Per què estudiar el grau?. Grau en Enginyeria Química\nPer què estudiar el grau? Grau en Enginyeria Química\nAixí mateix, pretén formar professionals altament qualificats en coneixements i habilitats, amb esperit creatiu i obert a la necessitat de formació permanent en el desenvolupament del seu treball i en el dels seus col·laboradors. En conseqüència són tan importants les qualitats d'aprendre "a aprendre" i d'aplicar el que es coneix, com la quantitat de coneixements adquirits.\nMòdul Comú a la branca industrial\nMòdul de tecnologia específica: Química Industrial\nEl Grau en Enginyeria Química de la Universitat d'Alacant, pertanyent a l'Escola Politècnica Superior, presenta uns trets d'identitat i qualitat característics, entre els quals podem destacar alguns dels quals es nomenen a continuació. En primer lloc, cal remarcar el tracte personalitzat cap als estudiants per part dels professors; açò es veu afavorit, entre altres raons, al fet que el Grau en Enginyeria Química està dissenyat per a admetre com a màxim a uns 60 alumnes de nou ingrés a l'any, la qual cosa comporta un millor coneixement i seguiment dels estudiants que redunda en una major qualitat. Diversos dels professors de la titulació participen en el programa de tutorización a l'alumnat que la universitat ofereix en el Pla d'Acció Tutorial (PAT). A més, en general, els professors de la titulació ofereixen totes les facilitats per a atendre les tutories acadèmiques de les assignatures independentment dels seus horaris establits per a açò, i t'orientaran durant tota la titulació.\nBona part del professorat que imparteix docència en el Grau d'Enginyeria Química té un reconegut prestigi internacional de la seua labor investigadora, en àrees de l'enginyeria química tals com a nous materials, medi ambient, nanotecnologia, optimització de processos industrials, síntesis i aplicació de catalitzadors, aplicacions energètiques, etc. El professorat relacionat amb el Grau en Enginyeria Química és, objectivament, un dels més actius de tota la universitat tant en la participació en projectes de recerca públics i amb empreses com en la publicació d'articles en revistes científiques internacionals d'alt impacte. Si quan acabes els estudis vols llançar-te a emprendre creant la teua pròpia empresa, els nostres professors et poden aconsellar bé, doncs tenen àmplia experiència en aqueix sentit, ja que han participat en els últims anys en la creació de 5 empreses a partir de la recerca desenvolupada en la universitat (empreses de base tecnològica).\nSi estudies el Grau en Enginyeria Química i vols fer pràctiques en empresa ho vas a tenir molt fàcil. Tenim convenis signats amb més de 40 empreses, i una mitjana d'uns 40 estudiants realitza pràctiques en elles cada any en els últims cursos de la titulació. Aquestes pràctiques et permeten un contacte directe amb el món laboral, i a més poden suposar la porta a la teua primera ocupació. Aquest contacte amb les empreses del sector privat també suposa que grans empreses com Repsol, Sabic, BP, Acciona, Sadyt, etc. col·laboren amb els professors, la qual cosa els permet a aquests estar al dia de les necessitats del món laboral i transmetre-li-ho als estudiants.\nAvui dia és impossible treballar aïllat del context internacional. En aquest sentit, el Grau en Enginyeria Química et permet rebre docència de diverses assignatures en anglès, la qual cosa redunda en una millor formació, i a més participa en els programes Erasmus d'intercanvi d'estudiants amb universitats del Regne Unit, Alemanya, França i Itàlia, entre unes altres. Aquests programes no solament permeten que pugues cursar part dels teus estudis en una altra universitat europea, sinó també tenen l'avantatge que rebem a estudiants estrangers, que per tant compartiran classe amb tu.\nDes del punt de vista del reconeixement oficial de la titulació, el Grau en Enginyeria Química compte, a més d'amb la requerida acreditació de l'ANECA com a titulació oficial i les corresponents atribucions professionals, amb un segell europeu de qualitat. En concret, l'any 2016, el Grau en Enginyeria Química de la Universitat d'Alacant va ser el primer Grau en Enginyeria Química d'Espanya a acreditar-se amb el segell de qualitat internacional EUR-ACE (ENAEE-ANECA).\nD'altra banda, l'any 2017 es va donar a conèixer que en el Rànquing Acadèmic de les Universitats del Món (ARWU) 2017, o Rànquing de Xangai, un dels més prestigiosos a nivell mundial, la Universitat d'Alacant apareixia entre les posicions 151-200 en la branca d'Enginyeria Química (Chemical Engineering), sent aquesta la segona millor categoria en la qual apareixia la Universitat d'Alacant en aquest rànquing, per darrere únicament de Gestió Turística i Hotelera.\nA més, en el rànquing de millors universitats espanyoles que publica anualment el diari El Mundo per a les diferents titulacions, l'any 2017 el Grau en Enginyeria Química de la Universitat d'Alacant apareixia com elº 5 millor de tota Espanya.\nFinalment, cal citar que els estudis de Grau en Enginyeria Química tenen la seua continuïtat natural en el Màster d'Enginyeria Química.\nTotes aquestes característiques anteriorment citades són el resultat de l'esforç de tots els que formem part de la titulació per a millorar dia a dia la qualitat de la mateixa.\nL'Escola Politècnica Superior (EPS), a la qual pertany el grau d'Enginyeria Química en la Universitat d'Alacant, té adscrits 10 departaments i compta amb més de 500 professionals entre Personal Docent i Investigador (PDI) i Personal d'Administració i Serveis (PAS).\nL'EPS compta amb unes infraestructures que permeten una docència de qualitat. Dins de la docència associada a l'EPS trobem tant infraestructures pròpies de l'Escola, com a infraestructures pertanyents als departaments que s'utilitzen per a la docència. L'EPS gestiona laboratoris de pràctiques (experimentals i d'informàtica), aules de teoria, aules i sales d'estudi, salons d'actes, i altres estades dedicades a la docència i recerca en 5 edificis del campus (Escola Politècnica Superior I, Escola Politècnica Superior II, Escola Politècnica Superior III, Escola Politècnica Superior IV i el Pavelló Universitari 13), la qual cosa suposa una superfície de més de 15.000 m2.\nLes classes teòriques s'imparteixen en aules tant de l'EPS com dels aularis generals de la universitat. La grandària d'aquestes aules s'adapta al nombre d'alumnes matriculats en cada assignatura. Totes les aules disposen de pissarra, pantalla de projecció fixa, vídeo projector, ordinador i punt de connexió a la xarxa informàtica.\nA més de les aules d'informàtica generals de la Universitat de l'Alacant, l'EPS disposa d'aules pròpies de docència amb ordinadors en llocs individuals equipats amb programes informàtics aplicats a la simulació i optimització de processos i al càlcul numèric en Enginyeria Química, tals com Matlab, Chemcad, Aspen HYSYS, GAMS, Moldflow, COMSOL Multiphysics, etc., el nivell de les quals de coneixement i maneig dels mateixos que adquiriràs en comparació de moltes altres universitats suposarà per a tu un valor afegit molt important.\nEl grau en Enginyeria Química té un percentatge de classes pràctiques molt elevat, tant en aula d'informàtica com d'experimentació, i en relació a açò últim es disposa de laboratoris totalment equipats per a assegurar el correcte aprenentatge dels coneixements adquirits en la teoria.\ncal destacar que, a més dels laboratoris d'experimentació, també es disposa de plantes pilot d'experimentació en Enginyeria Química en les quals es desenvolupen algunes pràctiques amb equipament a escala industrial o semi industrial, el\ncom et permetrà entrar en contacte amb els equips d'ús comú en la indústria química.\nAddicionalment, la Biblioteca de la Politècnica i Ciències de la Salut, que es troba situada en la planta baixa de l'edifici de la Biblioteca General, compta amb més de 67.000 llibres, revistes, materials especials i accés a recursos electrònics. Disposa d'uns 900 m2 i compta amb 263 llocs de lectura, 7 llocs informàtics, 3 sales de treball en grup i 7 ordinadors portàtils per a préstec en sala.\nFinalment, en totes les instal·lacions no existeixen barreres arquitectòniques que impedisquen a persones amb discapacitat física accedir a les dependències de l'Escola i dels departaments que imparteixen docència en la titulació.\nEl títol de grau en Enginyeria Química capacita plenament per a la realització de treballs d'instal·lacions i serveis auxiliars de les indústries químiques, entre les quals cal destacar: Instal·lacions de calefacció, refrigeració i ventilació. Instal·lacions de condicionament acústic. Instal·lacions elèctriques. Instal·lacions de distribució de gasos i fluids combustibles. Instal·lacions d'emmagatzematge de productes químics. Instal·lacions d'emmagatzematge de fluids a pressió. Instal·lacions de proveïment d'aigua. Instal·lacions de xarxes d'aigües pluvials, sanitàries i industrials. Instal·lacions contra incendis. Instal·lacions de control i prevenció de la contaminació.\nAquests professionals estan especialment capacitats per a participar en la projecció i desenvolupament de processos químics, aplicant les bases científiques i tecnològiques a aquests processos i als seus productes, principalment en les àrees de: Producció i el seu control tècnic. Instal·lació i engegada. Operació. Manteniment i inspecció. Qualitat. Processament de dades. Comercial. Fabricació d'equips i maquinària.\nTambé estan capacitats per a participar en la redacció de projectes, estudis, treballs, informes i procediments en l'àmbit econòmic, mediambiental, industrial químic, social i laboral, entre els quals cal destacar: Estudis d'impacte ambiental. Estudis acústics. Tractament, gestió i valorització de residus. Tractament i aprofitament del cicle integral de l'aigua. Control i prevenció de la contaminació. Ecoeficiència i ecodisseny de processos i productes. Desenvolupament sostenible. Estudis de viabilitat tècnica, econòmica i de mercat. Control, instrumentació, simulació i optimització de processos. Gestió del risc, la seguretat i la salut en la indústria. Assessorament. Peritatges, informes, dictàmens, taxacions i actuacions tècniques en assumptes judicials, fiscals i particulars. Homologació. Verificació, anàlisi i assajos químics.\nDe la mateixa manera podran exercir la seua activitat en l'Administració i ens públics, en els termes previstos en la normativa corresponent, com també en empreses d'enginyeria i consultoria.\nEls graduats i graduades en Enginyeria química estan especialment capacitats per a la signatura de les instal·lacions referides en els paràgrafs anteriors.


Un cotxe a la fuga i un altre d'interceptat carregat d'armes a la Jonquera\nImatge d'arxiu de controls policials a la frontera de la Jonquera\nEl segon vehicle, un Renault Megane de color gris, ha fugit i la policia ha emès una ordre de busca i captura\nRedacció 13/02/2016 - 18.05 Actualitzat 14/02/2016 - 15.14\nLa Policía Nacional ha interceptat a l'AP-7, a la Jonquera, dos vehicles sospitosos que entraven a Catalunya.\nEls fets han passat a dos quarts de quatre de la tarda. Un dels vehicles ha parat i en la inspecció els agents hi han trobat armes: dues armes llargues, dues de curtes i armilles antibales, a més d'una granada. També hi havia dos telèfons mòbils. Hi ha una persona detinguda.\nSegons l'atestat, cap a quarts de quatre els agents han detectat un Renault Megane de color gris, amb la finestreta del darrere trencada i conduït, segons sembla, per una persona de trets àrabs, que no va poder ser interceptat.\nImmediatament després va ser localitzat el Renault Scenic i arrestat el seu conductor, A.L., de 25 anys, amb carta d'identitat francesa i d'origen d'àrab, que té antecedents a França per delictes contra la propietat.\nEls agents han comprovat que aquest vehicle havia estat robat aquest mateix matí, tal com ha reconegut el detingut, que ha assenyalat que es dirigia a Barcelona.\nFonts de la investigació han afirmat que aquest cotxe podria estar relacionat amb l'atracament que han perpetrat aquesta matinada diversos homes armats en un casino d'Aix-en-Provence, que ha provocat una quinzena de ferits lleus a causa del brot de pànic entre els clients quan han mirat de fugir creient que es tractava d'un atemptat terrorista.\nEl tipus de munició i armes trobades al vehicle corroboren encara més la hipòtesi policial que es tractaria d'un cas relacionat amb la delinqüència comuna.


Quines postures cal adoptar per evitar les lesions durant el teletreball?\nRedacció Catalunyapress | dissabte, 27 de març de 2021\nAmb l'augment del teletreball, recomanat pels governs autonòmics per evitar els contagis de coronavirus, les persones han canviat d'hàbits i han reduït els moviments. Algunes fins i tot no compten amb espais adaptats a les noves condicions del seu treball.\nLes emissions a Barcelona es reduirien un 3% si els empleats teletreballessin un dia més per setmana\nEls autònoms no es poden deduir les despeses de teletreball\nImatge de recurs (EP)\nEl Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya ha publicat un vídeo en què explica diversos consells per teletreballar en les millors condicions. I és que el teletreball ha augmentat més d'un 10% amb la pandèmia.\nTeletreball efectiu i saludable de ColFiCat on Vimeo\nEl primer consell és ajustar l'altura de la cadira fins que sigui còmode per a cada persona. A més, és important anar canviant de posició de tant en tant i no estar assegut més d'una hora seguida.\nD'altra banda, la distància entre la persona i la pantalla de l'ordinador també pot canviar segons el que més convingui, però ha d'estar davant del cap i a nivell dels ulls perquè el coll estigui recte. Els braços han d'estar recolzats sobre la taula o en els reposabraços de la cadira, i el ratolí ha d'estar a mà.\nUn error comú és apropar molt el cap a la pantalla. Segons el Col·legi de Fisioterapeutes, un ordinador portàtil pot ser més incòmode que un de sobretaula, pel que si cal treballar habitualment seria recomanable habilitar un bon espai amb una taula i una cadira en condicions, i tenir un monitor adequat.\nAl vídeo destaquen la importància de fer pauses durant la jornada laboral, aproximadament cada hora. Això no vol dir només deixar de teclejar sinó intentar fer algun tipus d'exercici lleuger com caminar una mica o baixar i pujar escales. Així, el sistema cardiovascular s'activa, els músculs treballen i la sang circula.\nD'altra banda, el Col·legi recomana tenir una bona alimentació i evitar la temptació de menjar entre hores.\nEn cas de patir dolors o molèsties tot i seguir aquests consells, es recomana acudir a un especialista.\nSegons expliquen, en els últims mesos hi ha hagut un increment de consultes i visites ja que molta gent va començar a teletreballar d'un dia per l'altre, sense cap pauta establerta i sense tenir un espai ben habilitat.\nEls gossos i els gats tindran un DNI obligatori a partir del 2022 per evitar l'abandonament animal\nDues noves troballes permetran desenvolupar tractaments contra les malalties neurodegeneratives\nEl PSC formalitza la convocatòria del Congrés extraordinari per rellevar Iceta\nEspanya, un vesper sense antídot\nL'aigua resilient impulsa la transformació ecològica justa davant l'emergència climàtica\nFrancisco Rivera està fart i cansat de el circ muntat pel seu...\nAlberto Rodríguez anuncia que deixa Podem\nEls principals indicadors Covid-19 segueixen empitjorant a Catalunya\nUn sisme de magnitud 6,5 sacseja Taiwan i provoca tremolors a la...


ANDORRA ABSOL ‘EL RAMBO DE CERDANYA’ – Pirineus TV\nANDORRA ABSOL ‘EL RAMBO DE CERDANYA’\nEl tribunal de Corts d’Andorra ha fet pública aquest dimarts la sentència a Martí Cots Saleta, més conegut com el Ramonet de Pi o “el Rambo de Cerdanya”, que ha quedat absolt dels dos delictes pels quals el 23 d’octubre se’l va jutjar al principat: intent de furt en casa habitada i blanqueig de capitals. Suposadament, Cots hauria comprat armes a Andorra amb els diners del botí de l’atracament perpetrat el 22 de desembre del 2017 a l’hotel de Masella. Però el tribunal ha considerat que els càrrecs que se li imputaven no han quedat provats.\nEl mateix dia del judici, Cots, que ha estat vuit mesos pres a Andorra, ja va ser alliberat i expulsat del país (ell va triar anar a França) i se’l va entregar a la policia francesa. A Perpinyà se’l va jutjar en tres dies i condemnar a quatre mesos de presó per un furt a la Guingueta d’Ix. Ara compleix aquesta condemna a Perpinyà i després s’haurà d’activar l’ordre d’entrega al jutjat de Puigcerdà per l’atracament a l’hotel d’Alp d’on es va endur un botí de 17.000 euros.


Josep Ballester, finalista Premi Llegir 2013\nArticle finalista Premi Llegir 2013, Fundació Bromera per al Foment de la Lectura\nLa lectura com a metàfora de la vida\n(A propòsit d’algunes anotacions al respecte)\nEl fet de llegir són moltíssimes coses alhora: viatjar sense moure’s, conéixer-se un mateix i un bon intent de conéixer la resta d’éssers humans, el plaer de viure un altre flanc de la realitat, memòria pretèrita i present, exploració per un univers infinit però, també, sentir. La relació sentimental amb un determinat llibre et marca. Ho he contat alguna vegada, tinc una especial predilecció per Els germans Karamàzov per diversos motius, però segurament els emocionals són aquells que a la llarga, segons sembla, els que més et pesen. D’una banda, tinc un bon amic que ja fa un temps em va contar la relació amb aquesta gran novel•la. En diferents moments de la vida havia intentat llegir-la, però per algun o per algun altre motiu, l’havia deixada inconclusa. Un dia en una visita a la casa de camp d’uns coneguts va anar al lavabo, on es va trobar la sorpresa que per a torcar-se les parts, després d’haver-hi evacuat, el paper que s’utilitzava era un exemplar del llibre de l’escriptor moscovita, només calia anar arrancant les pàgines, segons la necessitat. El meu amic agafà el llibre i se’l va emportar. M’imagine que li va semblar una situació obscena. He preferit no preguntar-li- ho. Les diverses voltes que havia intentat llegir la novel•la sempre s’havia quedat pel mateix capítol. Resulta que aquell exemplar que s’emportà del comú li faltaven sols les pàgines que ell havia llegit. D’aquesta manera va acabar la resta de l’obra a partir d’aquells fulls que no havien estat arrancats. Allò era un espècie d’avís? De vegades la vida et fa tota mena de senyals que sovint no sabem interpretar. L’altra relació amb la novel•la em ve de molt petit, el meu pare, que l’havia llegida, sempre comentava que la relació entre aquell progenitor pervers i aquells fills l’havia pertorbat i l’havia fet reflexionar durant temps. Després, però, en la versió cinematogràfica de Richard Brooks, de 1958, Dmitri interpretat per un magnífic Yul Brynner, en un moment de la trama, tot altiu, fanfarró i dèspota vexa un home vell, davant del fill, que devia tenir, set o vuit anys. La imatge de desolació i ràbia del xiquet en veure el pare arrossegat per la barba i maltractat per un militar fatxenda és terrible. Això va corprendre el meu pare. La veritat siga dita, després quan he contemplat aquesta escena m’ha determinat la meua lectura no sols del film, sinó també del llibre. És curiós\ncom aquests fets després et deixen una empremta en les relacions amb els altres.\nI, així mateix, amb la manera de llegir. Malaltia\nHi ha malalts de la lletra. Sovint els escriptors i els lectors ho són. Aquesta afecció s’ha dit de moltes maneres, m’agrada la qualificació de literatosis, que si no recorde malament va encunyar Juan Carlos Onetti. La literatura i el fet de llegir pot provocar síndrome d’abstinència. I ben dura, per cert. És com la insulina o els corticoides, la manca de la dosi, no sols angoixa sinó també paralitza. Hi ha hagut algun convalescent que ha arribat a pensar que no hi ha res real si no ho llegeixes o ho escrius. La sang té una profunda metamorfosi: un procés limfoproliferatiu de cèl•lules b, amb caràcters morfològics compatibles amb el fet creatiu. Els símptomes són ben coneguts per aquells que la pateixen. No entraré en els detalls, sempre escabrosos. I ben impúdics, tot siga dit.\nHom ha comentat més d’una volta que el vell Johannes Gutenberg en algun moment va dir: “He format un exèrcit de vint-i-sis soldats de plom capaços de conquerir el món”. La impremta, com tots sabem, no sols va conquistar el món, també el transformà fins al moll de l’ós. Així mateix ens l’ha mostrat, ens l’ha fet imaginar, inclús ens l’ha recordat. Però per damunt de tot l’ha fet molt més lliure.\nUn dels grans plaers d'aquesta vida és rellegir. Busque aquell ambient o atmosfera que em va commoure una vegada. Aquells paràgrafs que em van produir un colp al cervell pel que s'hi suggeria. Passa que no sempre això es torna a repetir, ja que nosaltres no som els mateixos, però tampoc no et defrauden, afegeixes la nova lectura en aquella antiga, i la fruïció no es deixa buscar en excés.\nUn autor amic de Tolkien, encara que no tan cèlebre, va escriure A grief observed, un llibre bastant insòlit, una espècie d’anotacions curtes, com aquestes, al voltant de la poetessa Helen Joy Davison Grehan, la seua esposa, que\nhavia conegut sols nou anys abans. L.C. Lewis aborda l’etapa de la seua vida que reconstrueix la pel•lícula Shadowlands, en la versió original i Tierras de penumbra a l’Estat espanyol, de Richard Attenborough, protagonitzada per Anthony Hopkins i Debra Winger. Les reflexions íntimes sobre el buit, el record, la solitud insuportable, el sofriment que ha provocat la desaparició de manera sobtada de la persona que més s’estima. Esbossa la desraó que ens pot governar.\nEn el film que retrata l’encontre intel•lectual i amorós entre tots dos apareix un estudiant, bastant díscol, que s’adorm a les classes del professor universitari, ja que aprofita les hores de la nit per a llegir d’una forma compulsa, i a la pregunta de, per què llegim? Contesta sense dubtar-ho un moment, llegim per a no sentir-nos sols. No és l’única resposta possible, però sí una radiografia penetrant d’algunes ànimes que habitem aquest món.\nAixò del fet de llegir és curiós i si ho analitzem sempre trobem entre les vísceres del factor més racional, alguna cosa esotèrica. Valga com a exemple aquella anècdota que em contà un altre amic quan un dia de tardor, tot assegut en un autobús, camí de prendre el cafè amb la seua nòvia, va tenir una experiència estranya: “Em vaig trobar en l’interior de la ment amb una persona molt diferent i sentint com passaven a través de mi els seus pensaments i les seues paraules. Vaig baixar a l’estació del Nord, vaig comprar un llibre, em vaig instal•lar en un banc i em vaig posar a llegir...” Aquell conegut del meu amic no va parar durant tres dies, al cap dels quals va remetre la febre. Aquelles setanta- dues hores van ser hipnòtiques i irredemptes. Continuà llegint.\nFes clic en la imatge i descarrega l'article en PDF


A principis de 2008 un petit grup de gent vinculat a la revista Barret Picat, de Linyola, llençava la idea d’aglutinar sota un mateix paraigua associatiu diferents estudiosos/es i investigadors/es que tinguessin com a referent la recerca sobre el Pla d’Urgell.\nDiverses persones es van interessar per la proposta fins que el mes d’abril es va produir la primera reunió. La trobada va servir per a facilitar un intercanvi d’impressions i per comprovar l’interès que generava la idea. A partir de la segona reunió es van assentar les bases per a crear un centre d’estudis comarcals, impulsat i sostingut per persones vinculades als diferents camps científics relacionats amb la comarca.\nLes reunions es van anar esdevenint fins aconseguir reunir una base que supera la trentena de persones i que esperem ampliar. El grup és força heterogeni: hi trobem des d’estudiosos locals, llicenciats, professors d’institut i universitat, i doctors fins a persones vinculades a activitats no estrictament científiques o de recerca (bibliotecaris, arxivers, museistes, mestres, educadors), però compromeses amb la difusió comarcal.\nEl grup d’estudis està format per una pluralitat de persones que abasta camps científics tan diversos com la filologia, la geografia, l’art, la història, l’arqueologia, la biologia, la botànica, l’ornitologia, l’arxivística i biblioteconomia, el dret, l’antropologia o l’educació.\nFinalment, vam decidir el nom: Centre de Recerques del Pla d’Urgell Mascançà. Els referents comarcals i de recerca són la base del grup, però s’hi afegeix l’arrel històrica, el Mascançà, antic nom de la comarca, per bé que més extensa que la darrera reorganització administrativa de 1988.\nObjetius del Grup\nPromoure la recerca i investigació sobre els diferents aspectes científics de la comarca del Pla d’Urgell.\nOferir suport entre els membres del grup a través de l’intercanvi d’informació.\nFacilitar suport legal de l’entitat per impulsar estudis nous.\nPublicar o promoure la publicació d’investigacions.\nServir com a plataforma de relació entre investigadors de la comarca i/o forans que comparteixin objectius i temes d’estudi i recerca.\nDifondre els resultats de la recerca realitzada, ja sigui a través de publicacions, conferències i exposicions o a través de la xarxa d’internet.\nAnimar i donar suport a les noves generacions que han decidit investigar sobre el Pla d’Urgell.\nFixar el centre d’estudis com un espai que ajudi a donar coherència a un marc geogràfic base com és la comarca.\nEl grup és una eina i no una finalitat. L’objectiu és que sigui útil a tots els seus membres per als seus propòsits científics i de recerca. Per tant, cadascun dels seus membres l’ha d’utilitzar per a aquestes finalitats i adaptar-lo a les seues necessitats.\nEl grup està desvinculat de partits i d’ideologia política. Alhora es respecta la pluralitat ideològica dels seus membres i la seua llibertat.\nEl centre d’estudis no té lligams amb cap institució.\nEls membres del grup entenen la comarca com el punt d’encontre entre els diferents pobles i sobre la qual bastir el projecte. També s’ha d’entendre la comarca com el punt de partida entre aquesta i la resta dels Països Catalans i el món.\nLa democràcia i l’assemblearisme són la base del grup, a partir de la igualtat entre els seus membres.\nEntenem la catalanitat com la identitat pròpia del grup, per la qual cosa es desprèn que la llengua de relació serà sempre el català i que es premiarà la relació amb la resta del país de parla catalana (especialment amb la Coordinadora de Centres d’Estudis de Parla Catalana -CCEPC-, l’Institut Ramon Muntaner -IRM-, etc.). Tanmateix, podem establir relacions amb entitats de la resta del món tenint en compte sempre aquesta premissa.


S'ha organitzat una trobada de blocaires a Girona pel divendres, 12 / desembre / 2008 a les 19:00. Ens trobarem al Bar Boira , Plaça Independència 17 Y 18 Trobada per a descobrir la nova botiga MAC situada als 4 cantons de Girona. Sortirem del Bar Boira cap a la botiga a les 19:15. Després hi ha sopar, però tinc un altre sopar d'empresa i no hi podré assistir :(. Bé... Al menys no em perdré la primera part si no surt res nou. Espero trobar-me amb tots vosaltres també!!!!!\nAhir va sortir la versió 10 de Fedora . Ja la tinc descarregada i instal.lada (en català, clar) Fedora és la distribució amb la que jo treballo pels meus servidors Linux i n'estic molt content. Actualment tinc uns 7 servidors funcionant fa més de 3 anys i ningú em truca mai per res... bona senyal, no? Cada versió té els seus pros i contres, però de moment no em puc queixar. Aquesta versió té un live-cd si voleu veure-la sense instal.lar-la, arrenca més ràpid que les anteriors i l'he trobat molt més lleugera. Estic acabant de provar-la, però em transmet molt bones bibracions. Ja us explicaré. Si voleu veure uns pantallassos, aquí teniu l'enllaç. Animeu-vos a provar-la també, que és funcional, estable, sense virus i és gratis i estem en temps de crisi!!!!\nSi sou dels que el primer que feu a l'ordinador quan el rebeu és canviar el fons de pantalla, us agradarà el que us explicaré ara. Us adjunto uns enllaços on trobareu diferents fons de pantalla totalment lliures per què els pugueu utilitzar. Realment són fantàstics: - Fons verds - Fons Blaus (1) - Fons Blaus (2) - Fons en blanc i negre\nDissabte 29 de novembre de 2008 tindrà lloc a Amer una Install Party, coincidint amb la presentació de la nova Ubuntu 8.10, que es farà allà mateix. El programa amb les xerrades i l'install party és molt tentador: - Frets on fire - Install Party - Ubuntu en l'educació - Seguretat informàtica - Ubuntu i programari lliure - Freevial: El trivial lliure català Trobareu tota la informació a https://wiki.ubuntu.com/InstallIntr%C3%A8pid Estaria bé que divulguéssiu aquesta informació per fer-la arribar a tota la gent que pot estar interessada.\nPorto uns dies lluitant contra una marca de cotxes (la que adorna el post és simplement per adornar el post, no vol dir que sigui aquesta marca en concret). Resulta que un taller em va trucar per què el seu ordinador que conecten als cotxers per a realitzar els diagnòstics, no funcionava correctament (windows, lògicament). Després d'intentar fer l'impossible per desinstal.lar el tallafoc, que era el que frenava l'accés a Internet, Antivirus, etc... només ens ha quedat resintal.lar la màquina. Després de la reinstal.lació, recerca de drivers, actualització de programari necessari i de sistema, arriba el moment de posar en marxa també el propi software de la marca... Sorpresa!!! s'han acabat les llicències. El problema de tot això l'ha creat la pròpia marca, que en lloc d'intentar ajudar a vendre vehicles, frenen els distribuïdors, fent-li's comprar nous sistemes operatius i hardware inecessari per poder continuar donant-li's suport... és que no n'\nFa uns dies, google va engegar nous serveis, com la videoconferencia , simplement instal.lant un control al navegador . Ara ens sorprèn amb nous temes del gmail i l'obertura d'un nou servei a youtube. Videos en directe . Un nou servei que no s'han volgut perdre totes aquelles persones que s'han fet famoses mitjançant aquest servei de google.\nFins fa uns mesos, utilitzava poques eines extres al Firefox ( traductor català i la barra de netcraft bàsicament). Actualment, una de les que no m'oblido mai d'afegir és la barra d'Alexa . Alexa és un sistema que enregistra les webs que naveguem per tenir un índex de visites sobre portals i ens serveix per mesurar el tràfic de les diferents webs i donar-li un ranking. Si instal.leu la barra d'Alexa, ajudareu a posicionar els vostres portals de visita més asidus ( www.nautic-cat.com , www.rafamartin.info , www.inatica.com , www.torroellaestartit.com , www.vimmocat.com , www.estartit.es , www.invertiaweb.com , ....). És gratuïta i penseu que estareu fent un favor a la gent que normalment visiteu. Actualment és una de les einesque recomano, ja que també us ajuda a vosaltres a veure la importància de les webs. Endavant amb la descárrega !!!\nAhir vaig anar amb en Jordi Camps al Saló Nàutic de Barcelona. La decepció de les nàutiques per culpa de la crisi era global. Totes diuen que aquest any el Saló ha estat molt fluix i que la cosa no va gens bé. El que us explico avui és una lliçó sobre com aprofitar les oportunitats. Convertirem la crisi en negoci. Al final del post, trobareu un enllaç amb les fotografies. Vam agafar el tren d'hora per anar a a Barcelona... Ja a l'estació ens vam trobar una màquina penjada (lògicament funcionava amb Windows). Abans d'arribar, ja no teníem clar on havíem d'anar, ja que el Saló tenia diferents punts, i vam decidir anar a la Fira de Barcelona. Allà hi havia part de l'exposició, ja que la resta es feia al Port, per tant, un 3 de puntuació per a la Fira per no facilitar correctament la informació. Vam trobar un adsense físic en un semàfor... es tractava d'un anunci publicitari de la venda d'una embarcació, enganxat amb celo a sobre del semàfor, just abans de t\nAhir es va celebrar l'entrega dels premis e-tech 2008, en la que he guanyat el premi a la millor inciativa en l'administració local. És un reconeixement a la feina que faig, ja que no només és un premi que pot lluir la empresa i que sempre fa il·lusió, si no que és un reconeixement a la utilitat final del producte i la facilitat d'ús i de la seva gestió, o sigui, que les coses es fan bé. És el tercer any consecutiu que guanyo un premi i el segon consecutiu dintre de l'administració local. Realment és una sort i un orgull poder comptar amb els projectes creats per a l'Ajuntament del meu poble. Mai fas millor la feina si treballes dintre del que t'agrada i a sobre per a un poble que t'estimes. Dones el que pots i molt més. El producte que va guanyar va ser http://www.ajtorroella.org/animals , que és un espai on la gent pot adoptar gossos i gats, re enviar correus sobre algun animal a alguna persona que pot estar interessada, veure on es va trobar el gos o\nFree Art Plus Digital Photo Recovery tool es un software que us ajudarà a recuperar aquests arxius que heu eliminat de la tarja de memòria. Recordo que una vegada em van preguntar si en coneixia algun, ja que un desastre de windows es va carregar tots els arxius del disc per culpa d'un virus (si haguessin utilitzat linux ja s'haguessin estalviat un problema), i els fitxers de la tarja de memòria de la càmera l'acabaven d'eliminar. No recordava cap en aquell moment, però avui he descobert aquest, i crec que a més d'un us pot ser d'utilitat, ja que avui en dia, tot es basa en el món digital... els nostres records de fotografia també. Els formats que pot recuperar són els següents: PG, TIF, DNG, Canon CR2, Konica-Minolta MRW, Nikon NEF, Olympus ORF, Pentax PEF, Sony ARW, SRF y SR2\nDimecres dia 12, tindrà lloc a Girona el fòrum e-tech d'aquest any. Cada any el visito, i és l'espai de noves tecnologies mitjançant el qual la meva empresa ja he rebut dos premis: - 2007 Premi a la millor aplicació en l'administració pública - 2006 Premi a l'Excel.lència en el tractament lingüístic Aquest any no sé si guanyaré cap, de totes maneres, sempre contactes amb gent interessant i et trobes amb 'amics tecnològics'. Tampoc hi faltaré aquest any!!!\nDesprés de 6 anys utilitzant la mateixa imatge per a la carcassa de la seva web, softcatala.org ha canviat radicalment d'imatge. Han fet una nota de premsa que podeu llegir aquí . A mi m'agrada més aquesta que no l'anterior, i a vosaltres?\nFins fa un parell de dies no formava part de la xarxa facebook . Avui ja començo a veure el funcionament del mateix. El temps sempre va en contra meva i hi ha masses coses que aprendre i investigar, per això havia deixat el facebook per més endavant, i el més endavant és ara. Crec que és una bona eina per estar al dia de tots els amics, amb una simple ullada ho tens tot, i, realment, és veritat que pots contactar amb molta gent que ja coneixies i que havies perdut el rastre... l'eina ja t'informa de les amistats que segurament pots conèixer... i ho encerta moltes vegades. De moment només puc dir que és molt bona eina, i... si teniu una estona, doneu-vos d'alta!!!\nSabíeu que ja teníem, abans de que sortís guanyador, un Obama caganer? Doncs si... la gent de caganer.com ja han preparat les figuretes i es poden comprar per Internet. Sembla ser que aquest tipus de figures són tot un èxit a EEUU, i amb les noves tecnologies, no hi ha distància, o sigui, que tenim President caganer per estona. Així que ja sabeu... si voleu el caganer Obama aquest any al vostre pessebre... ja trigueu a utilitzar les noves tecnologies per aconseguir-lo!!!!\nAvui, Barack Obama ja és president electe dels EEUU, però el millor de tot, és que si mirem a la wikipèdia , ja està actualitzat, inclús la versió en Català. Respecte a les votacions, sembla ser que per tot arreu aquest sr. desperta simpatia. Només cal cercar Barack Obama i McCain a veure quin té més resultats al Google. Ja veieu... la velocitat a Internet no té límits!!! PD: Jo ja tenia clar qui guanyaria... i vosaltres?\nDes de l'estiu que de tant en tant fem una trobada d'Informàtics per la zona del Baix Empordà. Ahir va tocar Verges. El nom d'aquesta trobada, IT CROWD , l'ha donat l'Àlex Corretgè, bàsicament el que llança sempre el primer mail per fer la quedada. És una sort que algú enviï un mail per fer una quedada d'informàtics i després d'uns minuts, tota la resta contestin per donar el vist i plau o bé per donar un dia alternatiu per a fer la trobada. Aquesta trobada esporàdica, s'està convertint en una quedada més o menys periòdica. L'avantatge d'aquesta quedada és que, parlis amb qui parlis, tots t'entenen i no et sents com un 'bitxo raro' quan parles de telefonia IP, la nova IPv6, Proveïdors de Registres de dominis, preus, mètodes, programació, etc.... Serveix com a canal per desfogar-te, per explicar el que tens a dintre i, sobre tot, per compartir experiències, idees, etc. Tot en pla super informal, prenent un cafè, una cervessa o bé e\nJo sempre ho dic... m'encanten les noves tecnologies, però tot té un preu. He tingut la sort de conèixer a María Peña, treballadora durant 30 anys a la botiga de fotografia Sans de Girona (al costat del Pont de Pedra), que recentment ha tancat després de 54 anys d'activitat. He parlat amb propietaris d'altres botigues de fotografia, i totes em diuen el mateix... no es poden guanyar la vida amb la venta de màquines de fotografia. Tot això és veritat. Jo mateix vaig ser propietari d'una botiga d'informàtica i la vaig deixar pel mateix motiu. És impossible sobreviure amb els marges que hi ha, i, a sobre, haver de donar una garantia que saps que no pots cobrir de cap de les maneres. És normal que totes tanquin. Sense anar més lluny, gairebé totes les botigues del Carrer de la Rutlla, han acabat tancant. Us recomano que us llegiu els comentaris que fan a les entrevistes per què tenen tota la raó. Us enllaço a 3 articles del diari de girona. Només una frase que m'\nDes de l'1 de novembre, tots els vídeos del 3alacarta.cat estan disponibles i gratis des de la seva web. Una gran notícia pels amants de les noves tecnologies i que siguin catalans. Gràcies per oferir-los a tothom!!!!\nFeia uns dies us parlava dels AC/DC. Avui torno a fer-ho. Amb el vídeo anterior podeu veure com es pot veure el vídeo que han creat els CD/DC fet amb caracters ASCII, i l'aplicació s'executa des de l'EXCEL. Necessiteu tenir les macros activades (i també necessitareu el Windows i el paquet Office de M$. Amb openoffice.org podeu obrir-lo però no es reproduïrà l'àudio). El propi grup, deixa que us descarregueu l'aplicació feta amb EXCEL des de la seva web: http://www.acdcrocks.com/excel/\nEn Guillem Alsina (al que veieu al costat meu de la fotografia), és un gran amic que conec de fa molt de temps... un dia us explicarè com el vaig conèixer. Fa uns anys, portava un programa de Noves Tecnologies a Ràdio Salt (97.7 FM). Quan vaig fer la I Jornada de Programari Lliure del Baix Empordà , en Guillem em va convidar al seu programa per parlar-hi i també va enregistrar les entrevistes dels ponents per emetre-les en el següent programa, després de la Jornada. Per aquell temps, em van fer un parell d'entrevistes a Ona Rambla i una altra també a la Cadena Ser, però no vaig poder accedir als enregistraments digitals dels programes. Les noves tecnologies ens ajuden a guardar i compartir tots aquests records i sobreviuen al temps. Doncs bé... he recuperat aquests dos enregistraments de l'any 2005 en format .mp3 que vam fer en el seu moment i els he penjat al marge dret del bloc, a l'apartat d'entrevistes a la Ràdio, per si no hi vau poder assistir, al menys podreu\nAquest vídeo que veieu a pantalla és una mostra d'un sistema doble de monitors, mitjançant el qual tenim una pantalla multi tàctil a sota i per sobre, passant un plàstic transparent per sobre, veurem el contingut de la segona pantalla. Aquest producte inventat per Microsoft es diu SecondLight. És la segona versió del que va ser Surface, la pantalla que reaccionava amb objectes a sobre d'ella. El resultat és molt curiós... si s'ha de reconèixer algo, es fa, i aquesta vegada Microsoft m'ha sorprès... a vegades ho fa (només a vegades ;D ).


Montagut s'omple de rimes improvisades amb el 5è Combat de Corrandes - Olot TelevisióOlot Televisió\nAgilitat amb les rimes i facilitat per improvisar són la clau de l’èxit del tradicional Combat de Corrandes de Montagut, que enguany compleix 5 anys de la seva creació.\nÉs el 5è any consecutiu que el Grup de Joves de Montagut i Arran Garrotxa, amb la col·laboració de l’Ajuntament del poble i els col·lectius Terra Aspra i Cor de Carxofa, organitzen el Combat de Corrandes per no perdre una tradició tan pròpia dels Països Catalans i de la Garrotxa en concret. A diferència dels altres anys, el temps ha aguantat gairebé fins al final del combat. Els nens i nenes de l’escola Mont Cos de Montagut han estat els encarregats d’obrir l’acte a cop de corranda.\nEls participants, guiats per la música de Marta Rius, Guillem Ballaz i Albert Dondarza, han estat valorats per un jurat compost per Joserp M. Tegido del col·lectiu Cor de Carxofa, Xevi Baca, president de la garrotxina Ràdio 90 i l’actriu del Polònia de TV3 Agnès Busquets.\nPart dels beneficis del Combat de Corrandes es dinaran a l’Associació Amics de Sant Aniol d’Aguja, que treballa en la rehabilitació de l’antic refugi de la zona.\nAltres actes populars i d’arrel que han acompanyat la diada festiva han estat l’exhibició de talls de fusta a càrrec de l’escultor garrotxí Kiku Pujol; una cercavila i el ball de l’Esparver i la Coralí, els gegants del municipi que representen dos dels personatges de la novel·la garrotxina La Punyalada de Marià Vayreda; així com balls de les colles bastoneres Picadits de Vilassar de Mar i Cop de Garrot de Berga. Però també s’ha aprofitat per parlar del procés independentista amb la tertúlia titulada Independència per canviar-ho tot.


Conferència :”L’hinduisme”. 14 de juny de 2017. Rosario, Argentina. – Advaitavidya\nConferència :”L’hinduisme”. 14 de juny de 2017. Rosario, Argentina.\tadmin\t2020-02-23T16:10:44+00:00\n“Quan observem el ritme del cosmos, aprenem a viure en harmonia amb ell; a això se li diu “dharma”, viure harmoniosament amb tots els éssers.”\n“Vivim bolcats cap a l’exterior, fins al punt de no saber qui som. Sempre estem en l’acció. La vida espiritual requereix de moments on no estem en el “fer” sinó en el “ser”.”\n“No tinguem tanta devoció pel món, tinguem devoció per la divinitat.”\n“És important sacralitzar la nostra vida. Per a això és absolutament necessari despullar-se de molts dels condicionaments del món postmodern com l’antropocentrisme, el subjectivisme, l’igualitarisme, el racionalisme, el cientificisme, l’economicisme, l’hedonisme, etc… per així poder recuperar els valors Eterns.”\n“El sadhaka no fa el que li agrada, sinó el que és dharmic, allò que és apropiat, harmoniós i benèfic en cada ocasió.”


febrero 2014 ~ LA VOLTA ALS 30\nCartagena de Indias: herència de pirates i espanyols\n10:24 colombia No comments\nHavent visitat Machu Picchu encara em quedaven uns dies al Perú abans de viatjar al meu pròxim destí; Cartagena de Indias, a Colòmbia. Eren dies per descansar. Per recuperar-me de la inolvidable visita a aquell lloc meravellós. Vaig restar encara un parell de nits més al Cusco i d'allí vaig prendre un bus que hem duria fins a la capital del país en 20 hores. Lima, capital de la República del Perú, es troba situada a la costa central just a la vora de l'oceà Pacífic. Conforma una extensa i poblada àrea urbana coneguda com Lima Metropolitana amb uns 8 milions d'habitants. És considerada com el centre polític, cultural, financer i comercial del país. A nivell internacional ocupa el cinquè lloc dins les ciutats més poblades d'Amèrica Llatina i el Carib, i és una de les 30 aglomeracions urbanes amb més població del món.\nPròxim destí; Cartagena de Indias\nBastanta gent m'havia avisat de la perillositat de Lima. Del fort contrast entre els seus diferents barris. Em van alertar bastant els consells del Ricardo, gran amic que vaig conèixer a Arequipa. Ell viu a Lima i estava viatjant uns dies. Em va explicar dades reals com per exemple que una recent enquesta del Baròmetre de les Amèriques revela que Lima és la segona ciutat més perillosa d'Amèrica Llatina després de México D.F. Les xifres són realment alarmants i col·loquen al Perú com a país més insegur d'aquest continent. Em van avisar per quins barris no havia de caminar a Lima i els que si eren segurs. També que els principals blancs dels delinqüents són els estrangers que ignoren la inseguretat dels carrers de la ciutat i opten per prendre taxis informals que ronden les inmediacions de l'aeroport. Lloc on es produeixen més atracaments quan els turistes agafen un taxi per dirigir-se als allotjaments, els lladres aprofiten els semàfors en vermell per robar els equipatges. Feia una mica de por, la veritat. No tenia ganes de tenir cap disgust. Pel poc temps que estaria a Lima no valia la pena arriscar i em vaig allotjar a la zona "pija", el barri de Miraflores. Pots trobar bons allotjaments a preus assequibles sense ser cap Hotel amb estrelles. Hi ha molts hostels. El tema de la seguretat dels llocs sempre el tinc present quan viatjo. No s'han de menysprear els avisos, tot i que reconec que sempre són exagerats. En termes generals no vaig trobar el Perú perillós. Mai em vaig sentir estrany ni en perill. Tot i així val més prevenir. Només van ser un parell de nits a la ciutat. Temps per esperar el vol que em duria a Colòmbia. Vaig visitar molt poca cosa. Només algunes zones de Miraflores. Et recomano visitar Huaca Pucllana. Es tracta d'un lloc arqueològic dels segles 200-700 d.C que pertany a la cultura Lima. S'ha constituït com un dels principals atractius de Lima i és el lloc més investigat. Les restes de construccions que hi han van ser construïdes amb blocs d'adobe, arena i pedra. Destaca una enorme piràmide de 25 metres d'altura i tot un conjunt de patis, places i recintes que hi ha. No és molt bonic, pel meu punt de vista, però degut a la història que amaga el lloc adquireix aquesta importància i per tant, es mereix al menys una visita i un reconeixement.\nHuaca Pucllara, Lima\nTocava ara canviar de país. Vaig volar de Lima direcció Bogotà. Un vol molt còmode i ràpid. A Bogotà no m'hi quedava. Colòmbia és un país meravellós. Ple de gent amable, de llocs, paisatges, ciutats i racons per descobrir. Però això m'agradaria fer-ho amb més temps. Queda anotat com futur viatge. Ara només hi passaria uns quants dies i havia de prioritzar. La meva opció; el Caribe colombià. Com que el següent vol sortia a la matinada no valia la pena pagar una nit d'allotjament. Vaig decidir passar la nit com pogués estirat als bancs de l'aeroport. Vaig sobreviure i a les 6 del matí agafava un altre avió direcció a Cartagena de Indias, la ciutat emmurallada.\nVista des de la muralla de la part moderna de Cartagena\nVaig arribar de bon matí a Cartagena. El contrast va ser genial. El taxista que em va portar de l'aeroport a l'allotjament va resultar ser una d'aquelles persones que et topes a la vida i que d'es d'un primer moment et contagia felicitat. Quin caràcter més maco. El típic caribeny que amb el seu peculiar accent et fa oblidar les preocupacions. Molt simpàtic. Com que no podia entrar a l'habitació encara, vaig deixar l'equipatge i a recórrer Cartagena. Feia molta calor i estava esgotat per haver dormit en una cadira la nit anterior però tenia ganes de conèixer. Cartagena de Indias o simplement Cartagena, situada al nord de Colòmbia, a la vora del mar Caribe, és una ciutat que et sorprendrà per la seva amable gent, segles d'història, museus, edificacions centenàries, platges, precioses illes, restaurants i una activa vida nocturna. Va ser fundada al 1553 per Pedro de Heredia. Des de llavors i durant tota l'època colonial espanyola, va ser un dels ports més importants d'Amèrica. D'aquesta època procedeix la major part del seu patrimoni artístic i cultural. El que més caracteritza Cartagena, tots els vestigis que van deixar els espanyols. Centenars de preciosos edificis colonials i l'atractiu més important, la seva muralla. Reconec que em va impressionar i em va agradar molt, però per un montblanquí, és difícil trobar ciutats emmurallades més boniques que el meu poble; Montblanc. Si, són de diferents èpoques i de diferent construcció, però són ciutats emmurallades. I Montblanc és únic per mi.\nRacons de Cartagena\nTot i això, reconec que la "Ciudad Amurallada", el centre històric de Cartagena, té un alt atractiu turístic per envejar. Va ser declarada Patrimoni de la Humanitat de la Unesco i també va ser inclòs a la llista de patrimoni mundial com a "Puerto, Fortaleza y Conjunto Monumental de Cartagena de Indias". Si un cartaginès de Colòmbia, però, visités el meu poble, també quedaria amb la boca oberta. Algú ho havia de dir...\nAlguns canons en un tram de muralla\nCartagena té molta història. Una història que si te l'expliquen t'apassiona. Durant la dominació espanyola va tenir una funció crucial com a centre comercial i port des d'on embarcaven tots els tresors de la Corona. Degut a això la ciutat compta amb aquesta extraordinària arquitectura militar, caracteritzada per les sòlides muralles i castells per defensar-se de pirates, corsaris i d'exèrcits que en aquella època anhelaven saquejar les riqueses acumulades a Cartagena, fruit del comerç de valuoses mercaderies i del tràfic d'esclaus.\nD'ençà de la seva independència d'Espanya, la ciutat va adquirir el títol de "La Ciudad Heroica" i encara avui en dia té atractius com els seus carrers i places que es recorren amb admiració, contrastant tot lo modern amb l'estil colonial. Passejant per Cartagena l'ambient envolta el passat amb el present. Els seus habitants, sense guardar cap rencor vers Espanya, se senten orgullosos de la seva ciutat i recorden la seva independència amb orgull, ja que va significar la primera província en declarar-se lliure de la corona europea.\nUna de les moltes esglésies que té la ciutat\nAntiga presó i masmorres\nCasc antic de Cartagena\nLa calor fastigosa no m'impedia estar disfrutant com un nen petit tot recorrent els carrers de Cartagena. El marc on s'ubica és de pel·licula. Tancada entre muralles, cases colonials que destaquen amb els colors cridaners de les seves façanes i de les flors que pengen de cadascun dels seus balcons. Petites places, cúpules renaixentistes, teulades amb teules de fang i parets dobles d'aquelles cases que avui mostren al viatger una ciutat amb tradició.\nTípiques construccions pel casc antic\nSense voler-ho, caminant per la part superior de les muralles ens vam topar amb un cartaginès que ràpidament i sense haver-li demanat, va començar a explicar la història d'aquelles pedres. Des d'abans de l'arribada dels espanyols fins a les últimes guerres amb els pirates. De com els espanyols arribaven carregats amb milers d'esclaus negres de l'Àfrica, amb els quals traficaven i que van ser els autèntics constructors de la muralla. En fi, moltes històries entretingudes. El que més em va apassionar, la història sobre els pirates que abordaven Cartagena per robar l'or dels espanyols.\nCanó que defensava la ciutat\nLa pirateria al mar Caribe va adquirir un gran apogeu en l'últim terç del segle XVII. La prosperitat de Cartagena de Indias va atraure l'interès dels pirates i saquejadors. Deguts a la gran quantitat d'atacs que rebia la colònia espanyola, es va costruïr la muralla i diferents fortins al voltant de la ciutat. D'aquesta manera Cartagena es va convertir en la ciutat més protegida d'Amèrica del Sud. Els espanyols van edificar grans fortins, bateries i castells gràcies a l'enginy dels seus arquitectes. Un dels atacs més importants va ser el del pirata Hawkins. John Hawkins va ser el primer pirata anglès que va atacar Cartagena. L'any 1578 ell i els seus pirates van ser divisats per la costa del Caribe amb quatre grans vaixells i set de petits. El pirata va enviar una carta al governador de Cartagena de Indias dient que als vaixells hi tenia grans mercaderies i esclaus a per poder establir un comerç equitatiu i rentable entre ells. Era una estrategia que li havia funcionat per entrar i atacar fàcilment altres ciutats. En aquest cas, el governador de Cartagena no va caure a la trampa i va rebutjar la petició, donant l'alarma de defensar la ciutat. Durant 8 dies la ciutat va bloquejar els atacs dels pirates i van utilitzar una tàctica intel·ligent d'anar canviant sovint els canons de lloc al llarg de la muralla, a fi de fer creure que disposaven d'una gran artilleria. Hawkins finalment va renunciar a l'atac.\nCaseta de vigies a la muralla\nI coneixent alguna d'aquestes històries tot passejant per la muralla de Cartagena no pots evitar traslladar-te en una altra època i imaginar-te al Johny Deep vestit de Jack Sparrow arribant amb la "Perla Negra" per saquejar la ciutat.\nMuralla amb el mar carib al fons\nVan ser uns dies molt macos en una ciutat molt maca. Si vas a Cartagena et puc recomanar que t'allotgis pel casc antic, on hi ha tota la resta d'edificis colonials i la rica herència que van deixar els espanyols. Els seus carrers i les seves cases, juntament amb l'alegria de la seva gent, et robaran el cor. També et recomano estar atent de l'hora en que es pon el sol, doncs des de la muralla de Cartagena de Indias vaig poder gaudir d'unes de les millors postes de sol que he vist mai a la vida. Inolvidables els primers dies que vaig passar al Caribe colombià.\nMachu Picchu: La Ciutat Perduda dels Inques\n10:09 peru 1 comment\nNo se ni per on començar a explicar el que va significar la meva visita a aquest lloc. Penso que va marcar un abans i un després en el meu viatge. Porto més d'un dia pensant en com relatar l'experiència i el diccionari es queda curt de paraules per fer-ho. Estant a Cusco ja vaig perdre moltes hores rumiant en la millor manera per anar-hi. Passejant pels carrers de l'antiga capital inca trobaràs un gran nombre d'agències que t'oferiran el tour. A banda, centenars de peruans t'abordaran pel carrer oferin-te l'excursió a un preu que et diran que és el més barat. Ni cas. Jo intentaré resumir-te breument les opcions que tens per arribar fins a Machu Picchu, la Ciutat Perduda dels Inques.\nVista del Machu Picchu amb el Huayna Picchu a la dreta\nINCA TRAIL (321€): El camí inca. Era el meu somni. És la millor rta, uns 45 km. Surts de Cusco i durant 4 dies vas caminant i acampant per la muntanya fins arribar a la ciutat perduda. Acompanyat per portadors amb mules, tal com el descobridor de les ruïnes. L'escenari natural es veu que és impressionant, amb vistes de muntanyes, neu, boscos poblats per la boira, impressionants grups arqueològics... Ha de ser una experiència inolvidable. L'inconvenient és que hi ha un nombre limitat de permisos per fer el Camí Inca fins a Machu Picchu. Només unes 200 places per dia, excepte en febrer que és quan el camí esta tancat per manteniment. S'ha de reservar amb molta anticipació, uns 4 mesos de mitja abans d'anar-hi. El que em va tirar enrera, el preu: uns 321€. Excessiu per mi.\nTOUR MACHU PICCHU (136€): Pots contractar una excursió desde Cusco. Et portaran en cotxe fins a la Planta Hidroelèctrica prop de Aguas Calientes, població base per veure el santuari. Des de la Hidroelèctrica aniràs amb tren fins a Aguas Calientes. Nit allí i l'endemà després de visitar la ciutat inca, retorn a Cusco fent el mateix. Preu: 136 €.\nPel teu compte en TREN (117€): opció més ràpida i la que escolleix el 75% dels turistes. Si, els turistes, no els viatgers. Per mi és una estafa. Un "robo". No ho recomano per res del món. Es tracta de prendre un bus de Cusco a Ollantaytambo. Allí agafes un tren fins a Aguas Calientes. Preu d'anada i tornada: bus 10€ / tren 68€. Total transport aproximat: 78 €. A banda s'ha de sumar el preu de l'allotjament a Aguas Calientes (uns 10€ nit) més l'entrada a Machu Picchu (39€). Preu total: 117 €. Si hi vas i escolleixes aquesta opció hauràs fet la "turistada" de l'any. Compra't una figura dels premis Oscar i col·loca-la al menjador de casa teva on tothom la pugui veure amb un cartell que posi "Oscar al turista més pringat". Ja que per escollir això val més contractar el tour. La diferència de preu és mínima. A més, hi entra l'entrada a Machu Picchu + l'allotjament i a sobre et donaran algun snack. Tu mateix.\nPel teu compte ALTERNATIU (60€): La meva opció. Després de llegir molt vaig decidir anar a l'aventura. Des de Cusco has d'anar a la terminal de bus de Santiago. No a la principal. Cusco té dos terminals de bus; Terminal Terrestre i Terminal de Santiago. Des de Santiago doncs has d'agafar un bus amb destí final Quillabamba però tu has de baixar a Santa Maria. Digues al xofer que t'avisi quan arribis per no passar-te de llarg. El viatge dura unes 4 hores i costa 3,9€ (15 sols peruans). A Santa Maria t'abordaran un munt d'homes oferin-te un taxi fins a Santa Teresa. No paguis més de 2€ (8 sols peruans). En unes 2 hores i mitja arribaràs a Santa Teresa des d'on has de prendre un altre taxi fins a Hidroelèctrica durant mitja hora. Costa aproximadament 1€ (4 sols peruans). Des de la Planta Hidroelèctrica et queda la part més dura. Uns 10 km fins a Aguas Calientes que has de fer a peu. El camí recorre la mateixa via del tren i anant normal hi arribes en unes 2 hores. Preu del transport de Cusco a Machu Picchu: anada i tornada uns 14€. Sumant l'entrada i la nit d'allotjament a Aguas Calientes fa un total de 60€. Molta diferència amb les altres opcions. Has d'estar preparat per l'aventura que suposa viatjar com un habitant local i de caminar dues hores per les vies del tren atravessant la selva. Ho recomano 100%. El més car, l'entrada.\nI així, després d'uns dies tranquils a el Cusco havia arribat el gran dia. Per fi visitaria aquesta meravella, les ruïnes de Machu Picchu, la ciutat perduda dels Inques. Els dies anteriors durant la meva visita per la resta de ruïnes de l'antiga ciutat imperial i per algunes al llarg del "valle sagrado", les històries dels guies van despertar el meu interès cap aquesta civilització. Havent visitat Machu Picchu aquest interès va créixer encara més fent que ara mateix estigui inmers en la lectura de dos llibres importants sobre les ruïnes; el primer i el més conegut: "La Ciudad Perdida de los Incas, de Hiram Bingham". Relata l'apassionant història de Machu Picchu i dels seus constructors des del punt de vista del seu descubridor, Hiram Bingham. L'altre llibre que estic llegint es titula "Dirección Machu Picchu, de Mark Adams", que tracta sobre la història d'un escriptor de viatges que cansat de la mateixa rutina de sempre ho abandona tot per recrear el viatge de Bingham que va significar el descobriment arqueològic més important del segle XX.\nEl llibre de Bingham és realment apassionant. Ell va ser el descobridor d'una ciutat perduda als núvols i trobada molts segles després. Va ser el 24 de juliol del 1911 quan l'explorador i professor de la universitat de Yale, Hiram Bingham, va caminar a través de les muntanyes dels Andes en busca de la ciutat de Vitcos, última capital coneguda dels inques. Li va pagar a un nen que feia de pastor l'equivalent a 50 cèntims de dòlar per portar-lo fins a les ruïnes prop de la ciutat del Cusco. El que Bingham va descobrir no era Vitcos sinó la ciutat perduda de Machu Picchu. Creia que havia descobert el bressol i l'origen de l'Imperi Inca i encara no sabia que acabava de descobrir una de les 7 meravelles del món. Des que es va duur a terme el descobriment, Machu Picchu ha fascinat a les persones de tot el planeta. Cada any més de 300.000 turistes escalen els Andes per explorar les estructures de 500 anys d'antiguitat, construüides de blocs de granit extrets de la mateixa muntanya.\nRestes de cases\nI l'adjectiu de meravella no fa cap lleig al lloc. Simplement és espectacular. No m'extranya que la fita de Bingham servís de font d'inspiració a George Lucas per crear el personatge fictici del Doctor Henry Walton, conegut per tots com a Indiana Jones. Hiram Bingham va ser l'arquetip de l'arqueòleg. Les fotografies de principis del segle XX el mostren com un jove alt, prim, vestit amb jaqueta de cuir, botes altes. Tot això va servir per crear doncs a Indiana Jones sota la brillant actuació de Harrison Ford.\nSabent la història no pots evitar posar-te en la pell del descobridor i en el que va poder arribar a sentir durant el seu trajecte fins a les ruïnes. A part, el meu viatge fins allí va ser tota una aventura. Com he comentat abans vaig escollir la opció alternativa per anar-hi. La més econòmica. La més costosa en temps. Tot i així no me'n penedeixo. A les 8 del matí prenia un bus des de Cusco direcció a Santa Maria. Al bus només hi anavem 4 "turistes". La resta habitants del Perú que estic segur que agraeixen que uns estrangers vagin a visitar Machu Picchu viatjant en el seu mateix transport. El viatge va ser bastant pesat. La carretera ràpidament es va enfilar cap a cingles i barrancs envoltats per una selva espessa. Van ser 4 hores molt entretingudes. A Santa Maria no vaig tenir temps de res. Només baixar del bus ens van abordar uns taxistes oferint-nos transport per arribar a Santa Teresa o si voliem, fins a la mateixa central Hidroelèctrica. Vam negociar el preu fins a la Hidroelèctrica. Aquest camí no tenia res a envejar a la famosa "Carretera de la Muerte" de Bolivia. Era una mica més ample però del mateix estil. Petita, estreta i perillosa. Amb el mateix paisatge selvàtic. Vam estar gairebé una hora parats per culpa d'un camió que es va quedar encallat en un tram del camí.\nAturats de camí a Hidroelèctrica\nI finalment vam arribar a la central Hidroelèctrica. El cotxe ens va haver de deixar molt abans d'on habitualment para per culpa d'una esllavissada de roca que va deixar el camí impracticable i a molts turistes que tornaven incomunicats a l'altra banda. Es veu que ara estaven en l'estació plujosa i que és normal que hi hagin alguns petits despreniments de roca, però em van comentar que com aquells, feia anys que no n'hi havia. Sóc una mica "gafe" i allà on vaig sempre passa alguna cosa. Com a anècdota recordaré sempre la meva visita a Machu Picchu per culpa d'un altra esllavissada a la carretera que va fins al santuari, just el dia que jo hi vaig arribar. Es veu que en més de 50 anys no havia passat res semblant.\n"Carretera a Machu Picchu sigue con paso restringido\nMIÉRCOLES 15 DE ENERO DEL 2014 | 07:48\nEl Comercio PERÚ"\nReconstruïnt la carretera que va deixar incomunicada la central Hidroelèctrica\nEsllavissada a la carretera d'accés al Santuari\nDes de la Hidroelèctrica no em va tocar altre remei que caminar més estona per arribar a Aguas Calientes. La ruta una altra meravella. Transcorre tota l'estona per la vora de la via del tren però no hi ha cap perill. Els conductors de trens coneixen la presència de continus caminants per les vies i a part d'anar lents, van tocant constantment la sirena per avisar de la proximitat de la màquina. Tens suficient espai per apartar-te a una vora quan passa. El paisatge et transporta a un altre món. Selva i més selva. L'imponent presència del riu Urubamba a un costat amb el seu estrident rugit i al cel núvols i més amunt els cims de les muntanyes.\nCaminant per les vies cap a Aguas Calientes\nInici del camí des de central Hidroelèctrica\nA l'anada no ho saps però estàs caminant tota l'estona per l'esquena del Machu Picchu. No m'extranya que les ruïnes estiguessin perdudes durant uns quants segles ja que aixecant el cap al cel ningú diria el que hi ha amagat en aquella muntanya. Quan Bingham devia arribar allí dalt acompanyat per un jove pastor devia quedar consternat de trobar tot allò. Imaginat la sensació de ser el primer en observar amb els teus ulls una cosa que feia molt de temps que ningú veia.\nCreuant el riu Urubamba\nVistes durant la caminata\nAlgun dels túnels que has de creuar durant el camí\nI en unes dues hores vaig arribar a Aguas Calientes. Cansat. Fet pols. Havia sortit a les 08:00 del matí del Cusco i eren les 17:00 de la tarda. Temps per buscar l'allotjament i decidir com pujar l'endemà a les ruïnes. La intenció era fer el camí a peu. Unes dues hores de dura caminada. Em vaig llevar a les 4 del matí amb la intenció de començar a caminar el més aviat possible a fi de ser dels primers turistes en arribar a dalt. El problema va ser que a aquella hora plovia a bots i a barrals. Un autèntic diluvi. Va ploure durant tota la nit, des de les 8 del vespre anterior que no parava de caure aigua. La pujada seria duríssima i no anava equipat per fer un trekking en aquelles condicions. La millor opció va ser anar a fer cua aviat per tenir un lloc en els primers autobusos que pugen fins dalt. Vam haver d'esperar fins a quarts de 7 del matí per sortir. Degut a les inclemències del temps i al mal estat del camí els conductors volien que fos completament de dia per conduïr per aquella carretera de terra que s'enfila pel mig de la selva fins a les ruïnes inques. Vam haver de fer 3 transbords de busos i caminar una estona degut a les esllavissades que havien seccionat el camí per diversos trams. Finalment a les 08:00 ensenyava la meva entrada per entrar a Machu Picchu.\nUna de les primeres vistes que tens quan accedeixes a les ruïnes\nEl tema de l'entrada és una altra cosa complicada que si no t'expliquen és una mica enredat. Com i on comprar l'entrada és un autèntic mal de cap que val més aclarir abans d'anar-hi ja que a l'hora d'adquirir el ticket veuràs que hi han 4 opcions diferents.\nMachu Picchu: només permet l'entrada a la ciutadella. 32€\nMachu Picchu + Museu: a part de l'entrada anterior pots accedir al museu. 38€\nMachu Picchu + Huayna Picchu: amb aquesta opció a banda d'acceder a la ciutadella, també permet l'accés al Huayna Picchu. Hi han 400 places al dia per pujar aquesta muntanya dividint l'accés en dos torns. De les 07:00 a les 08:00 puja el primer grup de 200 persones. El segon grup és de les 10:00 a les 11:00. Jo et recomano pujar en el segon grup ja que a les 7 del matí la muntanya està coberta d'una boira espessa que t'impedirà gaudir de les vistes. 39€.\nMachu Picchu + Muntanya MP: similar l'anterior opció tot i que enlloc de pujar al Huayna Picchu pots pujar a la muntanya Machu Picchu. L'horari és entre 07:00 i 11:00 hores. 36€.\nQuan hi vagis que no se t'oblidi el passaport a l'hora d'ensenyar l'entrada. Vaig veure gent a la qual se li va prohibir l'acc per no anar documentat.\nCom a aclaració havent-t'hi estat, dir que la ciutadella on hi han les ruïnes és erròniament anomenada Machu Picchu. En realitat no té nom. Se li diu Machu Picchu perquè es troba a la muntanya Machu Picchu. La ciutadella no es troba a la part més alta de la muntanya ja que es pot seguir ascendint més amunt. És l'opció d'entrada 4. A banda, hi ha la muntanya més alta, el Huayna Picchu. És el pic més alt que es veu en la típica foto en totes les postals. És la opció que vaig fer jo i tot i que la pujada va ser molt dura ho recomano 100% ja que les vistes i les panoràmiques de tota la ciutadella són úniques. També dir que per comprar l'entrada hi ha l'opció de fer-ho des d'internet a la pàgina http://www.machupicchu.gob.pe/. Jo recomano que estant a Cusco la vagis a comprar en persona el mateix dia que arribis directament al ministeri de cultura. Tot i que hi han unes 2500 places al dia per pujar-hi, si tens pensat ascendir el Huayna Picchu, tingues en compte que ho has de fer en 4 o 5 dies d'antelació ja que aquesta entrada és la que s'esgota més aviat, sobretot el torn de les 10.\nVistes del camí per la via del tren des de la ciutadella.\nCaminant no pots veure on s'amaga Machu Picchu si no ho saps.\nI un cop veus amb els teus propis ulls allò et quedes petrificat. Si que és una meravella. No decep gens el fet d'haver-ho contemplat tantes vegades en fotografies. Machu Picchu guanya en persona. Les postals es queden curtes. Ubicat a uns 2500 metres d'altura en un paratge de gran bellesa, enmig d'un bosc tropical de muntanya i d'una espessa boira que li dóna un toc molt místic. Misteriós. El santuari de Machu Picchu, probablement la realització arquitectònica més esbalaïdora de l'Imperi Inca en el seu apogeu. Les seves muralles, terrasses i rampes gegants donen la impressió d'haver estat esculpides en els escarpaments de la roca, com si formessin part d'aquesta. El marc natural situat en la vessant oriental dels Andes, forma part de la conca superior de l'Amazones, el qual posseeix una flora i una fauna molt variades. Com van trobar aquest lloc els inques? Com van poder construïr tot això allà dalt? Perquè van abandonar-ho? I per què les ruïnes resten gairebé intactes? Son moltes preguntes les que et fas allà dalt. Et quedes meravellat per la bellesa de tot allò.\nCaminant enmig de la ciutadella\nPanoràmica d'antigues construccions les quals ens hem d'imaginar\ncobertes amb teulades de palla\nEl riu Urubamba al fons\nEm vaig quedar passejant per allí perdent la noció del temps. Sense saber on mirar. Sense poder fer fotos ja que no pots deixar d'observar-ho. Impressionant. A banda del ric patrimoni arqueològic s'hi suma la riquesa del paisatge. De la flora i la fauna que hi ha allà dalt. Simplement meravellós. Vaig fer temps per pujar al Huayna Picchu i a les 10 del matí l'ascens encara em va fer admirar més aquell racó del planeta. Un camí vertiginós s'enfilava per la muntanya. Gairebé vertical en la major part dels trams, allò semblava més una via ferrata que a un senderó. No se com hi deixen pujar a qualsevol ja que ho vaig trobar bastant perillós. T'havies d'anar emparrant per les parets de pedra amb l'ajuda de cables d'acer clavats fortament a la roca. Superant gegants escales de pedra fins arribar a unes terrasses inques i a les ruïnes del cim de la muntanya. El millor, la vista sobre la ciutadella de Machu Picchu. Vaig quedar-me més d'una hora allà dalt contemplant aquella bellesa i posant-me des de la pell dels inques que hi habitaven fins a la de l'explorador Bingham, el descobridor d'aquell indret. Sense parules.\nComençament del camí al Huayna Picchu\nPanoràmica des de dalt de la ciutadella i el Machu Picchu.\nAl camí en zig-zag de l'esquerra es pot observar l'enorme esllavissada que hi va haver.\nDe retorn a baix vaig menjar algo i vaig buscar un guia que em fes la visita al recinte explicant-me la seva història. Aconseguint un grup de 6 la visita guiada surt econòmica, uns 5€ per persona. Val realment la pena. Van ser unes dues hores de visita que es passen volant. A part va coincidir a última hora de la tarda quan ja no queda gairebé ningú allí dalt. Va ser tot molt místic, misteriós, especial. Estaven a punt de tancar i érem gairebé sols. Quina experiència.\nUna llama a les canteres des d'on els inques extreien la pedra\nRestes del temple del sol\nSota el temple del sol\nRuïnes d'una casa\nNo em posaré a relatar ara, però, ni la història dels inques ni la de les ruïnes. Ni el que va sentir Hiram Bingham quan va arribar allí dalt tal com explica en el seu llibre. Crec que tot està ple de relats sobre aquest indret considerat per tots com una meravella. Jo només et puc ensenyar les fotos del que vaig veure i tu sent i pensa el que vulguis. Simplement dir que em va impressionar de tal manera que puc dir que fins a dia d'avui és una de les coses que més m'ha impactat veure en directe. Una d'aquelles coses que has de veure abans de morir. I estic molt content d'haver-ho pogut veure. D'haver estat valent per deixar-ho tot i embarcar-me en aquest viatge que em premia amb aquestes coses. Machu Picchu ha estat un premi. Un premi a la meva idea boja d'anar a viatjar pel món perseguint meravelles. Un premi per haver decidit abandonar la rutina per poder conèixer. A la perseverança de perseguir un somni que semblava impossible; viatjar per tot el món. Si Bingham no hagués deixat de banda la seva rutina com a professor de Yale possiblement mai hagués descobert això i jo no ho hauria pogut veure. Què passarà demà? No ho se. Ara no vull deixar de gaudir. I quina millor manera que veient les fotos per recordar el dia en que vaig pujar al Machu Picchu, una de les 7 meravelles del món.


La pandèmia continua sent rellevant\nObrim aquest comentari amb la nostra visió de la pandèmia. El nostre punt de vista que quedarà erradicada abans que finalitzi 2021, malgrat estar ben fonamentat, no deixa de ser una hipòtesi, una opinió en una situació d'incertesa. Malgrat les terribles notícies que ens arriben de l'Índia i Llatinoamèrica, sembla que en ambdues geografies la situació no s'agreuja encara més. Per part seva, Occident presenta xifres estables amb una certa tendència a la moderació; destaquen el Regne Unit i els Estats Units. I, d'altra banda, les vacunacions continuen avançant a un ritme molt superior al mostrat durant el primer semestre.\nLes preocupacions que reflectíem la setmana passada en el conflicte palestinoisraelià continuen en el punt on les vam deixar; esperem que la pau arribi com més aviat millor i que es compleixi la sentència d'Isaac Rabin: el seny vencerà.\nPel que fa a la macroeconomia, continuen els ecos de les elevades dades d'inflació publicades als Estats Units, on els indicadors continuen mostrant dinamisme en la recuperació. I a Europa, els agents econòmics mostren més confiança en el futur, tal com va deixar clar l'indicador alemany ZEW, que va assolir el seu nivell més elevat des del començament de la pandèmia i va arribar a una cota no vista des de l'any 2000.\nLa setmana passada, els mercats van estar marcats per les notícies de l'evolució dels preus als Estats Units, que, en el moment de conèixer-se, van provocar caigudes tant en els bons com en les accions. Malgrat que després es van anar recuperant les cotitzacions, no va ser suficient per eliminar les pèrdues. A això, van contribuir-hi les declaracions de diversos portaveus dels bancs centrals, especialment de la Fed, que insistien en la idea que estem davant d'esdeveniments transitoris i que, un cop passats, la inflació tornarà al camí desitjat.\nI una cosa semblant va passar amb els bons; després de la mala notícia de la inflació i les crides a la calma, el repunt de rendibilitats del deute públic i la seva correlativa caiguda de preus no va ser tan dràstica. Paradoxalment, el repunt de rendibilitats va ser més dràstic a Europa que als Estats Units; les primes de risc perifèriques es van ampliar.\nNo va haver-hi grans moviments en les primeres matèries, tant metalls preciosos com la resta de mercaderies, encara que els preus es van inclinar cap a les alces, com correspon a un entorn amb una mica més d'inflació, que és una bona notícia per a aquest tipus de béns.\nMantenim el nostre posicionament, sobreponderats en accions i infraponderats en bons governamentals, i això tot i tenir en compte com ha estat de favorable aquest any. Creiem que els fets esdevinguts el 2021 avalen i reforcen les raons per estar invertits en accions i cauts en bons.\nEn síntesi, continuem preocupats per la pandèmia, però aquesta setmana l'encarem amb una mica més d'optimisme; ja que les dades al món emergent no han empitjorat significativament. El món desenvolupat continua donant bones notícies. Ens preocupen les hostilitats entre palestins i israelians. La gran protagonista de la setmana passada de la macro va ser la inflació, però les declaracions dels portaveus dels bancs centrals van permetre que el seu impacte final en els mercats no fos dràstic. Tant els bons com les accions van retrocedir la setmana passada. Mantenim el nostre posicionament.


Informació de la Ribera: ESTE MATÍ S’HA INAUGURAT LA FATXADA RESTAURADA DE L´ANTIC CONVENT DE SANTA LUCÍA D’ALZIRA\nESTE MATÍ S’HA INAUGURAT LA FATXADA RESTAURADA DE L´ANTIC CONVENT DE SANTA LUCÍA D’ALZIRA\nL’alcaldessa d’Alzira, Elena Bastidas, junt amb Juan Martínez, en representació de l’empresa Martínez Cano Canàries S.A, ha inaugurat este matí la restaurada fatxada de l’antic convent de Santa Lucía en el carrer major Sant Maria.\nUna restauració que és fruit d’un conveni, que es va firmar fa prop d’un any, per part de l’Ajuntament d’Alzira i l’empresa propietària de l’immoble.\nLa finalitat d’esta intervenció ha sigut la de recuperar i conservar les fatxades de l’immoble de l’antic convent, que consta de tres cossos diferenciats, com són, la fatxada del convent, la fatxada del temple i la fatxada d’un magatzem, que donen al carrer Sant Lucía y al carrer major Sant Maria.\nEste front d’edificis està inclòs, pel seu valor històric artístic, com Bé de Rellevància Local (BRL) en el catàleg de Béns i Espais Protegits, així com també, es troba dins del conjunt històric de la Vila, declarat Bé d’Interés Cultural. Per si mateixa, la fatxada de l’església és Bé d’Interés Cultural, per figurar en la seua portada l’escut heràldic de la ciutat. Per tot el que s’ha dit, el citat immoble és un destacat element del patrimoni local alzireny que gaudix de l’interés comú de protecció i adequada recuperació.\nCal destacar que durant el procés de restauració, concretament en les excavacions arqueològiques dutes a terme pel MUMA, es va descobrir un fragment d’un mur de l’època medieval, que podria atribuir-se al que se cita en la Crònica de Jaume I al descriure el pacte que realitza per a la rendició d’Alzira. Per este motiu s’ha instal·lat un monòlit commemoratiu.\nLa restauració d’esta fatxada s’ha abordat sense cap predisposició, intentant dialogar amb l’edifici, i així entendre les seues necessitats. S’ha realitzat un treball el més objectiu possible, per mitjà de la col·laboració interdisciplinària. L’edifici demandava suturar les perforacions impròpies de la seua fatxada que, a manera de ferides, havia patit en acte de servici durant els seus quasi 500 anys d’existència.\nPer mitjà de tècniques d’estratigrafia murària, s’ha realitzat la lectura material dels paraments, per a analitzar els seus elements compositius, la materialitat, les llindes de fusta i els arcs allindats de rajola.\nNomés a partir d’este moment de comprensió i enteniment, van començar els treballs propis de restauració, sent al principi el bisturí, la ferramenta més utilitzada per a eliminar les múltiples capes de pintures amb què, històricament, es van revestir els artificis i la sanefa d’acabat marmori que, a manera de garlanda, embolica la fatxada barroca del convent i la portada neoclàssica de la capella.\nLa intervenció principal en els murs, ha consistit a cegar l’obertura indiscriminada de buits, no sols per a recuperar la seua imatge primigènia, sinó també per a recuperar la seua funció sustentadora.\nEn el revestiment, s’han utilitzat morters de calç natural pura NHL-3 armats amb mallatex, per a fer els murs transpirables als gasos migrants i així evitar fissures.\nFinalment, estos morters de calç s’han recobert amb pintura natural eco-compatible de terres pintades naturals a base de calç en pasta pura seleccionada CL 90-S. El color triat ha sigut el resultat de l’estudi estratigràfic dels colors, amb els que inicialment va ser pintat l’edifici.\nEls artificis han sigut completats i les motlures de rajola de les cornises, han sigut pintades en color de terres naturals i aplicat en forma de veladures.\nEl convent va ser construït per reial orde de l’any 1536, per a la comunitat de monges agustines, i va ser un dels millors dotats de la ciutat, al comptar amb la protecció de Margarita d’Àustria. La fundació de l’hospital, s’atribuïx al notable Pere Esplugues, senyor de la Pobla Llarga, que potser sense saber-ho, va retornar este immoble, a l’ús inicial d’atenció als malalts. A partir de 1642, els jurats de la Vila acorden l’ampliació de l’edifici, dependències i església.\nAmb la desamortització de Mendizábal de 1836, es va extingir l’orde conventual de les Agustines, però va continuar l’ús d’hospital.\nL’any 1886 i per falta d’espai, l’ús hospital es va traslladar a l’exconvent de Caputxins, mantenint el nom d’Hospital de Santa Lucía, en record d’este convent que, al quedar sense ús, va ser abandonat, i venut per parts, sent esta la causa de la perduda de la major part del conjunt conventual.\nFinalment va ser adquirit per Pedro Martínez Cano, per a establir una empresa familiar de reciclatge.\nL’edifici ha patit durant els seus 477 anys d’història, amputacions, alteracions i modificacions, amb la finalitat d’adequar-ho a l’ús que en cada època se li ha exigit.


Un tiroteig prop d'un institut als EUA deixa almenys sis estudiants ferits\nAlmenys sis estudiants de secundària han resultat ferits aquest dilluns en un tiroteig en un parc prop del seu institut a la ciutat d'Aurora, situada a l'estat de Colorado, als Estats Units.\nTanquen el Pentàgon per un tiroteig en una estació de transport propera\nL'estació en qüestió es troba fora del Pentàgon i l'utilitzen tant els treballadors de la institució com el públic en general.\nAlmenys quatre morts i dos ferits en un tiroteig a Califòrnia\nAlmenys quatre persones han mort i dues han resultat ferides en un tiroteig aquest dimecres a la ciutat nord-americana d'Orange, a l'estat de Califòrnia.Bandera dels EUA (EP)Entre els morts hi ha un menor i, entre els ferits, el presumpte atacant, segons recull NBC Los Angeles.La Policia ha informat d'un tiroteig policial en un complex comercial sobre les 17:30 hores (hora local).\nVIDEO. Tiroteig a Miami hores després de produir l'explosió a Nashville\nSembla que les coses s'estan complicant a Estats Units, tot i que desconeixem si els successos tenen a veure amb la situació política de país.\nIdentifiquen l'autor de l'atac terrorista a Viena, un jove que va jurar lleialtat a l'Estat Islàmic\nDiverses persones han resultat ferides aquest dilluns en un tiroteig al centre de la capital d'Àustria, Viena, segons ha informat la Policia local, que de moment no ha donat més detalls sobre els fets.\nUn tiroteig al centre de Viena deixa diversos ferits\nInvestiguen un possible tiroteig al districte de Sant Martí de Barcelona\nEls Mossos d'Esquadra investiguen un possible tiroteig aquest dissabte a la nit al districte de Sant Martí de Barcelona, ha informat la policia catalana.\nEls Mossos investiguen l'homicidi, ocorregut a la zona de l'AP-7.\nUn tiroteig en un hospital de la República Txeca causa sis morts i l'atacant se suïcida\nA l'almenys sis morts en un tiroteig en un hospital de la ciutat d'Ostrava, a la República Txeca. L'atacant va fugir. Més tard va ser trobat mort al cotxe que va fer servir per escapar.\nLa policia local ha indicat que una dona i un home han estat tirotejats a l'interior d'un vehicle, mentre que l'altre home ha estat tirotejat quan era fora.\nMor un home en un tiroteig a Segur de Calafell\nUn altre home està greu amb ferides d'arma de foc.


La noia reduïda amb pistola Taser en un CAP de Sabadell estudia denunciar l'agent | NacióDigital\nLa noia reduïda amb pistola Taser en un CAP de Sabadell estudia denunciar l'agent\nEl sindicat SAP-FEPOL demana esperar el visionat de la càmera dels agents per conèixer tota la seqüència dels fets\nper NacióDigital , 27 de novembre de 2020 a les 11:11 |\nLa noia reduïda amb una pistola Taser aquest dimecres a les portes del CAP Creu de Barberà de Sabadell, Paula Parra, està estudiant denunciar l'agent que el va disparar. Així ho ha manifestat a TV3 i ha qualificat de "desmesurada" aquesta actuació, tot i que ha admès haver agredit un policia "per defensa pròpia".\nLa veïna ha explicat que es va alterar en saber que no podia entrar al centre sanitari amb la seva mare, que l'acompanyava, per totes les mesures relacionades amb la Covid-19, i ha negat agressions a personal sanitari. Parra ha qüestionat si a l'acadèmia "no els ensenyen a reduir una persona sense tanta violència" i ha continuat, "no arribo a 1,60 metres i peso poc més de 40 quilograms".\nParra ha relatat com ha sentit els efectes de la Taser: "Una punxada d'uns segons i després vaig notar la descàrrega elèctrica, que em va fer caure al terra". I ha seguit l'explicació, "tot i estant al terra em seguien fent la descàrrega".\nIrídia veu desproporció\nEl codirector del Centre Iridia, Andrés García Berrio, ha assegurat que hi ha "indicis clars de desproporcionalitat" en la reducció per part dels Mossos. Irídia s'ha posat en contacte amb la víctima per oferir els seus serveis jurídics i suport si decideix emprendre accions judicials. Segons ell, el fet "podria arribar a ser delictiu". García ha apuntat que, segons es veu al vídeo que ha circulat, la dona està al terra perquè ja se li hauria aplicat una descàrrega i se li apliquen dues més "quan hi ha una clara superioritat" d'agents i no va armada ni hi ha un risc real per a la vida de ningú. Ha defensat que hi ha altres usos de la força "menys lesius".\nI és que García Berrio ha apuntat que no es té en compte l'afectació emocional i psicològica de l'ús d'aquestes pistoles. A més, ha insistit que es podria haver fet ús de la mediació o de la intervenció del personal psiquiàtric que hi havia al propi CAP, a les portes del qual van succeir els fets. Ha afegit que es pot emprar "una mica més de temps" perquè no hi havia armes ni una situació de risc real per a la vida o integritat física de les persones presents.\nPer tot això, ha reclamat una investigació "profunda" per part del cos policial i també a nivell judicial. El codirector ha expressat la gran preocupació per l'ús d'aquestes armes i ha afirmat que en països com el Regne Unit s'ha arribat a un ús "generalitzat" davant de casos en què no seria necessari.\nSàmper justifica l'actuació\nEl conseller d'Interior, Miquel Sàmper, ha justificat l'ús de la pistola Taser per part de Mossos perquè considera que, en aquest cas, qualsevol altra actuació hagués estat pitjor. "La dona estava molt alterada i un altre intent de reduir-la hauria tingut conseqüències pitjors per a ella com, per exemple, un infart", ha assegurat. Tot i això, el conseller ha anunciat que s'ha obert una investigació policial pels fets i ha insistit en què l'ús de la pistola elèctrica ha de ser sempre "un últim recurs". Segons Sàmper, van ser els mateixos sanitaris els qui van demanar la intervenció policial perquè la dona havia agredit personal mèdic i gent de les consultes.\nEl Sindicat Autònom de Policia (SAP-FEPOL) ha manifestat el “suport explícit” a l’actuació policial i ha defensat l’ús d’aquesta arma, que “s’ha regit en tot moment als protocols”. Ha lamentat “l’intent de criminalització” que des d’algunes entitats s’ha volgut fer i que les imatges “no recullen en cap cas” tota la intervenció dels agents. I que això porti a fer “una valoració precipitada, parcial i totalment subjectiva que no s’ajusta gens a la realitat ocorreguda”.\nEl sindicat ha demanat que s’esperi a la gravació de la càmera dels policies per conèixer tota la successió dels fets. Ha carregat contra les “valoracions de part”, perquè “no fan cap favor al servei de seguretat pública de Catalunya”.\nHa recordat que hi ha mossos lesionats, de caràcter lleu, així com també personal mèdic i que van produir-se danys materials a l’interior de l’equipament.\nSàmper justifica l'ús de la pistola Taser a Sabadell però avança que els Mossos analitzen el cas\nSocietat, Vallès Occidental, Mossos d'Esquadra, Sabadell, pistola Taser\nPer Salisburi el 27 de novembre de 2020 a les 12:44\nAixó passa als USA, Russia o la Xina... acaba d´una altra manera, i tant tranquils, aqui a catalunya sobretot per part de la CUP i els CDR, que tenen la guerra declarada als cosos de seguretat, els hi tindria de passar una cosa greu amb aquest.. al final tant estirar la corda es trenca, imagineuse que son asaltats aquest pijoprogres... igual hi ha un departament a la Generalitat de catalunya previ suport de la CUP al tripartit independentista per donar ordre de fer alderulls de tota mena i desprès sortir acusan als agens...i aquest es la famosa independencia que promulguen els de la CUP i CDR, si no serveixen per a res, no més parar la ma i cobrar el sou i encara gracies...


Primera reunió del Consell Assessor del Cercle – Cercle de Salut\nPrimera reunió del Consell Assessor del Cercle\nHome » Primera reunió del Consell Assessor del Cercle\nEl Consell Assessor del Cercle va tenir la seva primera reunió sota la presidència del Dr. Miquel Bruguera amb la Junta Directiva. La Junta va agrair als membres del Consell que haguessin acceptat i que haguessin manifestat el seu interès i compromís amb el projecte del Cercle. Es va valorar la importància que tindrà pel Cercle poder comptar amb el suport i estímul del Consell.\nLa Junta va presentar al Consell les activitats fetes els darrers 6 mesos i es va centrar en el tema de la Comunicació que era l’objectiu de la reunió. La Junta va crear el càrrec de Responsable de Comunicació, que ostenta el Dr. Marc Soler, i ha endegat una sèrie d’accions dedicades a millorar la comunicació amb els socis. En aquest sentit es publiquen els acords de la Junta, es publiquen periòdicament posts dels membres de la Junta i un Butlletí mensual amb notícies i documents.\nLa reunió tenia el propòsit de dissenyar una estratègia de comunicació vers la societat i els polítics per tal d’assolir els objectius del Cercle. La sessió va ser animada pel professor Josep Martí, de Blanquerna i Director de l’Agència de comunicació Forwards.\nprevious post: Ernest Benach, membre del Cercle de Salut, distingit amb la Creu de Sant Jordi\nnext post: Més de 6.000 visites al web de Cercle de Salut durant el 2019


IB3 | Les reaccions de Ciutadans a Balears després de l’adeu d’Albert Rivera\nPortada > política > Les reaccions de Ciutadans a Balears després de l’adeu d’Albert Rivera\nLes reaccions de Ciutadans a Balears després de l’adeu d’Albert Rivera\nPericay alerta que el partit ha perdut el centre polític mentre els diputats taronges prometen més autocrítica\nL’abandonament d’Albert Rivera de la vida política i la derrota de Ciutadans han estat ben presents al debat d’aquest dimarts del Parlament. La portaveu adjunta de Ciutadans, Patricia Guasp, ha tornat a afirmar que la dimissió d’Albert Rivera l’honra com a polític i com a persona. La diputada taronja ha assegurat que, tot i els mals moments que atravessa la formació, Ciutadans sobreviurà perquè, assegura, és un partit necessari per fer front a la polarització d’Espanya.\nA nivell de les Balears, Guasp admet que la formació ha quedat sense líder, després que Joan Mesquida anunciés que torna a la seva plaça de funcionari a Calvià. El partit queda a l’espera del que passi al congrés extraordinari de la formació.\nPer la seva banda, l’exportaveu de Ciutadans i un dels fundadors del partit, Xavier Pericay, pensa que haurien de dimitir més dirigents pels mals resultats i aposta per retornar als orígens ideològics de la formació.\nLa dimissió d’Albert Rivera com a líder de Ciutadans continua acaparant reaccions. La desfeta electoral del partit taronja, que passa de 57 a 10 escons al Congrés, deixa la formació sumida en la incertesa d’un futur sense el fundador de Cs i en plena batalla successòria, després que Rivera anunciés que dimitia com a president del partit, que no recolliria l’acta de diputat i que es retirava de la vida pública.\nDes de Balears un dels fundadors del partit, Xavier Pericay, alerta que Cs ha perdut els orígens que el situaven al centre de l’espectre polític i insta a repensar la línia ideològica de la formació per evitar que desaparegui. El que va ser líder de Cs a Balears, i qui va dimitir de tots els càrrecs al partit el passat mes de juliol, també considera que les responsabilitats del fracàs electoral van més enllà de Rivera\nPerò no tots pensen igual. Des del Parlament, la portaveu adjunta de Cs, Patricia Guasp, defensa que la formació mai no ha abandonat el centre i reitera que el nou líder sortirà del congrés del partit, que se celebrarà pròximament. A les files taronges també prometen autocrítica.\nPer la seva banda, l’eurodiputat de Cs i exlíder del PP a Balears, José Ramón Bauzá, descarta postular-se com a candidat per liderar la formació taronja, en considerar que no és el seu moment. Ho ha dit avui en una entrevista al programa Al Dia, d’IB3 Ràdio.\nQui tampoc no es postula a liderar Cs és Joan Mesquida, que tornarà al seu lloc de funcionari a Calvià. Ho fa després de quedar sense escó al Congrés com a cap de llista del partit taronja a Balears en les darreres eleccions generals. Mesquida considera un orgull haver treballat amb Rivera i lamenta la seva marxa de la política. El mateix pensen a Ciutadans Balears, des d’on han agraït la tasca de Rivera en un vídeo difós a xarxes socials.


Rajoy explicarà al Congrés l'acord de la UE sobre la crisi dels refugiats - Diari de Girona\nRajoy explicarà al Congrés l'acord de la UE sobre la crisi dels refugiats\nLa Guàrdia Costanera italiana rescata més de 1.400 immigrants que viatjaven en embarcacions al Canal de Sicília en només 48 hores\nmadrid/roma | efe/ddg 29.03.2016 | 07:19\nContinua la crisi dels refugiats a la Unió Europea. GEORGI LICOVSKI/efe\nEl president del Govern, Mariano Rajoy, va demanar comparèixer davant del ple del Congrés per informar del Consell Europeu celebrat els dies 17 i 18 de març, en el qual es va tancar un acord amb Turquia sobre els refugiats que intenten arribar a territori europeu. L'Executiu va fer arribar al registre de la Cambra l'escrit amb aquesta sol·licitud de compareixença, que serà tramitat avui a la Mesa i la Junta de Portaveus del Congrés i que es concretarà previsiblement per a la setmana que ve.\nEl secretari d'Estat de Relacions amb les Corts, José Luis Ayllón, va assegurar que no hi ha hagut un canvi de criteri respecte a que l'Executiu en funcions no s'ha de sotmetre al control d'un Parlament del qual no té la seva confiança, però va aclarir que Rajoy ha decidit comparèixer de manera excepcional en una sessió informativa per la transcendència de l'assumpte debatut a Brussel·les.\nEn un altre ordre de coses, la Guàrdia Costanera italiana va informar que han estat rescatats 1.482 immigrants en les últimes 48 hores quan viatjaven en diverses barcasses al canal de Sicília, que separa les costes de Líbia i Itàlia.\nAhir es van realitzar sis operacions en què van ser auxiliades 752 persones i, en una d'elles, un vaixell romanès que col·labora en el dispositiu europeu Triton va salvar 252 immigrants que anaven en dues llanxes pneumàtiques.\nDues llanxes pneumàtiques amb 129 persones a bord van ser socorregudes pel vaixell anglès Enterprise, del dispositiu EunavforMed, mentre que l'embarcació Aquarius, que pertany a l'ONG Sos Mediterranee, va rescatar 125 i la resta de persones van ser salvades per vaixells de la Marina militar italiana.\nLes sis operacions d'ahir se sumen a les sis de diumenge, en què es va auxiliar altres 730 immigrants al canal de Sicília, quan les seves embarcacions es trobaven a la deriva a entre 30 i 50 milles al nord de les costes de Líbia.\nTots ells van ser traslladats a bord del vaixell noruec Seim Pilot, que va arribar de matinada al port sicilià de Pozzallo.


Illa retreu a Aragonès que perjudica Catalunya pactant amb la CUP - El triangle\nEl líder del PSC considera que “no estem en allò que hem d’estar” i veu l’aspirant a la presidència sotmès als cupaires\nSalvador Illa, el cap de files del PSC, ha retret al candidat d’ERC a la investidura, Pere Aragonès, que pretengui esdevenir president en l’actual context de crisi pactant amb la CUP, un acord que considera perjudicial en diversos aspectes per al futur de Catalunya.\nEn aquest sentit, el socialista ha afirmat que “no estem en allò que hem d’estar”, i ha qüestionat que, de la mà amb la CUP, Aragonès pugui impulsar polítiques que generin riquesa i encarar els reptes de futur amb estabilitat amb seguretat jurídica, ja que s’ha compromès amb la CUP a sotmetre’s a una qüestió de confiança a mig mandat.\nAixí mateix, ha advocat per protegir els Mossos d’Esquadra i per la concòrdia, mentre ha ubicat els cupaires “al costat dels que provoquen aldarulls” i Aragonès, en la lògica de la confrontació.\nIlla ha insistit sobre els eventuals inconvenients de l’acord amb la CUP -“se’n recorda d’Artur Mas i la paperera de la història?”-, i ha dit que Aragonès està sotmès políticament, moralment i intel·lectualment a aquesta formació.\nA més, ha retret a l’actual vicepresident una manca de suport als treballadors catalans i s’ha preguntat, referint-se a la crisi econòmica, la divisió i els reptes de futur, “què més ha de passar?”.\nTambé ha considerat que la declaració d’intencions de l’aspirant a la investidura ha estat “una esmena a la totalitat” contra els governs de Carles Puigdemont i Quim Torra, en els quals Aragonès ha estat dels principals responsables econòmics.\nIlla, que ha afirmat que a Catalunya “ho tenim tot per tirar endavant”, també ha dit que el canvi polític està ja en marxa i que cal “valentia, no radicalitat”. En aquest sentit, ha proclamat que l’alternativa del PSC a allò que ha descrit com una dècada de decadència és formar un govern d’esquerres, i ha allargat la mà a Aragonès per assolir “un pacte per la salut”.\nAixí mateix, ja durant l’intercanvi de rèpliques, ha proposat a Aragonès una taula de diàleg entre partits catalans que marqui la posició catalana en la taula de diàleg amb el govern espanyol.\nPrevCaixaBank culmina los trámites legales de la fusión con Bankia y se convierte en el banco líder en España


Jornada de formació sobre treball decent al Secà | Bisbat de Lleida\nJornada de formació sobre treball decent al Secà\nLa parròquia de la Verge dels Pobres del Secà acollirà el dissabte 3 de febrer a les 17 hores una jornada de formació sobre treball decent. Es una proposta de l’Arxiprestat Perifèria oberta a tothom que vulgui conèixer la tasca de la pastoral obrera a les parròquies.\nS’ha previst un programa que inclou una part més teòrica per explicar la tasca de la Pastoral Obrera al nostre Bisbat, així com la feina que s’està portant a terme en relació amb la lluita del treball decent perquè les persones amb pocs recursos puguin aconseguir una feina. També s’ha previst la projecció d’un audiovisual i una mica de treball en grup abans de donar per acabada la jornada.\nUs adjuntem el cartell de la jornada.\nCartell Jornada de Formació.doc 1.04 MB