:: Les memòries de l'ICS, premiades per la Fundació Avedis Donabedian\n:: Els EAP de Reus promouen l'alimentació saludable al Mercat Central\n:: Otorino comença l'activitat al seu laboratori de microcirurgia experimental\n:: Els actes de Nadal i Reis arriben als hospitals HJ23 i HTVC\n:: La campanya “Tinc sang de sibarita” supera les expectatives i aconsegueix 123 donacions a l’HTVC\nPere Montserrat, nou gerent territorial de l'ICS Camp de TGN i Terres de l'Ebre\nEl Consell d’Administració de l’Institut Català de la Salut ha nomenat Pere Àngel Montserrat Ollé nou gerent territorial de l’ICS al Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre. Pere Montserrat substitueix en el càrrec Julio García Prieto, que inicia un nou projecte professional.\nL'ICS estén la consulta virtual en els preoperatoris als seus hospitals\nAquest sistema permet que els serveis d’anestesiologia dels centres, mitjançant la consulta a la història clínica de cada pacient, puguin verificar si aquesta persona ja té feta alguna de les proves complementàries necessàries per a la intervenció, com ara analítiques, radiografies o electrocardiogrames. L'HJ23 i l'HTVC ja ho han posat en marxa.\nEls 30 anys d'història de l'ICS, a través de la veu dels seus professionals\nL’Institut Català de la Salut (ICS) celebra aquest any 2013 el seu trentè aniversari i ho fa recollint en un blog apunts històrics, fotografies, experiències i anècdotes explicades pels professionals de la institució.\nLes memòries de l'ICS, premiades per la Fundació Avedis Donabedian\nLa Fundació Avedis Donabedian ha atorgat el Premi Dr. Ignasi Aragó Mitjans a la millor memòria d’una institució sanitària i social a l’Institut Català de la Salut (ICS), pel conjunt de memòries d’activitat de l’any 2012 dels seus centres, entre els quals hi han els del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre.\nEls EAP de Reus promouen l'alimentació saludable al Mercat Central\nEls quatre equips d’atenció primària (EAP) de l’Institut Català de la Salut (ICS) a la ciutat de Reus, conjuntament amb l’Ajuntament de Reus, van organitzar una campanya per promoure l’alimentació saludable entre la ciutadania.\nL'HJ23 s'integra en la Unitat d'Esclerosi Múltiple Xarxa (UEM Xarxa)\nL’esclerosi múltiple és la malaltia crònica més freqüent i la segona causa d’incapacitat, després dels accidents de trànsit, en adults joves d’Europa.\nOtorino comença l'activitat al seu laboratori de microcirurgia experimental\nEl Servei d'Otorinolaringologia de l'Hospital Joan XXIII, dirigit pel Dr. Enric Figuerola, comença l'activitat de microcirurgia experimental.\nLes professionals d'infermeria de Neurologia de l'HTVC guanyen tres premis al Congrés de la SEDENE\nEl XX Congrés Anual de la Societat Espanyola d’Infermeria Neurològica (SEDENE) va tenir lloc al Palau de Congressos de Barcelona els dies 21 i 22 de novembre.\nEl programa Pas a Pas de Reus, amb Nelson Mandela\nEl programa d'exercici físic Pas a Pas de Reus s’adhereix a la commemoració de la mort del polític i pacifista Nelson Mandela amb un homenatge simbòlic al Parc de Sant Jordi de la ciutat.\nEls actes de Nadal i Reis arriben als hospitals HJ23 i HTVC\nEls dos centres celebren les festes rebent visites solidàries i celebrant activitats per a totes les edats.\nLa campanya “Tinc sang de sibarita” supera les expectatives i aconsegueix 123 donacions a l’HTVC\nÉs un rècord històric que demostra la importància de la implicació de tot el teixit social en un fet de tanta transcendència com és assegurar les reserves de sang durant l’època de les festes de Nadal.\nEs modifica el perímetre del Recinte sense fum de l’HTVC\nEl recinte hospitalari dins del qual no estava permès fumar, i que ja estava senyalitzat des de l’any 2010, s’ha modificat per facilitar el compliment de la normativa. Amb aquesta finalitat, s’han instal·lat nous cendrers als voltants de l’edifici de l’Hospital, tot respectant l’àrea lliure de fum, i també se n’ha ampliat la senyalització.


» Fem contactes amb més de 30 empreses per treballar la inserció laboral dels nostres usuaris i usuàries Fem contactes amb més de 30 empreses per treballar la inserció laboral dels nostres usuaris i usuàries | Associació In Via\nDurant els dies 17 i 18 d’abril es va celebrar el V Congrés Internacional d’Ocupació i Orientació, el JOBarcelona, al Palau de Congressos de Montjuïc, a Barcelona. L’Associació Invia va participar en aquest acte amb la finalitat de connectar de manera directa amb els responsables de Recursos Humans de les empreses participants i poder oferir oportunitats professionals als usuaris i usuàries participants dels diferents programes laborals del Servei d’Inserció i Formació de l’entitat.\nEn el marc del congrés, l’Associació Invia es va presentar a més de 30 empreses que buscaven perfils laborals diferents, i a causa d’això, hem arribat a col·laboracions amb diferents empreses com Damm, Mercadona o Lidl. A més, ha estat possible crear xarxa amb PIMEC, la patronal que representa les micro, petites i mitjanes empreses i autònoms de Catalunya, amb IMAN o amb GRUP Epos, empreses de treball temporal, que ens han facilitat diferents ofertes laborals per als nostres usuaris i usuàries.\nEn el congrés també hi va tenir cabuda la formació, amb més de 100 ponències impartides per directius i experts en recursos humans de les empreses i entitats participants i de professors convidats per a l’ocasió. Així, Aitziber Diego i Victòria González-García, consultores HR, de l’empresa PDA Internacional van impartir la ponència “Descobreix les teves fortaleses i potencia la teva carrera”, en la qual van transmetre el valor i la importància dels perfils conductuals en el món dels recursos humans modern.\nUna de les novetats més significatives d’aquest congrés va ser la gran importància de les noves tecnologies en tots els àmbits: gràcies a una plataforma digital i a una App, els candidats podien registrar-se i apuntar-se a tots els actes organitzats i assegurar així el seu accés.\nL’Associació Invia serà present en futures edicions del congrés per donar sortida professional a totes les persones en situació de vulnerabilitat que participen en els nostres programes.


Una màquina escombradora que permetrà ampliar i reforçar el servei de la Brigada Municipal · Inversió finançada amb una subvenció de la Diputació de Lleida\nLa Regidoria de Serveis Municipals de Tàrrega ha estrenat avui dilluns un nou vehicle de neteja de la via pública. Es tracta d’una màquina escombradora d’aspiració que el consistori ha adquirit mitjançant concurs públic a l’empresa targarina Ros Roca S.A. per un import de 187.550 euros (IVA inclòs). Bona part d’aquesta quantitat ha estat finançada per la Diputació de Lleida, que ha aportat 126.660 euros mitjançant una subvenció del Pla de Cooperació Municipal. Gràcies a aquesta inversió, la Brigada Municipal amplia el seu parc mòbil de neteja de la via pública, que ara passa a tenir dues màquines escombradores.\nEn aquest sentit, l’alcaldessa de Tàrrega, Alba Pijuan Vallverdú, ha destacat que la posada en funcionament d’una segona màquina d’escombrar permetrà millorar significativament les tasques de neteja de carrers i places, “una demanda reiterada de la ciutadania a la qual volem donar resposta intensificant aquest servei”. La nova màquina, model CityCAT 5006, és un vehicle sostenible que compta amb un dipòsit d’aigua amb capacitat per a 880 litres i una caixa de residus de 4,3 metres cúbics. Està dotada de diverses mànegues i un sistema d’hidroneteja amb aigua a alta pressió que permet retirar amb eficàcia la brutícia incrustada al paviment com taques o xiclets. Els raspalls es controlen de forma remota des de la cabina a través d’un ‘joystick’.\nFotografia: Representants de Ros Roca S.A. han lliurat aquest matí la nova màquina escombradora a l’Ajuntament, en presència de l’alcaldessa Alba Pijuan Vallverdú i el cap de la Brigada Municipal, Salvador Solé


Il Cardo Trentino Bedollo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia di Pitoi 5, Bedollo, Bedollo, Itàlia, 38043 - Veure al mapa\n"The small apartment house. Purely. Very nice owner. Large, c..."\nConvenientment situat a Brusago, Il Cardo Trentino és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nIl Cardo Trentino ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, servei de llançadora, lloguer de bicicletes, àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Il Cardo Trentino és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Brusago.\nTots els comentaris (36) Parelles (12) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (4) Grups (6)


Dinamitzador/a d’iniciatives socioculturals i d’estudiants - ACPJ - Associació Catalana de Professionals de Joventut\nDinamitzador/a d’iniciatives socioculturals i d’estudiants\nadmin\ton 31 de juliol de 2007\nDenominació del lloc de treball: Dinamitzador/a d’iniciatives socioculturals i d’estudiants i\ndescentralització de la informació\nBusquem una persona per a ocupar el lloc de treball de Dinamitzador/a d’iniciatives socioculturals al Centre de Cultura Contemporània del Prat, La Capsa. També es desenvoluparan tasques de dinamització d’estudiants i descentralització de la informació\nNom de la Empresa, entitat o institució ofertant: GATS Grups Associats pel Treball Sociocultural\nAdreça: C/ Riu Llobregat, 47, baixos El Prat de Llobregat\nTelèfon de contacte: Tel. 93 379 56 37\nTasques i Funcions i Requisits:\nDiplomat en educació social o treball social. Així com Pedagogs socials.\nCapacitat de gestió del servei i lideratge i autonomia\nExperiència en lloc de treball similars i títol de monitor/a de lleure.\nExperiència amb joves, programació d’activitats, dissenyar accions per conèixer les dinàmiques locals de caràcter juvenil.\nCapacitat de dinamització dels grups i associacions juvenils residents a la CAPSA.\nPotenciar la coordinació de grups facilitant la creació de projectes conjunts.\nDomini de informàtica a nivell usuari. Així com Internet i intranet\nCatalà escrit i parlat.\nDurada, Jornada laboral i tipus de contracte:\n• Jornada 37,5h/set repartides en horari de mati i tarda.\n• Contracte temporal de 6 meses + possibilitat indefinit.\nRemuneració i categoria laboral:\n• Retribució segons barem intern\n• Experiència de treball com a dinamitzador/a juvenil.\n• Tècniques de dinamització i assessorament a joves.\n• Capacitat de treball amb joves.\n• Capacitat relacional\n• Coneixement de la xarxa associativa.\n• Residència a la comarca del Baix Llobregat.\nProcediment procés de selecció: inscriures a través de la pàgina web:\nwww.hacesfalta.org, concretament al link http://www.hacesfalta.org/voluntario/ver_oportunidad_rem.asp?id_oportunidad=22776\nPrevious: Previous post: Cap de Comunicació del Consell de la Joventut de Barcelona (CJB)\nNext: Next post: Convocatòria de la Plaça d'Informador/a de cap de setmana del Casal d'Associacions Juvenils de Bcn


Redacció\tDimarts, 8 d'agost de 2017\n1. Es pot veure des de la Lluna\nVa ser Robert Ripley, un cèlebre dibuixant nord-americà de tires còmiques, qui va dir de la Gran Muralla que era “la construcció més gran feta mai per l’home i l’única que es podia veure des de la Lluna”. Aquesta afirmació es va fer trenta anys abans d’enviar el primer astronauta a l’espai. Per tant, Ripley la va fer sense cap mena de fonament. Amb tot, aquesta creença va colpir tant l’opinió pública que fins i tot el prestigiós sinòleg Joseph Needham, autor de l’obra 'Ciència i civilització a la Xina', va dir que “la Gran Muralla era l’única construcció feta per l’home que podrien veure éssers extraterrestres des de l’espai”. Tot i que ja feia temps que el testimoni dels astronautes havia desmentit aquesta afirmació, els xinesos van poder comprovar-ho per si mateixos l’any 2003, quan la Xina va enviar el seu primer home a l’espai. L’astronauta Yang Liwei va reconèixer decebut que des d’allà dalt no es veia absolutament res del gran mur de pedra.\n2. En xinès també es diu així\n'Chang Cheng', aquest és el terme xinès per designar la Gran Muralla. Però si traduïm el nom literalment descobrim que el seu significat seria el de ‘llarga ciutat emmurallada’. La confusió prové del mot 'Cheng', una paraula originària de l’època en què cada ciutat xinesa estava fortificada dins d’un mur. Així, a la Xina, la relació entre els conceptes 'mur' i 'ciutat' és tan estreta que la seva llengua accepta aquest terme per designar els dos conceptes i també per unir-los en un de sol: ciutat emmurallada. Pel que fa a la paraula 'chang', hi ha menys confusions. És tracta senzillament de l’adjectiu 'llarg', però no pas 'gran'.\nLa Gran MurallaSeverin.stalder / Wikimedia Commons\n3. Es va construir per aturar els atacs mongols\nL’ideòleg i impulsor original de la construcció va ser el primer emperador xinès Qin Shi Huangdi, l’any 221 aC, molt abans de l’entrada en escena dels mongols, datada cap a l’any 1220. Les primeres fortificacions es van construir per fer front a l’amenaça dels xiongnu, pobles nòmades del nord d’Àsia que possiblement van ser els predecessors dels huns. La confusió prové del fet que les restes més ben conservades i que contemplem avui, erigides per la dinastia ming (que va governar el país entre el 1368 i el 1644) sí que es van construir per combatre els mongols, els grans enemics de la Xina medieval, sobretot durant el segle XIV.\nIl·lustració que mostra els mongols en guerraWikimedia Commons\n4. Hi ha restes humanes enterrades\nSovint s’ha insinuat que els que morien construint la muralla eren emparedats a dins. Es pensa que l’encarregat de fer córrer aquest rumor va ser l’historiador Sima Qian, de la dinastia han, que volia perjudicar l’elit governant. Amb tot, mai no s’hi han trobat restes de cap cadàver i tampoc cap font escrita o arqueològica confirma aquesta llegenda negra.\nUna de les torres de la Gran MurallaAhazan / Wikimedia Commons\n5. És una sola muralla\nLa Gran Muralla no està formada per una única muralla, sinó per diverses. Molt poques parts es mostren tan sòlides i esplèndides com la que visiten actualment els turistes. De fet, la major part de la muralla presenta un aspecte discontinu, amb carreteres i camins que creuen les parts que manquen. També en molts punts la muralla es fa doble, triple i fins i tot quàdruple, ja que s’hi anaven construint murs nous per reforçar les muralles més antigues.\nLa Gran MurallaHao Wei / Wikimedia Commons\n6. Ha aturat moltes invasions\nLa muralla era fàcilment evitable per les tribus del nord, que podien circumval·lar-la. De fet, es podria dir que la Gran Muralla pretenia actuar més com a defensa psicològica davant els invasors que no pas física, objectiu que tampoc no va assolir. L’any 1449, els mongols van vèncer els ming penetrant pel vessant sud de la muralla, i el 1644, quan la construcció ja s’havia completat del tot, els manxús van aconseguir creuar-la pel vessant est de Shanhaiguan gràcies a un general xinès que va obrir la porta als invasors.\nLluitadors manxúsWikimedia Commons\n7. És ampla i contínua\nLes parts més conegudes de muralla són de totxo i pedra, però també n’hi ha altres formades senzillament per un turó i un petit mur, per una fortalesa, una torre de guaita o un barracó. Igualment, tot i que en algunes parts té l’amplada suficient per fer-la servir de carretera, en d’altres (com en la zona que transcorre pels cims del Simatai), només hi pot passar una sola persona. A la regió oest sovint no estava ni tan sols preparada perquè hi poguessin passar soldats i cavalls, que havien de caminar seguint la base de la muralla.\nLa secció de la Gran Muralla coneguda com a MutianyuWikimedia Commons


Rocío Soler, estudiant de Periodisme: ‘’El meu projecte solidari m’ha ensenyat a no rendir-me, a ser conscient i treballadora’’ | Grau Periodisme\nYOU ARE HERE:Home » Alumnat » Rocío Soler, estudiant de Periodisme: ‘’El meu projecte solidari m’ha ensenyat a no rendir-me, a ser conscient i treballadora’’\nRocío Soler, estudiant de Periodisme: ‘’El meu projecte solidari m’ha ensenyat a no rendir-me, a ser conscient i treballadora’’\nMaria G. Coll — 5 de març de 2020\nRocío Soler té 22 anys, és cantant i estudia periodisme i comunicació corporativa a la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals de Blanquerna. Amb 18 anys va entrar al conservatori del Liceu i va fer un voluntariat a l’Hospital oncològic pediàtric de Sant Joan de Déu. A partir d’aquí va decidir que volia fer alguna cosa per ajudar a la investigació del càncer infantil i amb els seus companys del Conservatori va organitzar un concert a l’Auditori del Conservatori del Liceu que va recaptar 7.800€. A partir d’aquí crea Luces Solidarias, l’start-up social més jove de Catalunya, que fins al moment ha organitzat quatre concerts per ajudar a causes socials relacionades amb la infància, i s’ha recaptat més de 100.000€ en total. A més, diversos mitjans de comunicació com La Vanguardia, El Periódico, o La Razón, s’han fet ressò del projecte de la Rocío Soler.\nL’hem entrevistat perquè ens parli sobre Luces Solidarias i la importància de la comunicació en els projectes solidaris.\nCom va sorgir la idea d’organitzar actes per recaptar fons i ajudar a diferents projectes socials?\nLa idea va sorgir quan jo tenia 18 anys. Fa 5 anys. Vaig començar a ser voluntària a l’Hospital de Sant Joan de Déu i quan vaig veure la situació dels nens i dels seus pares i mares, vaig decidir que volia contribuir al benestar de totes aquestes famílies. Vaig pensar que el més eficient seria donar suport a la investigació de les malalties que patien aquests nens i volia aconseguir fons necessaris emprendre un projecte. Va ser llavors quan se’m va encendre la bombeta i vaig trobar la manera idònia. Vaig fusionar la música i la causa solidària que vaig triar i vaig començar a organitzar un concert benèfic.\nQuè és per a tu Luces Solidarias?\nLuces Solidarias per a mi ha significat moltes coses. És del que més he après al llarg de la meva curta vida. M’ha ensenyat a tenir una visió, a ser ambiciosa, a creure en les meves possibilitats, a no rendir-me, a ser conscient i treballadora. Cada any oferim un concert davant de moltes persones i totes elles paguen el preu d’una entrada i nosaltres hem d’estar a l’altura. En definitiva, m’ha fet créixer moltíssim.\nQuines sensacions tens quan veus que els teus projectes donen els seus fruits i serveixen per ajudar aquelles persones que ho necessiten?\nAconseguir objectius pels quals fa mesos que lluites és l’experiència més satisfactòria que he viscut mai. I no només jo, sinó tot l’equip de Luces Solidarias. Quan acaba el concert, donem el donatiu i mesos després veiem els resultats, l’emoció que sentim és inexplicable. En el segon concert vem finançar una beca de 25.000€ per a un metge investigador del Laboratori d’Investigació del càncer infantil de l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona i gràcies al nostre concert aquest investigador va poder dur a terme el seu projecte d’investigació cada dia durant un any. L’any passat vam fer realitat el somni d’una Escola d’Educació Especial, l’Escola Taiga, i els vam finançar la construcció d’una sala multisensorial. La setmana passada la vam anar a veure… va quedar súper bé! Tinc moltíssima sort de poder viure això, tot i que lògicament ens esforcem molt durant tot l’any per poder aconseguir-ho.\nPerquè vas decidir estudiar periodisme?\nVaig decidir estudiar periodisme l’any passat. Luces Solidarias és un projecte petit però que requereix moltes hores i molta atenció, i la comunicació ha estat i és una part fonamental per assegurar-nos l’èxit, no només el dia del concert, sinó al llarg de l’any. Vaig veure que m’agradava molt l’univers dels periodistes. Quan ens han fet entrevistes, articles o crítiques, m’he fixat molt en la figura del periodista i en el seu moment em va captivar i vaig decidir començar aquesta carrera paral·lelament a la meva carrera musical.\nQuina importància té la comunicació als projectes solidaris?\nCom et deia, moltíssima. Des del meu punt de vista és clau. Hi ha molts projectes solidaris, i trobar la manera de comunicar el teu i de diferenciar-te dels altres és difícil, però alhora és molt satisfactori quan ho aconsegueixes. És important invertir temps a crear un pla de comunicació, i si aconsegueixes arribar a la gent, obtens molts beneficis.\nApliques els coneixements sobre comunicació que estàs aprenent a la Facultat als concerts solidaris que organitzes?\nSí. És cert que a classe aprens conceptes molt més ràpid en comparació al que trigues a aplicar aquests conceptes a la vida real. A poc a poc vaig millorant la manera de comunicar des de Luces Solidarias gràcies a molt bons consells que m’han donat professors de la Facultat.\nCom valores que diversos mitjans de comunicació s’hagin interessat en el teu projecte i t’hagin fet entrevistes?\nÉs molt bonic veure com els mitjans senten curiositat i interès pel que fas. Nosaltres ho agraïm molt i traiem molt profit del contingut que generen els mitjans de comunicació sobre nosaltres.\nRecordo quan l’any passat em van fer una entrevista a La Contra de La Vanguardia, aquest dia vam rebre més de 100 correus electrònics de fundacions que ens explicaven els seus projectes i ens oferien treballar amb ells. Va ser al·lucinant.\nDe moment has organitzat quatre concerts i cadascun superat la recaptació de l’anterior. Tens pensat organitzar-ne un altre?\nSí, aquest any celebrarem el nostre 5è aniversari. El quatre de maig a les 20.30h a la Sala Barts. És realment especial per a tots, d’alguna manera tanquem una etapa inoblidable per a nosaltres.\nQuins són els teus plans de futur? T’agradaria compaginar la feina sigui com a cantant o com a periodista, i seguir organitzant actes solidaris?\nCom deia, ja fa 5 anys que organitzem concerts benèfics. Vaig començar amb 18 anys totalment sola i he après moltíssim al llarg d’aquesta aventura.\nÉs per això que fa un temps vam decidir que aquest 5è aniversari seria de moment l’últim concert de Luces Solidarias i a partir d’aquí ens prendrem un temps de descans, per recarregar les piles i en el meu cas per poder invertir temps a emprendre algun altre tipus de projecte.\nI pel que fa al meu futur professional, m’encantaria fusionar la meva passió per la música amb el món de la comunicació, però encara no tinc clar on m’agradaria treballar.


Mónica Naranjo sorprén despullada completament en el seu nou videoclip\nLa cantant ha manifestat a través de les seues xarxes socials que ha arribat una nova etapa en la seua vida en què se sent més lliure que mai\ndimarts, 9 de juliol 2019 - 10:20h\nMónica Naranjo ha tornat amb energies renovades | Youtube\nLa cantant Mónica Naranjo acaba d'iniciar una nova etapa que l'encoratja i l'omple d'il·lusió. Coincidint amb el pregó en l'Orgull LGTBI+ que va tindre lloc este cap de setmana en Madrid, la cantant va aprofitar per a presentar el seu nou treball: 'Doble Corazón'.\nNaranjo ha manifestat a través de les seues xarxes socials que ha arribat una nova etapa en la seua vida en la que se sent més lliure que mai. I, per a demostrar-ho, la cantant ha decidit quedar-se completament nueta en un videoclip que mostra una nova faceta artística.\nMónica Naranjo va presentar el pregó de l'Orgull en Madrid | Youtube\nLa seua imatge despullada per a promocionar el seu nou treball\nSegons explica 'La Coctelera', Naranjo ha triat precisament la seua imatge despullada per a promocionar el seu nou treball al seu perfil d'Instagram. Amb una imatge que parla per ella mateixa, la cantant ha escrit el següent text: «Banyada en aigua fosca, la llum va tornar a il·luminar el meu cos i ànima... La pantera ha tornat per a quedar-se... Sense filtres, sense barreres, sense pors... Simplement... Mónica despullada».\nNo hi ha cap dubte que la cantant encara esta nova etapa amb energies renovades i amb ganes de menjar-se el món de la particular forma que sempre l'ha caracteritzada. A part de la presentació del seu nou treball, durant el pregó del dia de l'Orgull en Madrid, Naranjo va tornar a cantar els temes 'Sobreviviré' i 'Desátame' que, a pesar del pas del temps, s'han convertit en tot un himne per a totes aquelles persones que lluiten pels seus drets i que defenen l'amor lliure per damunt de totes les coses.\nMónica Naranjo parla sobre sexe en directe: «Jo pensava que era una deessa del sexe».


Per què és important un dia de pràctica Mindfulness? – plenament\nPer què és important un dia de pràctica Mindfulness?\nPublicat el 05/22/2018 05/22/2018 per NCatalan\nEl proper dissabte 2 de juny gaudirem d’un dia dedicat a la pràctica de Mindfulness a la Casa de Colònies de la Conreria de la Fundació Pere Tarrés (Tiana). Aquesta activitat està oberta a persones que hagin participat en programes de Mindfulness o que tinguin experiència en la seva pràctica. És una ocasió per fer una pausa en el dia a dia, desconnectar del ritme quotidià, gaudir del silenci i practicar en companyia d’altres persones.\nPer què és important un dia de retir o dia pràctica?\nDins dels programes de Mindfulness de 8 setmanes es realitza sempre una dia de retir o dia de pràctica. Aquest dia és una oportunitat per aprofundir en l’experiència de la pràctica, desplegar les diferents actituds que cultivem mitjançant el Mindfulness en un entorn que convida a un major recolliment. És una oportunitat per restar en silenci i connectar amb l’experiència del moment present, deixant anar els pilots automàtics del dia a dia.\nEn el dia de pràctica et convidem a practicar l’atenció, la curiositat, l’acceptació, l’amabilitat amb tu mateix i a desplegar-les al llarg de les diferents pràctiques (exploració corporal, atenció a la respiració, practiques d’atenció caminant, menjar conscient…). Dedicar tota una jornada permet també experimentar el temps de transició entre pràctica i pràctica amb la qualitat de l’atenció plena. La pràctica acompanyada d’altres persones facilita el compromís i et permet gaudir d’una intenció compartida en el grup.\nEls dies de pràctica estan guiats per instructors/es de Mindfulness que condueixen les diferents pràctiques i acompanyen els participants durant tota la jornada.\nUn dia de pràctica és un regal que pots fer-te a tu mateix/a.\n“Allà on és la teva atenció, això és la vida per a tu en aquest moment donat” (C. Sanderson)


Actualització: 28.01.2022 - 13:23\nLa plataforma Stop JJOO, que s’oposa als Jocs Olímpics d’Hivern del 2030, s’ha manifestat aquest matí a Balaguer contra la visita del president de la Generalitat, Pere Aragonès, que ha decidit de mantenir l’agenda, tot i que ahir el president de l’Aragó, Javier Lambán, va suspendre la reunió que tenien prevista a la capital de la Noguera.\nEls manifestants portaven domassos i una pancarta en contra dels jocs amb el lema “30 dies de festa, 30 anys de misèria”. El president Aragonès, quan ha arribat a Balaguer, ha passat per davant de la protesta, però no s’hi ha aturat. De fet, ha entrat directament a la Paeria de Balaguer, en què l’esperava el paer en cap, Jordi Ignasi Vidal.\nMinuts després, Aragonès s’ha reunit en privat amb dos dels manifestants contraris a la candidatura per escoltar les seves reivindicacions, però, tal com ha explicat el portaveu de la plataforma, Bernat Lavaquiol, el govern continua decidit a tirar endavant amb el projecte. La plataforma ha retret a Aragonès que vulgui fer un referèndum sense tenir encara projecte, atès que entenen que aleshores allò que es pretén és de tenir carta blanca per a després fer allò que vulguin si s’aprova.\nCritiquen que el govern vulgui anar a corre-cuita quan encara no s’han començat les negociacions amb l’Ajuntament de Barcelona, no hi ha acord entre l’Aragó i Catalunya i tampoc no hi ha un projecte. “Li hem dit que no podem cridar la gent a votar a tres mesos vista quan no hi ha un projecte redactat. Perquè la gent pugui votar de manera conscient s’ha de saber tot allò que es farà, si no, no té cap sentit fer un referèndum”, ha dit Lavaquiol, que ha insistit que el Berguedà, el Ripollès i el Solsonès s’han d’incloure al referèndum.\nTambé ha demanat a Aragonès, com ja va demanar a la consellera de la Presidència, Laura Vilagrà, que parlés amb la gent d’ERC al Pirineu: “I no ho fan”, ha reblat. “Sembla que el govern està més preocupat d’acontentar el lobby de la construcció i el turisme que no pas de pensar quin desenvolupament necessita el Pirineu”, lamenta. “Les bases d’ERC del Pirineu estan majoritàriament en contra d’aquests jocs i demanem al president que escolti, ja no a nosaltres, sinó la gent del seu partit”, ha demanat.\nAragonès i Lambán havien de tractar unes quantes qüestions, com ara els Jocs Olímpics d’Hivern. També tenien previst de parlar dels fons Next Generation i sobre el sector industrial i agroalimentari, la pandèmia i la seva sortida sanitària, social i econòmica.\nLambán va reclamar fa dies una candidatura d’Aragó “al mateix nivell” que Catalunya de cara als Jocs Olímpics d’Hivern del 2030. El president aragonès va dir que no hi hauria jocs si tots dos territoris no conformaven una candidatura conjunta. La resposta oficial la va donar dimarts la portaveu del govern, Patrícia Plaja: “Catalunya és qui ha d’impulsar la candidatura.” Tot i que va afegir que estaven oberts a col·laboracions.


A PEU » Perdonar\n« A alguns encara els queda dignitat\nPenediment i perdó (2) »\n14 jun 2012 Jaume Pubill\nPublicat en 22:00 sota Relacions humanes,SOCIETAT Demà es farà realitat una experiència esperançadora que s’hauria de donar més sovint: demà es trobaran cara a cara Robert Manrique, una de les moltes víctimes de l’atemptat d’ETA a l’Hipercor del 19 de juny del 1987 amb Rafael Caride Simón, un dels autors de la massacre, que va deixar 21 morts i nombrosos ferits. Rafael Caride Simón compleix pena de presó al centre penitenciari de Zaballa (Vitòria) i el maig de l’any passat va enviar una carta a Manrique demanant-li perdó. Mesos després s’ha concretat el contacte, que es farà a la presó alabesa demà divendres a partir de les 10 del matí i sense límit de temps. Fets com aquest no haurien de passar desapercebuts i s’hi hauria de donar més relleu perquè és la forma d’arribar a l’autèntica reconciliació si es poguessin anar fent passos com aquest i si hi hagués bona voluntat per les dues parts.\nPerdonar de cor i sentir-se perdonat és el començament del camí per curar les ferides i que ens fa ser millors. Els psicòlegs diuen que és una experiència alliberadora. Perdonar no és el mateix que justificar, excusar o oblidar. Perdonar no vol dir reconciliar-se perquè exigeix que dues persones que es respecten mútuament, es reuneixin de nou. El perdó és la resposta moral d’una persona a la injustícia que l’altra ha comès contra ella. Un pot perdonar i no obstant això no reconciliar-se, com en el cas d’una dona contínuament maltractada pel seu company. El fet de perdonar no esborra el mal fet ni treu la responsabilitat de l’ofensor pel dany causat. Tampoc nega el dret a fer justícia a la persona que ha estat ferida ni li lleva la responsabilitat a l’ofensor pel dany fet… Perdonar és un procés complex. És una cosa que només nosaltres mateixos podem fer… Paradoxalment, en oferir la nostra bona voluntat a l’ofensor, trobem el poder per curar-nos… En oferir aquest regal a l’altra persona, nosaltres també el rebem. La pedagogia del perdó és fonamental per conviure, per començar un camí nou i per transformar la realitat. Quan no arribem a perdonar de tot seguim donant a qui ens va ofendre l’oportunitat de seguir maltractant o matant permanentment. En canvi, quan hi ha perdó sincer per part de l’ofès i el sentir-se perdonat per part de l’ofensor, d’alguna manera desactivem totalment l’arma mortal, la causa de la ferida perquè aquella situació violenta ja no es tornarà a produir més. S’hauran establert uns llaços nous basats ja no en l’odi sino en l’amor.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Perdó, Relacions humanes, SOCIETAT, Terrorisme\n2 respostes 2 respostes a “Perdonar” jaume Obradorsen 15 jun 2012 en 14:40 1\tL’entrevista ha estat un èxit, un 10 ha dit Robert Manrique a TV3. Els cara a cara, davant un 3r testimoni, fan baixar dels núvols. Si tots els delinqüents es poguessin trobar amb les seves víctimes amb la possibilitat de fer les paus, les presons estarien mig buides. Hi ha presos que si en vida ja vivien sols i en la marginació, quan entren a la presó comencen a rebre unilateral, perquè no poden posar en evidència la situació en què es trobaven, ja que el jutge i els seus advocats només els permeten presentar les proves que invalidin les acusacions. La cruesa del seu món cada vegada s’amaga més, ja que el reclús comença a negar les proves, intentant fer el milhomes per a veure si cola, fabricant-se un món de fantasia. Si el conflicte amb ETA, s’hagués començat a tractar amb la cara oberta entre terroristes i víctimes, potser ja faria anys que estaria resol.\nJaume, ho torno a dir: ho fas molt bé! Per molts anys!\nJaume Pubillen 16 jun 2012 en 15:13 2\tGràcies, Jaume, per les teves paraules, que valoro molt perquè sé que d’aquest tema en saps molt. La teva feina com a voluntari a presons la valoro molt positivament i sé que no toques d’oïda sinó que parles a través d’esperiències personals molt enriquidores.


10,90 €/ut. comprant 6 uts.\nVarietat de raïm: Trepat i Pinot Noir\nVarietats de raïm: Trepat 85% i Pinot Noir 15%\nLa vinya de Pinot Noir a la nostra finca es va planta l’any 1991, sent una de les primeres vinyes d’aquesta varietat al Penedès. Això ens permet oferir uns fruits procedents de vinyes que es troben en un punt d’equilibri òptim per produir raïm amb un alt nivell de qualitat, ja que un cep es troba en el seu millor equilibri de producció entre els 10 i els 20 anys.\nEl raïm Trepat prové de les vinyes situades a la zona de la Conca de Barberà. El seu raïm és gran i compacte, així com les seves baies, ideals per a l’elaboració de vins rosats. La seva brotada és primerenca, però la seva maduració tardana, de manera que la verema es realitza entre finals de setembre i primers d’octubre. Juntament amb la Parellada és de les últimes varietats a arribar al celler.\nEl raïm negre de Trepat i Pinot Noir macera a 8ºC durant 18 hores en contacte amb la pell, per poder extreure el màxim el color i les aromes. Els precursors aromàtics del raïm es troben majoritàriament a la pell. Refredant el raïm, aconseguim protegir aquests precursors que, posteriorment (en la fermentació i en el vi final) es transformaran en les aromes primàries característiques d’aquest vi: flors (violetes, roses) i fruites vermelles madures (maduixetes i nabius).\nDesprés de la maceració, realitzem el sagnat del most, ja de color rosat. Aquest most és fermentat de forma separada, en dipòsits d’acer inoxidable a una temperatura controlada de 14ºC durant 30 dies. El vi es barreja i s’embotella per a la segona fermentació, la qual dura aproximadament 6 setmanes i té lloc al celler a temperatura constant de 15ºC. El cava està en contacte amb la “mare”, el llevat, durant un mínim de 15 mesos.\nAquest cava té un color rosat intens i una gran complexitat aromàtica. Amb ell, volem reflectir el caràcter mediterrani de la nostra zona. Amb més hores d’insolació, el nostre raïm madura més, obtenint així una major potència de color i aromes.\nA temperatura entre 6 – 8 ºC, és un cava molt fresc i afruitat, per la qual cosa recomanem com a copa d’aperitiu o per acompanyar pastes, pizzes, paelles, o fideuà.


Mujeres del mundo, uníos! | Baix Llobregat | Partit dels Socialistes de Catalunya\nMujeres del mundo, uníos!\nActualizado: 2/5/2018 a las 14:18\nCreado: Miércoles, 7 de Marzo\nArticle de Sònia Guerra López, Secretària de Polítiques d'Igualtat i LGBTI del PSC Baix Llobregat publicat a ELFAR.cat\nFa dies, fa setmanes, mesos, anys, segles… fa vides, i per desgràcia també fa mortes, que les feministes del món fem bullir les olles preparant una vaga que farà Història. Avui és només l’inici. Avui donem tret de sortida a l’eradicació del patriarcat. I ho fem pensant en nosaltres, però també pensant en elles: les nostres àvies, les nostres mares, les que ja no estan, però també i sobretot, pensant en les que vindran.\nFem vaga perquè amb una bretxa salarial del 23%, hem decidit deixar de regalar 78 dies de les nostres vides al sistema capitalista. És a dir, perquè quedi clar, fem vaga perquè no volem matinar, des de mitjans d’octubre fins a cap d’any per anar a fer voluntariat a favor de la causa empresarial. El nostre traball abnegat i gratuït, ja el fem a casa, on hem de continuar essent, com en èpoques passades, les perfectes amas de casa, i cumplir amb els rols de gènere inculcats des de la infància: ser bones dones, ser bones filles, ser bones mares, ser bones… ser bones… ser bones.... Per això, el 60% de les dones renuncien a la seva carrera professional per ser (bones) mares. Per elles, fem vaga!\nMoltes altres decidim combinar el treball productiu i el reproductiu. Perquè en un moment donat vam decidir que la igualtat era això, sense adonar-nos del que significava per a la nostra salut, per a les nostres vides, la doble i la triple jornada laboral. Sense adonar-nos que incorporar-nos al mercat de treball, volia dir continuar essent excel·lents a casa, sense renunciar a triomfar a l’espai públic. L’espai dels homes i per als homes. Sense adonar-nos que jugàvem i juguem en camp contrari: el 67% de l’ocupació temporal a temps parcial és realitzada per dones, i el 81,89% dels contractes indefinits a temps parcial són femenins, el que fa que les pensions de les dones siguin un 31% més baixes. No sé a vostè, Sra. Arrimadas, però el que és a mí, me van sobrando los motivos...\nAquests són només alguns dels exemples del dia a dia amb el que ens enfrontem les dones. De fet, aquests són els exemples de les que tenim sort. Moltes altres, més de 14 milions, pateixen assetjament sexual als seus llocs de treball. Moltes altres, més de 1000 als darrers 15 anys, han estat assassinades pels seus companys a l’Estat espanyol (només perquè ens fem una idea, 857 van ser les persones assassinades per ETA durant la democràcia). Per elles, per nosaltres, per les que vindran fem vaga. Fem vaga perquè no volem cap altra dona assassinada ni assetjada en mans del patriarcat.\nFem vaga, i ho fem amb tot el dolor, sabedores que hem estat incapaces de situar en el centre del 8 de març, l’agenda de les dones enlloc de l’agenda de país. Avui, fem vaga fragmentades, un cop més, pel patriarcat.\nPerò encara no és tard, intentem-ho!\nPer nosaltres, per elles, per les que vindran, ¡Mujeres del mundo, uníos!\n* El título de este artículo parafrasea a la pensadora socialista i feminista, Flora Tristán, autora de la consigna Proletarios del mundo, uníos\npublicació a ElFar.cat\nSònia Guerra López


La Formació Professional, una via d’accés al mercat laboral – Educació press\n28 febrero, 2017 17 mayo, 2017 Redacción 0 Comments alumnat, certamen, ciències, col·legis, competències, comunitats, conferència, Cultura, educació, educació internacional, entrevistes, escoles, ESO, espanya, experiències, internacional, mestres, professorat, universitat\nEl secretari d’Estat d’Educació, Formació Professional i Universitats, Marcial Marín, ha inaugurat aquest matí el Campionat Nacional de Formació Professional SpainSkills 2017 que es desenvolupa de l’1 al 3 de març en el Recinte Firal de IFEMA.\nDurant el seu discurs, Marcial Marín ha defensat que “el vertader valor” de la Formació Professional és que “proveeix als nostres joves de les eines necessàries per a accedir al món laboral i els dota d’uns sòlids fonaments per a continuar amb la seua formació al llarg de la vida”, alguna cosa que –ha dit- “és requisit necessari per a seguir progressant i poder adaptar-se als canvis que, amb tota seguretat, tots haurem d’afrontar”.\nMarín ha apostat perquè la Formació Professional “prepara a l’alumnat de forma qualificada” davant la seua entrada en el món professional i ha subratllat que el sistema educatiu té “l’obligació de formar a la ciutadania en coneixements i valors, així com preparar als joves com a ciutadans socialment actius i compromesos”.\nEl secretari d’Estat d’Educació, Formació Professional i Universitats ha recordat que en aquests moments hi ha 158 títols de Formació Professional “que cobreixen un gran ventall dels perfils professionals requerits en el teixit empresarial”, però ha recordat que la “societat està en permanent canvi” i per açò “ha de comptar amb també amb el reconeixement del teixit empresarial i el prestigi social”.\nMarcial Marín ha ressaltat l’engegada l’any 2012 de la Formació Professional Dual “per a corresponsabilitzar al món de l’empresa en el procés de formació dels seus futurs treballadors” i ha insistit que es tracta d’un model amb avantatges “tant per als centres educatius com les pròpies empreses”. “Permet un contacte anticipat entre estudiants i empreses, fomenta una efectiva transferència de coneixement entre els centres educatius i les empreses, garanteix el desenvolupament de les competències de cada títol en un entorn real de treball”, ha dit.\nMarcial Marín ha destacat el treball realitzat pel Govern d’Espanya en el desenvolupament de la Formació Professional, i ha assegurat que el nostre país s’està adaptant a l’Estratègia Europa 2020, la “Nova agenda de capacitats per a Europa”, adoptada l’any 2016, que recomana als estats membres, entre altres accions, millorar la qualitat i rellevància de la Formació Professional, fent les competències professionals visibles i comparables, entre els països, així com la necessitat de potenciar l’orientació i informació per a facilitar als ciutadans l’elecció d’una carrera professional.\n36ª edició SpainSkills\nLa 36ª edició d’aquesta competició tindrà lloc en el recinte firal de IFEMA entre els dies 1 i 3 de març, però ha començat aquest matí amb la cerimònia d’inauguració en la qual es realitzarà l’acte de presentació dels equips i la declaració de compromís de joc net, mitjançant el qual s’assegura el compliment de les normes per part dels participants. En aquesta edició, competeixen 312 estudiants de Formació Professional de les diferents Comunitats Autònomes i de les ciutats de Ceuta i Melilla. A més, participaran 3 alumnes de Colòmbia, País convidat.\nEl campionat està organitzat i promogut pel Ministeri d’Educació, Cultura i Esport a través de la Direcció general de Formació Professional, amb la col·laboració activa de les Comunitats Autònomes i amb l’organització de Fira de Madrid (IFEMA).\nCada Comunitat Autònoma i les Ciutats de Ceuta i Melilla poden presentar un competidor o equip (en les modalitats que així ho requereixen) per modalitat de competició. Han de ser alumnes de Formació Professional del sistema educatiu i no tenir més de 22 anys l’any de la competició, excepte en Mecatrónica que han de ser menors de 26 anys.\nEls guanyadors de la medalla d’or representaran a Espanya en la competició mundial, WorldSkills, que se celebrarà a Abu Dhabi, del 14 al 19 d’octubre de 2017, així com a la competició europea, EuroSkills, que es durà a terme a Budapest, Hongria, del 26 al 28 de setembre de 2018.\n← La Junta difon hàbits alimentosos saludables entre 400.000 alumnes\nMúsica per a abrigar les nits d’hivern →


Llibres catalans que han passat pel cine | El Cinèfil\nLlibres catalans que han passat pel cine\nActualitatCine CatalàEntrades SliderLlibres i còmics\nDe la mateixa manera que Hollywood busca best-sellers per crear productes cinematogràfics a Catalunya els llibres dels nostres escriptors també han servit d’inspiració per a fer pel·lícules. La llista de títols és molt llarga. Al llarg dels anys hem vist adaptacions de clàssics de la nostra literatura com Terra baixa, La plaça del diamant, Gràcies per la propina i fins i tot una atrevida versió de Ventura Pons de l’antologia de relats El perquè de tot plegat.\nCom dèiem el recull podria ser llarg i aniria fins i tot pel terreny de les sèries (Mirall trencat o Pepe Carvalho) i les TV movies. És per això que ens hem volgut fixar en tres adaptacions especialment cèlebres i a continuació explicarem alguns projectes que van passar per la gran pantalla. N’hi ha molts més. En recordes algun?\nEl llibre català que ha arribat més lluny és segurament Pa negre. La novel·la d’Emili Teixidor va ser portada al cinema pel mallorquí Agustí Villaronga i produïda per la que ara és presidenta de l’Acadèmia del Cinema Català Isona Passola. A banda del llibre homònim la pel·lícula també toca en part altres obres de Teixidor com Retrat d’un assassí d’ocells i Sic transit Gloria Swanson.\nAquesta producció va està nominada a 14 Premis Goya l’any 2011 i va guanyar-ne 9 (incloent millor pel·lícula, millor direcció, millor actriu i millor guió adaptat). Als Premis Gaudí va arrasar enduent-se 13 dels 15 guardons a la que estava nominada. A més a la taquilla va aconseguir recaptar més de 700.000 euros i es va projectar als Estats Units, la Xina i a 40 sales a França. Tot plegat unes fites úniques per un film català, en llengua catalana i basat en una obra d’un autor nascut a Roda de Ter. L’única decepció, si es pot dir així, és que Pa negre no va ser seleccionada per competir als Oscar com a millor pel·lícula de parla no anglesa.\nEl clàssic per excel·lència de la ciència ficció catalana\nEstà clar que parlem del Mecanoscrit del segon orígen, de Manuel de Pedrolo, un dels llibres més universals de la literatura catalana. TV3 en va emetre una primera versió l’any 1985 Dirigida per Ricard Reguant i interpretada per Àgueda Font i Guillem d’Efak. No va ser fins l’any passat que no vam poder veure al cinema l’adaptació que havia somniat el malaurat Bigas Luna i que va acabar dirigint Carles Porta. El film es va pre-estrenar al Festival de Sitges i després va arribar als cinemes amb una tèbia acollida. Quedaven lluny els 7’3 milions de pressupost que va costa aquesta versió molt més espectacular que la sèrie dels vuitanta. Com a anècdota cal destacar que el personatge que va interpretar Sergi López no apareixia a la novel·la de Pedrolo.\nVicente Aranda desmunta ‘Tirant lo Blanc’\nEra qüestió de temps que Tirant lo blanc es convertís en una gran pel·lícula i així va ser l’any 2006. Amb un repartiment ple d’estrelles del cinema espanyol com Victoria Abril, Leonor Watling i Ingrid Rubio el film estava protagonitzat per Casper Zafer en el paper de Tirant i la barcelonina Esther Nubiola com a Carmesina. El film, rodat en castellà, es va estrenar a 264 sales espanyoles el 7 d’abril de 2006 i va exhibir-se fora de competició al Festival de Cannes i al Festival de Venècia. No va tenir gaire bona acollida ni pel públic ni per la crítica i malgrat el rebombori deu anys després és una pel·lícula força oblidada.\nÉs la novena pel·lícula més cara de la història del cinema espanyol amb 14 milions de pressupost. A la taquilla la castanya va ser espectacular. Tirante el Blanco (títol oficial) va obtenir 1,55 milions d’euros va ser vista per poc menys de 300.000 espectadors. Va ser la vintena pel·lícula més taquillera de l’any per darrere d’altres títols espanyols com Alatriste, Volver o El laberinto del Fauno. No va aconseguir cap esment de consideració ni va entrar en cap candidatura dels Goya.\nUna estranya invasió a ‘L’any de la plaga\nInspirada en la novel·la homònima de Marc Pastor, El año de la plaga ens situa en una Barcelona envaïda. Uns éssers estranys fan que les nostres persones properes es comportin de manera estranya. Són ells però no del tot. El director és Carlos Martín Ferrera (Zulo) amb un guió de Miguel Ibáñez Monroy i el mateix Marc Pastor. El film, protagonitzat per Ivan Massagué es va estrenar al Festival de Sitges l’any 2018.\nEl film d’Agustí Villaronga basat en la novel·la de Joan Sales va ser una producció per Massa d’Or repetint així el tàndem de l’exitosa Pa negre. La primavera de 2017 va arribar a la gran pantalla i es va convertir en el film en català més taquiller de la temporada. La pel·lícula relata una història de passions amoroses i amistats traïdes durant la Guerra Civil, al front d’Aragó. Marcel Borràs, Núria Prims, Oriol Pla i Bruna Cusí són els actors protagonistes i el guió és de Coral Cruz i del mateix Agustí Villaronga.\nArticle anteriorLectures cinèfiles per un Sant Jordi atípic\nArticle següent‘Pequeño país’ triomfa al BCN Film Fest


Infracció de marca | Networkia Business Center\nNetworkia Business Center / abogados freelance / Infracció de marca\n2 maig, 2013 No hi ha Comentarisabogados freelance, asesorías de empresa, eficiciencia empresarial; networkia business center, marca, networkia, servicios profesionales a empresas\nLa seva empresa ha estat víctima d’una violació del Dret de marca i no ha pogut solucionar-via extrajudicial. Possibilitat de triar Tribunal.\nÉs per tots conegut que la via judicial és una forma eficaç de resoldre conflictes de marques, però acostumen a ser procediments llargs i costosos per a les parts.\nPels motius anteriorment exposats, sempre es recomana les accions judicials com a últim recurs per solucionar un conflicte.\nPer tant, una vegada que des de la seva empresa s’ha decidit acudir als tribunals, cal tenir clar on es duria a terme el judici i en base a quins registres marcarios anem a exercir aquestes accions.\nSi la violació és d’una Marca Espanyola o d’una Marca Internacional amb efectes a Espanya, els tribunals competents seran els que el demandant decideixi entre:\nJutjats Mercantils de la ciutat seu del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Autònoma del lloc de residència del Demandat.\nJutjats Mercantils de la ciutat seu del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Autònoma del lloc on es va realitzar la violació o es va produir els efectes.\nTindrà la mateixa elecció, també les Accions per competència deslleial, les quals es podrà escollir entre els Tribunals del domicili del demandat, o bé el lloc on es van realitzar els actes deslleials.\nEn canvi, si la violació és d’una Marca Comunitària, en atenció al Reglament Comunitari, hi ha una jurisdicció especial per a les infraccions de marca comunitària així com en els casos de Nul·litat i caducitat. A Espanya, aquesta jurisdicció especial correspon als Jutjats de Marca Comunitària situats a Alacant, ciutat que és seu de l’Oficina d’Harmonització del Mercat Interior, OAMI, en altres paraules.\nPer tot l’anteriorment exposat, quan la seva empresa és titular tant de marca espanyola com de marca comunitària, i ambdues marques han estat infringides, cal fixar una estratègia respecte de quina tribunals escollir ja que depenent el fòrum que s’esculli, s’haurà de tenir en compte despeses extres, com ara les despeses de transport.\nA tall d’exemple, una empresa de Galícia ha violat reiteradament la marca de la seva empresa situada a Barcelona, i la seva empresa és titular tant de marca espanyola com de marca comunitària. La seva empresa, podrà decidir si presenta la demanda per violació de marca a:\nLa Corunya, basant la seva demanda a la marca espanyola.\nAlacant, basant la seva demanda a la marca comunitària.\nDeixant de banda els costos, és habitual no donar cap facilitat al demandat ja que presentant la demanda a La Corunya s’està facilitant al demandat les coses, ja que al marge de la decisió, té una proximitat amb els tribunals de la seva ciutat.\nÉs habitual en aquests casos que l’empresa de Barcelona presenti la demanda sobre la base de la marca comunitària i d’aquesta manera obligui a l’empresa gallega a haver de desplaçar-se a Alacant per seguir el plet.\nSempre és recomanable no arribar a aquests extrems i intentar arribar a un acord amistós abans d’entrar en plets, però, arribats a aquest escenari, cal marcar l’estratègia que més li convingui a la seva empresa.\nAmpliació del Workspace NETWORKIA Passeig de Grà...\nNETWORKIA s’uneix a la recollida de taps sol...\nSummer time 2018: Estrena oficina abans del 31/07 i l’AGOST surt Gratis Ja queda poc per a les desitjades vacances. En aquesta ...


Un primer tast de la publicació "Moda: Indústria i drets laborals" que presentem dijous - Campanya Roba Neta - Campanya Roba Neta\nUn primer tast de la publicació “Moda: Indústria i drets laborals” que presentem dijous\n| 26 abril 2011\nconte de Meritxell Nebot\nFa temps que el camp no dóna prou per viure. Moltes famílies han anat marxant. Els vells van morint i els joves no volen seguir ocupant-se de les terres. Massa esforç per poc benefici.Si el que conreem donés per viure tot seria diferent, però ara gairebé tots conreem per algú, només per vendre. El nostre camp d’arròs s’ha quedat petit. Les filles del veí van marxar farà un any. Els deu anar bé. Sembla que la ciutat té les oportunitats que aquí ens falten.\nil·lustració de Sònia Pérez\nÉs el meu moment. La mare plora, però sé que en el fons està contenta per mi. Trobaré una feina i tindré una oportunitat. N’estic segura. Podré ajudar la meva família i potser crear la meva pròpia. Duc una bossa petita amb el raspall, roba neta i una estora de dormir. L’avi m’hi ha posat el bitllet de tren. Diu que ha aconseguit un bon lloc, en seient dur. És tot el que ens podem permetre. La mare m’hi ha posat arròs. No és del nostre. Ve de l’altra punta del país. Jo avui també faré un llarg viatge, com l’arròs.\nFa un mes que sóc a la fàbrica i no he parat de treballar. Visc en una habitació al damunt del taller amb 9 noies més. A la llitera del costat hi dorm la Xiaomei, la filla dels veïns. És increïble que haguem coincidit aquí, aquesta ciutat és enorme! No parla gaire. Cap de nosaltres ho fa. Quan arribem a l’habitació estem tan rebentades que només tenim ganes de dormir. Avui per fi he pogut sortir al carrer. Fa dies que necessito un ungüent per les llagues que m’han sortit als dits de cosir durant 16 hores cada dia.\nLa gent passeja, sopen a les parades de menjar del carrer. M’encantaria tastar alguna cosa, diuen que el menjar d’aquesta zona és molt picant; però no puc gastar-me els diners per l’ungüent. No m’ho perdonaria… L’he de comprar i tornar cap a la fàbrica.\nSopo asseguda al meu llit. Arròs. Aquest sí que ve de la zona d’on és la meva família. Els enyoro moltíssim. Començo a entendre perquè les noies del veí no van tornar. Però elles eren més grans! Jo tinc 13 anys, encara hi ha temps…\n*** Recordeu les dades de la presentació al post anterior\nChin Lang conte de Meritxell Nebot Fa temps que el camp no dóna prou per viure. Moltes famílies han anat marxant. Els vells van morint i els joves no volen seguir ocupant-se de les terres. Massa esforç per poc benefici.Si el que conreem donés per viure tot seria diferent, però ara gairebé tots conreem per... View Article\nDona i migrada, l’abús en la indústria del tèxtil\n'Revolució sense patró', nova campanya per un canvi en profunditat dins la indústria tèxtil


El topall de refugiats s'amplia fins als 285\nJover explica que 245 ja tenen en vigor la targeta de residència i 5 estan esperant poder rebre la vacuna de la Covid per acabar de finalitzar els tràmits\nLa presidenta de la comunitat d'ucraïnesos a Andorra, Anastasia Kravets, amb el cap de Govern, Xavier Espot. L. G. (ANA)\nAndorra la VellaEl Govern ha ampliat fins a 285 el topall de refugiats que pot acollir Andorra. Ho ha manifestat aquest dimecres en roda de premsa el ministre de Finances i portaveu, Eric Jover, qui ha assenyalat que durant la darrera setmana s'ha arribat al límit de les persones d'Ucraïna (250) que es poden acollir al permís de sojorn i treball durant un període de dos anys. "El 'cupo' ja està complet", ha dit, tot indicant que considera que aquesta quota "serà bastant més estable que la de 250, ja que quan la vam fixar hi havia molta arribada de refugiats i ara ens trobem en un moment de certa estabilització".\nDel total de refugiats que hi ha al Principat, 245 ja tenen en vigor la targeta de residència i cinc estan esperant poder rebre la vacuna de la Covid per acabar de finalitzar els tràmits. Jover també ha comentat que, tot i que fins al moment l'executiu es feia càrrec del 100% de les despeses associades als actes sanitaris, s'ha decidit que a partir d'ara el finançament total dependrà de la situació econòmica de les famílies. Així doncs, ha explicat que els nuclis hauran de fer la demanda per acollir-se a la gratuïtat dels costos sanitaris al ministeri d'Afers Socials i, en el cas que la família es trobi en una situació de dificultat, se'ls atorgarà el règim de cobertura al 100%.\nEl titular de Finances ha asseverat que s'ha pres la decisió tenint en compte que les tipologies de persones refugiades que arriben al Principat "són diferents" i "no tots venen amb dificultats econòmiques", per la qual cosa, malgrat que durant el primer moment era important assegurar la cobertura mèdica, actualment "només cal donar l'ajut a qui ho necessiti".\nrefugiats Govern Guerra a Ucraïna


Lemnos | Aracne fila i fila\nLa pel·lícula Lemnos, el primer largometratge espanyol basat en una tragèdia grega dirigida per Alejandro Lorenzo Lledó, es basa en l’obra de Sòfocles, Filoctetes. Aquest projecte té com a objectiu omplir el buit del cinema espanyol quant a adaptacions de clàssics grecs, a més a més Filoctetes mai abans no s’ha dut a la gran pantalla. La intenció és fer una obra rigorosa amb els referents grecs i mitològics, allunyant-se de propostes cinematogràfiques poc fidels.\nSinopsis de Lemnos i acompanyament musical:\nPodeu seguir les últimes notícies a Twitter i a Facebook!\nThis entry was posted in Cultura Clàssica 3r, General, Grec 1r, Grec 2n and tagged Alejandro Lorenzo Lledó, Filmografia, Lemnos, Tragèdia on 4 novembre 2014 by camil.arigon.\n← Emporiae MMXIV A.D: Congressus cum Aesculapio Art a l’antiga Grècia →\n8 thoughts on “Lemnos”\nMargalida Capellà Soler 4 novembre 2014 at 19:23\nJa tinc ganes de veure aquesta pel·lícula que ja vàrem anunciar a La cinta de Nίκη! Per cert, a Lemnos hi ha un teatre grec que si encara no hi és l’hauríem de posar al Google maps! En el fil del mite, encara no tenim el personatge de Filoctetes, ni la tragèdia a Literatura grega a escena i es mereix una bona entrada!\nZícora 6 novembre 2014 at 10:14\nJo segueixo totes les noticies d’aquesta pel·lícula a través de Facebook! El cert és que tinc ganes de veure-la. No sé per què, però malauradament els films ambientats en la mitologia grega mai acaben de ser fidels als textos originals. D’aquesta manera només aconsegueixen confondre al públic. Crec que tots els directors que produeixen pel·lícules sobre romans haurien de fer com Lledó.\nCarlos Thiriet 27 novembre 2014 at 12:44\nLa veritat és que no havia escoltat molt sobre aquesta pel·lícula, però ara tinc ganes de veure-la i crec que la descarregaré quan pugui.\nRaül Àlvarez 27 novembre 2014 at 18:41\nEm sembla una gran idea per part del cinema espanyol fer una pel·lícula basada en una de les tragèdies de Sòfocles la veritat. Espero que estigui bé i si puc ja la miraré en algun motiu.\nPaula Cortés 3 febrer 2016 at 14:39\nQuina bona idea fer aquesta pel·lícula per omplir el buit del cinema espanyol quant a adaptacions de clàssics grecs!\nL’argument d ela pel·lícula es el següent: Odisseu i Neoptòlem viatgen l’illa de Lemnos al desè any de la guerra de Troia. L’objectiu dels dos personatges és aconseguir la decisiva intervenció de Filoctetes, l’amo de l’arc d’Heracles. Neoptòlem, renunciant al seu honor i justícia, utilitza l’engany i l’astúcia per robar l’arc, infligint la seva ànima a una ferida inesborrable.\nL’autor de l’obra original és Sòfocles (Σοφοκλῆς). Va ser un dels tres grans dramaturgs tràgics de l’antiga Atenes, juntament amb Esquil i Eurípides. Cronològicament, va viure entre els dos i, segons la Suda bizantina, va ser autor d’unes 123 obres, entre les quals hi ha tragèdies de la importància i influència d’Èdip rei i Antígona. De tota la seva producció literària, només es conserven set tragèdies completes, les quals són d’importància cabdal per al gènere.\nVa tenir una llarga vida, ja que va morir quan comptava gairebé noranta anys, i la seva existència va coincidir amb el període d’esplendor d’Atenes.\nEs basa en el personatge mitològic Odisseu.\nOdisseu va ser el rei d’Ítaca, marit de Penèlope i pare de Telèmac. Es caracteritza per la seva intel·ligència en el camp de batalla, la seva astùcia i el do per la manipulació i l’engany.\nEs estavellar la guerra de Troia va trencar el jurament de solidaritat amb Grecia i va intentar ocultar-se fingint que era un boig, però va ser descobert i obligat a tornar.\nLluita durant deu anys a Troia i torna a Ítaca amb la seva dona.\nÉs també protagonista d’altres obres, com ara, L’Odissea, que narra les aventures que va viure durant la seva tornada a Ítaca. Nosaltres vam llegir una adaptació molt bona, anomenada “Les aventures d’Odisseu”.\nRaquel Martínez 3 febrer 2016 at 14:43\nEm sembla molt original i una molt bona idea, ja que aquesta obra “Filoctetes” de Sófocles, com s’esmenta en l’article, mai s’havia traspassat a la gran pantalla.\n– Sófocles(495a.C.-406a.C.) va ser un poeta tràgic grec. A l’any 468 a.C. va començar a fer-se conegut com a autor tràgic al guanyar a Esquil en el concurs teatral que es celebrava anualment a Atenes durant les dionísies.\nVa arribar a escriure 123 tragèdies per a festivals, els quals va guanyar 24. Dins de la seva gran producció, actualment només es conserven set tragèdies senceres: “Antígona”, “Edipo Rei”, “Áyax”, “Las Traquinias”, “Filoctetes”, “Edipo en Colona” i “Electra”.\n– L’obra en qüestió gira en torn al personatge mitològic Filoctetes. És un dels molts herois de la mitologia grega. Va ser fill del rei Peant de Melibea, en Tessàlia i Metone. Ell era famós pel seu arc i les seves fletxes, objectes que els havien sigut entregats per Hèracles. Va ser un dels pretendents d’Helena de Troia, abans que es casi amb Menelau.\nEncara que va partir amb les naus gregues cap a la Guerra de Troia, com a conseqüència d’una mossegada d’una serp, va ser abandonat a l’illa de Lemnos per consell d’Odisseu. Va passar quasi deu anys allà. Una vegada els grecs atrapen a l’endeví Heleno, aquest els hi diu que només amb l’arc d’Hèracles prendran possessió de Troia. Llavors Odisseu i Neoptolemo decideixen anar a l’illa de Lemnos per agafar l’arc i l’armadura d’Odisseu. Allà, ells prenen les armes de les mans de Filoctetes, encara que ell es nega a entregar-les. Finalment apareix Hèracles, el qual ordena a Filoctetes que es presenti a la Guerra de Troia per recuperar la salut i la seva glòria.\nTeresa Devesa i Monclús 7 febrer 2016 at 12:51\nGràcies, Camila, per compartir aquesta notícia. Com les companyes que han comentat anteriorment, penso que és una bona notícia que aquesta pel·lícula tiri endavant. Esperem que arribi a bon port!\nPau Molar Vilà 13 febrer 2016 at 14:19\nL’article de Camila Arigón ens presenta la pel·lícula Lemnnos, d’Alejandro Lorenzo Lledó, basada en la tragèdia de Sòfocles, Filoctetes. Estic d’acord amb les companyes que és una bona iniciativa que el cinema porti a la pantalla gran les obres clàssiques, especialment les tragèdies, que capten fàcilment l’atenció del públic. Ja en la seva època, les obres tràgiques utilitzaven la font del mite per aproximar-se als espectadors, ja que aquests coneixien les històries i els personatges mítics.\nSòfocles va ser un autor tràgic grec del segle V aC. Amb Èsquil i Eurípides, és considerat un dels tres grans dramaturgs de l’antiga Atenes. Sòfocles va escriure més de cent obres, però només se’n conserven set de completes. La seva obra va renovar el gènere tràgic. L’autor de l’Antígona introduí un tercer actor en la trama de l’argument, que va reduir el pes del cor. També va trencar amb el costum de les trilogies, que havia imposat Èsquil; així, les obres de Sòfocles tenien independència les unes respecte de les altres. Finalment, tot i que segueix tractant els temes tràgics per excel·lència, la religió i la moral, també introdueix els conceptes de la voluntat, la decisió i el destí individual, tal com podem observar en Antígona. No oblidem, d’altra banda, que l’autor d’Antígona va crear la tragèdia Èdip rei, tan important en el segle XX, a partir de les teories de Freud.\nEl tema central de l’obra Filoctetes, reelaborada en la pel·lícula de Lorenzo Lledó, és l’estratègia d’Odisseu i de Neoptòlem per aconseguir que l’arquer aqueu, amb la seva armadura, donació d’Hèracles, es dirigís cap a Troia per ajudar els grecs. Segons la predicció de l’endeví Hèlenos, aquesta era l’únic camí cap a la victòria que tenien els aqueus.\nLa pel·lícula té, com a subtítol, “La tragedia del engaño”. I és que, a partir de l’arribada dels dos companys, Odisseu i Neoptòlem, a l’illa de Lemnos -on fa temps va ser abandonat Filoctetes, per culpa de la mossegada d’una serp al peu, que el va deixar esguerrat i malferit-, comencen les argúcies per aconseguir l’armadura d’Hèracles, tot enganyant l’heroi de Lemnos. Ja sabem que Odisseu és un personatge hàbil i enginyós. En aquesta ocasió, és ell qui empeny el jove Neoptòlem a prendre-li les armes a l’heroi dànau, convencent-lo que el retornarà a Grècia. La consciència i el sentit de la justícia de Neoptòlem el fan dubtar dels seus actes, i el pla no es pot executar com Odisseu havia previst. Tanmateix, en l’últim moment, el mateix déu Hèracles suggereix a Filoctetes d’anar a Troia. Finalment, l’heroi participa en la guerra i, amb el seu arc mata Paris, fill de Príam.


El Girona vol sortir de la zona baixa al camp d'un Xerez que encara no ha aconseguit cap victòria local\nEls gironins només tenen la baixa de Gaizka Saizar, i el tècnic Raül Agné repetirà l'onze inicial que li va donar la victòria la jornada passada davant Las Palmas\nARA Barcelona 03/10/2011 09:12\nEl Girona visita aquest dilluns l'estadi del Xerez, un partit en què els catalans busquen sortir de la zona baixa de la classificació al camp d'un equip que encara no ha aconseguit cap victòria com a local.\nRaül Agné, tècnic del Girona, repetirà l'onze inicial que li va donar la victòria la jornada passada davant Las Palmas. Els gironins tenen l'única baixa del lesionat Gaizka Saizar i podran comptar amb Ferran Corominas, que aquesta setmana ha treballat al marge dels seus companys per unes molèsties físiques.\nNo sembla que hi hagi gaires dubtes a l'onze inicial. "La setmana passada vam aconseguir la primera victòria del campionat, crec que amb això està tot dit" ha dit Agné, que es mostra encantat amb el seu rival.\n"La del Xerez és una de les plantilles de la categoria que més m'agraden", ha comentat, i ha assenyalat que els andalusos no han començat bé el campionat i voldran canviar aquesta dinàmica.\n"És un desplaçament complicat, tenen molt bon equip i la gent els ajuda molt", ha dit Agné. Malgrat tot això, el tècnic insta a "sortir amb la nostra idea, corregir coses que fem malament i buscar el primer triomf fora de casa".\nD'altra banda, el Xerez, que ha començat la lliga amb una trajectòria molt irregular, fa dos partits que no guanya, després de perdre la setmana passada al duel andalús amb el Còrdova (2-1) i cedir abans a casa dos punts contra el Nàstic (0-0), cosa que vol evitar demà contra els gironins.\nL'objectiu de l'equip andalús és donar un pas endavant per passar de la zona mitja de la taula, amb set punts –dues victòries, un empat i dues derrotes–, als llocs de privilegi.


Javier Melero: La confessió de Pujol va ser "la destrucció del mite fundacional del catalanisme"\nPublicat 23/04/2021 12:50CET\nPublica 'Cambalache' (Ariel), una autoficció de la seva trajectòria des de la Transició fins la confessió de l'expresident\nL'advocat Javier Melero, que recentment ha publicat 'Cambalache. Un abogado en la España de Pujol' (Ariel), ha sostingut que la confessió de l'expresident Jordi Pujol va suposar "la destrucció del mite fundacional del catalanisme".\nA 'Cambalache', la figura de Pujol marca els punts històrics des de la Transició fins la seva confessió davant els mitjans de comunicació, que Melero li va desaconsellar: "Tornaria a recomanar a Pujol i a qualsevol no confessar. Confessar als mitjans de comunicació no es fa. Un va a veure el fiscal i negocia", ha afirmat en una entrevista d'Europa Press.\n"La relació va millorar, ens vam fer més amics i ens vam veure més sovint", ha explicat sobre la seva relació amb l'expresident, que serveix de fil conductor en el llibre, una autoficció en la qual narra la seva trajectòria professional i vital durant 40 anys d'història d'Espanya.\nDurant les dècades que reflecteix 'Cambalache', "Pujol també va ser un personatge important en el pla espanyol, va contribuir en gran part a formar una imatge de Catalunya no gaire certa que tenien a la resta d'Espanya; fins fa molt poc, a Madrid, Catalunya encara era el paradigma de la modernitat", la qual cosa l'advocat considera que va ser, majoritàriament, construcció de Pujol.\n'Cambalache' també relata la trajectòria de Melero abans d'arribar a l'advocacia: va començar estudiant història, va treballar com a botons en una filial de Banca Catalana i va ser funcionari de presons, "durant uns anys en què el sistema penitenciari era espantós, les presons eren un niu de droga, violència i amuntegament, a la Model hi va arribar a haver 11 presos per cel·la".\nEn comparació, Melero remarca que no tenen res a veure les condicions actuals, i en la seva feina com a advocat afirma que se li dona molt bé acompanyar els clients a entrar a la presó: "És un moment detestable, però l'intento gestionar amb una mica d'humor i responen. La gent quan se'n va a la presó surt de casa amb la idea que hi ha d'anar plorant i feta pols, però als cinc minuts d'anar-hi amb cotxe ja es van animant".\nJUDICI A LA FAMÍLIA PUJOL\nLa mateixa setmana que l'Audiència Nacional ha avalat processar la família Pujol per organització criminal, Melero --que en el judici representarà Oriol Pujol-- manté que no hi ha "tècnicament cap viabilitat" en aquesta acusació.\n"Ja no existeix la coautoria en dret penal, ja ets organització criminal i tens un delicte més. Això és una barbaritat. La família no és una organització, en abstracte, dedicada a la comissió de crims. Una altra cosa és que en una família es pugui cometre un delicte i alguns membres de la família en siguin coautors", per la qual cosa assegura que aquestes acusacions no acostumen a prosperar, i esmenta la imputació per aquest delicte en el judici a l'1-O, de la qual tots els acusats van ser absolts.\nQuant a la família Pujol, preveu que serà un judici extremadament tècnic, i ha remarcat que en la fase d'instrucció no s'ha provat "l'existència de cap acte previ de corrupció que fos l'origen dels diners".\n"No s'han trobat més diners que els que hi havia als dipòsits d'Andorra que van reconèixer els mateixos membres de la família, amb la qual cosa la discussió és si aquests diners constitueixen un delicte contra la hisenda pública i si aquest delicte està prescrit", ha afegit quan ha advertit que serà un judici molt tècnic.\nL'INDULT, "ÚNICA OPCIÓ" PER ALS PRESOS DE L'1-O\nSobre el fet que els tribunals hagin tombat dues vegades la progressió a tercer grau dels presos de l'1-O, Melero --també advocat dels exonsellers Quim Forn i Meritxell Borràs-- ha remarcat que "el penediment no és un requeriment legal".\n"Una altra cosa és que els agradaria que hi hagués un penediment explícit, però no és el que toca. La llei no és una sucursal del confessionari ni de l'ordre dels poders caputxins", ha assenyalat sobre la concessió de la semillibertat.\nSobre si el pas del temps pot facilitar un canvi de posició en els tribunals, ha dit que "els Jordis aquest any arribaran a la meitat de la condemna, quan el Tribunal Suprem havia dit que el període de seguretat de complir la meitat de la condemna no tocava, així que ja estaran més enllà del que deia el mateix Suprem".\nRemarca que la situació penitenciària s'ha de valorar "per les circumstàncies objectives de cada pres, no pel seu estat anímic, que d'altra banda podria ser perfectament fals, seria d'una innocència extrema".\nAixí, l'advocat considera que l'indult és "l'única opció viable" perquè els presos de l'1-O surtin de la presó.


La victòria de Fabio Quartararo al mundial de MotoGP i el nou Cupra El-Born, avui al Formula Marca - Radio Marca Barcelona\nInicio @FormulaMarcaBCN La victòria de Fabio Quartararo al mundial de MotoGP i el nou...\nAquest vespre, a partir de les 19:30h, nova edició del programa de motor ‘Fórmula Marca‘, amb Josep Lluís Merlos. Repassarem l’actualitat del mundial de MotoGP i el campionat aconseguit per Fabio Quartararo amb el periodista Manuel Pecino. A més, us presentarem tots els secrets del nou Cupra Born; parlarem de la Yamaha YXZ1000R Cup; ens fixarem en les novetats que incorporen els nous Opel Grandland i Mokka; i comprovarem com ja s’està començant a fabricar el nou VW Taigo.


Nuriav65 2016-05-01 22:35:31 UTC #1\nDesprés del dia del treballador no toca el dia del gandul? Bé de fet a moltes comunitats ja ho fan i és festa el dia 2.\nNuriav65 2016-05-01 22:38:04 UTC #2\nProposo recollir signatures a Change perquè els partits polítics no gastin ni un euro per la campanya electoral.\nNuriav65 2016-05-02 05:58:46 UTC #3\nLa 'selfie' de CDC: sanitat per a tothom, dació en pagament i rebuig a la reforma laboral\n'Lluitarem fins que només quedi una família a l'atur, la família reial!'\nEQUO treballarà per la construcció d'un nou espai polític a Catalunya\nERC té clara la República que vol, BComú dubta\n1. L’any 1990, un aturat català va fundar un grup terrorista on ell era l’únic membre. Va posar 9 bombes abans de ser detingut però no va dubtar en demanar una indemnització per un accident a…\ngofrancesc 2016-05-02 07:28:22 UTC #4\nVaja, no podien faltar els que ens volen alliberar donant-nos un món més just, Manifestació alternativa pel Primer de Maig al centre de Barcelona. Ja tot just veure que reivindiquen un "socialisme feminista" m'he imaginat qui podia estar pel mig de la manifestació: sí, són ells, és clar.\nAra ja els agrairia a aquests carallots que ens expliquin al Parlament quin es el vincle que lliga el "socialisme feminista" amb trencar aparadors a Portal de l'Àngel. Segur que ens poden il·luminar i indicar com trencar vidres ens acosta al socialisme feminista, o si més no al feminisme socialista. A més d'acostar-nos a trencar la UE (lema de la manifestació) però aquesta és fàcil, per a trencar la UE comencem trencant uns vidres i ja anirem pujant el to.\nSi és que aquesta gentola molt parlar d'alliberaments i d'alternatives però tenen més perill que una pedregada.\nElsa 2016-05-02 13:56:42 UTC #5\nEl mejor discurso contra el apartheid lingüístico en Cataluña\nIntervenció del regidor Oriol Corral en el debat sobre la moció "_en defensa de la cooficialitat de les llengües a l'administració i contra el manifest koiné_" presentada per Ciutadans, al Ple Municipal del 25 d'abril de 2016.\nEl mes divertit son els 2 primers minuts i si de cas, l´ultim.\nEl regidor de SOM Gramenet Oriol Corral va fer una intervenció en defensa de la immersió lingüística i de l’ús del català com a llengua vehicular al ple municipal de la setmana passada que ha causat impacte a la xarxa.\nLa intervenció fou una resposta a la moció pel bilingüisme i contra el manifest Koiné presentada per Ciutadans que no es va acabar aprovant.\nCorral va començar en to irònic: ‘Ho faré en castellà perquè veieu que vaig superar la dictadura de l’’apartheid’ catalanista a l’escola.\nNo sé com, vaig superar totes les traves que em posaven i l’obligació de parlar només en català, tot i haver rebut assots quan deia alguna paraula en castellà.’\nVa continuar així: ‘He estat investigant quina presència té el català a Santa Coloma: com tots sabeu, una presència total.\nEl 95% de la població és catalanoparlant, no hi ha cap televisió en castellà i el cinema que veieu és tot en versió original catalana.\nQuan vas a algun lloc i parles en castellà ets discriminat.’\nI després va canviar de to:\n‘És tan surrealista que vingueu a Santa Coloma a donar la tabarra amb el tema de la llengua!\nPerò, per què? Bé, és el vostre tema estrella, vau néixer amb el tema de la immersió lingüística…\nA ningú no li importa, això, a Santa Coloma. Cap sindicat, associació de veïns, casa regional o grup d’immigrats no us ha dit que se senti discriminat per això del català.\nUs sentiu discriminats vosaltres. No sé fins a quin punt arriba l’autoodi!’\nSofia 2016-05-02 14:19:39 UTC #6\nT'estic trepitjant els talons llegint el què vas posant, veig que ho vas espaïant, suposo perquè sigui més fàcil la lectura.\nElsa 2016-05-02 14:26:07 UTC #7\nPartint de la base que el senyor o senyors que encarreguen les pancartes, els sobres, els pamflets, el lloguer dels espais,deuen cobrar la seva comissió per escollir a tal proveïdor i no un altre, no ho veig pas factible.\nEl siudadano ha dit que ell està per enviar un sobre conjunt.\nAquests C´s com que els hi paga l´Ibex i el lobby del Pont aeri, i la llotja del Bernabeu, no depenen tant de les comissions que els hi paguin els proveïdors que reben l´encàrrec.\nAra, tots els altres...Bffffffff\nElsa 2016-05-02 14:28:47 UTC #8\nEspaio per facilitar la lectura.\ngofrancesc 2016-05-02 14:38:58 UTC #9\nEl siudadano ha dit que ell està per enviar un sobre conjunt\nS'han tornat ximples, o potser ara els dóna per demostrar-ho.\nAgraeixo que insinuïn públicament que les campanyes electorals són infumables, perquè diuen que ho fan per no fatigar l'electorat repetint-se com lloros a totes hores. I si ho posen tot dins un sobre em faciliten la feina de llençar-ho però tampoc és tanta feina llençar-los un a un, i fins i tot algun el guardes per veure quines en diuen.\nAra, que resulta que són nens de guarderia que els han de dir com enviar propaganda?, cadascun que l'enviï com li sembli i si volen posar-se d'acord amb d'altres per a un enviament conjunt allà ells, o és que esperen que vingui alguna junta electoral a dir-los com ensobrar?.\nRealment pots sospitar d'algú que és enze fins que obre la boca, aleshores ho confirmes.\nSofia 2016-05-02 14:41:21 UTC #10\nHola @gofrancesc, tens més raó que un sant.\ngofrancesc 2016-05-02 15:03:19 UTC #11\nPobre Sant Francesc d'Assís, patró dels rucs i d'altres bèsties, amb aquests que ens volen manar té feina per avorrir\nSofia 2016-05-02 15:04:09 UTC #12\nHa ha ha, ets molt bo.\nElsa 2016-05-02 18:16:24 UTC #13\nPartits de futbol i exposicions: el pla d'Albiol per augmentar la presència de l'Estat a Catalunya\nEl coordinador general del PP a Catalunya proposa acollir partits de la selecció espanyola de futbol i promoure exposicions de museus estatals.\nI no es "xist"\nEl millor, alguns comentaris dels lectors.\nvturiserra 2016-05-02 19:44:22 UTC #14\nHi estic d'acord. Que Catalunya aculli partits de la selecció espanyola contra la selecció catalana.\nNuriav65 2016-05-02 20:42:41 UTC #15\nEstà guanyant l'opció Occitània/ països catalans!!!!\nimage.jpeg1599x899 96.5 KB\nNuriav65 2016-05-02 20:43:45 UTC #16\nPer si queda algú que no hagi votat o vol tornar-hi!!\nA França hi està havent una reforma territorial i estan escollint els noms de les regions. Per a Llenguadoc-Rosselló-Migdia-Pirineus podeu votar aquí:\nVoteu per l'opció "Occitanie – Pays Catalan", si us plau.\nmireia 2016-05-02 20:59:07 UTC #17\nNo recordo si us ho haig enviar, però per si de cas:\nElsa 2016-05-02 21:05:19 UTC #18\nNo pateixis pels canalons, @Mireia\nLa @Sofia en fa uns boníssims, hi posa foie i tot.Crec.\nI potser fins i tot tòfona.\nEns te convidats a menjar ne a Vic,quan es proclami l´Independència.\nEls altres ens repartirem les tasques del beure,els aperitius,l´amanida,els postres,etc etc.\nEm sembla que la majoria de vots per "Occitanie-Pays Catalan" , son de catalans del Estat espanyol.\nServidora ja ha votat 3 vegades, ejem, ejem,\nSofia 2016-05-02 21:34:30 UTC #19\nJo també penso que nosaltres hem inflat el % de la proposta Occitanie-Pays catalan. Si és que quan ens mobilitzem...\nBona nit a tothom. Esperava fins a mitjanit per veure si algú es posicionava per liderar el govern dels veïns, però crec que no serà, així que haurem de tornar a votar, a menys que ens convidin des de l'ANC a abstenir-nos.\nElsa 2016-05-02 21:36:57 UTC #20


On dormir | Berlín Vermella\nEls millors hotels de Berlín els trobareu prop de la Postdamer Platz en ple centre neuràlgic de la ciutat. Però si voleu trobar una opció més econòmica cerqueu pels barris del voltant del centre (Mitte), el que us estalvieu ho podreu dedicar al transport públic. En aquesta web podreu trobar molt bones ofertes.\nSi voleu una opció més econòmica probeu d’anar a un alberg. El cost mitjà de les habitacions privades ronda els 20€ i les habitacions compartides els 10€. Aquí trobareu una llista dels albergs de Berlín. Què millor per completar la vostra experiència socialista per Berlín que dormir en col·lectiu i a preu de classe obrera?\nLa opció més recomanda:\nOstel és un hostal que destaca per tenir un disseny inspirat en l’estil comunista dels temps de l’Alemanya Oriental. Les habitacions estan decorades al més pur estil de la RDA: disposen de mobles d’estil soviètic, amb catifes adequades, roba de llit d’aquells temps, quadres, aparells de ràdio i televisions antigues i retrats de destacades personalitats de la República Democràtica Alemanya.\nFins i tot els rellotges de recepció són socialistes: marquen la hora de Moscú, Cuba, Corea del Nord i Vietnam. ivebeenthere.co.uk\nA més a més, l’hotel és econòmic, l’habitació més cara surt a 59€/nit i les més barates són les compartides (9,50€/nit), segons diuen al web, per tal de mantenir viu l’esperit marxista de la vida en col·lectiu.\nLes habitacions d'aquest hotel són veritables màquines del temps. welt.de\nContacte: +49 30 25 76 86 60 o contact@ostel.eu


Amb vetusta gonella: Casaldàliga - Retorn pairal\nCasaldàliga - Retorn pairal\nPere Casaldàliga (1928)\nRetornar és tornar a viure,\nles branques tornant-se arrels.\nL’escaiença de la mort\nrevifalla el naixement.\nestius de justícia ardent,\ntardors d’angúnies ventades,\nfecundes morts dels hiverns.\nSi molts camins van a Roma\ni pocs menen a Betlem,\ntots els viaranys dels homes\ncerquen amb fretura Déu.\nCasa Nostra, Pare Nostre,\nquan més anem, més tornem.\nJa ho he dit moltes vegades:\njo vaig néixer a cal Lleter.\nCinquanta quilos de nervis\nsalvats d’un dijous llarder.\nLlobregat d’aigües vermelles,\nles mines de Balsareny,\nPla de Bages, Catalunya,\nEspanya, Europa, Occident,\nracó de món i del Món,\npoble dels Pobles i meu.\nFaig olor de llet de vaca\ni porto un cor de pagès.\nSi mai no he fangat la terra,\nsempre la terra em colpeix.\nUn feix de neguits, la mare,\ni els ulls blaus amb l’espurneig\ndels tractants que van a fira\ni albiren de lluny les dents\ndels cavalls d’un bon negoci,\ndels negocis a bon temps.\nEl pare, xeixa provada,\nobaga de pensaments,\neixida de somnis nobles,\nCandàliga a cor batent.\nQuatre fills i la fortuna\nentre torretes i fems.\nLes sis vaques holandeses,\nsant Antoni del porquet,\nl’hort del riu vora la síquia,\nfeina i fe, neteja i seny.\nAnant al Castell, sortíem,\nLa riera de les pedres,\nfarigoles i pardals,\nel vent fuet del serrat.\nDolça la Verge de marbre,\nPau Bròquil esperitat.\nLlepades de sang primera\nvoravia de Navàs.\nCap a Berga, les colònies\ni la Patum i Queralt.\nA Sallent, idees noves\ni Claret l’adelerat.\nManresa i la Santa Cova,\nbona per a fer-s’hi sant.\nI al capdavall Barcelona,\nbona de bossa i de mar.\nAl daltabaix de les presses,\nel teixidor Llobregat.\nI al capdamunt de la tarda,\nla roca de Montserrat.\nEscolà per dinastia,\npassa-son i passa-fred,\ni passa la pobra capta\ni capta l’esguard de Déu.\nL’església, mai acabada,\ns’emplena d’obres i creix.\nCreix el Sant Crist com un home\nde debò, sagnant-me el bes.\nMés alt toquen les campanes\nquan més sord el campaner.\nLes padrines matineres\ni alguna noia fidel.\nLes Germanes, toca-minsa.\nVoleiades, els Mossens.\nEls Mossens que tot ho saben\ni ens van fent el que serem.\nMenjarem plates de crema\nquan serà per sant Josep\ni beurem nissos flairosos\nper la Verge del Roser.\nCollirem raïm i figues,\ntrobarem molsa i bolets.\nCantarem les Caramelles\ni farem els Pastorets.\nAl Casal els grans conspiren\namors, política i Déu.\nI els petits, com de puntetes,\nel món dels grans albirem.\nEls manyans fan flaire crua,\ntèbia olor els pastissers.\nNo hi seran totes les flaires\npel florir dels ametllers.\n“Catalans i cristians”,\nsi hem de ser-ho “no ens planyeu”.\nLes cançons porten banderes,\nmalastrucs porten els vents.\nAmaguem els sants de pressa,\nla persiana abaixeu!\n“És la guerra”, aquella guerra\nque no s’acaba mai més.\nQue en diran “la nostra guerra”,\nquan era la guerra d’ells.\nLa colla sense Doctrina,\nverda la carn i el cap verd,\nmadurs els ulls i el silenci\nde viure tant en poc temps.\nQuin regal em donarien\nels desertors del Cortès,\nmorts a la fosca frontera\nsense olivars ni llorers,\nni vencedors ni vençuts,\nmorts, morts, morts, morts, morts només...?\nEl tiet mossèn Lluís\nem deixarà un queixal seu,\ncom un corcó de martiri\nque encara em cargola el tremp,\ni em passarà el calze d’or\nper a la sang de tots tres.\nLa pàtria es ‘nava fent xica,\nla Pàtria es ‘nava fent gran.\nI el Regne se m’emportava\na l’altra banda del mar,\nper a no tornar mai més\ni tornar del Món estant.\nPairal era allò que ho era,\nara ja tot és pairal.\nL’àliga i la garsa blanca,\nles sis vaques i els jaguars\ni aquest doll de l’Araguaia\nque em ve ple de Llobregats.\nL’eixida i la Patria Grande,\nGuadalupe i Montserrat.\n... L’amor pairal de cal Pare\ntot ho va tornant pairal.\nEls bols de llet que ens bevíem\ni la sang que ens vessaran.\nPairal, la terra dels Homes,\ni Déu, la Casa Pairal.\n[Encara avui respiro en català, Ed. Claret, 1987]\nLa recent emissió de la minisèrie Descalç per la terra vermella, de Francesc Escribano, sobre la vida —i, sobretot, sobre les causes, que en diu ell— de Pere Casaldàliga, així com la transmissió en directe des de Balsareny del programa El món a RAC1, de Jordi Basté, amb un debat sobre el bisbe emèrit de São Félix do Araguaia, va fer que hi dediqués un esment, com de passada, al final del meu post anterior, fet en memòria de Josep Maria Andreu, i on també aprofitava per celebrar la concessió del Premi d’Honor de les Lletres Catalanes a Raimon. Massa temes, i tots prou importants, per encabir-los plegats en un únic espai.\nL’excel·lent minisèrie —que es pot trobar per internet a ‘TV3 a la carta’, i el DVD de la qual, juntament amb el ‘Sense Ficció’ del 25 de març de 2014, dedicat a glossar la figura de Casaldàliga l’ha distribuït el diari ‘Ara’ els dies 26 i 27 de març— em mou a publicar-li un poema on evoca els records de la seva infantesa i joventut a Balsareny. Un poema que hem recitat en diverses ocasions al seu poble, que és també el nostre, i que sempre és escoltat pels nostres conveïns amb molta empatia i fins amb un punt de reverència.\nBalsareny (Bages). Foto: A. Selgas, publicada a 'Sarment', març 2014\nAquí hi ha els enllaços a ‘TV3 a la Carta’ on podeu trobar la minisèrie sencera:\nAquest és l’enllaç a Les causes i la vida (TV3, ‘Sense Ficció’, 25-3-2014). Cap al minut 35, Casaldàliga hi recita un fragment d’aquest poema:\nAltres enllaços amb entrevistes a Casaldàliga o sobre ell:\nI en fi, aquí hi ha un enllaç a la crònica de la revista local ‘Sarment’ on ens vam fer ressò de la preestrena de la pel·lícula a Balsareny el dia 7 de desembre de 2013:\nAltres posts amb poemes de Pere Casaldàliga en aquest blog:\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2013/12/casaldaliga-ni-betlem-ni-lampedusa.html Ni a Betlem ni a Lampedusa\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2013/07/casaldaliga-es-diu-jesus.html Es diu Jesús\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2013/03/casaldaliga-deixa-la-curia-pere.html Deixa la Cúria, Pere\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2011/08/casaldaliga-santa-maria-do-madrugada.html Santa Maria da Madrugada\nhttp://ramoncarrete.blogspot.com.es/2011/08/casaldaliga-cancion-de-la-hoz-y-el-haz.html Canción de la hoz y el haz\nA l’entrevista de Mònica Terribas, del 2005, que el ‘Sense Ficció’ reprodueix, Casaldàliga diu això:\n«Per què no puc ser jo un català sincer, obert, ferm, feliç amb la meva identitat, i ser solidari amb el món? Respectar totes les altres identitats. El que passa és que, així com ha costat tant, i encara costarà, de defensar els drets de les persones, estem encara a l’abecé pel que fa al dret dels pobles. I els pobles grans han imposat les seves identitats i han negat les identitats petites».\nPublicat per KRT a 0:21\nEtiquetes de comentaris: Casaldàliga, Poesia segle XX\nKRT 29 de març de 2014 a les 0:42\nEn Josep, del blog Vivències, va posar aquest comentari al post anterior, que acabava amb un esment a en Casaldàliga. El trasllado aquí perquè hi escau més.\nJosep 26 març de 2014 10.51\nUna gran mini sèrie, KRT, penso que el tems de durada es just, ni més ni menys. Molt bona, llàstima que "passarà" com una pel•lícula més i la gent no aprendrem res. Com Ell en necessitem molts.\nLa Isabel és una noia argentina, cooperant d'una ONG que depèn en part d'una església cristiana i sobretot protestant. Té un bloc -així la vaig conèixer-; ara gairebé no escriu, però sí que ho fa per correu electrònic.\nL'ultima vegada deia això: "Josep, ahora voy a Salta y Rosario, un lugar más de la extensa geografía latinoamericana. Un Macondo olvidado donde las luces del Estado no alumbran y rige la ley de los poderes fácticos. Un punto remoto en el noroeste argentino donde los terratenientes están borrando el futuro de la etnia Qom. Un caso emblemático de impunidad –absoluta– y silencio –total–.\nEn la Comunidad La Primavera se visten de luto. De un negro riguroso por el asesinato de un niño de la etnia Qom, víctima de la mirilla de pistoleros al servicio de terratenientes".\nKRT 26 març de 2014 13.07\n[...] La sèrie sobre en Casaldàliga és important, i no crec que s'oblidi, perquè almenys a TV3 la poden anar reposant, i a més el vídeo està disponible al 'TV3 a la carta', i avui el donaven amb l'edició del diari 'Ara'. Però per damunt de tot, l'important no és en Pere, com ell mateix diu sempre, sinó les seves causes; i les seves causes perduraran, perquè va sembrar una llavor que molta altra gent ha recollit in situ, i mantindran la lluita mentre faci falta, hi sigui ell o no. El seu testimoniatge ha estat important per internacionalitzar la causa, però són molts els que s'hi han compromès i la continuaran. Gràcies, Josep, per la teva lúcida aportació.\nKRT 29 de març de 2014 a les 0:44\nEn Josep Soler va posar aquests dos comentaris al post meu anterior, que acabava amb un esment a en Casaldàliga. Els trasllado aquí perquè hi escauen més.\nJosep Soler Cirera 26 març de 2014 12.02\nRamón: Subscric el que dius sobre la seria "Descalç sobre la terra vermella". Em va commoure molt a la presentació de Balsareny i hi m'ha tornat a passar amb la d'ahir a TV3. Aquest matí he comprat el vídeo de l'ARA, mes que res, per poder retenir les imatges i les paraules (sé que pot semblar un tòpic però jo també en dic profètiques) del mateix Pare Pere en el reportatge final. A Balsareny hi tenim una persona d'una dimensió que avui encara no sabem valorar (a l'alçada de Nelson Mandela i d'altres, tal com va dir el mateix Sr. Escribano a la presentació d'ací a Balsareny). Recordaré sempre les conferències que ens va dedicar als baixos de la rectoria, durant una setmana, juntament amb en Lluís M. Xirinacs (a qui sembla que tothom ignora) poc abans de marxar a la missió del Brasil. Va ser un privilegi que recordaré tota la vida. Gracies. Ramon, de Josep Soler Cirera.\nKRT 26 març de 2014 13.29\nGràcies, Josep, pels teus comentaris. Jo no vaig anar a aquelles conferències que dius; de fet, el meu record d’en Pere és més aviat vague i llunyà. Recordo haver-lo vist per Balsareny, però no tinc present d’haver-hi parlat mai en persona. Estic d’acord amb tu que en Pere “juga a la mateixa lliga” que Gandhi, Luther King o Mandela, i aquesta sèrie contribuirà a divulgar les seves causes arreu. Unes causes que, més enllà d’ell mateix, les continuaran altres persones, compromeses amb la seva lluita gràcies al seu exemple. El premi Nobel que li van negar tres vegades seguides hauria estat un altre bon trampolí per internacionalitzar el seu testimoniatge, que ja és prou conegut, però sempre va bé un recolzament extern perquè sempre acabem tenint tendència a “mirar cap a una altra banda”.\nI aquesta sèrie en serà una baula més per mantenir viu el testimoni de la seva paraula i de la seva lluita. Personalment, no m’és significatiu que ell arribés a aquestes conviccions a través de la fe i de l’Evangeli; per a mi seria suficient que hi hagués arribat per amor de la Humanitat i de la justícia. Però ja m’està bé, que enfront d’una Cúria tan acomodada en els seus privilegis, ell els recordi que el seu primer Mestre es va posicionar clarament en favor dels oprimits, dels pobres, dels que patien persecució per causa de la justícia.\nBenvinguda, doncs, la sèrie, i molt bé el ‘Sense ficció’ que ens va fer una antologia dels seus fets, idees i paraules. Jo em quedo amb la que va dir cap al final, amb murrieria, quan insinuava que potser a Catalunya simpatitzem amb les seves causes perquè aquestes són tan lluny; però que si ell fos aquí, i fes el mateix que fa allà, potser això amoïnaria a més d’un. De fet, jo estic segur que si en Pere fos avui aquí, estaria a Melilla ajudant els que salten les tanques, i no sé si tothom ho entendríem, com no tothom aquí va voler entendre en Xirinacs. Ser conseqüent fins al final és molt difícil, perquè genera rebuig fins i tot entre els fidels. Com deia la versió de Paco Ibáñez d’una cançó de Brassens: “a la gente no le gusta que / uno tenga su propia fe”. Però els profetes la tenen, i la proclamen. i no s’arruguen. Per això ens són (o ens haurien de ser) model i exemple.\nKRT 29 de març de 2014 a les 0:47\nI en Josep Soler encara hi va afegir:\nJosep Soler Cirera 28 març de 2014 19.47\nUNES QUANTES PERLES DEL BISBE PERE CASALDÀLIGA:\n“Ser del centre pot ser una manera de rentar-se les mans.”\n“La llibertat per ser home i la pobresa per ser lliure.”\n“Com es pot ser l’Església dels pobres si no s’és al mateix temps, pobre?”\n“L'Església és centralitzadora, no és prou “Catòlica”. Hi ha un gest una mica infantil a l’hora de “donar” la comunió, en part per potenciar el poder clerical.”\n“Joan Pau II és una mena de gegant absolut, físicament parlant; espiritualment te una actitud com de “padrinet”: comprensiu, acollidor. Es veu que el temps, els anys, fan be a tothom.”\n“Respectar totes les altres Identitats: estem en l’a,b,c, del dret dels pobles. Els pobles grans han imposat les seves identitats i han negat les identitats dels pobles petits.”\n“Em de començar dient que els indígenes no existeixen. Existeixen els Canejaris, Tapinobets, Xabantes, els Maia, els Túpi, els Goreni (1). Tu saps que la paraula “Indio” va ser una paraula “anivelladora” que va negar les identitats i en aquest nom d’”Indio” van decretar la mort cultural -i a molts llocs física- de pobles sencers.”\n“Son les causes que donen sentit a la vida. Una vida sense causes es una vida pobre, bruta, trista.”\n“No n’hi ha prou de ser CREIENT, també s’ha de ser CREÏBLE”\nHe extret questes frases del Pare Pere, de la part final de la mini sèrie "Sense ficció". Són fetes en èpoques diferents de la seva vida i totes son molt anteriors al moment actual. Crec que perquè moltes d'elles son tan actuals que val la pena de reproduir-les. M'hauràs de perdonar que per fer-ho, m'aprofiti del teu interessant bloc. Que cadascú en faci la seva valoració que vulgui, però jo, a desgrat de no ser creient, la faig molt alta.\n(1) No sé si aquests noms dels pobles indígenes són correctes. Els he reproduït d'oïda i segur que no.\nI jo li responc:\nKRT 29 març de 2014 0.30\nUna excel·lent col·lecció de pensaments d'un home lúcid i coherent. Gràcies, Josep. Trasllado els teus comentaris en aquest post, que és justament d'un poema d'en Pere Casaldàliga. Així qui el llegeixi els llegirà també, que valen la pena.\nel nom de la rosa 31 de març de 2014 a les 14:45\nLa poesia de Pere Casaldàliga traspua la mateixa força, compromís i autenticitat que han bastit la seva vida. Gràcies per compartir-ne els textos.\nA veure si no arribo tard per aconseguir el dvd de la sèrie, "Descalç sobre la terra vermella", l'esperava amb il·lusió i va superar les meves expectatives, també en part pel treball de l'actoràs Eduard Fernàndez.\nKRT 31 de març de 2014 a les 16:25\nGràcies pel teu comentari. Tens raó sobre l'autenticitat i la coherència de l'obra i la vida de Casaldàliga.\nPel que fa al DVD, si el demanes de seguida segurament l'obtindràs. A Balsareny no cal dir que no n'hi va haver per a tothom ni de bon tros, i hi ha molta gent en llista d'espera. Suposo que en faran més còpies. Però de tota manera, te'l pots baixar per 'TV3 a la carta'.


Constantí és un dels municipis on també s’aplicarà la limitació del preu del lloguer – Constantí Ràdio\nConstantí és un dels municipis on també s’aplicarà la limitació del preu del lloguer. L’Agència de l’Habitatge de Catalunya publicava ahir la resolució per la qual s’actualitzava la relació de municipis de Catalunya on és aplicable l’índex de referència al que s’hauran de basar per fixar els preus del lloguer d’habitatge i n’incloïa onze més per a la demarcació de Tarragona i elevava el total fins als disset: A banda de Constantí, també s’inclouen en aquesta resolució el Morell, la Canonja o la Pobla de Mafumet. Després que el passat dimarts, 22 de setembre, entrés en vigor la llei aprovada al Parlament el 9 de setembre sobre la regulació del preu dels lloguers, l’Agència de l’Habitatge de Catalunya, a través del departament de Territori, actualitzava ahir el llistat de localitats de Catalunya on el preu del lloguer estarà limitat.\nAmb l’entrada en vigor de la llei, el preu el lloguer quedarà determinat en funció de l’índex de l’Agència de l’Habitatge. D’una banda, els nous contractes s’hauran de cenyir al preu per metre quadrat de referència. En cas que l’immoble hagi estat arrendat per sota del preu de referència durant els darrers 5 anys, la llei impedeix que el propietari n’apugi el lloguer. La norma, per tant, obligarà els propietaris a rebaixar els preus que estan per sobre l’índex i congelarà els que s’hi situen per sota.\nEls criteris per fixar el preu dels lloguers en zones amb mercat tens només tenen efecte sobre els nous contractes d’habitatges habituals, però no canvien les condicions dels que estiguin vigents ni tampoc tenen cap efecte sobre les segones residències. Si la falta d’habitatge està concentrada en barris o districtes, la norma s’hi podrà aplicar sense que afecti la resta del municipi. És requisit imprescindible perquè un municipi o barri pugui aplicar la limitació de lloguers que es declari mercat d’arrendaments «tens», és a dir, que el preu del lloguer superi el 30% dels ingressos habituals de les llars, la renda mitjana de les persones menors de 35 anys o hagi crescut tres punts per sobre de l’IPC en els últims cinc anys.\nJordi Villalbí presenta el llibre "Ara ja ho saps, mare..." en col·laboració amb la Lliga contra el Càncer\nEl número 36 dels "Estudis de Constantí" presenta 10 articles de col·laboradors habituals de la publicació