyà i 48 h a Perles. La població augmentà notablement els anys següents i, així, el cens del 1860 registra per a tot el terme d’Alinyà 897 h, i 600 h per al terme de Fígols. A partir d’aquest màxim demogràfic la població començà a minvar. Es reféu un xic durant els primers anys del segle XX, però més tard tornà a davallar progressivament. L’últim cens on es donen les dades separades és el del 1970, quan hom consignà 270 h per al terme de Fígols i 306 h per al d’Alinyà. El primer recompte conjunt fou el padró del 1975, que donà un total de 455 h. Aquesta xifra s’havia reduït a 410 h el 1981 i va continuar disminuint posteriorment a 347 h el 1991 i 267 h el 2001, encara que el 2005 amb 273 h feu una revifada.\nL’agricultura ha estat sempre l’activitat econòmica predominant del municipi, encara que en altres temps l’explotació dels boscos era molt intensa. Als mercats de la comarca havien estat molt apreciats alguns productes de Fígols: les verdures i les hortalisses, les cebes i els bitxos i les figues i els préssecs. Vers mitjan segle XIX, a Alinyà, de terreny aspre i trencat, però fèrtil i productiu, hom conreava sègol, ordi, patates, llegums i verdures, i en l’espessor dels seus boscos (pins i roures) hi havia caça abundant. Aquests productes tradicionals s’han continuat conreant, tot i que la patata ha avantatjat en extensió els altres conreus. En general, però, s’ha anat imposant el conreu del farratge per al bestiar boví que es cria al municipi. Són importants també els ramats d’ovins i les granges d’aviram i de bestiar porcí. La ramaderia és complementada pel cabrum, els conills i alguns equins.\nLa major part de la superfície agrària és ocupada per terreny forestal, bé que no és comunal. Tot i això, la gent d’Alinyà hi té dret de pastura, de fer-hi boïgues, llenya i fusta per a la construcció.\nEl Molí de rodets de Cal Ventureta havia estat antigament fariner, posteriorment s’adequà per generar electricitat i en l’actualitat és en desús.\nPart de la població treballa a les indústries d’Oliana i Organyà. Al municipi hi estan domiciliades algunes empreses dedicades a la construcció. En la darrera dècada del segle XX snobriren alguns establiments dedicats al turisme rural.\nEl municipi comprèn el poble de Fígols d’Organyà , cap de municipi, i els pobles de Canelles de Segre , Alinyà , que integra els llogarets de Llobera i les Sorts , l’Alzina d’Alinyà , i Perles . Hi ha també les caseries de Romanius i l’Obac , els veïnats de Voloriu , la Vall del Mig , la Vall Baixa , Colldeboix i Caferna , el llogaret de Forn i el despoblat de Voltrera .\nA la dreta del Segre, el municipi inclou part de l’antic terme del monestir de Tresponts (el cenobi era situat a l’esquerra del Segre i a la dreta del riu de la Vansa, avui just dins el terme del Pla de Sant Tirs), delimitat a llevant, arran del riu, per l’antic camí de la Reula (hi passaven traginers riu amunt vers el Mas de la Reula).\nAl Mas de Fontaneda o Fontanella, de l’antic terme de Fígols, hi ha una capella dedicada a sant Andreu, sense culte. A la vall de Fígols, però encinglerada a la muntanya, hi ha una construcció medieval anomenada castell o casa forta de Boadella, amb restes d’una capella. A més dels llocs citats, el 1860 hi havia a Fígols les cabanes de pastors de l’Agustí, del Pau i del Sebastià, i les masies de Bertran, de Betriu, de Boadella, de Casanova, de Fontanella, de la Nou, de la Serra, dels Codonyers, del Costa, de Fontfonda, del Gep, del Joan, del Pere i de Peguera, de Roqueta i de Sala.\nAl mateix cens de 1860 es mencionaven, dins l’antic terme d’Alinyà, les masies de Bartomeu, Casanova, les Cornasses, Galtanegra, el Graell, de Joan Caubet, de Mateu (posteriorment de Mateuet), de Perot, de Portell, de Roca, de Travesset, de Vilana i els Masets de Betriu. Les úniques que no s’han conservat són les de Bartomeu i de Roca.\nEl bisbe d’Urgell tenia un alou a la vall de Fígols, que comprenia terres, vinyes, casa, casals, corts, graners, horts, arbres, molins i recs, que afrontava amb el Segre i que li havia estat donat pel difunt Radulf el 978. El priorat d’Organyà hi tenia també possessions que el 1090 es diu que li havien estat donades per Guitard Guillem (del llinatge dels Caboet) i la seva muller Maria. Els senyors de Caboet feren altres donacions a l’església d’Organyà de béns situats a Fígols. Així, el 1136 Miró Guitard donà la batllia que tenia en honor de Sança al lloc de la vila sobirana de Fígols. En endavant sembla que la senyoria de Fígols fou del prior d’Organyà, molt vinculat al capítol de la catedral d’Urgell. La jurisdicció del lloc pertangué al dit capítol fins a la fi de l’Antic Règim.\nCeBa / TLlC


Roma, 2 d’abril 2013 | una cierta distancia\nRoma, 2 d’abril 2013\nAquesta és una carta-no-carta de la suma de totes les no-cartes que t’he no-escrit en els dies fins ara relliscats per la pendent del temps.\nComençava amb les desorbitadament romàntiques declaracions d’amor trobades per les parets de la meva ciutat, de l’estil, “so che é supido, ma ti amo, ormai é cosí” o simplement: “ti sposeró”. Aquesta última em va impactar perquè va aparèixer escrita al paviment del carrer just sota del meu balcó. En feia un recull il·lustrat també en imatges i exposava l’extranya posició en la que et situa aquest tipus de pintada, entre el rebuig i el morbo, com quan veus un gat mort a la carretera. Alguna cosa així venia a dir la carta, que no sabia si titular “Roma se’m declara” o “ Les mil-i-una variacions de la cursilería romana”.\nPerò em recordava massa fàcilment a la piscina de sucre que et vaig descriure amb el tesó…\nDesprés continuava amb una escapada a Lisboa, on feia especial menció d’una tarda de posta de sol entre les ruïnes d’una fàbrica a l’altra banda del riu. Parlava de l’amistat de manera volgudament indirecta, i de la distància sense voler-ho. Lisboa era la mare, el riu era el viatge; i el vaixell que el creuava, el cordó umbilical. Des de fora, mare, t’observo, i al mateix temps et jutjo, millor.\nPerò es transformà massa ràpidament en un vulgar intent de poema…\nDesprés seguia amb un anàlisi del fenomen “aniversaris”. Comparava el meu aniversari, recentment ocorregut, amb el de: Jesús, Bob Marley i Walter White (protagonista de Breaking Bad). Formàvem un quadrat prou estrambòtic per ser més o menys divertit, i ballàvem en direcció a la concepció del “temps” per descobrir-ne el secret, i així mirar de comprendre els aniversaris i les nostres diferències.\nPerò abans d’arribar-hi ens vam estimbar…\nLa no-carta acabava amb un batibull de paraules saltant sobre el full (no sé perquè sempre imagino coses saltant). Hi havia la primavera, la pluja incessant d’aquest país (que a vegades penso si no em destenyeix), l’amor, la família, els ossos polars i les camises, els bebés, les flors i els tramvies…\nPerò era tal embolic que no s’entenia res…\nAixí que al final la no-carta es despedia així:


Joan Bou i Pla : Àlex Valverde continua el cicle de conferències amb “La història inèdita del cavaller Pere de Falgars, cofundador de Roca-Rossa”\nValverde, segons fa constar en les seves xarxes socials, és format en arqueoligia i història medieval per les universitats URV i UOC respectivament. En el seu estudi analitza els testaments de Pere de Falgars (1154) i de Pere Gros de Falgars (1217), en els quals apareixen alous i llegats. Berenguer Pere de Falgars és un dels fundadors del priorat de Santa Maria de Roca-Rossa juntament amb Guerau de Cabrera. L’interès d’aquests documents, segons l’autor, és que ens testen el pas de les seves possessions a Fogars cap a mans dels Cabrera. El testament de Pere Gros de Falgars, conservat a Solsona, esmenta que el territori de Fogars formava part d’una batllia, la qual l’integraven diferents nuclis: Fogars, Hostalric, Grions, Massanes i el castell d’Hostalric. Aquest pergamí li serveix també per desenvolupar la genealogia de la família.\nPublicat per Joan Bou Pla a 0:41


Casa de colònies Can Vandrell - totnens\nruta: INICI » Directory listing » Casa de colònies Can Vandrell\nweb: Casa de colònies Can Vandrell\nadreça: Mas Can Vandrell s/n\nSant Feliu de Buixalleu Selva (la)\ntelèfon: 93 265 27 86 / 902 12 36 12\nLa casa de colònies Can Vandrell és una de les masies disseminades que conformen la Vall de la Riera d’Arbúcies. Situada enmig d’un paratge idíl·lic, emmarcada pels massissos del Montseny i de les Guilleries. Compta amb un entorn i equipaments especialment adients per a la realització d’estades en grup d’alumnes de totes les edats, amics o famílies.\nCasa de colònies Can Vandrell a Sant Feliu de Buixalleu\nMasia del s.XIII al peu del Parc Natural del Montseny, al mig d’un paratge natural.\n13 habitacions col·lectives i 5 d’elles amb el bany privat.\n3 menjadors i servei de cuina casolana\n4 sales d’activitats i sala amb wifi de lliure accés.\nExteriors amb esplanades de joc, sorral i piscina amb gespa, zones de pícnic i lavabos exteriors.\nTotalment adaptada per a cadires de rodes.\nEs pot arribar en autocar i cotxe particular fins a la casa de colònies.\nEstades famílies i grups 2020\nCaps de setmana amb activitats – Caps de setmana d’octubre, novembre, desembre 2020 /\nCaps de setmana de febrer, març, abril, maig i juny 2021.\nCaps de setmana al teu aire – Caps de setmana d’octubre, novembre i desembre 2020.\nColònies estiu 2020\nColònies d’estiu multiactivitats, en anglès i temàtiques.\nLa casa de colònies de Can Vandrell està centrada en el projecte educatiu ESCOLA DE L’ESPAI\nDescobreix tot el que ofereixen les estades amb Eix Estels\nCases de colònies per a escoles, ampa, turisme en grup i famílies\nEstades d’un dia amb dinar\nGaudiu de la cuina casolana i si voleu activitats, podeu contractar el nostre servei de monitors especialitzats.Passeu tot un dia i aprofiteu per gaudir d’un entorn natural i especialment preparat per a grups amb nens. Més informació.\nEstades de caps de setmana, ponts i vacances en grup\nDes d’Eix Estels proposen diferents tipus de sortides en grup o família a les seves cases de colònies. Més informació.\ncaps de setmana a l’aire lliure\ncelebra la festa Casta-Halloween en grup o família\nestades amb activitats pel cap de setmana del pont de desembre\npasseu un cap d’any molt animat en grup amb activitats i animació\ncap d’any a l’aire lliure amb revetlla i activitats\ncau de bruixes al febrer a Centelles\ncaps de setmana de Carnaval al febrer\nsetmana santa a l’abril per a grups i famílies amb activitats.\nEstades per a singles amb fills\nA Eix Estels disposen d’estades i activitats pensades només per a Singles amb fills. Les propostes són una oportunitat per desconnectar de la rutina i alhora conèixer gent en la mateixa situació que vosaltres. Passeu-ho genial al costat dels vostres fills guardant un temps per vosaltres mentre els nens realitzen activitats infantils. Les vacances es realitzen en un ambient respectuós. Més informació.\n+ info Eix Estels\ncategories: activitats amb nens COMARQUES GIRONINES dormir en família SORTIR AMB NENS\netiquetes: espais per a festes


Llistes de les eleccions municipals a Vallfogona de Ripollès\nRelació provisional de llistes i candidats que s'han presentat a les eleccions municipals del 24 de maig a Vallfogona de Ripollès, segons el que es publica en el Butlletí Oficial de la Província del 22 d’abril de 2015.\n412 corredors a Vallfogona\nCurses d'orientació. La segona Copa Catalana 2015 de Curses d'Orientació de llarga distància estava organitzada pel club Aligots\nTres curses de la copa catalana de curses d'orientació.\nVallfogona del Ripollès acull diumenge la segona copa catalana de curses d'orientació en la modalitat de llarga distància i organitzada pel CE Aligots Girona. Palamós serà l'escenari, el 18 d'abril...\nVallfogona proclama els campions de Catalunya\nDuatló de muntanya. Joan Freixa i Mercè Tussell es van imposar en la prova que tancava la lliga catalana\nDe Vallfogona al Paral·lel\nLe Croupier representa un espectacle a El Molino basat en la figura d’Esperança Dinamita, una misteriosa’ vedet de Vallfogona.\nCicle de contes al Ripollès per explicar els fets de 1714\nEl Consell Comarcal del Ripollès clou aquest cap de setmana el cicle que ha dedicat a explicar a través de contes la història del Tricentenari en relació amb la comarca. El cicle de contacontes del...\nEls voltors maten vaques a l’Esquirol i Vallfogona\nEls voltors maten vaques a l’Esquirol i Vallfogona\nL’últim cas va passar la setmana passada al Mas del Simon, a l’Esquirol.


EL COLOMAR - Lloguer de casa-aïllada en Begur EL COLOMAR - vil·la amb vistes al mar i piscina privada - Begur-Costa Brava | Corredor Mató Real Estate & Property Management\nBonica casa amb piscina privada que gaudeix de les millors vistes de la Costa Brava. Disfruti del paisatge espectacular que li ofereix el Colomar, abarcant tota l’àrea compresa entre la costa de Tamariu i la badia de Roses, passant per la platja d’Aigua Blava, el Castell i el poble de Begur, la platja de Pals, l’Estartit i les Illes Medes. La casa es troba situada a la finca de Son Rich, a només 1'5 km del preciós poble medieval de Begur i molt a prop de les platges de la zona, conegudes per la seva bellesa excepcional, com són Sa Riera, Sa Tuna, Aigua Blava, Aigua Freda, Platja Fonda o l’Illa Roja. El poble de Begur convida a passejar i a disfrutar de la rica gastronomia de l’Empordà en qualsevol dels seus restaurants o terrasses.\nEl Colomar ofereix un allotjament espaiós i comfortable per poder gaudir d’unes vacances inoblidables en un dels racons més bonics de Catalunya. La piscina privada, envoltada d’un preciós jardí, farà les delícies de grans i petits, que podran refrescar-se i prendre el sol amb total privacitat.\nLa vil·la es distribueix en dues plantes :\nLa planta superior disposa d’un assolellat saló menjador, amb una espectacular vista panoràmica al mar i sortida a una agradable terrassa sobre la piscina. Cuina office totalment equipada amb rentavaixelles. A la mateixa planta hi trobem dues suites de matrimoni. Totes dues tenen un bany amb banyera i accés directe a la terrassa. També hi ha una habitació individual amb llit niu, que incorpora un altre bany amb banyera.\nLa planta baixa inclou una suite de matrimoni amb una bonica vista i un bany amb banyera, un bany amb dutxa i una àmplia zona de safareig amb rentadora.\nBarbacoa, garatge i Wifi.\n100€ de suplement per estades inferiors a una setmana. Estada mínima de 3 nits. Aquest suplement no està inclòs en el preu del lloguer\nAdreça: Josep Maria Pi nº6\nElodie Demourant 05/09/2015\ndes de 2.100 € / setmana\nHUTG-000001 · 11


Nas ás da noite – En las alas de la noche | Eloïsa Matheu\nMC2 Noticias: Estreno de altura en el Planetario\nPista de audio mostra: Osnabruk\nDocumental produÏt pel Planetari de Pamplona i el Parc Astronòmic Montsec Ager, Lleida, sobre els viatges migratoris que realitzen les aus migratories des que abandonen les seves àrees de cria al nord i viatgen cap al sud, fent escales en diferents paratges. El documental mostra cóm ho fan les aus per seguir la seva ruta, utilitzant paràmetres com l’alçada del sol, el camp magnètic terrestre o imatges de paisatges que recorreren amb els seus pares en viatges anteriors.\nPerò no totes les aus viatgen de dia i formant bandols, com les oques o les grues. Nombroses espècies de petites aus viatgen soles de nit utilitzant els estels com a guies, teixint un mapa del cel nocturn que els serveix per orientar-se.\nHe tingut el plaer de col·laborar en la sonorització del documental, aportant el so a diferents escenes. Ha estat una experiència molt enriquidora i un luxe treballar amb Marcos Pérez i Antonio Sandoval.


La força de la no-violència ~ Ona Llibres\nInici ~ Botiga ~ La força de la no-violència\nMentre que la violència de l'Estat gairebé mai és qüestionada, per què qualsevol forma de contraviolència que empren aquells que volen defensar-se es considera sovint inacceptable? Judith Butler duu a terme una profunda anàlisi de les dimensions psicosocials de la violència per explicar quin paper juga en les nostres vides actualment. L'autora ens demostra que la violència s'atribueix sovint a aquells que estan exposats als seus efectes mortals amb més virulència. Per superar aquesta lògica cal construir un marc relacional en què totes les vides comptin per igual i, per tant, ningú no pugui atacar-les lliurement. I hem de fer-ho fugint de la mala entesa associació de la no-violència amb un posicionament individual.


Obteniu informació sobre ryan toysreviews, guanys, mencions, fonts d'ingressos, canals de youtube, ressenyes, subscriptors, guanys diaris i actius. - xafarderies | Juny 2021\nQuant guanya el canal del YouTuber Ryan Kaji, jove milionari? Vídeos, subscripció, guanys, anuncis i contingut més vistos - Juny 2021\nRyan Kaji, conegut com Ryans ToysReview, és un jove de 8 anys que va arribar al punt de mira com a jove, així com el YouTuber més ben pagat actualment. Juntament amb els seus pares dirigeixen Ryan ToysReviews, que té més de 20, 7 milions de subscriptors amb més de 30 mil milions de visualitzacions.\nA més d’això, també tenen altres canals similars com Ryan’s Family Review, Gus the Gummy Gator, Combo Panda, The Studio Space, VTubers i Princess ToysReview. El seu primer vídeo titulat "Kid Jugar amb joguines Lego Duplo Number Train Toy Review, Unbox, Build" es va publicar el 16 de març de 2015 quan només tenia 3 anys.\nAmb el temps, el canal de Ryan ha crescut dràsticament i li ha guanyat fortunes en milions. Tot i que la valor de Kaji no es revela, segurament té un valor net en milions. Segons el Social Blade, el seu canal Ryans ToysReview s'estima que guanya entre 189 i 3 milions de dòlars al mes, de 2, 3M a 36, 5 milions de dòlars anuals.\nRyan posant amb el seu merch\nValen altres YouTubers: Shane Dawson (12 milions de dòlars), Imaqtpie (1-2 milions de dòlars), Markiplier (24 milions de dòlars), Summit1g (1-2 milions de dòlars) i Jake Paul (19 milions de dòlars).\nKaji també va ser classificada com la 8a estrella de YouTube més ben pagada el 2016-17, segons Forbes va guanyar una quantitat impressionant d'11 milions de dòlars. De la mateixa manera, el 2018, va obtenir una quantitat de 22 milions de dòlars que va caure amb la mandíbula dels ingressos de productes i vídeos.\nTambé guanya una quantitat decent de diners de les seves diverses fonts d’ingressos, avals i patrocinis. Va col·laborar amb un rellotge de butxaca, una empresa de mitjans infantils startup fundada el 2016. Pocket.watch fa mercaderies i fa màrqueting per a Ryan. El duo també va produir una sèrie de TV de 20 capítols titulada Ryan's Mystery Playdate el 2019.\nAquí hi ha una llista dels canals mundials de Ryan:\nRyan va créixer el seu interès a fer vídeos de YouTube després de veure altres canals de revisió de joguines com Hulyan Mayaand, EvanTubeHD i altres. Els seus pares l’han ajudat a crear el seu propi canal de YouTube on ha penjat els seus propis vídeos d’entreteniment, revisió de joguines i molt més.\nEl seu primer vídeo es va publicar el 16 de març de 2015, que es titula Kid playing with juguetes Lego Duplo Number Train Toy Review, Unbox, Build '. El vídeo mostra a Ryan en una botiga triant joguines, portant-lo a casa, desembossat i jugant. Des de llavors, el canal ha penjat 1.453 vídeos i ha visitat més de 30.800 milions.\nOpinions sobre Ryan Toys\nSegons el Social Blade, el canal de Ryan compta amb més de 30 milions de nous subscriptors amb més de 25, 3 milions de visualitzacions i guanya al voltant de 6, 3 milions de dòlars a 101, 3 milions de dòlars de la tarifa mitjana diària.\nA continuació, es mostra una llista dels guanys diaris estimats de Ryan ToysReviews:\nData Nombre de visualitzacions Guanys\n2018-07-18 Més de 23, 5 milions 5, 9 K $ a 94, 2 K $\n19-07-2019 Més de 21, 3 milions 5, 3 dòlars a 85, 5 milions de dòlars\n2019-07-20 Més de 23, 6 milions De 5, 9 milions de dòlars a 94, 7 milions de dòlars\n2019-07-21 Més de 30, 5 milions 7, 6 K $ a 122, 1 K $\n2018-07-22 Més de 31, 3 milions 7, 8 K $ a 125, 4 K $\n23-07-2019 Més de 30, 2 milions 7, 6 K $ a 121, 1 K $\nDe la mateixa manera, durant els darrers 30 dies, el seu canal va obtenir més de 901 milions de nous subscriptors, més de 759 milions de visualitzacions, guanyant 189, 9 milions de dòlars a 3 milions de dòlars del seu canal.\nRevisió familiar de Ryan\nLa família Ryans va publicar el seu segon canal de YouTube titulat Ryan's Family Review el 26 de novembre de 2016. Els seus canals es basen principalment en una finalitat d'entreteniment amb vídeos de Ryan i la seva germana jugant amb la mare i el pare.\nRyan amb el pare Shion i la mare Loann\nEl canal compta amb més de 4.37 milions de subscriptors amb més de 4.990 milions de visualitzacions en vídeo. A continuació, es mostra una llista d’ingressos, guanys de subscriptors i vistes del canal al llarg d’una setmana:\n2018-07-18 Més de 6, 2 milions 1, 6 K a 25 K $\n19-07-2019 Més de 5, 68 milions 1, 4 K $ a 22, 7 K $\n2019-07-20 Més de 5, 67 milions 1, 4 K $ a 22, 7 K $\n2019-07-21 Més de 5, 3 milions 1, 3 K $ a 21, 3 K $\n2018-07-22 Més de 5, 1 milions 1, 3 K $ a 20, 8 K $\n23-07-2019 Més de 5, 19 milions 1, 3 K $ a 21, 4 K $\nDe mitjana diària, el canal guanya 1, 4 milions de dòlars fins a 22, 2 milions de dòlars, amb més de 4.621 nous subscriptors i més de 5, 5 milions de visualitzacions. Durant els darrers 30 dies, Ryans Family Review va acollir més de 138 milions de subscriptors amb més de 166 milions de visualitzacions que van guanyar entre els 41, 6 $ i els 665, 7 milions de dòlars.\nLoan i Shion van publicar el seu tercer canal d'entreteniment el 23 de febrer de 2017. El canal ha aglutinat més de 797k subscriptors amb més de 568 milions de visualitzacions en 545 vídeos. Els seus continguts en vídeo són principalment joguines i jocs de boxa.\nEl canal està en classificació B + en funció dels seus subscriptors, visualitzacions i ingressos. S’estima que Gus the Gummy Gator oscil·la entre 3, 9 i $ 63k a mes, fins a 47, 3k a 756, 6 milions de dòlars anuals segons Social Blade.\nA més, el canal acull a més de 852 subscriptors de mitjana amb més de 525 milions de visualitzacions, guanyant-los al voltant de 131 dòlars fins a 2, 1 milions de dòlars. De la mateixa manera, en els darrers 30 dies, guanyen més de 25 milions de nous subscriptors amb més de 15 milions de visualitzacions guanyant 3, 9 000 $ a 63 K $.\nDe la mateixa manera, el seu quart canal titulat Combo Panda es va establir el 2 d'agost de 2017. El canal té 424 vídeos amb un total de 574 milions de visualitzacions i un milió de subscriptors.\nRyan i Combo Panda\nSegons Social Blade, es calcula que el canal guanya 7, 9 dòlars a 126 milers de dòlars mensuals, mentre que, guanyen 94, 9 milions de dòlars a 1, 5 milions de dòlars anuals. De la mateixa manera, el canal guanya més de 65 milions de nous subscriptors amb més de 31 milions de visualitzacions guanyant 7, 9 dòlars a 126 milions de dòlars en els darrers 30 dies.\nEl seu cinquè canal, The Studio Space, va ser publicat el 19 de febrer de 2018. Es tracta de la vida de l'estudi del pare i la mare de Ryan. El seu contingut són principalment els botons de Ryans ToysReview, els botes de Combo Panda i els continguts divertits del canal Gus the Gummy Gator.\nTenen 110 vídeos amb més d’1, 1 milions de subscriptors amb més de 511 milions de visualitzacions. S’estima que el canal guanya entre 875 i 13, 7 milions de dòlars al mes, passant per 10, 3 milions de dòlars a 164, 6 milions de dòlars anuals. De manera similar, guanyen més de 81 k subscriptors, més de 3, 4 milions de visualitzacions, i guanyen al voltant d’un mes de 857 $ a 13, 7 milions de dòlars.\nEl seu sisè canal, EK Doodles, es va establir el 15 d'agost de 2018 i tracta de les aventures animades de dibuixos animats de les germanes Ryan i Kate de les germanes Ryan. El canal compta amb 89 vídeos amb més de 252 k subscriptors amb més de 83 milions de visualitzacions. El seu contingut tracta principalment de pel·lícules d’animació / dibuixos animats.\nEmma i Kate com a EK Doodles\nSegons una font fiable, EK Doodles s’estima que guanya entre els 2, 7 i els 42, 9 milions de dòlars mensuals, els 32 000 i els 514 milions de dòlars anuals. Guanyen més de 29k nous subscriptors amb més de 10 milions de visualitzacions al mes.


El Servei Meteorològic de Catalunya trasllada l'Estació Meteorològica Automàtica de la Pobla de Segur - El temps\nEl Servei Meteorològic de Catalunya trasllada l'Estació Meteorològica Automàtica de la Pobla de Segur\nRedacció 25 Nov 2016 - 11.20\nEMA de la Pobla de Segur (SMC)\nEl Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) ha canviat l'emplaçament de l'Estació Meteorològica Automàtica (EMA) de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà, per tal de millorar la qualitat de les mesures de les diverses variables meteorològiques.\nL'EMA de la Pobla de Segur operava des del desembre del 1995 al Parc de Bombers Voluntaris. El passat 18 de novembre es va tralladar a prop de la llera del riu Flamisell, en un entorn és molt més obert del que disposava fins ara i més adequat per fer mesures correctes.\nLa nova estació meteorològica disposa de sensors per a la mesura de la temperatura i la humitat relativa de l'aire, la velocitat i direcció del vent a 10 metres d'altura, la precipitació, la irradiància solar global i la pressió atmosfèrica.\nLa informació subministrada cada segon per tots aquests sensors s'enregistra cada 30 minuts i s'envia a la seu central de l'SMC. Tot seguit, els valors s'emmagatzemen a la base de dades i se sotmeten als diversos controls de qualitat establerts, tant manuals com automàtics.\n18 anys de la nevada més primerenca de la tardor a Barcelona\nLes curioses temperatures de l'estabilitat atmosfèrica\nVol sense motor per la Cerdanya


Enguany les sessions informatives sobre seguretat en matèria de pirotècnia es fan de manera virtual AJUNTAMENT DE CONSTANTÍ\nCom ja ha estat habitual al llarg d'aquests últims cursos, l'Associació d'Amics de la Colla C.O.C.A i la Policia Local de Constantí realitzaran sessions informatives sobre seguretat en màteria de pirotècnia als alumnes de 5è i 6è de les escoles Mn. Ramon Bergadà i Centcelles. L'objectiu d'aquestes sessions es basa en aportar informació bàsica sobre les imprescindibles mesures de seguretat i l'ús responsable dels petards, bengales, etc..\nLes circumstàncies excepcionals i el tancament de les escoles a causa de la crisi sanitària per la Covid-19 ha fet que aquest any aquestes sessions informatives no puguin ser presencials, i es realitzin a través de les eines digitals de cadascuna de les escoles.\nLes sessions s'han iniciat aquest dilluns 18 de maig, i continuaran demà dimarts dia 19 i el pròxim dimarts dia 26 de maig. Aquestes sessions, organitzades per la direcció de cada centre, seran moderades pels mateixos tutors de les escoles del municipi.\nDes de l'Associació d'Amics de la Colla C.O.C.A s'ha volgut manifestar el suport a tots els col·lectius de la cultura popular, i especialment a les empreses del sector de la pirotècnia, molt afectat per la crisi de coronavirus i per la suspensió de festes com Sant Joan.


Port Ainé instal·la el mirador sud del Pic de l'Orri - Diari de la neu\nPort Ainé instal·la el mirador sud del Pic de l'Orri\nPermet una visió única de 360º del Pirineu i de les zones protegides del recent creat “Parc de les Tres Nacions”.\nPallars SobiràAgències 08.09.201809.45 h\nPort Ainé instal·la el mirador sud del Pic de l'Orri Autor/a: Diaridelaneu.cat\nEl Parc Natural de l’Alt Pirineu ha finalitzat la instal·lació del mirador Sud del Pic de l’Orri, completant la informació dels cartells ja existents de les panoràmiques Oest/Nord i Nord/Est, així com obtenint una visió única de 360º del Pirineu i de les zones protegides del recent creat “Parc de les Tres Nacions”.\nLa situació d’aquest mirador correspon a una de les accions dintre de la iniciativa dels governs català, francès i andorrà de promocionar el recentment creat Parc de les Tres Nacions. Aquest parc unirà el Parc Natural de l'Alt Pirineu -entre el Pallars Sobirà i l'Alt Urgell - amb un parc francès i dos d'andorrans.\nLa Pica d'Estats, amb 3.143 metres d'altura, serà el cim més alt del nou Parc Pirinenc de les Tres Nacions. Un parc que agrupa tres estats i més de 428.000 hectàrees. És una gran zona que per la seva riquesa natural fa anys que està protegida. No la travessa cap tipus d'infraestructura transfronterera, ni carreteres, ni vies de tren ni línies d'alta tensió, tractant-se d’aquesta manera, del tram de frontera més ben preservat de tot el Pirineu.\nHi destaca la presència de la sargantana pallaresa, endèmica de la zona. També hi ha poblacions de fauna pirinenca en perill d'extinció, l'almesquera, la perdiu blanca, el gall fer i l'os bru, així com l'herc, re introduït el 2014, i diverses races domèstiques indígenes, com ara l'ovella xisqueta, l'aranesa i tarasconesa, el cavall Castillonnais, el català pirinenc, i la vaca bruna, la pallaresa i la casta.\nI precisament per això, per continuar protegint-la i promocionant-la, es crea aquest nou parc de grans dimensions, inèdit a Europa, que agrupa 158 municipis, 15 de catalans, dos d'andorrans i 141 de francesos.\nEnllaç plafó informatiu.\nPlafó informatiu que podem trobar al Pic de L'Orri\n29.06.2018. Les estacions d'Espot i Port Ainé arrenquen la temporada d'estiu\n04.05.2018. Es reuneix la Comissió Assessora d'Espot i Port Ainé per passar comptes\n25.08.2018. Neix el Parc Pirinenc de les Tres Nacions, una de les àrees protegides més grans d'Europa\nparc de les tres nacions\npic de lorri


El TC veu inconstitucionals alguns preceptes de la Llei d'Administració Local\nEl Ple del Tribunal Constitucional ha anul·lat per unanimitat alguns preceptes de la Llei 27/2013, de 27 de desembre, de Racionalització i Sostenibilitat de l'Administració Local (LRSAL), ja que entén que envaeixen competències de les comunitats autònomes.\nEntre ells, ha anul·lat la prohibició imposada a les CCAA que s'atribueixin als ens locals serveis d'assistència social i atenció primària a la salut. Aquests serveis, diu el TC, són competència de les comunitats autònomes.\nLa resolució, a més, apunta que la norma incorre en "una evident antinòmia" pel que fa als serveis educatius ja que imposa a les CCAA "obligacions de signe oposat". És a dir, obliga alhora a centralitzar i descentralitzar aquesta qüestió .\nLa resolució, de la qual ha estat ponent el magistrat Andrés Ollero, admet, parcialment, un recurs d'inconstitucionalitat formulat per l'Assemblea d'Extremadura. La finalitat de la norma era la de garantir "l'eficiència en l'ús dels fons públics locals" i racionalitzar l'Administració "per assegurar la seva sostenibilitat i el compliment de les exigències d'estabilitat pressupostària".\nSegons l'exposició de motius, pretén adaptar la normativa bàsica en matèria d'administració local a les exigències de l'article 135 de la Constitució i de la llei que el desenvolupa, la Llei Orgànica 2/2012, de 27 d'abril, d'estabilitat pressupostària i sostenibilitat financera (LOEPSF). Per això, la norma impugnada modifica 2 estatals, la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora i les Bases del Règim Local (LBRL) i el text refós de la Llei Reguladora de les Hisendes Locals (TRLHL).\nLa sentència explica que, segons la doctrina constitucional, l'article 149.1.18 de la Constitució atribueix a l'Estat la competència sobre les bases del règim local i "empara, sense cap dubte, normes bàsiques tendents a introduir criteris de racionalitat econòmica en el model local espanyol ".\nLa fi és complir els principis constitucionals d'eficiència i eficàcia, així com "l'estabilitat pressupostària com a norma de conducta a la qual estan subjectes les entitats locals".\nPer tot això, el Constitucional considera que la major part de les previsions impugnades per l'Assemblea extremenya són vàlides. No obstant això, alguns dels preceptes i disposicions recorreguts "depassen els límits marcats per aquesta doctrina" i són declarats inconstitucionals i nuls pel Tribunal.


Mina de Petroli - Riutort: Visita a la Mina\nSi veniu a visitar la mina de petroli de Riutort, trobareu, en un indret apartat i de considerable bellesa, les restes d'una explotació antiga, avui gens freqüent. La visita transcorre al llarg de les galeries d'aquesta mina, que es caracteritza per semblar-se a una cova natural, amb la singular particularitat que amaguen les seves pedres impregnades d'or negre. Durant l'explicació s'apropa al visitant a tot el que representa el petroli, des de la seva formació, la seva extracció i utilització, passant per les seves possibilitats, problemes i incerteses. Amb tot, a Riutort s'hi poden observar d'altres petites meravelles; com són les salamandres que hi habiten, els bacteris que s'alimenten del petroli, les formacions de carbonat, i la encandilant galeria sud, plena d'una aigua blau turquesa. Es tracta d'una mina petita, però no per això poc interessant. Riutort representa una molt bona oportunitat per apropar-se a un recurs que, tot i envoltar-nos en la nostra vida quotidiana, ens és molt desconegut.\nLa mina de petroli de Riutort es troba a 30' de Berga. Aquí teniu tota la informació d'horaris i preus del 2015. Per arribar-hi cal agafar la carretera que va de Guardiola de Berguedà a la Pobla de Lillet, i a la curva, abans d'arribar al trencant del càmping Espelt hi trobareu la pista. Cliqueu al títol per veure la situació de la mina. Les visites són guiades i tenen una durada variable depenent de les exigències i interessos del públic.\nAquí teniu l'enllaç per veure el mapa i la ruta a l'últim tram .\nPinta bé ,varem estar a la porta i l'entorn es formidable. Per tots sants anirem a veure si està obert.\nQuin preu té l'entrada??\n4,5 euros adults i 3 els menors de 14 i els jubilats.\nNosaltres hem estat a la mina aquest cap de setmana i és molt interessant. Ens ha agradat molt!!!\nManuel Duran Gomez\nSe admiten mascotas pequeñas ( perro 2 kilos) ,vamos de furgoneteo y no tenemos otrs opcion q acompañarnos\nSiempre que su comportamiento sea normal, no tiene porque haber problema con que el perro entre en la mina. El parking de la mina no es un mal lugar para pernoctar con furgo, en todo caso, no dude en contactarnos por cualquier otra duda y también puede hacerlo vía minadepetroli@gmail.comSaludos!\nQuins dies i horaris de visita hi ha? S'ha de reservar visita?\nEls dies i horaris, així com els preus, els tens a l'entrada del bloc i son vigents, caps de setmana i festius entre les 10 i les 13 i a l'agost serà obert entre dimarts i diumenge i també a les tardes. Si no es tracta d'un grup de més de 10 persones no cal trucar per reservar.\nEntenc bé les tarifes?. Si hi aneu 4 persones dissabte vinent val 4,5 € cadascun i, si venim divendres, en val 9?\nNem en moto, esta asfaltat fins la mina???\nHola!Nosaltres hi vem anar ahir i ens va agradar molt. L'Octavi (el guía) ho explica molt bé i la visita és molt interesant. Al meu nano de 8 anys li va agradar molt.S'hi arriba molt bé, hi ha una part de cami encimentat i pista forestal en bon estat per circular cotxes i motos.És una visita molt recomenable.\nEl sitio impresionante lástima que las explicaciones del guía no estén a la altura del lugar. El problema no era que el guía hablara un castellano macarrónico sino que cuando lo hacía en catalán parecía igual de malo. Aparte de hacer una perorata política contra Florentino Pérez y el PP (sic) las explicaciones sobre el proceso de formación del petróleo valen para alguien que no tenga ni idea, pero para alguien que haya leído un poco sobre el tema son una mala explicación en el mejor de los casos.Quizás los responsables del lugar debieran revisar el proceso de selección de guías porque el sitio es realmente interesante a pesar del nefasto guía que nos tocó.Quizás sólo tuvimos mala suerte y pillamos al malo.... por lo demás, lo dicho, un sitio interesante\nAprèn a parlar en català tros de quòniam!\nVam anar a visitar la mina de petroli ahir dissabte, 18 de març. L'indret és molt interessant, la visita molt enriquidora i les explicacions del guia, expert geòleg vinculat al Berguedà, tot un luxe. Una gran experiència que recomano a tots els amants de la geologia, de la natura i d'aprendre cada dia una cosa més.


Formació en màrqueting digital per a empreses i institucions.\nFormem el teu equip en màrqueting digital.\nEls nostres experts ajuden el teu equip a aprofitar al màxim els seus coneixements i millorar els resultats de les accions de màrqueting digital.\nEn què et podem ajudar?Vull formació per al meu equipVull organitzar un cursAltres serveisNo ho tinc clar (sé què vull però no com aconseguir-ho)\nT’ajudem a aprofitar al màxim el potencial del teu equip, amb programes especialitzats i ad hoc.\nAdaptem el programa de continguts al teu sector, i treballem sobre casos i situacions de la teva empresa.\nLa formació als treballadors es pot bonificar amb el crèdit disponible a la Fundae (Fundació Tripartita).\nQuin tipus de formació impartim\nA vegades les empreses tenen personal intern que pot fer determinades tasques, però els falten coneixements específics.\nEls nostres experts poden formar el teu equip perquè aprofitis millor els recursos interns. A més, la formació interna és una forma de retenir talent i know-how a l’empresa.\nEls diferents especialistes del nostre equip, a més de participar en projectes, imparteixen formació ad hoc i programes especialitzats per a empreses, institucions i entitats.\nTambé fem programes especialitzats per a la direcció i els responsables de l’empresa, perquè puguin entendre i millorar els diferents aspectes de la seva estratègia de màrqueting digital.\nExplica’ns el que necessites i ens adaptem!\nAlguns dels nostres programes i cursos\nMillora el teu perfil a LinkedIn\nSessió pràctica per millorar el perfil de LinkedIn. Els perfils dels assistents es treballen durant la sessió.\nObjectius: millorar la presència de l’empresa a Internet, potenciar el networking i incrementar la xarxa de contactes.\nAdreçat a: directius, responsables de departament, responsables de vendes i comercial, i qualsevol persona interessada en millorar la seva presència online.\nMàrqueting digital: Com estar a Internet i no morir en l'intent\nInternet és un entorn complex, amb diferents àrees que s’interrelacionen: SEO, SEM, continguts, social media… Per on comencem?, y què necessita la meva empresa?\nObjectius: establir una estratègia de presència a Internet, millorar el posicionament online de l’empresa, incrementar els leads i les vendes.\nAdreçat a: directius, responsables i tècnics que volen una aproximació inicial al màrqueting digital.\nAnalítica web: Funciona realment el que estic fent?\nPer saber si el nostre web i les accions de màrqueting digital que estem fent funcionen de veritat hem de mesurar i analitzar les dades, i interpretar-les correctament.\nObjectius: mesurar correctament les accions de màrqueting digital que fem.\nAdreçat a: responsables i tècnics de màrqueting digital. Recomanable tenir coneixements bàsics de màrqueting digital.\nGoogle AdWords, per on comencem?\nFormem el teu equip per començar a utilitzar Google AdWords per a la teva empresa, de forma pràctica i personalitzada.\nObjectius: definir l’estratègia a Google AdWords, augmentar les vendes i els leads.\nAdreçat a: responsables i tècnics de màrqueting digital. Es recomanable tenir coneixements previs de màrqueting digital.\nCertificació en Google Analytics\nCurs preparatori per obtenir la certificació de Google Analytics, i conèixer en profunditat l’eina.\nObjectius: obtenir la certificació en Google Analytics, controlar al detall les dades i els resultats del màrqueting digital de l’empresa.\nAdreçat a: responsables i tècnics de màrqueting digital.\nAds, la màgia de la publicitat a Internet\nQualsevol estratègia de difusió a Internet necessita incloure ads, ja sigui SEM o social ads. T’expliquem com triar els canals, optimitzar el pressupost i definir els KPI.\nObjectius: definir l’estratègia de publicitat a Internet, augmentar les vendes i els leads.\nEl blog en l'estratègia de màrqueting digital\nLa teva empresa necessita un blog. Però, per on comences? T’expliquem els bàsics i com seleccionar temes i redactar contingut que funcioni.\nObjectius: definir com encaixa el blog en l’estratègia de màrqueting digital de l’empresa, augmentar el tràfic cap al web, millorar la conversió i la fidelització.\nAdreçat a: responsables i tècnics de màrqueting online. És recomanable tenir coneixements previs de màrqueting online.\nRedes sociales: ¿Por qué las necesita mi empresa?\nT’expliquem a quines xarxes socials pot necessitar o necessita estar la teva empresa, com ha de ser la comunicació, per a què utilitzar-les i què publicar-hi.\nObjectius: millorar la presència online de l’empresa, augmentar el tràfic cap al web, millorar els resultats de màrqueting digital.\nGoogle Tag Manager, com implementar-lo i utilitzar-lo\nAprén com configurar Google Tag Manager per mesurar correctament les campanyes SEM o per instal·lar eines d’analítica web.\nObjectius: implementar Google Tag Manager, mesurar correctament les accions de màrqueting digital.\nAdreçat a: analistes i desenvolupadors web. Recomanable tenir coneixements bàsics de programació.


Lev Trockij: Entre l'imperialisme i la revolució (1922) - Cap. 6: El desenllaç\nCAPÍTOL 6: EL DESENLLAÇ\nAlhora que li subministrava a Wrangel homes i material, la Geòrgia de l’any 1920 era, al seu torn, un niu de conspiració dels guàrdies blancs russos i particularment dels guàrdies blancs caucasians de diferents tendències. Servia d’intermediària entre Petliura, Ucraïna, Kuban i Dagestan, així com amb els reaccionaris de la muntanya. Després de la seua derrota, els blancs hi trobaren asil, hi organitzaren els seus Estats Majors i desenrotllaren les seues activitats. Des de Geòrgia dirigien els destacaments d’insurrectes sobre el territori en poder soviètic per les rutes següents: l) Sukhum-Kalecol Marutx i les fonts del Kuban i de la Laba; 2) Sukhum-Kale-Gagri; Adler-Krasnaya Poliana; el pas d’Aitxka-fonts de la Laba; 3) Kutais-Onini Naltxik.\nEs movien si fa o no fa en secret, de manera que cobrien les aparences diplomàticament; no obstant això, la Policia Especial georgiana estava perfectament al corrent dels seus manejos. “Durant la meua estada en Geòrgia [escrivia el 12 de novembre de 1920 a la Policia Especial un tinent guàrdia blanc] no faré absolutament res que siga susceptible de provocar disgusts amb la missió soviètica, ja que el meu treball el efectuaré més clandestinament que abans. Si hom m’exigeix fiadors, puc presentar diversos entre els homes de l’estat georgià”. Aquest document junt amb molts més, foren trobats als arxius menxevics per la comissió de la Internacional Comunista. Les organitzacions dels conspiradors estan en estreta connivència amb les missions de l’Entente i en particular amb les seccions del contraespionatge d’aquestes últimes. Si Henderson n’hagués tingut el menor dubte, hauria pogut informar-se als arxius del contraespionatge britànic. Nosaltres suposem que el seu entusiasme patriòtic li facilitava l’accés a aqueix santuari.\nBatum era en aqueixa època el centre més important d’intrigues i complots de l’Entente i els seus vassalls. Al juliol de 1920, Anglaterra lliurà Batum a mans de la Geòrgia menxevic, que per tal de guanyar-se la simpatia de la població d’Adkhar hagué de fer ús immediat de l’artilleria. S’evacuà Batum, prèvia destrucció de les seues defenses marítimes; així, el comandament britànic testimoniava la seua completa confiança en les intencions de Wrangel. La derrota patida per aquest canvià totalment la situació. Els generals i els diplomàtics de l’Entente coneixien molt bé les relacions entre Geòrgia, Wrangel i les repúbliques soviètiques, per a no albergar cap dubte sobre la situació desesperada en què es trobaven els menxevics georgians. Cal pensar que aquests últims feren escoltar la seua veu per a reclamar “garanties”. En les altes esferes dirigents angleses, novament hom considerà la possibilitat d’una altra ocupació de Batum, sota forma d’arrendament, creant-hi un port franc o una altra classe de martingala que en els mitjans diplomàtics existeixen en gran quantitat, com a claus falses tenen els lladregots. La gran premsa georgiana es referia a l’ocupació projectada amb satisfacció manifesta, sense aparençar inquietud. Es tractava, sens dubte, de la creació d’un nou front contra nosaltres. Nosaltres declaràrem que consideraríem l’ocupació de Batum pels anglesos com una obertura per a les hostilitats.\nEn aquesta època, si fa o no fa, la protectora titular dels febles, la França de M. Millerand, s’interessa particularment per la sort d’una Geòrgia independent. Nouvingut a Geòrgia, el “Comissari General de la Transcaucàsia” senyor Abel Chevalley, immediatament declarà a través l’agència telegràfica georgiana: “Els francesos estimen amb amor fratern Geòrgia. Em sent feliç de declarar-ho públicament. Els interessos de França concorden enterament amb els de Geòrgia...” Els interessos de França, que havia assetjat Rússia amb el bloqueig de la fam i llençat sobre ella una gossada de generals tsaristes, “concordaven enterament” amb els interessos de la Geòrgia democràtica! Arran d’amplis discursos lírics i badocs sobre el gran afecte dels francesos pels georgians, el senyor Chevalley, certament, com és propi a tot bon representant de la Tercera República, explicà que “els estats del món sencer tenien necessitat en aquest moment de matèries primeres i de productes prefabricats; Geòrgia és la via més important entre l’orient i l’occident”. Amb d’altres paraules, allò que atreia els amics de M. Millerand no era només el seu amor a Geòrgia, sinó també l’olor del petroli de Bakú.\nPoc després d’arribar M. Chevalley, l’almirall francès Dumenil desembarcà en Geòrgia. El seu afecte envers els compatriotes de Noe Jordan no desmereixia en res al del seu col•lega el diplomàtic. L’almirall declarà que França, “no reconeixeria l’apropiació indeguda de la propietat aliena” (qui ho hauria cregut!). Ell, Dumenil, mentre es trobara en territori de Geòrgia “independent”, no permetria al govern soviètic apoderar-se dels vaixells russos que es trobaven al port georgià i que estaven destinats a ésser lliurats a Wrangel o als seus possibles successors. Els camins pels quals triomfa el dret són a vegades realment impenetrables!\nLa col•laboració dels representants de la democràcia francesa amb els demòcrates de Geòrgia oferí un desenrotllament extraordinari. El torpediner francès Saquiart bombardejà i cremà la goleta russa Leínat. Amb el concurs dels agents de la Policia Especial georgiana, el contraespionatge francès atacà el correu diplomàtic dels soviets i el desvalisà. Els torpediners francesos protegiren la partida per a Constantinoble del vaixell rus Printsip, ancorat al port georgià. L’organització de les insurreccions en les repúbliques soviètiques i a les regions veïnes de Rússia es redoblà en intensitat. La quantitat d’armaments portats des de Geòrgia a aqueixes regions augmentà sensiblement. El bloqueig de la fam en Armènia, que ja en aquella època havia adoptat el règim soviètic, prosseguia. Però Batum no fou ocupat. Possiblement aleshores Lloyd George renuncià a la idea d’un nou front.\nTambé és possible que l’amor que sentien els francesos per Geòrgia hauria impedit als anglesos manifestar el mateix sentiment. La nostra declaració relacionada amb Batum no mancà de resultat. En haver pagat, a l’últim moment, els serveis de Geòrgia amb aqueixa lletra creditícia i fictícia que constituïa el reconeixement de jure de l’estat georgià, l’Entente decidí que no s’havia de construir res sobre l’inestable fonament de la Geòrgia menxevic. Després de la lluita aferrissada que ens havien oposat, els menxevics georgians estaven persuadits, a la primavera de 1920, que les nostres tropes aconseguirien la seua victòria sobre Denikin, arribarien en marxes forçades fins a Tiflis i Batum i escombrarien com un bri de palla la democràcia menxevic... Però nosaltres, que del colp d’estat a Geòrgia no esperàvem cap conseqüència revolucionària important, estàvem preparats per a tolerar al nostre costat aquesta democràcia menxevic, amb la condició que consentís formar amb nosaltres un front comú contra la contrarevolució russa i l’imperialisme europeu.\nPerò la nostra actitud, dictada per consideracions polítiques, fou interpretada en Tiflis com un signe de debilitat. Els nostres amics de Tiflis ens escrivien que per a començar, els dirigents menxevics no assolien comprendre els motius de la nostra passivitat: ells s’adonaven perfectament que haguérem pogut ocupar Geòrgia sense més pèrdua de temps. Aviat s’imaginaren l’explicació més fantasiadora: segons els semblava, Anglaterra no consentia a entaular converses amb nosaltres, a menys que ens comprometérem a no intervenir per a res a Geòrgia. Tot i això, la por del primer moment aviat esdevingué insolència per part dels menxevics, que tractaven de provocar-nos de totes maneres. Després dels nostres revessos al front polonès i dels nostres problemes al front de Wrangel, Geòrgia es posa obertament de banda dels nostres enemics. Sense capacitat revolucionària, sense grandesa de mires, sense cap perspectiva, aqueixa miserable democràcia petitburgesa que anteriorment s’inclinava vilment davant els Hohenzollern, ara se sentien presta a inclinar-se davant Wilson, que encara recolzava Wrangel, sabien que en el moment crític l’abandonaria i que tot i que signà un acord amb la Rússia soviètica, això no tenia un altre fi que enganyar-la. La Geòrgia menxevic covarda i espantada, finalment es trobava embolicada en l’ordit de les seues pròpies maquinacions; ella mateixa havia pronunciat la seua pena de mort.\nMalgrat que teníem complet dret, no consideràvem, com hem explicat abans, que fóra del nostre interès polític liquidar per la força de les nostres armes la Geòrgia menxevic. Sobretot, si sabíem perfectament que, en fer-ho, els polítics menxevics posarien el crit al cel en tots els idiomes de les democràcies civilitzades. Aqueixes gents no eren els obrers de Rostov, Novotxerkask o d’Ekaterinodar, que els partidaris de Denikin, recolzats en la “neutralitat” amistosa i l’ajuda afectiva dels menxevics georgians, massacraven per centenars i milers i perien a la foscor sense que ningú d’Europa en tingués notícia. Els polítics menxevics georgians eren intel•lectuals, antics estudiants d’universitats europees, generosos amfitrions de Renan, Vandervelde i Rantski. ¿Era difícil predir que aconseguirien mobilitzar les simpaties dels òrgans de la societat democràtica, del liberalisme i dels reaccionaris? Estava clar que tots els politicastres que s’havien deshonrat en protegir la carnisseria imperialista, que els traïdors i derrotistes del socialisme oficial es farien ressò dels laments dels seus correligionaris georgians, clamarien d’indignació per a demostrar el seu afecte a la justícia i les seues lleialtats a l’ideal democràtic. Sobretot si no els ocasionava cap despesa. Coneixíem massa bé els menxevics per a posar en dubte que no deixarien escapar una ocasió tan propícia per a adoptar resolucions, llençar manifests, declaracions, redactar memoràndums i articles i pronunciar discursos grandiloqüents i patètics amb l’aprovació de la burgesia i el suport dels seus governs. Si no haguérem tingut altres raons, només aquesta, és a dir, no donar un còmode pretext a la democràcia internacional per a fer marxa enrere, açò hauria estat suficient per a decidir-nos a no tocar els caps menxevics de la contrarevolució al seu refugi georgià. Volíem un acord. Proposàrem als menxevics una acció conjunta contra Denikin. Refusaren. Concloguérem amb ells un acord que els produïa menys menyscabament a la seua independència que el protectorat de l’Entente. Insistírem sobre l’execució del tractat; en una sèrie de notes i protestes, denunciàrem la conducta hostil envers nosaltres dels menxevics georgians. Pressionant sobre les masses treballadores de la mateixa Geòrgia, ens esforçàrem en mantenir en aqueix país un veí susceptible d’esdevenir per a nosaltres en un intermediari avantatjós entre la Federació Soviètica i l’Occident capitalista. En aqueix sentit s’orientava tota la nostra política envers Geòrgia. Però els menxevics no podien fer marxa enrere. Estudiant la documentada història de les nostres relacions amb el govern dels menxevics, m’he estranyat moltes vegades de la nostra longanimitat i rendí al mateix temps justícia a aqueixa gegantina maquinació burgesa de falsificació i mentida per mitjà de la qual el colp d’estat soviètic, inevitable a Geòrgia, era representat com una agressió del llop roí soviètic contra la pobra Caputxeta Roja menxevic. Oh poetes de la Borsa, faulistes de la diplomàcia, mitòlegs de la gran premsa, o canalles a sou del Capital!\nAmb la perspicàcia que el caracteritza, Kautsky descobreix la mecànica diabòlica del colp d’estat bolxevic a Geòrgia: la insurrecció no començà en Tiflis, com hauria estat lògic si l’haguessen iniciat les masses obreres, sinó en els confins del país, en el veïnat de les tropes soviètiques, i es desenrotllà de la perifèria cap a l’interior. ¿No està per això clar que el règim menxevic caigués víctima d’una agressió propugnada des de l’exterior? Aquestes consideracions farien honor a un jutge d’instrucció. Però no hi agreguen res a la comprensió dels esdeveniments històrics.\nLa revolució soviètica s’havia iniciat als centres de Petrograd i de Moscou, i s’hi havia estès a tot l’imperi dels tsars. La revolució en aquella època no tenia exèrcit. Els seus propagandistes eren destacaments d’obrers armats precipitadament. Penetraven quasi sense trobar resistència a les regions més endarrerides, i sostinguts per la simpatia il•limitada dels treballadors instauraven el poder soviètic. Quan la reacció, personificada per la burgesia i els grans hisendats, s’havien apoderat, com en el Don i en Kuban, del centre de la població, la insurrecció anava de la perifèria al centre, generalment amb el suport efectiu d’agitadors i militants arribats de les capitals.\nNo obstant això, la contrarevolució, gràcies a l’ajuda que havia rebut de l’exterior, assolí recuperar posicions als llocs més endarrerits del territori rus, i hi atrinxerar-se; així succeí en el Don, en el Kuban, en el Caucas, a la regió del Volga, a Sibèria, al litoral del mar Blanc i fins i tot en Ucraïna. Alhora que la contrarevolució, la revolució formava el seu exèrcit. A poc a poc foren batalles preparades, campanyes militars organitzades les que decidiren el destí de les fronteres de la revolució soviètica. Però com els exèrcits en pugna no venien de l’“exterior”, sinó que havien estat formats per soldats que lluitaven a mort uns contra altres sobre tota l’extensió de l’imperi dels tsars, així, doncs, era la lluita de classes la que s’expressava d’aqueixa forma en l’argot de les operacions militars. La contrarevolució també és cert que en gran part estava sostinguda per una força militar que venia de l’exterior. Però això no fa més que confirmar la nostra tesi. Sense Sant Petersburg, Moscou, la Regió Ivano-Voznessensk, la conca del Donetz, els Urals, no hauríem fet la revolució. Per si mateixa la regió del Don no hauria mai instaurat el poder soviètic. Un poble de la regió de Moscou tampoc ho hauria fet. Però tal com l’aldea del govern de Moscou, la stanitza del Kuban i l’estepa transvolguiana formaven part des de llarg temps d’un complex administratiu i econòmic únic i entraren amb ell en el remolí de la revolució caigueren naturalment sota la direcció revolucionària de la ciutat i del proletariat industrial. No fou el cas d’un plebiscit en cada punt de Rússia, sinó l’hegemonia indubtable de l’avantguarda proletària en tot el país la que assegurà l’ampliació i la victòria de la revolució. Amb el suport de les forces armades de l’exterior, algunes regions dels confins de Rússia assoliren no sols alliberar-se del remolí de la revolució, sinó mantenir, durant llarg temps, el règim burgès. Les “democràcies” de Finlàndia, Estoniana, Letònia, Lituània, així com de Polònia deuen la seua existència a la força militar estrangera, que durant el període crític de la seua formació prestà el seu suport a la burgesia i aixafà el proletariat. En aqueixos països limítrofs amb l’Occident capitalista, la correlació de les forces fou alterada per la introducció d’un element exterior: la força militar estrangera, mitjançant la qual la burgesia, per mitjà de massacres, empresonaments i deportacions delmà el millor del proletariat. Només d’aquesta manera la democràcia pogué establir un equilibri temporal sobre bases burgeses. ¿Per què les caritatives ànimes de la II Internacional no recolzaren un programa que inclogués: en primer lloc, la retirada dels exèrcits burgesos formats a Finlàndia, Estoniana, Lituània, etc., amb el suport de les forces exteriors, en segon lloc, l’alliberament de tots els presoners i l’amnistia per a tots els exiliats (és impossible, malauradament, ressuscitar els morts) i, finalment, un referèndum?\nLa situació de la Transcaucàsia era diferent. Entre ella i els altres centres de la revolució s’estenia la Vendée cosaca. Sense la Rússia soviètica, la peita burgesia democràtica de Transcaucàsia hauria estat immediatament desfeta per Dekinin. Sense els guàrdies blancs del Don i del Kuban, hauria estat immediatament absorbida per la Revolució soviètica. Vivia i s’alimentava de l’aferrissada guerra civil que desbastava Rússia i de la força militar estrangera instal•lada en el TransCaucas. En el moment que la guerra civil acabà amb la victòria de la República soviètica, l’enfonsament del règim petitburgès a Transcaucàsia fou inevitable.\nAl febrer de 1918, Jordan deplorava que les tendències bolxevics haguessen penetrat als camps i a les ciutats i arribat fins i tot als obrers menxevics. Les insurreccions camperoles es succeïen sense interrupció en Geòrgia. Mentre que en la Rússia soviètica, fins a la insurrecció dels txecoslovacs (maig de 1918) dirigida pels socialrevolucionaris i els menxevics, els periòdics menxevics apareixien lliurement en Geòrgia, per contra, el Partit Comunista havia estat reduït a la clandestinitat des de principis de febrer. Tot i que els treballadors de la Transcaucàsia, separats de la Rússia soviètica, estiguessen permanentment atemorits per la presència de tropes estrangeres, les insurreccions revolucionàries ocuparen al si de Geòrgia un lloc força més important que la dels blancs al territori soviètic. L’aparell d’opressió del govern de Geòrgia fou sense comparació molt major que el de la Rússia soviètica.\nLa nostra victòria sobre Denikin, i tot seguit sobre la poderosa Entente, produí una forta impressió sobre les masses populars de la Transcaucàsia.\nQuan les tropes soviètiques s’aproparen a les fronteres d’Azerbaidjan i de Geòrgia, les masses treballadores d’aqueixes repúbliques, sempre germanes dels treballadors russos, foren afectades per una gran efervescència revolucionària. El seu estat d’esperit pot hom comparar-lo amb aquell de les masses populars de Prússia Oriental i fins a un cert punt en tota Alemanya, arran de la nostra ofensiva sobre Varsòvia, quan l’esquerra de l’Exèrcit Roig arribava a les fronteres d’Alemanya. Però aleshores ens trobàvem davant d’un fet efímer, mentre que la derrota dels exèrcits de Denikin, als ulls de l’Entente, tenia un caràcter decisiu; també les masses treballadores d’Azerbaidjan, Armènia i Geòrgia no dubtaven que el govern soviètic es recolzava sobre bases fermes i que el seu domini seria indestructible.\nEn Azerbaidjan, la revolució soviètica es portà a terme gairebé automàticament tot just que les nostres tropes s’aproparen a les seues fronteres; el partit dirigent dels mosavats, composat de burgesos i de grans terratinents, no tenia les mateixes tradicions ni tanta influència com els menxevics georgians. Bakú, a Azerbaidjan, era una base molt més important que no Tiflis a Geòrgia: era una antiga ciutadella del bolxevisme. Els guerrillers dels mosavats s’hi escaparen, abandonant quasi sense resistir el poder als comunistes de Bakú. L’actitud dels datxnaks armenis fou, si fa o no fa, igualment d’indigna. En Geòrgia, els esdeveniments es desenvoluparen més metòdicament. Les tendències bolxevics que fins al moment s’havien ocultat, començaren a manifestar-se obertament. El Partit Comunista féu ràpids progressos en poc de temps, assolí conquerir les simpaties dels treballadors. El periòdic dels socialistes federals georgians, el Sakartvello, escrivia el 7 de desembre de 1920. “La força dels comunistes a Geòrgia fa uns mesos era diferent que l’actual. Llavors Geòrgia no estava encerclada pels bolxevics. Teníem per veïns estats nacionals independents. La nostra situació econòmica i financera era incomparablement millor que avui. Però la situació ha canviat i aquest canvi s’ha produït en benefici dels bolxevics. En aquest moment el partit bolxevic té les seues organitzacions a Geòrgia. En alguns centres obrers, com, per exemple, al sindicat d’obrers impressors, disposa d’una majoria. En suma, l’activitat dels bolxevics ha augmentat considerablement. A l’interior, el creixement de les forces bolxevics; a l’exterior, el seu domini il•limitat. Aquesta és la situació en què es troba Geòrgia.” Reflectint realment aquesta situació, les queixes d’un òrgan que ens era totalment hostil tenen per a nosaltres una enorme importància: constitueixen una refutació categòrica de Kautsky, que en afirmar la “sencera llibertat” concedida als comunistes i alhora la seua completa importància, s’hi basa per a presentar la revolució soviètica en Geòrgia com a resultant de la violència i de la força exterior. Les paraules del periòdic nacionalista: “a l’interior, el creixement de les forces bolxevics; a l’exterior, el seu domini” són la fórmula exacta del colp d’estat soviètic que es produiria.\nEn pressentir la seua situació desesperada, els menxevics georgians s’entossudiren pel camí d’una oberta reacció. El brutal rebuig del govern de Jordan a aliar-se a Rússia contra Denikin provocà el descrèdit dels menxevics davant les masses. Les sistemàtiques infraccions comeses contra el tractat signat amb la Rússia soviètica, infraccions que tinguérem cura en denunciar, obtingueren un efecte anàleg. En estimar la impossibilitat d’existir pels seus propis mitjans, en tant que el poder soviètic havia triomfat en tot el sud-est de l’antic imperi dels tsars, els menxevics feren desesperades temptatives per a ajudar Wrangel i obtenir el suport de les forces de l’Entente. Però tot fou en va. A Crimea, no sols fou la sort de Wrangel la que s’hi decidí, sinó també la de la Geòrgia menxevic. Els nostres efectius en el Caucas es veieren incrementats a la tardor de 1920, quan Wrangel es dirigia al Kuban, i quan hom no parlava més que de l’ocupació de Batum. Aquesta concentració de les nostres tropes revestia un caràcter purament defensiu. La liquidació del front de Wrangel i l’armistici amb Polònia reforçaren les forces soviètiques en Geòrgia. La presència dels regiments russos a les seues fronteres significava que ja no hi havia lloc per a témer una intervenció estrangera en cas de revolució soviètica. No era per a desallotjar els menxevics que es necessitaven soldats russos, sinó per a prevenir qualsevol temptativa de desembarcament de tropes enviades des de Constantinoble per Anglaterra, França o Wrangel per a sufocar la revolució soviètica. Els propis menxevics, amb la seua Guàrdia Popular pretoriana i el seu exèrcit fictici, oposaren una resistència insignificant. Havent-se iniciat a primers del mes de febrer, a meitat de març la revolució soviètica havia acabat a tot arreu del país.\nNo tenim la menor intenció de dissimular o menyscabar la importància del paper exercit per l’exèrcit soviètic en les victòries dels soviets en el Caucas. Al febrer de 1921, aquest exèrcit donà un suport eficaç a la revolució, tot i que força menor que el que havien subministrat, durant tres anys, als menxevics els exèrcits turcs, alemanys, anglesos, sense oblidar els guàrdies blancs russos. Si el Comitè Revolucionari que dirigia la insurrecció no engegà les seues operacions en Tiflis, centre de la Guàrdia Popular menxevic, sinó a les fronteres, on podia sostenir-se junt amb l’Exèrcit Roig i reagrupar les seues forces, això només indica que hom tenia un fi sentit polític, cosa que no pot dir-se de Kautsky, que després de tot inventa en la revolució georgiana una tàctica diferent de la que obtingué la victòria. Que Kautsky serve per a si la seua estratègia! Nosaltres volem instruir-nos i aprendre a vèncer de l’enemic. Els apòstols de la II Internacional, per contra, ensenyen l’art d’ésser vençuts.\nAllò que finalment ocorregué fou allò que, inevitablement, havia d’ocórrer. La història de les relacions entre Geòrgia i la Rússia soviètica sols és un capítol de la història del bloqueig contra Rússia, de les intervencions militars, de l’or francès, de l’esquadra anglesa, dels quatre fronts que devoraren l’elit obrera. La Geòrgia, tal com ens la presenten els caps menxevics, no existí mai; mai existí una Geòrgia democràtica, pacífica, autònoma i neutral. Geòrgia fou una plaça d’armes de la guerra de classes panrussa. Aquesta plaça està ara a mans del proletariat victoriós.\nI després que els dirigents menxevics de Geòrgia ajudaren a la matança, a penjar i fer morir de fred desenes de milers de soldats rojos, milers de comunistes, i produir-nos ferides que trigaren anys en cicatritzar-se; després que, tanmateix totes aqueixes pèrdues i sacrificis, sortim vencedors de la lluita; després que les masses treballadores de Geòrgia, amb el nostre suport, es desembarassaren dels seus dirigents en Batum, aquests tenen la gosadia de venir a proposar-nos considerar tot açò nul i que iniciàrem novament el joc. Els menxevics que es comprometeren amb els oficials russos, turcs, prussians i britànics, amb MacDonald, Kautsky, Mrs. Snowden i d’altres comares de la II Internacional, intentaran refer una nova virginitat democràtica, després de la qual, amb l’ajuda de la flota britànica, els subsidis dels reis del petroli i del manganès, els aplaudiments del Times i la benedicció del papa, la Geòrgia menxevic, el país més democràtic, més lliure, més neutral del món, serà restaurat en el seu primera esplendor.


KÉRASTASE Reflection KIT Travel-Size\nPreu normal € 13.00\nAquesta és la gamma ideal per a cabells o pèls de colors que busquen un efecte reparador, tot mantenint un color viu.\nAquest KIT consta de:\nBain Chromatique Riche 80ml (mida del viatge)\nBain Chromatique Riche és un xampú per a cabells normals a gruixuts amb colorants o reflexes sensibilitzats. La seva composició ajuda a mantenir la brillantor del color, així com a repel·lir el principal responsable del seu desvaniment.\nChromatique Masque 75ml (format de viatge)\nMasque Chromatique és una màscara de la gamma Reflection dissenyada per nodrir de normal a gruixut amb reflexos / colorants. A més, té un efecte reparador que restaura la vitalitat perduda durant els processos químics al cabell.\n* KIT compra Inclou la bossa.\n- Manté la reflexió i la brillantor del color;\n- Manté la intensitat del color en els cabells;\n- Dóna un toc suau i fluix als fils del cabell;\nCOM UTILITZAR LA BAINA DE CROMATIQUE RICHE DA KÉRASTASE?\nAplicar sobre el cabell humit i després fer massatges.\nPer acabar, esbandiu bé.\nCOM UTILITZAR MASQUE CROMATIQUE DA KÉRASTASE?\nApliqueu-ho al cabell rentat i sec amb una tovallola.\nMassatge al llarg de la longitud del cabell fins als extrems.\nDeixeu-ho reposar 2 o 3 minuts.\nAqua / Aigua, Sulfat de Laureat de Sodi, Sulfat de Lauryl Sulfat, Cocamida Mipa, Distingut de Glicol -Dimeticona, Citrat de Sodi, Clorur de Sodi, Hexilè Glicol, Polyquaternium-53, Benzoat de Sodi, Àcid Salicílic, Carbomer, Oli Branca Sativa Etilhexil metoxicinnamat, oli de soja glicina / oli de soja, tocoferol, limonè, Linalool, hexilinnam, Citronello, fenoxietanol, butilenglicol, alcohol alcohòlic de benzina, glucosat de zinc, geraniol, Bht, extracte de citrusc de Junchi. , Parfum / Fragància


Prepara't a la UPC com a IT Manager per gestionar amb eficiència els projectes i serveis tecnològics\n60 ECTS (369 hores lectives)\nData de fi: 01/10/2020\nPràctiques àgils: històries d¿usuari, backlog, sprint planning i retrospectiva.\nEstratègia i disseny de serveis.\nITIL (preparació certificació).\nProjectes individuals o grupals en els quals s'apliquen els continguts impartits en el programa. El projecte pot estar basat en casos reals i comprendre la identificació d'una problemàtica, el disseny de la solució, la seva implementació o un pla de negoci. Comptarà amb una presentació i defensa pública del mateix.\nLlicenciatura en Matemàtiques per la UB. Consultor Sènior en IT empresarial. Focalitzat en les iniciatives Data-Driven Enterprise dins de grans empreses. Industry Architect a Oracle.\nEnginyer Informàtic per la UPC, Certificat ITIL v3 foundations i postgraduat en Direcció de Sistemes d'Informació (UPC School). Director de negoci sector energia a Altran.\nEnginyer Telecomunicacions per la UPC. Soci director de la consultora G2, Govern i Gestió de TI. Subject matter expert ITIL Portfolio a Axelos. Certificats en ITIL, COBIT, Lean. 25 anys d'experiència en consultoria i direcció TIC. Especialista en estratègia TI i gestió de serveis.\nSerrat Rodeja, Joan\nEnginyer Industrial per la UPC. Diploma Programme for Leadership Development (PLD) a Esade. Al voltant de 10 anys d'experiència com a Consultor SAP en diferents empreses com Accenture. 10 anys com a BRM de l'àrea comercial i màrqueting a Damm. Actualment és el Responsable d'IT Governance & PMO del Grup Damm.\nVaig escollir el Màster en IT Project Management per dos motius. D¿una banda, com que porto 5 anys treballant com a desenvolupadora, volia ampliar els meus coneixements cap al món de la gestió, ajudant-me alhora de l'experiència adquirida. D'altra banda, i no per això menys important, per a progressar professionalment i aconseguir així experiència en diversos camps de les TIC. En aquest sector, el Management està adquirint una major importància. Les empreses s'han adonat que gestionar correctament els seus projectes, elaborar un pla de sistemes o seguir uns procediments definits són elements claus per a aconseguir els seus objectius. Per això, és necessari un Màster que et doni totes les directrius necessàries per a poder treballar en el món del Management. Les classes serveixen per aplicar a casos reals tota la teoria apresa. ÉS a dir, a situacions que et pots trobar a la vida laboral. Com a punt fort de la formació destacaria sobretot l'experiència de tots els professors que imparteixen el curs.\nLa Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) és la universitat líder a Espanya en Enginyeria de Telecomunicacions, Elèctrica i Electrònica, àmbit en el qual es posiciona en el lloc 21 a Europa i entre les 100 millors del món segons el Shanghai Ranking's Global Ranking of Academic Subjects . Aquest rànquing valora les millors institucions del món en set disciplines acadèmiques de l'Enginyeria. En aquest rànquing, editat per Shanghai Ranking Consultancy, la UPC també encapçala les universitats politècniques de l'Estat en Enginyeria i Ciències del Medi Ambient, i Enginyeria i Ciència dels Materials, i comparteix la primera posició en Enginyeria i Ciències de l'Energia amb la Universitat Politècnica de València (UPV). Els tres indicadors en els que la UPC aconsegueix millor puntuació són l'impacte normalitzat de les citacions (FWCU), les publicacions amb coautoria internacional (IC) i les publicacions amb coautoria empresarial (CC). Per formar part del rànquing, les institucions havien de disposar d'un número mínim de publicacions científiques durant els darrers cinc anys; en el cas de l'Enginyeria, d'almenys 200, entre articles, ressenyes i actes de congressos, durant el període 2010 al 2014. En aquesta ocasió els editors han utilitzat de referència la base de dades bibliogràfica Scopus, a diferència del rànquing general ARWU (conegut com el rànquing de Xangai), pel qual han utilitzat, en els darrers 13 anys, la Web of Science.\nLa UPC School i T-Systems inauguren la segona edició del postgrau corporatiu en T-Systems Technology Profiles\nEl passat dimecres 18 de maig va tenir lloc al Tech Talent Center la sessió inaugural del postgrau en T-Systems Technology Profiles , el programa corporatiu que desenvolupa la UPC School i l'empresa tecnològica T-Systems i que compta amb 25 alumnes en la seva segona edició. En la sessió inaugural va participar Benjamín Suárez , director de la UPC School, per presentar la institució, agrair la col·laboració amb T-Systems i donar la benvinguda als alumnes. Per part de la multinacional tecnològica, José Manuel Desco , managing director de T-Systems Iberia, va ressaltar la importància d'aquesta col·laboració en la qual es posa en valor l'aposta per formar el talent intern de la companyia. Pere Botella , director del postgrau, va fer una breu presentació dels objectius del postgrau i, Montse Espuñes , HR Development T-Systems Iberia, per la seva banda, va concretar tots els detalls de contingut i estructura del programa. L'aposta de T-Systems amb el postgrau corporatiu en T-Systems Technology Profiles és la de retenir i desenvolupar el talent intern d'aquests 25 professionals de l'àrea TI de l'organització i ho fa confiant amb la formació tecnològica d'alt nivell que aporta l'expertesa de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). El postgrau compta amb la direcció acadèmica de Pere Botella, catedràtic del departament d'Enginyeria de Serveis i Sistemes d'Informació de la UPC i director acadèmic del màster en IT Project Management de la UPC School, que forma des de fa més de 6 edicions els millors professionals en la gestió TIC.\nLa Fundació Politècnica de Catalunya signa un acord amb l'Associació Catalana d'Empreses d'Informàtica\nLa Fundació Politècnica de Catalunya i l'Associació Catalana d'Empreses d'Informàtica han signat un acord de col·laboració. L'objecte d'aquest acord és establir un marc d'actuació per a la col·laboració entre l'Associació Catalana d'Empreses d'Informàtica (CatEi)  Sinergia i l'FPC en el desenvolupament de programes i projectes de formació permanent i altres activitats d'interès per les dues parts. Entre els acords establerts, l'FPC aplicarà un descompte del 10% en la matrícula dels cursos de la UPC School quan el participant acrediti pertànyer a qualsevol de les empreses integrades a Sinergia, així com descomptes, a negociar en cada cas, en les activitats de formació in-company que contractin aquestes empreses a l'FPC. CatEi farà difusió de les activitats formatives i les solucions corporatives que desenvolupa l'FPC entre els seus associats i les associacions membres de Sinergia. A l'acte de signatura, van assistir Pere Martínez González , president de l' Associació Catalana d'Empreses d'Informàtica i president de Sinergia, i Pere Botella , catedràtic del Departament d'Enginyeria de Serveis i Sistemes d'Informació de la UPC i director acadèmic del màster IT Project Management i del postgrau en Lean Startup Creation de la UPC School. L'Associació Catalana d'Empreses d'Informàtica (CAtEi) és una associació d'empreses que té com a objectiu aglutinar els esforços dels seus associats junt amb el de les institucions per promocionar el coneixement i l'ús del TI principalment a Catalunya. CatEi és membre, i n'ostenta la presidència, de Sinergia, que és un acord entre entitats empresarials tecnològiques que busca la coordinació, interlocució i realització d'actuacions conjuntes.


El president funcionari - Fot-li Pou - Barça i més\nA Santa Pola no es deu parlar d'una altra cosa. De fet deu ser el tema de l'any a tota la comarca del Baix Vilanopó. I no n'hi ha per menys, perquè qualsevol dia a la peixateria o fent aquell caminar ràpid pel passeig marítim es trobaran cara a cara amb Mariano Rajoy. Fins fa vint dies president del govern espanyol, avui registrador de la propietat. A les cinc en punt de la tarda li caurà el bolígraf de la mà després de gairebé trenta anys de vida política sense horaris.\nRajoy passarà a la història com el primer president espanyol tombat en una moció de censura. I també com el primer expresident que renuncia als privilegis vitalicis que li pertoquen per llei i recupera la seva plaça laboral anterior. Renuncia a xofer, escorta, dos assistents i 80.000 euros l'any de per vida. Només per això Rajoy, home de moviments escassos i imprevisibles, ja ha tornat a sorprendre, encara que només sigui per comparació amb els seus antecessors vius, que han fet del seu pas per la Moncloa, almenys dos d'ells, una plataforma a partir de la qual engreixar-se.\nA l'immediatament anterior, José Luis Zapatero, no se li coneix participació en el món de l'empresa privada. És l'únic que va agafar la plaça vitalícia al Consell d'Estat que també s'ofereix a tots els expresidents. En aquest cas, 100.000 euros de remuneració anual, renunciant als 80.000 a què tenen dret sense fer res més. Hi ha un mínim de feina a fer, s'entén, al Consell d'Estat, valorada en aquests 20.000 euros de diferència.\nAbans que Zapatero, Jose María Aznar, que és qui s'emporta la palma a l'hora de saber treure profit d'haver estat president del govern espanyol. Porta molts anys a l'empresa privada, fa conferències remunerades, al marge dels 80.000 euros que rep com expresident. Al seu currículum trobem activitats com assessor de News Corporation, el gegant mediàtic de Murdoch i de les seves publicacions com el The Wall Street Journal, The Times o la cadena Fox News. O altres com que és president de la divisió d'Amèrica Llatina d'una empresa de grans operacions immobiliàries als Estats Units i Europa. Tot això, FAES a banda.\nFelipe González, si fa no fa. Salari vitalici, ha fundat diverses empreses, ha estat conseller a Gas Natural Fenosa i ara és assessor del multimilionari mexicà Carlos Slim, entre altres activitats.\nDarrere tants rètols de neó, per comparació, sorprèn molt i moltíssim que Mariano Rajoy ja estigui avui a Santa Pola ocupant la seva plaça de registrador de la propietat. De 9 del matí a 5 a la tarda i gestionant amb els seus companys quants dies de vacances li toquen aquest any, si és que n'hi toquen.\nTambé és veritat que potser no serà el seu destí definitiu, el temps dirà, i que respecte els seus antecessors té dues grans diferències: ell ha perdut una moció de censura, l'ha fet fora el parlament després que un tribunal l'hagi desacreditat dient que el seu testimoni no és creïble. I també que hi ha pendent un judici com el dels papers de Bárcenas que el poden esquitxar. Dimarts, la cap de Comunicació de Rajoy demanava als periodistes que deixin que refaci la seva vida amb normalitat i amb la màxima discreció. Com si fos un famós del paper couché perseguit per paparazzis. Ell és el president funcionari.


Diversificar l’economia i més formació especialitzada pot revertir el despoblament i la fuga de jovent a la Terra Alta - Benvinguts al Món Rural\nUn centenar de persones participen en una diagnosi econòmica per detectar les oportunitats de futur de la comarca\na Agricultura, Gastronomia, Portada, Productes de proximitat, Repoblem el territori, Sector primari, Turisme rural, Viure a rural\nLa diversificació econòmica, una formació especialitzada, millor connectivitat i transport públic o una aposta cultural participativa són alguns dels factors que poden frenar el despoblament i retenir i atreure talent a la Terra Alta. El Consell Comarcal ha dut a terme una diagnosi socioeconòmica amb la participació de 92 persones, de diferents àmbits, en sis tallers d’anàlisis. Els resultats destaquen que cal impulsar la indústria agroalimentària i el turisme per generar oportunitats i revertir la pèrdua de població. La comarca avisa que “la manca d’un model propi de gestió forestal i transició energètica” posen en risc els actius agraris i turístics i aposta per una governança “renovada, més compartida i participada”.\nEn la presentació dels resultats de la diagnosi, aquest divendres al Poble Vell de Corbera d’Ebre, s’ha debatut sobre el model agrícola de la Terra Alta, la cultura com a element de desenvolupament econòmic i turístic, la sostenibilitat ambiental, el model de governança i els recursos.\nEn la presentació s’ha pres el compromís de trobar “els instruments” per assolir els reptes de la comarca. Les sis sessions de treball telemàtiques es van fer durant el mes d’abril, amb el finançament del SOC Treball a les 7 Comarques – Terra Alta Més, i han identificat “els punts crítics i les oportunitats” per revertir el despoblament, millorar els serveis, atreure i retenir talent, valorar el sector agroalimentari i millorar la formació i l’ocupació.\nLa diagnosi destaca “aspectes cabdals” que sovint passen desapercebuts en les polítiques de desenvolupament. D’una banda, l’arrelament que fomenta la cultura i la participació en activitats culturals, i de l’altra, el contacte i les relacions socials, que tenen un aspecte positiu amb xarxes d’atenció i ajuda, i un aspecte negatiu com és el control i la sanció social cap a comportaments no normatius.\nLa comarca també necessita “recursos humans i econòmics” per donar suport a les polítiques actives i de desenvolupament econòmic. Falten espais de coordinació entre els diferents agents que impulsen aquestes polítiques i cal una governança “renovada, més compartida i participada” perquè la ciutadania aporti la seva opinió sobre el model de desenvolupament de futur.\nUn dels punts forts de la Terra Alta és “la baixa congestió dels serveis bàsics”, que permet una atenció “més personalitzada i integral” i més qualitat de l’atenció rebuda. Per contra, els entorns rurals no disposen d’oferta de serveis especialitzats sanitaris, culturals o formatius. Això obliga a millorar la connectivitat, tant de les telecomunicacions com de la xarxa de transport públic.\nLa Terra Alta és la comarca de Catalunya amb més pes del treball autònom i predomina l’autoocupació i les microempreses, D’aquí que es necessiten “espais de coordinació per compartir projectes”. Una millora competitiva s’aconseguiria amb infraestructures i serveis de suport a microempreses i a autònoms.\nPel que fa al model agrari, els participants als tallers van apostar per una relació productor-consumidor més personalitzada i menys industrialitzada i fer valer el producte local per incrementar rendes, millorar els salaris i la qualitat de l’ocupació. El turisme també ha de donar valor al sector primari i s’ha d’apostar per activitats relacionades amb les tradicions i el patrimoni cultural, natural, històric i paisatgístic de la Terra Alta, sense comprometre cap d’aquests elements. El paisatge ha de ser un dels principals actius tot i que la massificació de renovables el posa en risc.\nRetroenllaç: La diversificació i la formació, eines per evitar el despoblament de la Terra Alta - Arrels


La Copa del Rei alça el teló al Camp d’Esports\nDesprés de fer història a Anoeta i arribar fins als vuitens de final i enfrontar-se l’Atlético de Madrid, la Copa del Rei torna al Camp d’Esports. La competició del KO, que sempre genera una il·lusió especial, arrenca aquest dimecres 5 de setembre per un Lleida Esportiu amb fam i ambició per avançar rondes en un torneig sempre emocionant.\nA les 20.00 hores, rodarà la pilota al coliseu blau. Un partit a “caixa o faixa”, com va afirmar Gerard Albadalejo en la prèvia de l’encontre, entre lleidatans i el CD Teruel. Una primera ronda que es resoldrà en aquest únic enfrontament i que concedirà bitllet per jugar contra el guanyador de l’eliminatòria entre el CD Mensajero i la SD Compostela, tots dos equips de Tercera Divisió.\nMantenir la bona ratxa\nAixí doncs, el Lleida Esportiu vol refermar el seu bon inici de temporada amb l’accés a la segona ronda. Els de la capital del Segrià han començat amb una victòria i un empat al campionat de lliga i davant els aragonesos volen que la ratxa continuï. A més a més, el partit també és una bona oportunitat per seguir agafant rodatge i poder acoblar totes les peces a l’esquema.\nEl Teruel, rival també a la lliga\nEnfront, el conjunt de la Terra Ferma tindrà a un Teruel que comparteix també grup a la lliga i que ha començat amb un balanç d’un triomf i una derrota. Els aragonesos van aconseguir l’ascens la passada temporada a la divisió de bronze i, en qüestió de 10 dies, tots dos equips es tornaran a trobar a la competició de la regularitat amb el Lleida Esportiu.


Borriana inicia una campanya per a la conservació de les tortugues autòctones del Clot de la Mare de Déu | Castelló Extra\nEs tracta d’una investigació impulsada entre l’Ajuntament de Borriana, la Fundació Limne i la Fundació Bancaixa – Bankia\nBorriana posa en marxa una campanya de conscienciació ciutadana per a l’estudi i la conservació de les tortugues autòctones que habiten el Paratge Natural Municipal del Clot de la Mare de Déu, concretament la tortuga d’estany (Emys orbicularis) i la tortuga de rierol (Mauremys leprosa).\nAmbdós espècies estan protegides i tenen presència en el municipi malgrat que les seues poblacions es veuen afectades per l’abandonament incontrolat de tortugues americanes o asiàtiques, que es popularitzen per la seua reduïda grandària, el baix preu i la poca atenció que requereixen.\nDes de l’àrea de Sostenibilitat Ambiental de l’Ajuntament de Borriana, el regidor Bruno Arnandis ha assenyalat “la importància que la gent sàpia que està prohibit alliberar animals exòtics en espais naturals”. Si alguna persona vol desfer-se de la seua tortuga exòtica, “ha de telefonar al 112 perquè li indiquen el que ha de fer o que la posen en contacte amb l’agent mediambiental de la zona”.\nArnandis ha indicat que en són pocs els compradors que saben que aquestes espècies de tortugues creixen fins als 30 centímetres i que augmentaran les seues necessitats alimentàries i d’espai, i també la seua agressivitat. Tot això, unit a la seua llarga longevitat, “origina que en les últimes dècades s’haja observat un continu i massiu abandonament d’aquestes tortugues en els nostres rius i aiguamolls, la qual cosa s’ha convertit en una greu amenaça per al medi ambient peninsular”.\nDurant la campanya, que s’allargarà fins a la tardor, es realitzarà una investigació impulsada entre l’Ajuntament de Borriana, la Fundació Limne i la Fundació Bancaixa – Bankia, amb un cens, a través de paranys, de les espècies autòctones per a vore el seu estat de conservació i estimar-ne la densitat. Les invasores que es capturen, per una altra banda, es lliuraran al Centre de Recuperació de Fauna de la Conselleria.\nEstudis anteriors de la Fundació Limne, entitat que du a terme la campanya, mostren, segons els seus tècnics, que “l’acció de descastar invasores, juntament amb la realització d’activitats d’educació ambiental enfocades al públic escolar, han generat una major conscienciació ciutadana i un menor nombre d’invasores en el Paratge, la qual cosa redunda en benefici de les espècies autòctones, que semblen estar recuperant-se les últimes anualitats”.\nAquesta campanya forma part d’un projecte més ampli que du a terme la Fundació Limne en altres espais naturals de la Comunitat Valenciana, gràcies a una ajuda concedida en la Primera Convocatòria Mediambiental Fundació Bancaixa – Bankia.


Rutes i senderisme a Portè i Pimorent | RUTES PIRINEUS\nEntre la Cerdanya, l'Arieja i Andorra i a més de 1.600m d'altitud, hi trobem el petit nucli de Portè i Pimorent. Una base ideal per assolir reconegudes i populars muntanyes tant a l'estiu com a l'hivern!\nExcursions a Portè i Pimorent\nAlta Cerdanya,Pirineus Orientals,Llenguadoc-Rosselló,França\nFrança > Llenguadoc-Rosselló > Pirineus Orientals > Alta Cerdanya >\nRutes a Portè i Pimorent 2 rutes\nPortè i Pimorent, en francès Porté-Puymorens, és un poble molt petit que està situat a la part més alta de la vall de Querol, a la comarca francesa de l'Alta Cerdanya (departament de PirineusOrientals). Portè i Pimorent s'ubica molt a prop d'Andorra, a on es pot arribar pel Pas de la Casa, i just a la frontera natural entre Catalunya i Occitània, on hi ha el coll de Pimorent. A Portè i Pimorent hi trobem l'estació d'esquí alpí que porta el mateix nom, una estació molt apreciada pels amants de l'esquí gràcies a la gran quantitat i qualitat de la neu que hi acostuma a haver. Tant a l'estiu com a l'hivern la població és una base ideal per a fer ascensions força assequibles però d'altitud considerable com per exemple el pic dels Pedrons (2.715m) o el pic de la Mina (2.683m). Per aquells que busquen reptes de major dificultat, les conegudes canals del pic de l'Estanyol (2.586m) o el pic de Fontfreda (2.738m) segur que no els deixaran indiferents!\nAltres pobles de l'Alta Cerdanya


L’Ajuntament de Vila-real obri una nova borsa de treball per a la contractació d’educadors socials - revistapoble.net\nL’Ajuntament de Vila-real obri una nova borsa de treball per a la contractació d’educadors socials\nNov 28, 2018 | VILA-REAL\nEls interessats que complisquen els requisits es poden inscriure fins al 12 de desembre i, després de la realització de l’examen, s’incorporaran almenys dues persones\nL’Ajuntament de Vila-real acaba d’obrir una nova borsa de treball específica per a incorporar educadors socials a la seua plantilla. Així ho ha donat a conèixer el regidor de Serveis Socials, Álvaro Escorihuela, després de publicar-se en el Butlletí Oficial de la Província (BOP) l’aprovació definitiva de les bases, per la qual cosa el termini per a inscriure’s comença aquest 28 de novembre i finalitza el 12 de desembre.\n“Gràcies a la creació d’aquesta borsa podrem cobrir necessitats actuals i futures relacionades amb l’àmbit dels menors, ja que en aquests moments es necessiten dues persones en el departament i, en el futur, podrien ser-ne més”, explica Escorihuela.\nLes bases especifiquen que es tracta d’una borsa d’ocupació temporal mitjançant nomenament com a personal funcionari interí o personal laboral de durada determinada. Entre els requisits es troben tenir la nacionalitat espanyola, no patir malaltia que incapacite per al treball, tenir complits els 16 anys, no estar inhabilitat o haver sigut separat del servei de qualsevol Administració pública mitjançant expedient disciplinari i estar en possessió del títol de grau en Educació Social o diplomatura en Educació Social o un altre d’equivalent. També s’accepta un títol universitari amb la corresponent habilitació i s’exigeix l’acreditació de la col·legiació, que és obligatòria. Els aspirants hauran de sotmetre’s a dues proves obligatòries i eliminatòries: un primer examen consistent a desenvolupar dos temes del temari general i específic per escrit durant 120 minuts, que després serà llegit davant el tribunal, i un segon exercici de 90 minuts per a la realització d’un supòsit pràctic. L’ordre de prelació en la formació de la borsa s’obtindrà del resultat de la suma de la puntuació total obtinguda en finalitzar el procés.\n“Qualsevol persona interessada pot accedir a tots els detalls a través del BOP i al web de l’Ajuntament –www.vila-real.es– i presentar la seua sol·licitud mitjançant el model d’instància que se’ls facilitarà a les oficines municipals i que podran presentar en el Registre General de l’Ajuntament o mitjançant altres procediments vàlids”, explica l’edil de Relacions Socials, que anima a presentar-se a la convocatòria.