La rumba hibridada amb reggae i rock de Tremendu, al Sidecar | Barcelona Cultura\nLa rumba hibridada amb reggae i rock de Tremendu, al Sidecar\nVoleu escoltar una manera nova de fer rumba? Doncs veniu al Sidecar Factory Club de la plaça Reial, on el dijous, 31 de maig, Tremendu presenta el seu nou disc, un treball que ha titulat Faré bondat.\nDarrere el nom artístic de Tremendu hi ha en Dani Rifà, un músic de Vic que edita ara un primer disc, confegit amb la col·laboració dels músics Alexis Bassiliou (baix), Betel M. Daura (bateria) i Fran Torres (guitarra). L'osonenc no és cap nouvingut a l'escena de la música catalana, ja que va ser l'ànima d'una banda dels anys 90, els Neatles Miris, i després va encapçalar un projecte personal que va batejar com Tremendamente, amb el qual va llançar quatre discos entre el 2003 i el 2012.\nLa rumba, però, és el nou destí musical de l'artista, que estrena projecte i disc i que el presenta a Barcelona i, més concretament, en un dels temples de l'underground de la ciutat: la sala Sidecar. Allà ressonarà la seva barreja singular de rumba amb sons vinculats al rock i al reggae.\nAmb ells ha creat una desena de cançons com Perdo els papers o bé Dies de tot, que interpreta amb Josep Montero, el cantant d'Oques Grasses. Ja veureu que són cançons ballables, mogudes i optimistes que, tot i això, també deixen espai per al romanticisme i, també, per als jocs de paraules i les lletres intel·ligents.\nSi voleu saber més sobre Tremendu i el seu nou disc, veniu al Sidecar Factory Club per escoltar-lo en directe però, abans, consulteu el web d'aquest espai musical de la plaça Reial.\nData de publicació: Dijous, 24 maig 2018


Parròquia de Sant Vicenç - ESTERRI D'ÀNEU (CATALUNYA)\nAltitud: 957 metres.\nEsglésia neoclàssica aixecada entre el 1774 i el 1792 any en què fou consagrat l'altar. Consta d'una nau espaiosa coberta amb una volta de llunetes sobre cinc arcs torals de mig punt i de dos passadissos amb voltes d'aresta oberts entre les capelles laterals; al seu damunt s'hi troben unes tribunes; està capçada per un presbiteri recte que ocupa dos dels cinc trams de la nau. El cor amb barana de balustres de fusta descansa sobre un arc carpanell i al damunt d'un ampli atri vidriat. El frontis té una portalada neoclàssica amb un portal rectangular i dues fines columnes sobre pedestals adossades als muntants, una per banda, un entaulament dòric, una petita fornícula amb imatge al damunt, una rosassa atrompetada a mitja alçada i una minsa cornisa angular; un segon portal romànic atrompetat amb dues arquivoltes en arc de mig punt i bordó sobre senzilles impostes es troba al mur del migdia. Els seus murs tenen panys de petits carreus picats matusserament i altres de maçoneria de llosa vista de peces grisenques mig picades; al frontis hi ha un gran pany central al voltant de la rosassa que es troba arrebossat simulant carreus ben escairats i alineats.\nL'edifici pertanyia des del 1624 abans de ser refet al segle XVIII a un col·legi per a orfes regentat pels agustins; en tancar-se al 1771 passa a ser parròquia de la població.\nDimensions: 30'05 x 9'60 x 14'28 metres de llargada, amplada i alçada respectivament; l'amplada total fa 17'90 metres; l'atri de 5'25 de fondària queden inclosos en els indicats per la llargada de la nau.\nGuarda una pica baptismal romànica amb incisions en espiga distribuïdes en bandes en tota la superfície i amb el peu amb rostres en relleu a cada angle.\nCampanar del 1617, barroc i auster com la majoria dels que es veuen en el Pallars Sobirà. Té un primer cos de planta quadrada (6'27 x 6'27 m); el seu alt segon cos és octagonal irregular coronat per una cornisa motllurada i una agulla molt aguda de petites lloses de pissarra negra ben tallades; fa inflexió a la base, té una llucana oberta a la base pel cantó de migdia i un ràfec al seu dessota. La cel·la té finestres obertes en arc de mig punt, una a cada cara alterna, i una motllura a l'arrencada dels arcs. Els seus murs de pedra fosca grisenca tenen carreus petits i matussers al primer cos i una senzilla motllura a la part alta; al segon, arrebossat i pintat d'un to blanc cremós com el de la majoria dels campanars de la comarca, presenta una esfera horària a mitja alçada a la cara frontal i alguna espitllera a la banda sud; cap altre element decoratiu trenca la nuesa del seus murs. S'arriba a la cel·la mitjançant una escala del tipus català sobre voltes arrapada als murs. Hi pengen quatre campanes, una a cada finestra; són del 1813 (pes de 180 kg), del 1853 (de 300 kg), i dues mes del 1953, una de 960 kg i l'altra de 285.\nAlçada: 42'47 metres.\nLa parroquial de la capital d'Àneu disposa de campanar amb campanes a tots quatre finestrals. A més és l'únic campanar de la vall que ha sofert una intervenció rigorosa pel què fa a la seua modernització amb l'electrificació de la disposició de les campanes amb motors i la substitució del jou de fusta per jous metàl·lics.\nSegons ens explica el rector Jordi Miquel, l'any 1983, quan es van fer les campanes noves, es van canviar els jous de fusta de totes les campanes pels metàl·lics actuals, instal·lats tots per la mateixa casa Manclús. Els jous vells de fusta eren quatre, de la qual cosa es dedueix que es van refondre dues de les antigues campanes que, òbviament, havien d'estar malmeses. D'aquests jous despenjats actualment la parròquia en conserva tres, doncs el quart es va cedir al fuster que va fer la nova escala del campanar.\nLLOP i BAYO, Francesc (08-11-2014)\nSala de campanes Campana (1) LAVIGNE 1813 68 182\nSala de campanes Campana (2) MANCLÚS, SALVADOR (VALÈNCIA) 1983 68 182\nSala de campanes Campana (3) JAQUET, IGNATIUS 1853 80 296\nSala de campanes Campana (4) MANCLÚS, SALVADOR (VALÈNCIA) 1983 118 951\nRellotge mecànic - Parròquia de Sant Vicenç - ESTERRI D'ÀNEU (CATALUNYA)\nESTERRI D'ÀNEU: Campanes, campaners i tocs


Sardalleida.cat | "Presentació de projectes i novetats en les agendes sardanistes de la Federació i sectorials"\nPresentació de projectes i novetats en les agendes sardanistes de la Federació i sectorials\ndt, 1 febrer 2022\nEls màxims responsables dels sectors presenten les activitats per aquest 2022\nEls responsables del món sardanista en l'àmbit de la demarcació de Lleida, han donat a conèixer les novetats, objectius i propostes en una trobada, celebrada a l'Amistat de Mollerussa, amb el departament de comunicació de la Federació. La presentació va ser enregistrada i s'ha publicat l'audiovisual en els canals de comunicació de l'entitat.\nEn la presentació hi van participar en Carles Vall, president de la Federació Sardanista de les Comarques de Lleida, Albert Masagué, president de l'Agrupació de Colles Sardanistes de les Terres Lleidatanes, Ester Llovera, presidenta de la Coordinadora d'Aplecs de la Sardana de les Comarques Lleidatanes i Pilar Torrades, presidenta del Saltem i Ballem, sector de l'ensenyament de la sardana a Ponent.\nTotes i tots els presents en la trobada van remarcar com a objectiu principal la recuperació i activació de l'agenda sardanista a les comarques de Lleida. Una agenda que s'ha caracteritzat al llarg dels anys com una de les més actives del país i que amb la finalització de les mesures sanitàries les quals dificultaven en molts casos la celebració d'actes sardanistes, pretén recuperar l'activitat arreu del territori lleidatà.\nEl Saltem i Ballem recupera xifres de participació anteriors a la pandèmia\nPilar Torrades, presidenta del Saltem i Ballem, va remarcar en la seva intervenció que malgrat les dificultats que va comportar la pandèmia en la celebració d'activitats en les escoles, l'any 2021 més de 1.400 alumnes de 39 centres educatius van realitzar tallers de sardanes. El que si va quedar pendent i no es van poder celebrar l'any 2020 ni el 2021 van ser la Trobada Intercomarcal del Saltem i Ballem, la Trobada de Sardanistes Adults, i les Trobades de Centres Escolars de Lleida ciutat i Mollerussa\nPer aquest 2022 s'ha confirmat la participació d'escoles de Lleida ciutat, el Segrià, les Garrigues, la Segarra, la Noguera, el Pla d'Urgell i l'Urgell arribant als 1994 alumnes de 41 centres educatius. Entre els objectius principals destaca la continuada labor amb el Departament d'Educació per introduir la sardana en el currículum escolar, la campanya per recuperar els cursos i talles en les comarques dels Pallars Jussà, Sobirà o Alt Urgell en una primera acció, i uns primers contactes amb empreses dinamitzadors d'esplais i casals d'estiu perquè la sardana formi part de les activitats d'aquestes entitats.\nTres nous aplecs de la sardana\nEn l'àmbit dels aplecs de la sardana s'han programat vint-i-una trobades per aquest 2022. Destaquem els nous aplecs de Ponts previst pel 20 d'agost, el de Bellcaire d'Urgell l'1 de maig i el recuperat aplec de les Franqueses a Balaguer pel 8 de maig. Ester Llovera, presidenta de la Coordinadora d'Aplecs, a banda de les novetats presentades, va voler fer remarcar la gran valentia de les agrupacions i entitats lleidatanes que davant el caos que va significar les restriccions sanitàries i la dificultat en organitzar les diferents activitats, van saber reconvertir-se i adaptar les agendes a la normativa imperant en cada moment. Aplecs d'una sola ballada o reconvertits en concerts, van permetre de gaudir de la música de la sardana al llarg d'aquests dos anys de crisi.\nLlovera també va apuntar el desig de la Coordinadora de tornar a programar de forma periòdica reunions i trobades amb els organitzadors d'aplecs per tal de posar en comú idees, novetats i projectes. Aquestes àgores de diàleg es van engegar l'any 2019 amb molt bona acceptació per part de tots els agents implicats. Des de la Coordinadora esperen que la relaxació de les mesures sanitàries comportí la recuperació del format d'aplec amb les dues ballades i els tradicionals sopars de germanor.\nDinou concursos de colles sardanistes\nL'Agrupació de Colles Sardanistes (Acstell) arranca aquest nou any amb nous projectes, objectius i amb tres nous concursos de colles sardanistes elevant el nombre total en el Campionat de Lleida a dinou concursos. Per aquest 2022 es recupera el concurs de Rosselló previst pel 3 d'abril, el concurs de Bellcaire d'Urgell el 15 de maig i lel de Golmés el 18 de juny que passa d'exhibició a concurs puntuable.\nAlbert Masagué, president de l'Acstell, ha remarcat que, a banda de la celebració del 47è Campionat de Colles Sardanistes de la demarcació de Lleida, i celebrar aquests tres nous concursos, els esforços de l'entitat se centraran en la promoció de la sardana a través del món de les colles sardanistes, mitjançant dos projectes audiovisuals que s'estrenaran al llarg de l'any.\nA grans trets, la iniciativa arranca amb la intenció de donar a conèixer a la ciutadania com és viu, com es gaudeix, quines històries hi ha al darrere de les colles i dels sardanistes. En unes pròximes setmanes, es presentaran de forma personalitzada i amb més detall. Ambdós projectes de promoció parteixen des de dos punts de vista diferents però sempre amb la sardana i la competició com a teló de fons. "Sardanistes de Ponent" és un projecte de recuperació de la memòria històrica dels concursos de sardanes a través de les vivències i records dels seus protagonistes, tanmateix sense oblidar les experiències i vivències dels joves dansaires dels nostres temps.\nUn segon projecte "Món de colla" vol donar a conèixer i apropar a la resta de la ciutadania que és una colla sardanista, com es viu el fet de pertànyer a una colla i els valors que transmeten. Un enregistrament audiovisual en format videoclip de les actuals colles que participen en el campionat, amb la finalitat de promocionar l'activitat sardanista entre totes les capes de la població.\nArribar a tot el territori, objectiu principal de la Federació\nCarles Vall, president de la Federació Sardanista de les Comarques de Lleida va concloure la presentació de les agendes i novetats de l'entitat i de les sectorials que la componen per aquest 2022. Un dels reptes marcats per la Federació és intentar arribar a tot el territori lleidatà amb la promoció dels cursos de sardanes, els aplecs i els concursos de colles. Una de les primeres mesures és encoratjar a les sectorials de programar reunions i trobades informatives fora de Mollerussa. La secretaria de la Federació té la seu en unes oficines de la Capital del Pla d'Urgell, cedides per l'ajuntament de la ciutat des de l'any 1990. Aquest fet i per la disposició de sales per celebrar les trobades ha condicionat molts cops no cercar altres seus.\nVall va agrir a les diferents juntes de les sectorials el gran esforç dut a terme al llarg d'aquests dos últims anys per mantenir viu l'esperit sardanista a les nostres contrades i remarcar l'agraïment a les institucions com la Diputació, l'Institut d'Estudis Ilerdencs, ajuntaments i altres institucions el suport constant al moviment sardanista lleidatà.\nPodeu visionar l'enregistrament en el canal de YouTube de la Federació Sardanista de les Comarques de Lleida.


Sandra CH: COED: Comentari sobre un anunci de SEAT\nCOED: Comentari sobre un anunci de SEAT\nAnunci: OH, BROTHER!\nA classe de COED l'altre dia vam estar veient un anunci que mostrava de manera que semblava que fos bo, tota menda de comportaments dolents que podia tenir un nen a l'escola. I després vam veure com hi habia un altre tipus d'anunci que fomentaba el bon comportament i l'amor.\nI aquest anunci, el de SEAT és un exemple, potser no tant de bon comportament, però si que mostra als nens que han d'estimar.\nL'anunci ens mostra com la nena vol comprar al monstre tot hi que aquest és lleig i després veiem com el monstre creix amb l'amor que els nens i els pares l'hi donen i això fa que creixi molt i al final no se'l poden portar amb el cotxe de manera que han de marxar sense ell, però com l'estimen molt i no el poden deixar d'estimar per què es faci més petit, el que fan es comprar un cotxe més gran.\nAquest anunci ens vol mostrar l'amor que poden donar els nens, i de com aquest no ha de tenir límits i tampoc se l'hi haurien de posar.\nA banda del que l'anunci ens mostra o ens vol mostra hi trobem una anècdota molt graciosa: os en recordeu l'anunci de " Los animales de dos en dos" que també és de SEAT, dons al final d'aquell anunci, hi ha un porquet que es queda sol fora del cotxe. I aquí ve la sorpresa quan en aquest anunci de Brother trobem en una de les imatges al porquet estirat a sobre del sofà de la casa, de manera, pot ser que inconscientment, ens facin veure que no es va quedar sol i Brother tampoc es quedara sol.\nPersonalment a mi aquest anunci m'agrada molt i em sembla molt bonic i a més la musica esta molt bé escollida i et fa arribar molt, a més es veu com la canten els protagonistes i això l'hi dona més sentit a la cançó. En resum, os aconsello que torneu a mirar l'anunci i os fixeu en ell per què esta molt bé.\nPublicat per SandraCH a 17:41\nEtiquetes de comentaris: COED, Video\nGestió i TIC\nCOED: Qui ets tu?\nMapa de l'UNI\nGestió de la informació i TIC 30/09/09


Torna el jazz a ‘Estiu a la Bene’ de la mà de Viktorija Pilatovic – Compromís Diputació de València\nViktorija Pilatovic protagonitza aquest, 8 de setembre, el concert que tindrà lloc al Centre Cultural La Beneficència dins del cicle del programa musical ‘Estiu a la Bene’, un serial organitzat per l’àrea de Cultura de la Diputació de València que va començar a juliol i finalitza el 29 de setembre.\nEl diputat de Cultura, Xavier Rius, ha mostrat la seua satisfacció amb aquest programa perque està complint l’objectiu que es marcaren de “promoure a músics valencians emergent i donar a conéixer grups estrangers de prestigi que no són coneguts a Españya”.\nViktorija Pilatovic és una veu referent al jazz. A l’edat de 6 anys va començar a tocar el piano clàssic, després, en 2007, va iniciar els seus estudis de Llicenciatura en Jazz Vocal a l’Acadèmia Lituana de Música i Teatre. En 2010, Viktorija es va trasladar a Holanda per a continuar amb els seus estudis de jazz al Conservatori Prins Claus. A l’Acadèmia va evolucionar com a intèrpret comprenent des de jazz tradicional fins jazz contemporani, fusionant estils i colors. En 2011, va guanyar el tercer premi al concurs “Nederland Vocalisten Jazz”.\nDes d’agost de 2013 Viktorija Pilatovic és profesora d’Interpretació Vocal de Jazz al Berklee College of Music de la USFQ.\nDiferents estils de música en 14 concerts\nL’àrea de Cultura de la Diputació de València organitza el cicle ‘Estiu a la Bene’, un programa destinat al públic valencià i els visitants de la ciutat que es celebra la nit dels divendres de juliol, agost i setembre. Un total de 14 concerts amb la presencia de diversos estils musicals que passen pel pop, blues, jazz, o soul.\nEl diputat de Cultura, Xavier Rius, ha manifestat sobre aquest proposta que “és una alternativa cultural i d’oci a un lloc excepcional i que, a més, com és amb entrada gratuïta, apropa molts tipus de música a totes les persones que vullguen escoltar-la i ballar-la”.\nPer a asistir, sols es té que sol.licitar l’entrada gratuïta a travès de la página www.labeneficencia.es o dirigir-se al punt d’informació ubicat al vestíbul del centre (C/Corona, 34) totes les setmanes de concert, des dels dimarts fins al mateix dia del concert, en horari de 10 a 20 hores, tenint en compte que el repartiment d’entrades depén de l’aforament permès.\nEls pròxims concerts del 15, 22 i 29 de setembre comptaran amb l’actuació indie-fussió, “Rascanya” i “Domisol sisters”, respectivament.\n←La Diputació destina 3,2 milions d’euros per a actuacions de manteniment en 16 escoles de l’Horta\nEl 57 Concurs de Paella Valenciana de Sueca proclama vencedor a l’Asador Altamira, d’Alaquàs→


Per què el meu disc dur està ple? Allibereu l’espai del disc dur de manera ràpida i senzilla - Notícies | Gener 2021\nPer què el meu disc dur està ple? Allibereu l’espai del disc dur de manera ràpida i senzilla\nObteniu més espai al disc al disc dur sense suprimir els fitxers molt necessaris\nObtenir un missatge que el vostre PC s’està quedant sense espai d’emmagatzematge pot suposar un veritable dolor al… disc dur, sobretot si esteu enmig d’un projecte important, o pitjor encara, a la meitat de la baixada d’una pel·lícula. La bona notícia és que probablement podeu alliberar molt d’espai ràpidament sense haver de suprimir cap dels vostres vídeos, música o documents importants.\nA continuació, es mostren algunes maneres d’alliberar ràpidament l’emmagatzematge. Però abans de començar, dirigiu-vos al menú d'inici de Windows i escriviu 'Aquest PC' i seleccioneu l'opció que apareix. Aquí podeu veure el disc dur (o les unitats) del vostre ordinador o portàtil i la quantitat d’emmagatzematge gratuït que els queda. Microsoft recomana deixar al voltant del 10 per cent del vostre espai de disc dur lliure perquè el vostre PC funcioni sense problemes i per evitar la fragmentació, així que si teniu un disc dur de 500 GB i menys de 50 GB gratuït, haureu de suprimir algunes dades.\nBuideu la paperera\nEstà bé, doncs és evident, però vam haver d’anar-hi. Fins i tot els usuaris més experimentats de Windows poden oblidar, de vegades, que van deixar una pel·lícula o un fitxer de programes importants a la paperera. Per buidar-lo, simplement feu clic amb el botó dret a la paperera de reciclatge de l'escriptori i trieu Buit. Si voleu comprovar què hi ha dins primer, obriu-lo i suprimeix-los un per un o restaurar els fitxers que desitgeu si t’adones que hi ha alguna cosa que vols conservar.\nAquesta és la manera més ràpida i senzilla de desfer-se de les dades emmagatzemades al disc dur que no necessiteu més. Feu clic al botó Inici de Windows i comenceu a escriure 'neteja' per fer una cerca automàtica al vostre sistema i una aplicació 'Neteja de disc' hauria d'aparèixer davant dels ulls al camp de criteris de cerca. Feu clic aquí.\nA continuació, apareixerà un quadre de selecció d’unitat. Seleccioneu la unitat en què s’ha instal·lat el vostre sistema operatiu; primer s’ha de mostrar la unitat predeterminada, normalment és unitat C: / drive. Un cop estigueu segurs que és el vostre disc principal on hi ha instal·lat el vostre sistema operatiu, seleccioneu D'acord. El Windows explorarà el sistema durant uns instants i apareixerà un quadre que us demanarà de què voleu desfer-vos, si es tracta de pàgines web en memòria cau, fitxers d'aplicacions temporals, informes de Windows Reporting d'errors, etc. Comproveu quins articles us agradin, però tingueu en compte que l’espai reclamat per desfer-se dels fitxers temporals només s’omplirà de nou una vegada que comenceu a navegar.\nSuprimeix el fitxer Windows.old\nSi heu actualitzat recentment a Windows 10, tindreu una carpeta desada al disc dur que conté moltes dades que queden del vostre sistema operatiu anterior. Quan es troba a l’eina Neteja de disc, podeu suprimir aquestes dades, que sovint poden ser una quantitat substancial.\nVés a la neteja del disc com abans. Ara, quan se us ofereix una llista de fitxers per eliminar, seleccioneu l'opció 'Netejar fitxers del sistema' a la part inferior esquerra. A continuació, apareixerà un quadre que té un aspecte molt similar, però mostrarà una opció per eliminar un munt de fitxers anomenats 'Instal·lació anterior de Windows'.\nPotser haureu de desplaçar-vos cap avall per trobar-lo, però hauria d’ocupar un espai d’accionament important. Marqueu aquesta opció i feu clic a D'acord per desfer-vos.\nDesinstal·leu programes antics\nA més de suprimir fitxers antics que ja no vulgueu, podeu fer el mateix per a programes que ja no utilitzeu. Per fer-ho, busqueu 'programes' al menú Inici de Windows o aneu al vostre Tauler de control i trobeu l'opció Programes i funcions i us apareixerà una llista d'aplicacions instal·lades actualment.\nFeu un bon cop d’ull i si trobeu algun que ja no utilitzeu, només cal que feu clic al botó “desinstal·lar”. Per fer les coses més fàcils, feu clic a la pestanya Mida i ordeneu els programes per mida, primer més gran i, almenys, podreu veure què ocupen més espai i eliminar-ne alguns perquè tinguin el major impacte.\nSi tots els vostres intents d’alliberar l’espai del disc fallen i seguiu rebent missatges sobre l’espai de la unitat baixa, potser haureu de picar la bala i explorar altres opcions, com ara cercar algun emmagatzematge extraïble addicional. La bona notícia és que, actualment, podeu recollir-les força barat. D’aquesta manera, podeu arxivar fitxers a què vulgueu conservar però que no tingueu accés sovint i crear molt espai per emmagatzemar fotos, vídeos, música i altres fitxers digitals i esborrar algun espai del disc dur principal.\nComproveu si el vostre ordinador o portàtil té ports USB 3.0, la manera més senzilla de fer-ho és simplement mirar si qualsevol dels ports té un color blau. Els ports USB 3.0 permeten transferències d'arxius molt més ràpides, la gran majoria dels discos portàtils i d'escriptori suporten el nou estàndard, però assegureu-vos de connectar-lo al port adequat per obtenir la velocitat addicional.\ncrysis 3 revisió ps3\nressenyes de vapor facial


L'OMS deixa de considerar la transsexualitat com una malaltia mental - Diari de Girona\nefe 18.06.2018 | 19:34\nManifestació LGTBI. MAO\nL'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha exclòs la transsexualitat com una malaltia mental i ha incorporat l'ús abusiu dels videojocs com un desordre de comportament en la primera actualització de la seva Classificació Internacional de Malalties en gairebé tres dècades.\nDesprés d'onze anys de treballs, l'OMS ha decidit que la transsexualitat, que és un desordre de la identitat de gènere, surti de l'apartat de malalties mentals -cosa que portaven anys reclamant les associacions LGTBI-, i entri en el dels comportaments sexuals.\nEs manté d'aquesta manera dins de la classificació perquè quan una persona busqui ajuda mèdica l'obtingui ja que en molts països, si la diagnosi no està inclosa a la llista, el sistema sanitari públic o privat no reemborsa el tractament.\n"Volem que les persones que pateixen aquestes condicions puguin obtenir l'ajuda sanitària quan la necessitin", ha explicat en roda de premsa el director del departament de Salut Mental i Abús de Substàncies de l'OMS, Shekhar Saxena.\nPerò deixa de ser considerada una malaltia mental "perquè no hi ha evidències que una persona amb un desordre d'identitat de gènere hagi de tenir automàticament al mateix temps un desordre mental, encara que passi molt sovint que vagi acompanyat d'ansietat o depressió".\nA més, "si a les persones amb un desordre d'identitat de gènere es les identifica automàticament com algú amb un desordre mental, en molts països se'ls estigmatitza i pot ser que se'ls redueixi les oportunitats de buscar ajuda".\nUna altra de les modificacions més cridaneres de la classificació és la inclusió dels videojocs en un nou desordre, el del "joc" perniciós, que s'incorpora a la mateixa llista on també està l'acció nociva d'apostar.\n"Incloem el desordre de jugar de forma addictiva després d'analitzar les poques evidències que tenim i després d'escoltar un Comitè Científic que va suggerir que aquest nou fenomen s'inclogués com una malaltia que pot i ha de ser tractada", ha destacat Saxena.\nPrecisament, aquesta manca de dades empíriques és una de les raons per incloure aquest desordre a la llista, perquè les informacions que s'han analitzat apunten cap a una direcció, però l'OMS vol assegurar-se i valorar el seu abast real.\nDe fet, l'OMS estima que entre un 2 i un 3 per cent dels que juguen a videojocs tenen un comportament abusiu i perniciós, però volen tenir certesa científica.\nAixí mateix, el fet que aquest desordre estigui inclòs en la llista de malalties permet a les persones que el pateixen comptar amb ajuda de forma oficial, ja que el sistema el reconeix com una malaltia, per la qual cosa està cobert pels sistemes públics de salut i per les assegurances.


el perill de les incineradores a la Plana - Indymedia Barcelona\nNotícies :: corrupció i poder : ecologia : sanitat\nel perill de les incineradores a la Plana\nper jo\t 13 jun 2005\nLA PLATAFORMA NO A LA CONTAMINACIO S'OPOSA A LES INCINERADORES DE RESIDUS URBANS\nDesprÃ©s de conÃ©ixer que el conseller Blasco esta animant a presentar projectes d'incineradores de residus urbans, que el projecte mes avanÃ§at esta precisament en la provÃncia de CastellÃ³, en la Vall dÂ´Alba, volem recordar que la incineraciÃ³ de residus urbans comporta l'emissiÃ³ a l'aire de grans quantitats d'elements tÃ²xics que empitjoraran la mala qualitat dÂ´aire quÃ¨ ara tenim, i , per descomptat, augmentarÃ el risc per a la salut dels ciutadans de les nostres comarques.\nGrÃ cies al moviment ciutadÃ aconseguirem eliminar en gran part les emissions de metalls i altres elements cancerÃgens com l'arsÃ¨nic d'origen industrial. Amb la instalÂ·laciÃ³ dels filtres en les empreses d'atomitzat i fregides i esmalts.\nTot este esforÃ§ s'en anira al fem si permetem la instalÂ·laciÃ³ d'estes incineradores.\nSi el problema de la contaminaciÃ³ en la provÃncia de CastellÃ³ no estava ni de bon tros resolt, amb les incineradores de residus urbans la cosa pot arribar a empitjorar-se greument.\nAra entenem la necessitat dÂ´eixa conselleria a ocultar la informaciÃ³ real de la mala qualitat de l'aire. Els grans projectes contaminants que nosaltres sospitÃ vem que s'amagaven darrere d'esta manipulaciÃ³ van apareixent.\nPrimer va ser l'ampliaciÃ³ de la central tÃ¨rmica amb la planta de cicle conbinat. DesprÃ©s vam conÃ©ixer una segona ampliaciÃ³, que per descomptat necessitava bones dades en les estacions de control de la seua propietat perquÃ¨ no existiren inconvenients per a aprovar les declaracions d'impacte ambiental i l'Autoritzacions Ambientals Integrades. Pareix que hi ha prevista una tercera.\nDesprÃ©s les successives ampliacions de UBE i BP OÃ¯l, amb els projectes del "Serrallo".\nAra volen instalÂ·lar les incineradores de residus urbans.\nCada vegada es fa mes evident que hi ha una contradicciÃ³ en el desenvolupament impulsat per este model econÃ²mic, que camina en la direcciÃ³ contrÃ ria a la sostenibilitat. Si era necessari reduir, reutilitzar i reciclar per a aconseguir eixa sostenibilitat dels recursos del planeta, a este model econÃ²mic nomÃ©s li interessen les tres erres quan sÃ³n negoci. L'exemple Ã©s que nomÃ©s es recicla, que Ã©s la ultima erre en l'orde de sostenibilitat per que, en alguns casos, Ã©s negoci. Quan no, tot al muntÃ³ i a cremar-ho.\nLes successives ampliacions de la central d'Iberdrola a CastellÃ³, ens posa en evidÃ¨ncia que el consum elÃ¨ctric augmenta i a mÃ©s de manera absurda, quan la necessitat d'assegurar futur per als nostres fills demanda tot al contrari.\nUn altre indicador que l'augment en el consum s'ha disparat Ã©s el gran augment en la generaciÃ³ de residus que fa que es plantegen possibilitats com la incineraciÃ³ per a eliminar-los, posant amb aixÃ² en perill un recurs vital com l'aire, que Ã©s precisament el que necessita manera mes immediata la nostra salut, no diguem la dels nostres fills.\nÃ�s necessari prendre consciÃ¨ncia que nomÃ©s la reducciÃ³ del consum, des de l'electricitat que aconseguix que s'amplien les centrals tÃ¨rmiques com la d'Iberdrola a CastellÃ³, aixÃ com el reutilitzar objectes i productes, exigint que siguen mes duradors, pot evitar que necessitem les incineradores per a eliminar, posant en perill la qualitat de l'aire que respirem.\nLa SoluciÃ³: Primer REDUIR consum, segon REUTILITZAR tot allÃ² que es puga, tercer RECICLAR. .\nAltres â��solucionsâ�?, com la incineraciÃ³ sÃ³n una barbaritat ecolÃ²gica molt perillosa.


Arriba la final del concurs "AMIC-FICCIONS" - Pànxing\nArriba la final del concurs “AMIC-FICCIONS”. Més de 3.600 alumnes de Catalunya, País Valencià, Illes Balears, Andorra, Franja de Ponent i Catalunya Nord han participat en el certamen.\nEl concurs, organitzat per l’Associació de Mitjans d’Informació de Catalunya, vol promoure la lectura i l’escriptura entre els joves dels territoris de parla catalana. I ara arriba la final del concurs “AMIC-FICCIONS” amb 172 històries.\nLa dotzena edició del concurs literari català ha presentat ja el seu llistat de finalistes. De les més de 1.500 històries publicades que es van pujar durant el termini del concurs, el jurat, format per persones vinculades al món literari i de l’educació, ha seleccionat 172 grups finalistes. N’hi ha 109 de Catalunya i Catalunya Nord (155 joves), 34 del País Valencià (59 nois i noies), 22 de les Illes Balears (27 alumnes), 5 grups de la Franja de Ponent (6 alumnes) i 2 d’Andorra (5 joves).\nUna alta participació i distribució geogràfica\nEl concurs literari juvenil AMIC-Ficcions, l’aventura de crear històries, va tancar la dotzena edició el passat 31 de març. Ho va fer amb una participació de 3.660 alumnes de 277 centres educatius diferents. Aquests joves, d’entre 14 i 18 anys, provenen de Catalunya (2.415), País Valencià (701), les Illes Balears (462), la Franja de Ponent (63), Andorra (14), Catalunya Nord (4) i altres territoris (1).\nAquesta activitat que fomenta l’escriptura i la lectura en català entre els joves torna a comptar amb un ampli suport institucional. Hi són presents la Fundació Carulla i les direccions de Política Lingüística dels governs de Catalunya, País Valencià i de les Illes Balears. En aquesta 12a edició cal remarcar que per primer cop han participat estudiants d’Andorra i per segon cop de la Franja de Ponent i la Catalunya Nord.\nEls lliuraments de premis està previst que es realitzin durant el mes de juny. Falta determinar el format d’aquests actes i és que a partir de com evolucioni la crisi sanitària del coronavirus i la transició cap a la normalitat, l’organització d’AMIC-Ficcions definirà quan i com es desenvoluparan aquests actes.\nEnguany, el premi per a la millor història serà un iPhone o una Play Station per a cada membre del grup guanyador. La segona millor història es guardonarà amb un smartphone, també per a cada integrant de l’equip. Els premis territorials, per a les millors històries de cada vegueria, rebran un smartphone o uns auriculars sense fil. Per últim, es premiarà al professor/a més motivador/a de cada territori, que serà guardonat amb una estada de 2 dies per a 2 persones amb sopars i/o esmorzars inclosos.\nEl concurs AMIC-Ficcions, l’aventura de crear històries, enguany ha arribat a la dotzena edició. Aquesta és una iniciativa de l’Associació de Mitjans d’Informació i Comunicació (AMIC) i té per objectiu el promoure la lectura i l’escriptura en català entre els joves dels territoris de parla catalana. L’AMIC representa a més de 400 publicacions en paper i digitals arrelades arreu del nostre territori.\nResponsable del concurs Alba Martos i Maria Moya: ficcions@amic.media – tel: 93 452 73 71\nActe d’entrega de premis. Imatge d’arxiu.\nSi t’ha interessat aquesta notícia Arriba la final del concurs “AMIC-FICCIONS” potser també t’interessa la lectura de la revista Pànxing Pirineus.


Mandales, magia artística | Raima\nSabies que la paraula “Mandala” significa “cercle sagrat”, i que pintar-les és un exercici saludable, relaxant i potenciador de la nostra creativitat?\nA través de les mandales podem reduir el nostre estrès i desconectar temporalment de la rutina diària.\nA RAIMA trobaràs els fantàstics llibres per pintar de PepinPress en diferents formats i dissenys.\nTot es posar-se, explorar i envoltar-se de color. Assegura un resultat de la més alta qualitat amb els colors Faber-Castell.\nVeure llapis de colors Faber-Castell aquí.\nVeure rotuladors Pitt Faber-Castell aquí.


Recés d’Advent dels fidels d’Urgell\nCreat el 17 Desembre 2017\nSeguint la programació del curs de l’Escola Diocesana de Formació Permanent (EDFP) el dissabte, 16 de desembre, va tenir lloc a la casa d’espiritualitat del Sant Crist de Balaguer el recés d’Advent adreçat a tots els fidels d’Urgell. Hi van participar setanta persones membres de l’Escola i altres provinents de totes les zones del bisbat.\nMn. Antoni Elvira, director de l’EDFP i vicari episcopal per a l’acció pastoral, va predicar el recés, centrant-se en els evangelis corresponents als quatre diumenges d’Advent (Mc 13,33-37; Mc 1, 1-8; Jn 1,6-8.19-28 i Lc 1,26-38).\nLes reflexions i els comentaris dels textos bíblics van ser distribuïts en dues meditacions i es va disposar d’un temps per a la reflexió meditativa i la pregària. Per a la pregària personal es van lliurar a cada participant quatre textos que feien ressonar a nivell més personal el text bíblic dels quatre diumenges.\nL’Eucaristia, celebrada a la capella de la casa d’espiritualitat, va ser el moment central del recés i, en finalitzar-la, Mn. Antoni va desitjar una bona continuació d’aquest temps d’Advent i unes bones festes de Nadal a tots els participants i les seves famílies.\nEn acabar la celebració de la missa es va compartir el dinar de germanor al mateix restaurant del Santuari del Sant Crist amb el cant d’una nadala acompanyada amb neules i torrons.


UN CURT PELS DRETS DELS INFANTS - AEIRaval\nUN CURT PELS DRETS DELS INFANTS\nDret a la família? Dret a l’educació?\nEncara no ens hem decidit pel tema, però des del grup de Mitjans (8-9 anys) volem reivindicar alguns dels drets del infants. A través d’un taller d’audiovisual i seguint l’estela dels seus companys i companyes més grans del centre obert (els grups d’adolescents ja han guanyat diversos premis amb les seves creacions audiovisuals), els mitjans també volen dir la seva, i ho volen fer a través d’un curt.\nTots els dilluns per la tarda començaran per decidir què volen dir i com ho volen dir, a qui anirà dirigit i quin és l’objectiu. I després treballaran per a posar en marxa la seva imaginació i fer realitat el curt que tenen al cap. Encara queda molta feina, estem segurs, però el que sí tenen ja clar és que volen parlar dels drets dels infants i que ho volen fer a través d’un vídeo musical.\nA l’AEIRaval acompanyem als infants perquè desenvolupin el seu sentit crític i siguin conscients de la seva responsabilitat i capacitat de canviar les situacions que no considerin justes. Per això, aquest projecte combina la seva creativitat i les activitats lúdiques amb la participació i la reivindicació social.\nPel maig ja ho tindrem preparat, ja us ho mostrarem! Ja sabeu que si no us voleu perdre cap dels nostres vídeos, us podeu subscriure al canal de Youtube de l’AEIRaval!


EL TOMÀQUET - Artencuina\nUf, parlar del tomàquet és entrar en un món del qual no saps pas quan en sortiràs! Aquest fruit, nouvingut d’Amèrica, probablement és l’ingredient que ha canviat més la gastronomia mundial en els darrers segles. Actualment, després de la patata, una altra americana nouvinguda, és el vegetal més produït arreu del món, i és que avui dia és difícil passar-ne un sense consumir-ne en qualsevol de les mil formes diferents que coneixem d’elaborar-lo.\nEl consumim cru, en amanides, en sucs, com a acompanyament, en sopes i “gazpachos” i, a casa nostra, és imprescindible a l’hora de realitzar el Plat Nacional de Catalunya: el pa amb tomàquet.\nTambé és freqüent cuinar-lo per fer-ne salses, com la majoria que acompanyen els plats de pasta i les pizzes i, sobretot, per elaborar sofregits, que són la base d’una important part de la nostra gastronomia.\nEl tomàquet, és clar, el trobem en els típics rostits catalans, on es desfà una mica per aportar el seu sabor al suc, però es manté prou sencer per servir d’acompanyament al protagonista del plat, que sol ser pollastre, conill o qualsevol altra carn noble.\nA Catalunya, també l’escalivem per menjar-nos-el tal qual, o per formar part de salses tan cèlebres com el romesco, la salvitjada, el xató o la salsa per als calçots. Tot i així, els tomàquets cuits a vegades també són els protagonistes principals dels plats, com quan els elaborem al forn o farcits amb carn, peix o verdures. A Itàlia hi ha la costum d'assecar-los i, un cop secs, utilitzar-los en amanides o en salses com el pesto rosso.\nEn canvi, malgrat que el tomàquet és un fruit, probablement la seva aportació als dolços o postres és la menys important, encara que les melmelades de tomàquet són exquisides i se solen utilitzar per combinar amb elements salats com les anxoves.\nAls supermercats, trobem els tomàquets en moltíssimes salses preparades i, sobretot, en una de les salses més populars arreu del món: el quètxup, però aquesta salsa ens donaria material per fer-ne tot un article. Aquí no toca!\nEl tomàquet, en la nostra cultura, l’utilitzem tan sovint que, si el volem evitar, tenim realment un problema. Recordo una vegada, amb un amic meu a qui, precisament, no li agradava el tomàquet. Vam anar a sopar a un restaurant i, quan el cambrer ens va venir a demanar el que volíem, el meu amic li va dir:\n- Disculpi, però a mi no m’agrada gens el tomàquet. Què podria demanar?\n- Demani un taxi! –va contestar el cambrer de forma contundent.\nI és que realment és difícil elaborar un menú complert sense la presència del tomàquet. Deu ser per la seva capacitat d’adaptar-se a qualsevol ingredient o elaboració, per questa ambigüitat que té en ser una fruita poc dolça i per acceptar tan bé els sabors salats. Però el fet és que el tomàquet ens agrada molt, a la majoria dels humans. I escric “majoria” perquè el tomàquet també ha tingut alguns detractors cèlebres, entre ells Josep Pla, que, si bé es declarava un gran apassionat del tomàquet cru, sobretot en les amanides, en els seus escrits es mostrava molt crític amb l’excés de tomàquet en guisats, salses i altres elaboracions. A El que hem menjat escrivia, per exemple: “El tomàquet concentrat excessivament sobre altres aliments destrueix tots els matisos que poden oferir i tot acaba tenint gust de tomàquet com a imperatiu general”.\nLa planta del tomàquet, la tomaquera, sembla ser que té els seus orígens al nord dels Andes, on es trobava de forma silvestre, i que els asteques ja el cultivaven i era part de la seva dieta. Va arribar a Europa al segle XVI, encara que, al principi, era més utilitzat com a planta ornamental. Aquests primers tomàquets eren petits, semblants als cherry, i d’un color groguenc molt atractiu (de fet, a Itàlia, el tomàquet es diu pomodoro).\nEl consum del tomàquet en els seus primers temps va tenir bastants detractors ja que, en tractar-se d’una planta de la família de les solanàcies, era considerada verinosa. Les solanàcies solen tenir alcaloides tòxics que les han fet “cèlebres” en la història de la Humanitat. La belladona, la mandràgora, l’opi o el tabac també pertanyen a aquesta família i en són un bon exemple. Però, encara que la tomaquera també té un alcaloide anomenat solanina, que és tòxic, aquest es troba en poques quantitats i, sobretot, a les fulles, no pas al fruit.\nDe totes maneres, poc a poc, el tomàquet va anar formant part de la vida quotidiana dels europeus, apareixent en diferents receptaris del segle XVII i XVIII. Sembla ser que la primera aparició d’un tomàquet com a aliment en el camp de la pintura va ser al quadre Gran frutero y platos de pasta y dulces, de Juan Van der Hamen, pintat el 1621.\nDurant el segle XIX, el tomàquet ja era un ingredient habitual a bastants receptes de l’època, però la seva popularitat encara va seguir augmentant considerablement a tot Europa i als Estats Units fins que es va convertir en un aliment imprescindible de la dieta habitual, ja a finals de segle. Un exemple d’aquest fet és l’aparició, l’any 1895, de la famosa sopa de tomàquet Campbell’s que, anys més tard, immortalitzaria Andy Warhol en la seva cèlebre pintura Campbell’s Soup Cans, de 1962.\nDurant tot aquest procés, una de les zones on més va arrelar el tomàquet va ser al sud d’Europa, ja les seves característiques fan que el seu cultiu sigui força adequat al clima mediterrani. Com dèiem més amunt, avui dia no es podria entendre la cuina espanyola, la grega, la italiana i, sobretot, la catalana sense el tomàquet, sigui cru o cuit.


Color Blau Verd Groc Natural\nUna cistella elaborada artesanalment amb fibra natural de jute i forma circular.\nTé un diàmetre de 24 cm i una profunditat d'uns 10 cm. És flexible, no rígida i ideal per a l'ús infantil.\nPodeu seleccionar un dels colors disponibles: Natural, groc, verd o blau.\nEs venen individualment\nCistella de jute 24 cm The Dida. Juguem-hi!\nÉs perfecta per emmagatzemar peces soltes, organitzar espais de joc o per usar-lo com a petit recipient per la panera dels tresors. També podem usar-lo com a recipient dels nostres treballs manuals o en el joc simbòlic.\nCistella de jute 24 cm The Dida, Ens agrada perquè...\nÉs un element tan senzill com versàtil. Respira calidesa perquè està elaborada amb productes 100% naturals i biodegradables i a més procedeix del Comerç Just.\n24 cm de Ø i 10 cm alçada aprox.


Elin Nordegren Ex Chris Cline: Què saber sobre la seva relació - Parelles Famoses\nElin Nordegren Ex Chris Cline: Què saber sobre la seva relació\nBill Cionari, executiu de carbó, Chris Cline mort aquesta setmana en un tràgic accident d’helicòpter, però molts es van quedar ratllant el cap per la seva passada relació amb Elin Nordegren. Després del divorci de Tiger Woods, Cline va ser el primer romanç seriós de Nordegren, però van mantenir la seva intenció fora del públic.\nCline va tornar a estar a la vista del públic durant els últims mesos, segons van saber els fanàtics El tercer embaràs de Nordegren. Alguns esperaven trobar que la parella s'havia tornat a reunir tranquil·lament i que Cline podria ser el pare. Resulta que no és així, tot i així va fer coses molt més estranyes quan va començar a circular la paraula de la mort de Cline.\nCline va fer fortuna a la indústria minera de carbó, amb una empresa privada que va ajudar a minar els turons de l'Appalaqui. Era un multimilionari, conegut per la seva fabricació grans aportacions polítiques, incloses algunes a les campanyes presidencials de Jeb Bush i Donald Trump.\nCline va morir el dijous 4 de juliol, just un dia abans del seu 61è aniversari. Nordegren, entre moltes persones tocades per la seva vida i obra. Aquí hi ha tot el que sabem sobre la seva relació.\nPer començar, aquí teniu un tema d'actualització sobre el lloc en què Nordegren es trobava quan va començar a veure Cline. El jove model va passar per un escàndol de trampes brutal i es va divorciar amb el seu ex, llegendari golfista Tiger Woods. Els dos es van conèixer per primera vegada el 2001 i es van casar el 2004. Van tenir una filla el 2007, i després un fill el 2009.\nAl mateix temps, van començar a circular històries delicades de la infidelitat de Woods. Es va revelar que el golfista estava fent malabars amb molts afers extramatrimonials, que van ser informats detalladament. Més d’una dotzena de dones van afirmar haver tingut relacions amb Woods, i fins i tot es va publicar un suggeriment de veu.\nWoods va perdre els acords d’aval i la confiança pública, mentre que Nordegren va ser humiliada. Woods va rebre tractament per addicció al sexe i Nordegren va presentar el divorci. Es va finalitzar el 2010.\nLínia horària confusa\nA partir d’aquí, les dates són més difícils de fixar amb precisió. Nordegren va començar a sortir amb Cline en algun moment del 2011, segons un informe de GENT. La seva relació no va ser mai el circ mediàtic que havia estat el seu matrimoni amb Woods, probablement per disseny.\n& ldquo; Chris i jo, ja que hem estat a prop, hem decidit no parlar-ne, & rdquo; Nordegren va dir a la sortida, afegint: 'Estic content'.\nAmbdós van ser titulars de grans i extravagants viatges. El 2012 van anar a Haití junts en una missió d’església, provocant una llarga carrera en beneficència i voluntariat per Nordegren.\nLa parella es va desglossar el 2014, segons els informes dels mitjans en aquell moment. Segons Pàgina sis, la ruptura no va ser hostil, simplement es van 'apartar'.\nAl vostre barri\nLa majoria de fonts coincideixen que el romanç entre Nordegren i Cline va començar quan va comprar una casa massiva de 12 milions de dòlars a Florida, just al costat de Cline. Nordegren tenia la mansió de la seva propietat totalment enderrocada per deixar lloc a una nova, però sembla que al seu veí no li importava.\nCline també tenia altres propietats, com ara un ranxo a Virgínia Occidental i un iot de 164 peus anomenat Mine Games, que estava equipat amb el seu propi submarí. Amb el temps, segons va informar, va viatjar amb Nordegren a la seva llar a Suècia, on es va trobar amb la seva família.\nLes coses van anar bé per Nordegren i Cline mentre estaven junts. Un informe de Pàgina sis Fins i tot afirma que van passar per partida doble amb Tiger Woods i la seva xicota Lindsey Vonn en aquell moment.\n& ldquo; he continuat i estic en un bon lloc ... La meva relació amb el tigre està centrada en els nostres fills i ens ho passem molt bé, de debò, i estic molt content que sigui així. És un gran pare, & rdquo; Nordegren va dir en aquell moment.\nFortuna de Cline\nCline va ser més conegut per la seva gran riquesa i la polèmica indústria en què ho va fer. A partir del març, Forbes va estimar la seva fortuna en 1.800 milions de dòlars, comptabilitzant la seva propietat i les seves participacions. La companyia de carbó de Cline, Foresight Energy, va fer pública el 2014. Va vendre la seva participació de control el 2015 per 1.400 milions de dòlars.\nCline provenia d’una família de miners de carbó que feia generacions enrere. El seu avi treballava en una mina de carbó de Virgínia de l'Oest i el pare de Cline el va instar a fer el mateix.\nCline va fer un pas més, fundant Foresight Reserves LP. Va ser coronat pel 'Nou rei carbó' Bloombergi va tenir la responsabilitat única de revifar la indústria a Illinois. També va minar àmpliament a les muntanyes de l'Appalaqui.\nCline va defensar el carbó enmig de les preocupacions creixents sobre el canvi climàtic durant tota la seva vida. El 2010 va fer una entrevista amb Bloomberg sobre el tema.\n'Pel que fa a l'acceptació social del carbó, m'agrada pensar que jo sóc part del subministrament d'energia més barata d'Amèrica', va dir.\nPer descomptat, un altre factor important en la relació de Nordegren i Cline va ser la bretxa entre edats. Cline tenia vint-i-cinc anys més que Nordegren, va passar els seus primers anys 50 durant la seva relació mentre ella tenia els seus 30 anys. Això va donar lloc a molts supòsits sobre la seva relació, tot i que els dos sempre van parlar els uns dels altres amb veritable calor en públic.\nNordegren i Cline van ser tan privats sobre la seva ruptura com sobre el seu romanç el 2014. Aleshores, van dir fonts Pàgina sis que Nordegren va fugir cap als Hamptons per processar els seus sentiments, on se la va veure anar a la platja, fer compres i anar a restaurants amb les seves xicotes. & rdquo;\n& ldquo; No van passar prou temps junts. Té un negoci pròsper i ha viatjat molt ', van dir fonts de l'escissió.\nNou bebè de Nordegren\nEl mes passat, els fans van ser atesos amb la sorprenent notícia que Nordegren està embarassada del seu tercer fill. L'antic model va ser descobert amb un cop de bebè al partit de futbol del seu fill, provocant l'anunci d'un nou nadó a la família.\nMolts fans van suposar que Cline era el pare, ja que era l'únic romanç conegut de Nordegren després de Woods. Tot i això, aviat va sortir a la llum que Nordegren estava veient el jugador de la NFL Jordan Cameron, que en realitat és el pare.\nPassatge de Cline\nTot sortint de Netflix a l'octubre de 2019\nSuper Bowl 2020: 'Game of Thrones', la protagonista de Maisie Williams canta 'Let It Go' per Audi


L'equip - L'Esberla\nL'equip de l'Esberla\nAriadna Mendieta Simó\nEconomia Social Solidària Sòcia\nConvençuda que un altre món és possible, crec fermament en el model cooperatiu feminista com a alternativa al capital, per això vaig estudiar un màster en economia social i empresa cooperativa.\nAl 2013 vam iniciar el viatge de construir un projecte laboral col·lectiu i cooperatiu on poguéssim treballar del que volíem de la manera que volíem, i el millor de tot és que ho hem aconsguit!\nEstic obsessionada en poder demostrar que la revolució feminista i de les cures pot ser (i és) real. Hem de poder confiar que el canvi i la transformació de models és possible lluitant per erradicar un sistema capitalista i heteropatriarcal imperant que imposa el benefici individual per sobre les necesitats i les cures del col·lectiu.\nPer aquest motiu vull reivindicar, visibilitzar i donar valor a totes les tasques reproductives i invisibles que es fan des de les entitats de l'economia social i solidària, ja que són una part imprescindible i indispensable pel seu funcionament.\nMil vegades m’han preguntat a què ens dediquem les antropòlogues i si els nostres estudis tenen alguna aplicació. I si li afegeixes un màster sobre teoria feminista i polítiques públiques d’igualtat de gènere l’interrogant encara es fa més gran.\nDoncs des del 2013, amb molt d’amor i molt d’orgull, puc explicar que em dedico a la formació i assessorament a escoles, instituts, entitats i empreses que volen incorporar la perspectiva de gènere i feminista en el seu funcionament intern, per crear espais més segurs, justos i curosos, i on les persones poden ser qui vulguin ser.\nI això, ho faig des del marc de l’economia social autogestionada en un projecte anomenat L’Esberla, del qual sóc sòcia des de l’inici, i que he vist créixer, transformar-se i madurar, sense deixar mai de qüestionar-se i cuidar-se.\nIntento aportar a L’Esberla rigor acadèmic i teoria (cosa que m’encanta!), qüestionament constant, optimisme, energia i idees esbojarrades que no sempre tenen la mateixa rebuda. Altres coses imprescindibles a saber sobre mi: em perden les croquetes, sempre tinc l’agenda plena i quan puc em trobareu emparrada per les muntanyes del nostre petit país.\nVíctor Jambert Jiménez\nHola! Soc el Víctor i visc a la Garrotxa. La meva trajectòria vital està marcada per ser del Maresme, tenir arrels xarnegues andaluses, per ser marica, pel meu pas pel cau i l’escoltisme, per haver estudiat Filosofia, per haver-me format diversos anys en Facilitació des de Treball de Processos, per fer de Grècia la meva segona casa i per haver creat i estat a l’Esberla des dels primers cafès.\nDurant els primers anys de la cooperativa vaig estar coordinant serveis de lleure com casals d’estiu i posteriorment desenvolupant l’inici de la cooperativa en el món dels menjadors escolars ecològics. També vaig estar facilitant processos de participació i empoderament juvenil que posaven al centre el transformació de les seves opressions des d’una mirada no adultista. Més endavant i progressivament vaig començar a substituir els serveis per tasques reproductives transversals de la cooperativa: Facilitació interna, Estratègia comercial i Coordinació general. Ara, desprès d’haver realitzat casi un any d’excedència i haver recarregat les piles al màxim he tornat al món dels menjadors escolars per tornar a acompanyar la transició agroecològica d’aquests des de les àrees de la participació i l’educació.\nMireia Caldés Viñals\nAmbientòloga i menció en Geografia, vinculada i connectada a la Natura, de manera activista i a nivell laboral. Sòcia de l’Esberla des del juny del 2016, navego entre el món de la sobirania alimentària, l'ecofeminisme i l'acompanyament a les persones en gran part pel seu ventall de possibilitats.\nL'ecofeminisme, la meva curiositat per transitar cap a llocs més justos i la poqueta formació que tinc en el món del treball de processos, m'han donat eines per relacionar-me conscientment amb la comunicació, la democràcia profunda i la resolució dels conflictes. Procuro aplicar-ho en el meu àmbit personal i també socialitzar-ho en l'acompanyament que ofereixo des de l'Esberla.\nEn l'àmbit de la cooperativa he trobat un espai on poder ser jo, acompanyar i donar suport a la gent i fer-me càrrec, també, de la meva pròpia cura, i autoocupar-me amb les coses que em fan vibrar!\nCrec en un alliberament nacional i social per al meu país, i considero necessari teixir aliances amb altres pobles del món que es troben ocupats per règims autoritaris i demofòbics.\nM'agrada estimar a la meva família i sóc d’estiu, de muntanya i de mar a parts iguals, i molt de circ. M’encanta volar pels aires per després saber que toco de peus a terra.\nSóc de la Bretanya francesa, vaig arribar a Catalunya al 2011 en la recerca de sol i alegria. Els meus estudis en gestió cultural i ADE em van portar a treballar en captació de fons i comunicació al Tercer Sector.\nVaig entrar a l'Esberla a l'abril del 2017. La meva filla gran tenia 8 mesos i jo volia reprendre la vida professional d'una manera respectuosa cap a ella i cap a mi. A l'Esberla vaig trobar totes les condicions necessàries per aquell moment vital. Conciliar va passar a ser la meva paraula preferida!\nPorto la comunicació de la cooperativa i coordino serveis d'Ecofeminisme i d'Ecologia profunda.\nSóc facilitadora de Treball que Reconnecta, formada per Roseaux Dansants i Transalquimia. Vaig descobrir i començar a practicar aquesta preciosa metodologia de la Joanna Macy al 2020, pocs mesos després de la meva segona maternitat. Des de llavors, em sosté en moments d'ansietat en quant al futur, del col·lectiu i dels meus.\nQuè més? Em fan feliç les bones novel·les i omplir el meu poble de plantes silvestres. La resta del poc temps lliure que em deixen els meus dos fills l’intento dedicar a l'activisme ecologista i a l’amor cap a la Natura.\nAndrea Cobo Ávila\nGraduada en administració i direcció d’empreses mercantils (perquè d’economia social i solidaria ni rastre, l’has de buscar, i, per sort, la vaig trobar!). Convençuda de que hi havia altres economies i maneres de fer, postgraduada en gestió de cooperatives i ESS.\nVaig viure i sentir les olimpiades dins la panxa de la mama, deu ser això el que em va fer estimar l’esport i tot el que dona. Però per sobre de tots, el bàsquet, que m’acompanya des de ben petita com a forma de vida i que m’ha ensenyat el que vol dir un equip, treballar conjuntament i cooperar.\nVaig trepitjar l’Esberla per primer cop, la primavera del 2018, durant el meu postgrau i va ser la cirereta per si em quedava algun dubte, havia trobat el que realment em vibrava!\nDedicant les meves hores a tasques reproductives, descobrint cada dia com posar-les en valor, visibilitzar-les i tenir cura des de l’estructura. Sí, em diverteix fer llistes, organitzar, endinsar-me en taules i números i crear coses a partir d’això 😉\nAh! i més enllà de l’Esberla i quan s'ha acabat la temporada i els pavellons estan tancats, em trobareu a qualsevol indret de Catalunya, a alguna festa major, sóc amant de les festes de poble i del seu caliu!\nAmaia Mtz. de Lahidalga Ibarrola\nSóc de Gasteiz i fa 10 anys que vaig arribar a Barcelona. Vaig estudiar Ciències Polítiques, però he desenvolupat la meva carrera professional en l’àmbit comunitari. Vaig començar a treballar al barri del Besòs a un servei municipal, mediant i gestionant conflictes des d'una mirada comunitària. Va ser una gran escola on vaig aprendre molt sobre dignitat i lluita.\nL’any 2015, quan el conflicte formava part de la meva vida personal, professional i militant, vaig conèixer la Psicologia Orientada al treball de processos i em va fer sentir que la meva transformació personal era l'inici per poder acompanyar altres processos de canvi, tant a nivell individual com col·lectiu. Ara, estic iniciant la meva pràctica com a terapeuta individual.\nDes de la meva entrada a l’Esberla el 2018, he tingut el privilegi de poder facilitar processos socioeducatius i participatius amb joves i actualment estic més orientada a formar i acompanyar a organitzacions des de la perspectiva de l’ètica de la cura i la democràcia profunda.\nDurant molt de temps vaig estar vinculada a l’associacionisme educatiu a nivell local (Mataró), comarcal i català, i per mi ha estat una manera d’entendre el món i de transformar-lo a través de l’educació i la formació.\nQuan vaig descobrir el cooperativisme i l’economia social i solidària vaig veure clar que era des d’on poder seguir construint en col·lectiu i en clau transformadora. Per això vaig decidir aprendre’n una mica més fent un postgrau d’economia social i solidària (ESS) on vaig poder conèixer molts projectes i experiències i, sobretot, aprofundir en els vincles que hi ha entre l’ESS i l’educació.\nM’agrada molt organitzar i posar eines per tal de fer realitat els projectes col·lectius i aprendre cada dia amb la feina que faig.\nDes del 2018 coordino el projecte de Coop Maresme i ha estat una oportunitat brutal formar part de la construcció i transformació del projecte d’Ateneu Cooperatiu, així com facilitar que puguin néixer i créixer propostes cooperatives i solidàries.\nA Coop Maresme ens vam conèixer amb l’Esberla, on he descobert que (ningú va dir que fos fàcil) és possible que les organitzacions posem la sostenibilitat i la vida de les persones al centre.\nInma Pascual Sanchez\nFacilitadora de grups des del paradigma de Treball de Processos, educadora social i especialista en Teatre de les Oprimides. Treballadora de l’Esberla i exsòcia fundadora de Cúrcuma SCCL, una cooperativa on vaig créixer durant 6 anys com a persona i com a professional, i on em vaig especialitzar en perspectiva de gènere i LGBTIQ+, facilitació de grups i economia social i solidària.\nSóc una persona inquieta, curiosa i molt enèrgica. M’agrada la natura, el Sol d’hivern, l’horitzó del mar… Durant l'any 2020 he fet canvis que han fet replantejar-me qui sóc i amb què m’identifico. En aquest procés, vaig notant com la meva relació amb la natura m’ajuda a viure més connectada a l’essencial; em sosté quan necessito suport i descans, em dóna energia quan estic baixa d’ànims, m’allibera quan estic carregada, m’inspira quan estic creativa…I tants d’altres processos encara per descobrir.\nEls feminismes cada dia m’aporten nous aprenentatges, més consciència de la diversitat de les opressions socials i em connecten amb una saviesa col·lectiva que em dóna esperança en els moments més difícils.\nM’agrada treballar a partir de processos creatius per la presència que aporta el joc, el cos com a canal d’expressió i les històries de vida, que fan visibilitzar la humanitat, la resiliència i el potencial transformador que tenim cadascuna de nosaltres.\nSociòloga, amb un màster de gènere i polítiques públiques i doctorant-me, perquè visc capficada en com funcionem col·lectivament i, sobretot, en com podem transformar-ho, des de l'activisme, l'acadèmia, com a treballadora a l'Esberla... i des de tots els fronts de la vida!\nEl feminisme tres, quatre, cinc (o mil!) voltes rebel de Maria Mercè Marçal em fa\nvibrar. L'entenc com una metàfora de la interseccionalitat d'opressions present en\ntots els processos socials.\nLes organitzacions són els arbres del nostre bosc, la societat, per això m'apassiona\napropar-m'hi amb cura, escoltar-les i entendre-les. Idear eines per transformar-les.\nConstruir els fonaments d'un món més just, feminista i ecològicament sostenible.\nPenso molt sobre el temps i les desigualtats que comporta. El difícil encaix entre el\ntemps productiu i reproductiu i com fer-los tots visibles per sacsejar-los i posar la\ncura col·lectiva al centre. Un repte enorme!\nCanalitzo els meus nervis i emocions gràcies a la poesia i les muntanyes del nostre\npetit país. Quan em perdi em trobareu recorrent Sant Llorenç (a peu o en bici!) o\nfent el vermut amb les amigues, el meu far de saviesa!\nMaria Ginard Rodríguez\nPolitòloga amb un màster de gènere i polítiques públiques, especialment sensibilitzada en la prevenció de les violències masclistes i en la incorporació de la mirada feminista en els espais, institucions i organitzacions.\nLa meva escola principal ha sigut l'activisme feminista, com espai d’aprenentatge i suport, amb el que he crescut i reflexionat una i mil vegades, amb qui he repensat com em relaciono amb el món, amb la meva sexualitat, de quina manera vull conviure, quins són els meu projectes vitals … en definitiva un espai que m’ha acompanyat a créixer i a formar-me en qui soc ara!\nDurant els últims anys he treballat en la transversalització de la perspectiva de gènere en les polítiques públiques a través de la meva figura com a tècnica en un Ajuntament Local. Aquesta feina m’ha permès, per una banda, conèixer de ben a prop la institució pública i el seu funcionament i per altra, poder desenvolupar accions encaminades a promoure el feminisme i les polítiques LGTBI en un municipi, així com acompanyar adolescents i joves en la creació de col·lectius i grups de suport. Ara, amb la meva incorporació a l’Esberla, em toca estar a l’altra banda, acompanyat a entitats i institucions a incorporar aquesta mirada feminista i interseccional en la seva organització interna... amb moltes ganes d’aquest nou repte!\nI si alguna cosa has de saber de mi… és que poso les amistats al centre i quedar amb elles a l’hora del vermut és dels meus plans preferits!\nHe arribat a l'Esberla a l'Abril del 2022 amb molta il·lusió d'estar començant una nova etapa vital en una cooperativa potent i transformadora amb un equip bonic i inspirador.\nDes de finals del 2017 he treballat per compte propi com a formadora, facilitadora i consultora en pau, drets humans, feminismes, participació i desenvolupament organitzacional, amb joves, activistes i professionals d'organitzacions i de l'administració pública, tant a nivell local com a nivell internacional. Anteriorment, des de 2011 havia treballat en diverses entitats juvenils coordinant àrees, projectes i serveis.\nUna grandíssima part del que sé, sé fer i sé ser, ho he après fent activisme colze a colze amb persones increïblement cracks, boniques i divertides. La resta, amb la meva "cursitis aguditis": m'he format en Cultura de Pau (Escola de Cultura de Pau, UAB, 2014), Facilitació de grups orientada a processos (Fil a l'agulla, actualment), Educació en Drets Humans amb joves (Youth department, Council of Europe, 2017), Teatre de les Oprimides (Escola de TO, 2016), Educació No Formal amb joves (SALTO-Youth, 2014) entre d'altres cursos puntuals.\nTreballar amb adolescents i joves m'inspira i em reconnecta amb l'esperança.\nVaig néixer, he crescut i visc a Barcelona però la meva curiositat m'ha portat a conèixer molts racons del món, per activisme, per feina o per desconnexió. La meva família escollida va a la base de les mevesprioritats. La música forma part del meu dia a dia: l'escolto per fer net, la canto a la dutxa i ballo sempre que puc. El ioga em va salvar el confinament i, des de llavors, faig kundalini cada setmana. M'encanta fer excursions tot i que m'arrisqui a accidentar-me cada cop que baixo una muntanya. M'estic aficionant a la costura, intentant que no se m'enredin els fils. Estic aprenent a anar lenta per la vida.\nCamino amb l'Esberla com a facilitadora des de 2016. L'any 2017 també com a coordinadora de projectes i des del setembre de 2018 com sòcia, fet que m'emociona i em genera reptes!\nLa primera vegada que vaig sentir que volia estar connectada amb l'acompanyament a infants va ser quan tenia 13 anys. Actualment poso gran part de la meva energia en projectes dirigits a joves on puc desenvolupar dues de les meves passions: escoltar i conèixer. M'encanta poder asseure'm amb els i les joves i apreciar les seves vivències i necessitats.\nL'altra part del meu temps, la dedico a l'antropologia social i cultural, la meva altra passió. Per això vaig realitzar el meu treball de final de grau en l'àmbit de l'educació secundaria.\nEls canvis vitals, sovint, em fan estar connectada amb la vulnerabilitat. Gràcies a la mirada de Treball de Processos, l’acompanyament de l’Esberla i del meu voltant, estic apostant per aprendre a col·lectivitzar la vulnerabilitat i fer visible aquelles emocions i experiències que socialment tendeixen a amargar-se o marginar-se.\nPoder experienciar que la vulnerabilitat és acollida i apreciada em fa sentir més segura, lliure i m’anima a voler-ho potenciar en els grups amb els quals treballo.\nI l'altre trosset de temps que em queda el dedico a coses que em fan sentir viva i feliç: la família, les plantetes i el teatre.


“M’ha agradat tot. L’entorn de la finca, el contacte amb la natura, les oliveres centenàries, poder gaudir de les nits estrellades, el silenci, l’espai per a la meditació, una piscina impressionant, el poble, a només deu minuts, caminant, amb restaurants i alguna botigueta, la cura i l’estima de què està impregnada tota la finca, l’amabilitat de na Cheli en tot moment, l’atenció especial de Juan, Ani. Gràcies per tot l’esforç i l’amor que es pot sentir en aquest espai que heu creat que és com un somni fet realitat. Tornarem de segur!”\n“L’entorn, l’espai natural. La cura, la saviesa i la bellesa amb les quals s’ha creat i es manté aquest lloc. L’albada en el bosc. La posta de sol mirant la mar. Respirar l’aroma de la terra… Sentir-me aixoplugada del fred nocturn en l’àmbit càlid de la caseta. Sentir-me respectada en el meu encontre íntim amb la natura i saber que si necessito alguna cosa, na Xeli (la persona que ens acollí i cuida aquest lloc) m’ho donarà. Ha estat una experiència inoblidable en un entorn incomparable. Tornaré”.\n“D’aquest agroturisme destacaria l’entorn, el tracte proper de les persones que hi treballen i la tranquil•litat i la pau que s’hi respira. Destacar, també, la piscina amb unes vistes meravelloses i d’una grandària i d’una neteja que no són habituals. També voldria destacar la cura que es té de la finca i l’esforç de les persones que la mantenen. És el tercer any i, segur, que repetirem. La seva ubicació és perfecta per conèixer la Serra de Tramuntana (recentment reconeguda com a Patrimoni de la Humanitat per la Unesco)”.


Llibreria Carrer Major-Lletres colomenques: Instruccions per crear un usuari i començar a publicar\nInstruccions per crear un usuari i començar a publicar\ngràcies per la vostra paciència. A què és guapo això dels blocs?\nEn aquesta pàgina he posat fotos del procès d'obrir un compte Blogger i començar a publicar\nPublicat per Argimiro a les 7:05 p. m.\nHola, us copio el correu enviat per en Rodolfo del Hoyo:\nEm plau comunicar-vos que entre els dies 21 i 26 de novembre l’Associació Colomenca de Literatura compartirà un estand al Saló del Llibre de Barcelona amb l’ajuntament de Santa Coloma de Gramenet i la Llibreria Carrer Major.\nEl Saló del Llibre, tot i que és obert al públic en general, és un marc idoni per fer contactes professionals amb editorials i agencies literàries. Per això creiem que la teva presència algun dels dies o diversos és molt convenient i recomanable.


Kipling Perlani Negre comprar i ofertes a Dressinn\nDescripció Kipling Perlani\nBossa de treball gran\nEstàs interessat en Kipling Perlani? En aquests moments el producte està en estoc a dressinn, la teva botiga online de moda . A dressinn trobaràs tot tipus de productes de moda de la marca Kipling. No esperis més i gaudeix del Kipling Perlani en molts pocs clics. Descobreix a dressinn una àmplia varietat de material de moda avui mateix!\nCaracterístiques Kipling Perlani\nTecnologias Kipling Perlani\nSostenibilitat Kipling Perlani


Club de Lectura Juvenil - Biblioteca Joan Rigau i Sala (Vidreres): de maig 2014\nÉs una història meravellosa i emocionant que ens fa patir sense deixar de somriure i aquest és un gran mèrit. També ens farà pensar en el patiment injust de tots aquells que per una raó o altra són diferents de la norma estàndard. La realitat ens mostra que hi ha poques persones estàndard.\nComparable amb l’excel·lent novel·la de Mark Haddon, "El curiós incident del gos a mitjanit". Wonder és una faula sobre la superació personal i la lluita contra les adversitats.\nR J Palacio debuta com a escriptora amb Wonder, després de treballar com a dissenyadora de portades de llibres.\nSé que jo no puc canviar la meva cara. PERÒ potser la gent podria canviar la seva manera de mirar. L’AUGGIE SAP QUE NO ÉS UN NEN NORMAL I CORRENT Fa tot de coses normals i corrents. Ell se sent normal. El que passa és que el seu aspecte no ho és. No és fàcil, créixer sent un nen normal i corrent quan tens una cara que no ho és gens. Però l’Auggie és una meravella. Amb la seva companya inseparable, la gosseta Daisy, juguen a pilota, mengen gelat i s’empesquen un munt de maneres de passar plegats l’estona. Ells saben que l’Auggie no és l’únic nen diferent. Tots som diferents, i tots som una meravella. El que passa és que no ho sabem veure. Amb l’estimat heroi de Wonder , el best-seller que ha causat sensació, aquesta original aventura escrita i il·lustrada per R. J. Palacio arribarà al cor de qualsevol nen que desitgi que els altres el valorin pel que és.\nJ.R. Palacio. Viu a Nova York amb el seu marit, dos fills i dos gossos. Durant molts anys va ser directora d'art i dissenyadora de portades de llibres. Durant més de 20 anys va dissenyar portades de llibres de molts escriptors coneguts i no tan coneguts .\nSempre havia volgut ser escriptora però volia esperar un moment perfecte en la seva vida per començar a escriure. Es va adonar que el moment perfecte no arribava mai, així que va decidir buscar ella el moment perfecte i començar. Wonder és la seva primera novel.la. Encara que és dissenyadora, ella no ha dissenyat la portada del seu llibre.\nSessió de lectura: "Noel et busca" i "Una cançó per a Susanna" d'Àngel Burgas\nA la 14a sessió vam trobar-nos a la biblioteca amb l'escriptor Àngel Burgas per comentar dues de les seves novel·les Noel et busca i Una cançó per a Susanna.\nVam gaudir d'una xerrada molt interessant. L'Àngel ens va explicar tot l'engranatge que hi ha darrere la creació d'una novel·la: primer comença amb tres o quatre idees o temes que l'interessin o preocupin en aquell moment. Un cop ho té tot a la ment comença a escriure, i finalment les correccions i l'edició.\nEns va sorprendre molt que l'Àngel en totes les seves novel·les posa handicaps als lectors, per fer la lectura una mica més difícil.\nFinalment vam tenir l'oportunitat de fer preguntes a l'Àngel, tant de les seves novel·les com de literatura en general.\nTambé ens va parlar dels dos llibres que publicarà en breu.\nVa ser un plaer, gràcies a tots per venir!!\nEtiquetes: Club de lectura, Novel·la contemporània, Novel·la d'intriga, Visita autor\nSessió de lectura: "Noel et busca" i "Una cançó pe...


Les primeres vacunes del Baix Empordà arriben a la residència Santa Caterina de Torroella de Montgrí - Ràdio Palafrugell\nLa usuària Conxita Romaguera, de 90 anys, i la directora del geriàtric, Olga Garcia, han estat les primeres en rebre les injeccions\nAnna Font (CatSalut)/Rafel Corbí (Ràdio Palafrugell)\nLa campanya de vacunació de la COVID a la Regió Sanitària de Girona ha arribat aquest dimarts a la comarca del Baix Empordà, i la residència Santa Caterina de Torroella de Montgrí, gestionada per la Fundació Hospital-Asil de Pobres i Malalts, ha estat el primer centre de la comarca en rebre les dosis. Les vacunes van arribar a les nou del matí amb l’equip de vacunació i en total es van administrar 30 dosis, repartides entre 21 de 22 residents i en 9 dels 16 treballadors. Un cop passats 21 dies rebran la segona injecció. La primera dosi la va rebre Conxita Romaguera Cané, de 90 anys, resident del centre. Es va mostrar conscienciada de la importància de la vacunació i va demanar a la població que sigui responsable.\nMinuts després la va seguir també la directora de la residència, Olga Garcia Anguila, qui va explicar que ho feia per “donar exemple” a la resta de treballadors i per conscienciar la ciutadania.\nL’Olga també espera que la vacuna ajudi a tornar a la normalitat que hi havia abans de la pandèmia, permetent de nou el contacte entre familiars i també amb el carrer\nPer la seva banda, el gerent de la Fundació, Jordi Reynés, destacava que la pandèmia els ha canviat la manera de gestionar les residències i que s’han optimitzat els processos. Creu que aquests canvis han vingut per quedar-se.\nUn equip integrat per tres infermeres va ser l’encarregat d’administrar les dosis en aquesta residència. Per a la priorització de les residències on s’ha començat a vacunar se segueix un criteri principal: són centres verds, és a dir, no tenen cap cas actiu de coronavirus. En el cas de la residència Santa Caterina de Torroella de Montgrí, a més, es tracta d’un centre blanc, i per tant no ha registrat cap contagi durant tota la pandèmia.\nOlga Garcia, Directora de la Residència.\nCampanya de vacunació a Girona\nEtiquetes CatSalut COVID-19 Notícies Torroella de Montgrí i l'Estartit


Vols barats de Jerez de la Frontera a Barranquilla a Iberia\nVols barats Colòmbia Barranquilla Jerez de la Frontera-Barranquilla\nVols barats de Jerez de la Frontera a Barranquilla (BAQ) de Jerez de la Frontera a Barranquilla Jerez de la Frontera-Barranquilla, Colòmbia\nVols barats Jerez de la Frontera-Cartagena de Indias\nVols Jerez de la Frontera-Barranquilla\nConsulta l’oferta de vols de Jerez de la Frontera a Barranquilla i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Jerez de la Frontera a Barranquilla.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Jerez de la Frontera a Barranquilla fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


“Hem tornat a enganxar la gent” | Jordi Prat | MANRESA | Bàsquet ACB | L'Esportiu de Catalunya\n“Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” + “Hem tornat a enganxar la gent” E-mail\nMANRESA - 6 febrer 2019 2.00 h\nDIRECTOR ESPORTIU DEL BAXI MANRESA\n“Hem tornat a enganxar la gent”\n[La copa]“Quedar-se’n fora va ser un cop dur, però un cop acceptable. Arribar a l’últim partit depenent de tu mateix és també un èxit” [’Play-off’]“Des de l’inici estem entre els vuit millors. Tenim il·lusió, però no ens hem de posar pressió”\nMontañez, ahir al Nou Congost J. PRAT.\n“Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” “Hem tornat a enganxar la gent” E-mail\nQue Renfroe marxés no era el millor esportivament, però beneficiava el club. Ara ningú més té ja clàusula de sortida\nVa penjar les vambes l’estiu del 2017, i des de llavors s’encarrega de la direcció esportiva del Baxi Manresa, el club de la seva vida. El curs passat, es va assolir l’ascens a l’ACB i enguany la trajectòria de l’equip és extraordinària. Román Montañez (Sant Joan de Vilatorrada, 18-2-1979) reflexiona sobre el moment dolç actual i les dificultats que s’han trobat en el camí.\nDesprés del partit de dissabte a Màlaga, arriba una aturada de tres setmanes. Incomoda?\nNo, crec que ens anirà bé. Després de tots els canvis que hem fet les últimes setmanes, ens servirà per introduir de ple els nous en la dinàmica col·lectiva i per tenir continuïtat d’entrenaments per créixer. De moment, hem constatat que els nous reforços [Fisher, Zubcic i Murphy] eren idonis per mantenir la línia que estava traçant l’equip. També ens permetrà recuperar efectius. Gintvainis i Jou han sortit de lesions, i Sakho ja es comença a entrenar; esperem tenir-lo a punt per després de la finestra de seleccions.\nSi a l’estiu li diuen que en la jornada 19 el balanç seria d’11-8, què hauria pensat?\nQue era molt i molt complicat assolir-ho. El que sí que teníem clar a l’estiu era que l’equip transmetria el que estem veient: que competeix en tots els partits i que la nostra gent s’hi identificaria. El còctel entre joves i veterans ha sortit bé. Pel mig, hem passat moments de gran dificultat, per lesions, jugadors que han marxat, per altres que han vingut i havien d’entrar en l’equip... Però el saber fer dels tècnics ho ha facilitat tot, fins arribar a les onze victòries. Estem en un moment bo i l’hem de disfrutar.\nHa paït la decepció de quedar fora de la copa?\nHa estat un cop dur, però un cop acceptable. Al final, tenir la possibilitat de jugar-t’ho en l’últim partit, a casa i contra el Madrid depenent de tu mateix, és un èxit del projecte. Ja s’ha vist que l’equip s’ha refet ràpidament. El més positiu d’aquest grup és que té clar cap on ha d’anar i com ho ha de fer, com jugar, quins són els seus punts forts i en quins aspectes ha de treballar per millorar com a equip. Això és cabdal.\nManresa està bolcada amb l’equip i el Nou Congost s’omple, amb un ambient brutal.\nAquest és l’èxit més gran del moment que estem vivint. Hem tornat a enganxar la gent. Venen al Congost i hi disfruten. En l’anterior temporada en l’ACB, venia poc públic perquè no s’identificava amb l’equip. Ara és tot el contrari. Ho vam iniciar en el play-off d’ascens el curs passat i ha tingut continuïtat. Òbviament, que estiguem a dalt hi ajuda, però hi torna a haver xup-xup de Bàsquet Manresa a la ciutat. Que el dilluns al matí la gent parli del partit del cap de setmana fent el cafè o a la feina és el que ens omple.\nLa història recent diu que amb dues victòries més, la salvació està lligada. Ho tenen quasi fet.\nCom tots els equips de la nostra lliga, l’objectiu és assegurar la permanència com més aviat millor. No negaré que és a prop, però la nostra fita ha de ser, tal com està treballant i competint l’equip, treure el màxim de victòries possibles. No veig el grup conformant-se amb 13 o 14. I tant de bo arribem aviat a aquestes xifres! Però crec que estem en disposició de somiar.\nFixar el ‘play-off’ com un objectiu ara seria un error?\nTenim possibilitats de jugar-lo perquè estem des del primer dia entre els vuit primers i no n’hem sortit. I tots, jugadors i tècnics, tenen ganes de continuar-hi. Il·lusió? Tota. Però no ens hem de posar pressió. L’únic objectiu que ens hem de fixar és competir tots els partits, com hem fet fins ara, llevat potser del partit a València.\nComptant també els joves, han utilitzat vint jugadors enguany. Tanta entrada i sortida ha generat estrès als despatxos?\nNo ha estat fàcil de gestionar. Al final, hi ha coses que les pots controlar com l’adeu de Renfroe, que sabíem que es podia donar, però d’altres no, com les lesions. Així, quan marxa Renfroe, es lesiona Gintvainis i ens quedem sense bases. Ens vam haver de reinventar col·locant Lundberg a la posició d’u i començant a mirar el mercat. La nostra economia no ens permetia moure’ns fins saber segur que Renfroe marxava. Tot s’ajunta i passem un mes i mig amb moltes urgències.\nPerò l’equip competeix sempre.\nEn els partits potser no es notava perquè els jugadors feien un pas endavant, però el treball diari era complicat. Hem entrenat amb joves que ens han intentat ajudar, però el nivell dels entrenaments no era el millor per preparar els partits. En paral·lel, hem portat Fisher; dos quatres que ens ajudessin; Sima per cobrir la lesió de Sakho; Paco del Águila, que feia feina de rotació interior, també es va fer mal... Ha estat un període amb molt d’estrès, en el sentit que necessitàvem jugadors, però no podíem dur qualsevol. Havien d’encaixar en el nostre preu i en la manera de jugar.\nTé la percepció que l’afició ha entès l’adeu de Renfroe?\nTotalment. L’afició sap que no podem aspirar a aquest tipus de jugadors sense una clàusula de sortida. Era un risc, però ell ens va ajudar a guanyar vuit partits! No està malament. Podem parlar de si hagués jugat a Tenerife, tal com vam competir-hi, podíem haver-hi guanyat. Però no se sap. Potser sí o potser no. El club que el volia [Partizan] tenia la urgència d’inscriure’l en l’Eurocopa i el club va decidir fer l’operació quatre dies abans del que tocava i posava en el contracte. Som el Manresa, i les decisions, equivocades o no, s’han de prendre mirant el benefici del club, en perspectiva. Esportivament no era el millor, però s’havia de fer.\nHi ha risc d’alguna altra fugida d’aquest tipus aquest curs?\nNo, ningú té ja clàusules de sortida actives per marxar.\nL’ha sorprès la facilitat amb què s’han adaptat les noves incorporacions?\nNo, per la qualitat humana de la plantilla. Molts venen de la LEB Or i tenen una gran identificació amb el projecte, i els que han arribat nous tenen experiència i són fàcils de portar. Per entendre’ns, no hem portat cap boig que pogués descol·locar la plantilla. A vegades, va bé tenir un boig d’aquests, però no era el nostre cas. Necessitàvem estabilitat. Per exemple, el Ryan [Toolson] ha entès la complexitat del moment, amb tants canvis, i ha donat exemple, arribant primer als entrenaments, esforçant-se, implicant-se al màxim. Veure un paio com ell de 34 anys tan identificat que agafa els fitxatges el primer dia i els explica què necessita l’equip d’ells s’agraeix. Aquestes facilitats han ajudat els nous, que constaten el que ells mateixos veien des de fora: un lloc amb bon ambient i il·lusió, i moltes ganes de créixer.\nA aquest pas retenir Joan Peñarroya serà impossible.\nEn [Joan] sap el que té aquí. Ell és molt estimat i la seva feina es valora moltíssim. Està ajudant el projecte a tenir estabilitat en l’ACB, a consolidar-s’hi un altre cop. I tant ell com els seus ajudant en són parts fonamentals. Veurem què passa a final de temporada. Si tot continua igual, potser tindrà possibilitats d’anar a un equip més gran. I ens n’alegrarem. Però, lògicament, és una peça vital i el nostre desig és que continuï.\nEl peatge d’un gran any és que molts jugadors puguin tenir temptacions de fora a l’estiu?\nÉs inevitable. Nosaltres intentarem que se’n quedin molts perquè volem mantenir el bloc. A més, molts tenen contracte, però ja se sap que si ve un club i paga per ells, potser et convé a tu com a club o al jugador perquè se li obren noves expectatives, esportives o econòmiques. Nosaltres podem arribar fins on podem arribar. Si tenim 5, no podem gastar 6, i aquests 5 s’han de complir. I estem en això, estabilitat esportiva, però també econòmica.\nL'Esportiu. Nacional 06-02-2019, Pàgina 11\nL'Esportiu. Girona 06-02-2019, Pàgina 14


El Butlletí Oficial de l’Estat va publicar la concessió al projecte “Manresa, destinació del Camí Ignasià” d’un total de 2,5 milions d’euros, en haver estat un dels seleccionats en la convocatòria dels Plans de Sostenibilitat Turística en destinació, impulsada pel ministeri d’Indústria, Comerç i Turisme. L’Ajuntament de Manresa ha presentat un projecte molt treballat, que ha estat valorat positivament i que permetrà dur a terme actuacions en matèria de sostenibilitat, eficiència energètica, transició digital i competiti vitat. Entre els projectes que es podran fer realitat amb aquesta injecció econòmica destaquen la renaturalització del riu Cardener, un pla integral d’accessibilitat, noves eines digitals per millorar l’acollida turística o un pla d’ecomobilitat, entre altres.\nL'Ajuntament de Manresa rep 2,5 milions d'euros del ministeri de Turisme. Foto: AJM\nDesprés que fos comunicat oficialment a l’Ajuntament de Manresa i publicat al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE). L’Ajuntament valora molt positivament el fet que el projecte manresà sigui un dels només 19 que s’han seleccionat al conjunt de municipis de Catalunya.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Fundació Turisme i Fires de Manresa, Creu Roja, Fundació Aigües de Manresa-Junta de la Sèquia, Escola Agrària, L’ERA Espai de Recursos Agroecològics, Universitat Politècnica de Catalunya, Camp d’Aprenentatge del Bages... El pressupost d’aquesta actuació és de 204.687 euros.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Fundació Turisme i Fires de Manresa, Comissió de Patrimoni, Comissió Anella Verda de Manresa, Centre d’Estudis del Bages. El pressupost d’aquesta actuació és de 502.813 euros.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Consell Comarcal del Bages, DO Pla de Bages, centres excursionistes, empreses de guies de natura, cellers, productors locals. El pressupost d’aquesta actuació (fase inicial del projecte) és de 15.000 euros. EIX 2: Millora de l’eficiència energètica ACTUACIÓ 3: Pla d’ecomobilitat turística comarcal\nL’actuació consisteix en primer lloc en la contractació d’un estudi per redactar un pla d’ecomobilitat turística de la comarca del Bages, que inclouria una diagnosi del transport públic actual per arribar als principals recursos turístics i també de les rutes i senders aptes per bicicletes. Posteriorment, es proposarien actuacions per resoldre les mancances o problemàtiques detectades. En una segona fase, prevista a partir del 2023, es preveu la posada en marxa d’un sistema de lloguer de bicicletes elèctriques des de diferents punts turístics de Manresa i comarca.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Consell Comarcal del Bages, empresa de gestió del lloguer i els aparcaments de bicicletes, gestors dels recursos, equipaments i empreses del sector, DO Pla de Bages, Bages Impuls. El pressupost d’aquesta actuació és de 540.000 euros.\nEIX 3: Transició digital ACTUACIÓ : Creació d’una Progressive Web App (PWA), audioguies i experiències de realitat augmentada (RA) i realitat virtual (RV) En aquesta actuació es proposa la creació d’una Progressive Web App (PWA), que permeti el desenvolupament d’un sistema d’intel·ligència turística per monitoritzar els usos turístics a la ciutat, proporcionar experiències de realitat augmentada o realitat virtual als visitants, i realitzar ofertes i promocions conjuntament amb el comerç, la restauració, l’hosteleria i altres empreses locals.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Fundació Turisme i Fires de Manresa, Eurecat. El pressupost d’aquesta actuació és de 175.834 euros. ACTUACIÓ 5: Desenvolupament d’un sistema d’intel·ligència turística L’acció planteja desplegar un sistema d’informació de l’activitat turística basat en el Big Data, configura un sistema d’indicadors de mesura de l’activitat turística i de la sostenibilitat de l’activitat, per mesurar impactes econòmics, ambientals i socials. L’objectiu és millorar el coneixement sobre el visitant per poder desenvolupar millors campanyes de promoció i una major adaptació dels productes i experiències.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Fundació Turisme i Fires de Manresa, Eurecat. El pressupost d’aquesta actuació és de 42.500 euros. ACTUACIÓ 6: Instal·lació d’una xarxa de sensors de soroll Es tracta del desplegament de sensors de soroll per la ciutat, que enviïn dades a temps real a una plataforma de sensors per ser posteriorment analitzats a través de la PWA. Les dades serien visibles des de la plataforma de sensors de la Diputació de Barcelona i generarien alertes davant de nivells excessius.\nActors implicats: Ajuntament de Manresa, Diputació de Barcelona El pressupost d’aquesta actuació és de 35.834 euros. EIX 4: Competitivitat ACTUACIÓ 7: Execució d’un Pla Integral d’Accessibilitat L’actuació més destacada, pel seu abast, import i especial significació és el disseny i execució d’un Pla Integral d’Accessibilitat. L’objectiu és resoldre barreres d’accés i poder atendre qualsevol mena de diversitat funcional, sigui auditiva, visual, de mobilitat o intel·lectual.\nEl pla s’aplicarà a tots els recursos de la ciutat, incloent-hi itineraris i a tots els productes turístics: Centre d’Interpretació del carrer del Balç, Espai 1522,Torre Lluvià, Basílica de La Seu, Santuari de la Cova, Casa de l a Culla, Can Font, Parc de l’Agulla / Infosèquia, itineraris urbans i itineraris per l’Anella Verda. Actors implicats: Ajuntament de Manresa, Fundació Turisme i Fires de Manresa, Fundació ONCE, entitats locals, CASMACs, Ampans, Basílica de la Seu, Santuari de La Cova de Sant Ignasi, Parc de la Sèquia. El pressupost d’aquesta actuació és de 823.333 euros. ACTUACIÓ 8: Creació d’una zona d’autocaravanes al Congost\nL’actuació consisteix a crear una zona d’autocaravanes d’unes 60 places a la zona esportiva del Congost, amb tots els serveis necessaris per ser de primera categoria. Permetria incrementar l’oferta d’allotjament a la ciutat i satisfer la creixent demanda d’aquest tipus de turisme. Actors implicats: Ajuntament de Manresa, Consell Comarcal del Bages, empresa Vanwoow. El pressupost d’aquesta actuació és de 60.000 euros. Contractació d’una secretaria tècnica de gestió del projecte Dins d’aquest eix programàtic s’hi inclou també la contractació d’una secretaria tècnica per tal que supervisi l’execució dels projectes continguts al pla, amb un pressupost de 100.000 euros.\nArxivat a: MINISTERI DE TURISME MANRESA


Manifest de solidaritat amb el col·lectiu LGTB de Txetxènia | LambdaValencia\nL’1 d’abril de 2017, el periòdic rus Nóvaya Gazeta, va informar que centenars d’homes que se sospitava que pogueren ser gais o bisexuales, han sigut internats en un centre com a part d’una campanya sistemàtica realitzada pel govern Txetxè. Segons aquest mateix periòdic, almenys 3 persones van ser assassinades pels abusos comesos en aquest centre d’internament i més de 100 van ser torturades. Segons diversos testimonis arreplegats per les víctimes pateixen tortures fins aconseguir que revelen noms d’altres persones LGTB. Se’ls donen puntades, pallisses amb pals i, fins i tot, electroshocks com a forma de tortura.\nTot el relat que realitza el periòdic rus i que confirma l’ONG russa “LGBT Russian Network” és una clara violació dels drets humans de les persones LGTB a més seleccionats per la seua suposada orientació sexual, un fet que viola directament la Declaració Universal dels drets Humans de l’ONU així com la Convenció Europea dels drets Humans, tots dos tractats signats per la Federació Russa en la qual està inclosa la República de Txetxènia.\nLa república de Txetxènia és tristament coneguda ja per la vulneració dels drets de les persones LGTB. Els crims d’honor contra homes percebuts com a homosexuals són comuns en la societat txetxena\nA més, la resposta de les autoritats txetxenes ha sigut esborronadora. El líder de Txetxènia, Ramzan Kadyrov ha afirmat que “no pots detenir i perseguir a qui simplement no existeix en el nostre país. Si hi haguera gent així a Txetxènia, les institucions no necessitarien realitzar cap acció perquè els seus mateixos familiars els enviarien a un lloc del que mai eixirien.” Kheda Saratova, membre del Consell de Drets Humans de Txetxènia ha declarat que “qualsevol persona que respecta les nostres tradicions i cultura, donarà caça a aquest tipus de persones sense necessitat de les institucions i farà tot el possible perquè aquesta gent no existisca en la nostra societat”.\nLes entitats que formem part de FELGTB ací reunides volem mostrar el nostre estupor per les notícies que s’han anat revelant sobre aquesta terrible situació i nostra més enèrgica condemna dels fets. Volem exigir:\nLa rectificació de les autoritats txetxenes sobre les seues terribles declaracions emparant un discurs d’odi clar contra les persones LGTB. Aquestes afirmacions transmeten un missatge molt perillós i exhorten als horribles crims d’honor contra els quals aquestes mateixes autoritats haurien de lluitar. El govern de Rússia hauria de prendre mesures per a salvaguardar la dignitat de tota la ciutadania, sense importar l’orientació sexual, ja que les autoritats txetxenes no ho fan.\nUna recerca immediata per part del Consell d’Europa davant la gravíssima violació de la Convenció Europea de Drets Humans que seria aquest camp de concentració per a homosexuals a Txetxènia i es depuren les responsabilitats polítiques, penals, administratives i civils derivades dels fets esdevinguts. El Consell d’Europa ha d’emetre una resolució perquè la vulneració dels drets humans a Txetxènia es detinga. En cas contrari s’haurien d’exigir sancions a la Federació Russa.\nUna recerca per part de l’ONU que complemente i reafirme la condemna que ja ha realitzat Vittit Muntarbhorn, expert independent contra la violència i discriminació basada en orientació sexual i identitat de gènere.\nImplicació de la OSCE davant la possibilitat que la República de Txetxènia haja violat greument la carta de París.\nLa condemna del Govern d’Espanya de la violació de drets humans a Txetxènia i les terribles declaracions d’odi al col·lectiu LGTB per part de les autoritats d’aquesta república, com ja han realitzat els governs de Regne Unit, Suècia, França o EUA, així mateix exhortem al govern d’Espanya al fet que exigisca a la Federació Russa una recerca exhaustiva sobre la veracitat d’aquest camp de concentració en plena Europa.\nEl Govern espanyol ha de comprometre’s en matèria de cooperació i desenvolupament amb la igualtat LGTB a Txetxènia i tota Rússia per a poder enfortir a les ONGs que lluiten pels drets humans en aquest país\nEl Parlament espanyol ha de mostrar la seua solidaritat amb el col·lectiu LGTB de Txetxènia que pateix el discurs d’odi del seu president així com exigir de la mateixa forma que Amnistia Internacional, ILGA Europa i Human Right Watch una recerca independent.\nDes de Lambda et convidem a participar en les diferents concentracions organitzades per diferents ciutats. Pots consultar-les ací.


L'ANC confia en un acord de JxCat i ERC a la Diputació de Barcelona que desbanqui els "dirigents de la repressió" - TOTLLEIDA\nManifestants durant la concentració de l'ANC davant les seus d'ERC i PDeCAT, el 10 de juliol de 2019. FOTO. BERNAT VILARÓ/ACN\nL'Assemblea envia un "toc d'atenció" i mobilitza desenes de persones davant les seus de PDeCAT i republicans\nACN Barcelona .- La presidenta de l’ANC, Elisenda Paluzie, confia en un acord entre JxCat i ERC a la Diputació de Barcelona que serveixi per desbancar els «dirigents de la repressió», en referència al PSC.\nEn una atenció als mitjans aquest dimecres a la tarda davant les seus de PDeCAT i els republicans, Paluzie ha advertit que la gent que dona suport als partits independentistes i es manifesta a Estrasburg, Brussel·les, Madrid o on toqui, no pot entendre la «divisió» sobiranista i els pactes al territori amb els socialistes. L’Assemblea ha enviat un «toc d’atenció» a les dues formacions i ha mobilitzat desenes de persones davant les seus, al carrer Calàbria. «Unitat», «sou uns traïdors», «no us votarem», «Esquerra i PDeCAT la paciència s’ha acabat» i «socialistes no» han estat les proclames principals.\nA banda i banda del carrer Calàbria desenes de persones han continuat escridassant els dos partits mentre Paluzie atenia la premsa, i es mantenia confiada que el pacte entre JxCat i PSC a la Diputació de Barcelona encara es podia revertir. «Estem a temps, esperem una reflexió», ha afegit la presidenta de l’ANC. D’altra banda, Paluzie ha apuntat que el «millor missatge» per enviar al món és que Espanya és «ingovernable» si no s’inicia un procés diàleg per resoldre conflicte català, en referència a la investidura del president espanyol, Pedro Sánchez, convocada per d’aquí dues setmanes.