03/02/15. El govern projecta cinquanta delegacions a tot el món - Gironès per la independència\n03/02/15. El govern projecta cinquanta delegacions a tot el món\nEl govern projecta cinquanta delegacions a tot el món\nAdam Casals pren possessió de la de Viena, que assumirà també relacions amb Txèquia, Croàcia, Hongria, Eslovènia i Eslovàquia\nLa de Roma comença a funcionar amb Luca Bellizzi al capdavant\nUna Catalunya independent necessitarà una cinquantena de delegacions a tot el món. Aquest és el plantejament que fa el govern a llarg termini, segons va explicar el secretari d'Afers Exteriors, Roger Albinyana, coincidint amb la presa de possessió dels responsables de les noves delegacions de Roma i Viena, ahir. Aquestes s'uneixen a les que ja hi ha a Brussel·les –que s'ha reforçat amb la creació del càrrec de representant permanent davant de la UE, que ha assumit Amadeu Altafaj–, París, Berlín, Londres i Washington, que també manté l'oficina de Nova York. Com ja havia avançat aquest diari, el govern prepara més obertures pel 2015, que farà progressivament perquè vol estudiar cada moviment i també perquè està condicionat per l'estat dels comptes. La primera fase de l'expansió diplomàtica catalana ha consistit sobretot en contactes amb cònsols, ambaixadors i governs estrangers, i el pròxim pas serà obrir més delegacions, amb prioritat en països de la UE però també d'altres per reforçar les relacions amb Àsia, segons va explicar ahir Albinyana.\nÉs en aquest context que Adam Casals, que ahir va prendre possessió del càrrec de delegat a Viena, també assumirà les relacions amb Eslovènia, Croàcia, Hongria, Txèquia i Eslovàquia. Pel que fa a l'altra nova oficina a l'exterior que s'ha obert, la de Roma, Luca Bellizzi n'ha estat escollit responsable. Tant l'un com l'altre hauran d'establir una comunicació directa i sense intermediaris amb els seus respectius governs sobre el procés polític català, així com defensar i fomentar els interessos catalans a la zona. De fet, part de l'activitat se centrarà també en la internacionalització de l'economia catalana, la projecció de la llengua i la cultura, la promoció del turisme i el suport a les comunitats a l'estranger.\nBellizzi és doctor en ciències polítiques per la Universitat de Milà, i fins ara era director executiu d'una empresa de promoció i gestió immobiliària. És membre de la secretaria de relacions internacionals de CDC i del comitè financer de l'Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa.\nCasals és expert en serveis d'assessoria estratègica i comunicació en relacions internacionals, especialitzat en països centreeuropeus i de llengua alemanya. També és coautor del llibre blanc de Barcelona.


3 botons i START: Videojocs animats: Mystical Ninja Goemon\nVideojocs animats: Mystical Ninja Goemon\nNo sé si us en recordeu, però hi ha una saga de videojocs coneguda com a Ganbare Goemon (fora del Japó es coneix com a The Legend of Mystical Ninja, Mystical Ninja o Goemon), supervendes al seu país d'origen i que ha gaudit de llançaments a Occident només en 5 ocasions.\nPersonalment jo en vaig sentir parlar per primera vegada quan va sortir el Mystical Ninja Starring Goemon per a la Nintendo 64 el 1997, però el mateix any ens havia arribat per a la Gameboy un joc de títol idèntic (si bé al Japó es deia i era diferent) i, el 1991 (1994 a Europa) havia passat per la Super Nintendo i també la Gameboy. Després, el 1998 va sortir el Mystical Ninja 2 Starring Goemon per a la Nintendo 64 altre cop.\nLa saga protagonitzada per aquest personatge lleugerament inspirat en el llegendari lladre noble Ishikawa Goemon, a banda de desenes de videojocs (dels quals, repeteixo, ens en van arribar 5), va tenir també un manga i adaptacions animades.\nEl 1991 va tenir una adaptació en forma d'OVA de 30 minuts amb el títol de Ganbare Goemon: Jigen Jô no Akumu, que podeu veure sencera en aquest vídeo que he inserit.\nEl 1998 tornaria amb una altra OVA, de nom Ganbare Goemon: Chikyû Kyûshutsu Sakusen, a la qual pertany el fragment que acabem de veure, però un any abans començaria també la sèrie animada:\nProduïda pel prestigiós Studio Pierrot i emesa originalment entre 1997 i 1998, Anime Ganbare Goemon va tenir 23 episodis en una única temporada. El primer, si sabeu japonès, el podeu veure sencer en aquest vídeo que he posat.\nA la Wikipedia no s'especifica quan, però sembla que es va arribar a llicenciar als Estats Units i es va distribuir en versió doblada a l'anglès per al mercat domèstic.\nEtiquetes de comentaris: anime, gameboy, Ganbare Goemon, Goemon, Mystical Ninja Starring Goemon, ninja, nintendo 64, SNES, Studio Pierrot, Videojocs animats


Neus Lloveras lliura a la Generalitat l'acord del Ple en favor de la consulta\nMés de 800 alcaldes al Palau de la Generalitat\nMés de 800 batlles de Catalunya van ser dissabte a la seu del Govern, en un acte històric del municipalisme català\nL'alcaldessa de Vilanova i la Geltrú, Neus Lloveras, va lliurar dissabte al president de la Generalitat l'acord del Ple municipal que expressa el suport de la ciutat al dret a decidir. L'acte, que va tenir lloc al Palau de la Generalitat, va aplegar més de 800 alcaldes i alcaldesses del país, en representació dels 920 ajuntaments catalans (el 96% del total de municipis) que han aprovat en les últimes setmanes mocions de suport al dret a decidir i a la convocatòria d'una consulta el 9 de novembre.\nNeus Lloveras ha destacat l'emotivitat i el simbolisme de l'acte, en el qual "es va evidenciar que la força del poble ha tornat a parlar, ara a través dels seus ajuntaments. Hi ha una gran majoria de ciutadans i ciutadanes que reclamen el dret d'escollir democràticament el seu futur". Els alcaldes i alcaldesses es van reunir prèviament a l'Ajuntament de Barcelona, on els va acollir l'alcalde, Xavier Trias. Tot seguit, van travessar la plaça de Sant Jaume per arribar al Palau de la Generalitat, generant la imatge simbòlica del món municipal entrant a la seu del govern català.\nMoment del lliurament de l'acord\nAllà, el president de la Generalitat, Artur Mas, i la presidenta del Parlament, Núria de Gispert, van rebre els alcaldes, encapçalats per l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias, el president de l'Associació de Municipis per la Independència, Josep Maria Vila d'Abadal i el president de l'Associació Catalana de Municipis, Miquel Buch. En els parlaments es va ressaltar la importància del suport del món local en el procés que està vivint Catalunya, així com la voluntat d'exercir la plena democràcia per decidir sobre el futur del país.


La réforme des retraites. Noël et autres croyances de substitution. - Joan Becat\nRADIO ARRELS – 10 décembre 2019 – Chronique d’actualité 169\nLe système de retraites est arrivé à ses limites et les diverses caisses créent des inégalités. Le projet d’un système unique par points, encore non concrétisé, soulève des oppositions avec des grèves et des manifestations à caractère politique ou corporatif. Les célébrations religieuses résultent souvent de la superposition de croyances et de symbologies de religions successives. C’est le cas de Noël et de la crèche où la naissance de l’enfant Jésus s’efforce de remplacer et d’édulcorer, sans l’effacer totalement, la célébration du culte solaire du solstice d’hiver et de la fertilité annoncée.\nLa reforma de les jubilacions\nCrònica d’actualitat de Joan Becat. Actualitat que anirem tractant amb punt variats, començant pel tema del dia, la reforma de les jubilacions.\nAquesta setmana i probablement les pròximes, no nos podem estalviar de parlar de la reforma de les jubilacions i de les protestes, de les vagues i manifestacions que l’acompanyen. Doncs, parlem-ne. Només unes quantes consideracions personals sobre el tema i el que l’envolta.\nCal començar per dues constatacions que són evidents per a tothom. Fins i tot els que són contraris a la reforma i que són contra aquestes evidències que us diré ara saben que són realitat, encara que no ho vulguin admetre.\nPrimer, el sistema tal com és crea diferències entre la gent. No tothom és tractat de la mateixa manera. No dic que hi ha privilegiats, com he sentit a dir en els mitjans de comunicació, però sí que algunes professions o grups corporatius tenen avantatges que d’altres, més nombrosos, no tenen i s’ho mereixerien també. Mentre les caixes dels règims especials eren equilibrades, la desigualtat hi era, però era suportable pels altres perquè no pagaven. Però ara que diverses caixes són deficitàries perquè hi ha menys actius i més jubilats, i que són els diners públics que tapen els forats, amb els impostos de tothom, i que el dèficit global anirà creixent, les diferències de tractament se fan insuportables per sempre més gent, amb a més un sentiment d’injustícia que creix.\nL’altre element és que el sistema actual ha arribat al seu límit. Com sabeu, no són les vostres cotitzacions que pagaran la vostra retreta. Elles serveixen a pagar les dels vostres pares. Són els actius actuals que paguen les jubilacions d’avui. L’evolució de l’esperança de vida i de la societat han canviat els equilibris.\nAbans, fa seixanta anys – sembla lluny però és quan els jubilats d’avui eren joves -, l’edat mitjana de la mort superava de poc l’edat de la jubilació. La gent prenia la retreta per morir pocs anys després. Les retretes no costaven gaire. Avui, pels homes com per les dones l’esperança de vida supera de vint-i-cinc o trenta anys l’edat de la retreta. Sun el primer a beneficiar-ne. Mes cal reconèixer que les retretes d’avui costen car, fins i tot quan hi ha bastant jubilats que no tenen prou pensió.\nParal·lelament, els joves fan més estudis. Abans, fa seixanta anys, la majoria d’una generació treballava ja a partir de catorze, setze o divuit anys. Ara són deu anys més. Quan vaig fer la llicenciatura érem uns trenta per tota l’acadèmia de Montpeller, ara són més de mil per la mateixa disciplina. És millor, evidentment, però la vida activa de les generacions actuals ha disminuït i cotitzaran menys anys per jubilats que viuen molt més vells. A més hi ha poca natalitat, cosa que fa un futur més negre encara pels jubilats de demà, que són els actius d’ara. Per això, entre moltes altres raons, cal compensar amb la immigració, es vulgui o no es vulgui.\nEntrem més a fons. Els treballadors de molts règims especials, que són els més de punta dins la protesta, com els xeminots, els del gas i de la electricitat, de la RATP i altres serveis públics concernits, tenen el sentiment que se mereixen els seus avantatges car se`ls han guanyat per les lluites socials que han fet dins el passat. És veritat, com també és veritat que les seues situacions han canviat i que no s’ajusten tant als arguments que justificaven aquests avantatges. Els arguments eren la penibilitat de les feines a les locomotores alimentades en carbó posat a la pala, a la confecció i reparació de les vies dels trens, o la instal·lació de les línies elèctriques, etc.\nRecordi el meu oncle Matías, un cosí de ma mare, que s’ha passat la vida pujant i baixant dels pals elèctrics per tots els temps. Treballava “a la línia”, com se deia, i va acabar cansat i molt castigat físicament quan se va jubilar uns quants anys més d’hora que els altres treballadors d’allavontes. Mon pare també va acabar cansat i castigat a la jubilació, però anys més tard que el meu oncle, a 65 anys car era un obrer peirer i no beneficiava de cap avantatge ni privilegi. Només va poder estalviar-se un any car havia estat resistent dins un maquis armat durant la guerra. Dins les dues situacions hi havia la mateixa penibilitat, però amb dues jubilacions diferents.\nPerò això és del passat, tot i que aquestes diferències existeixin sempre. Avui la major part dels xeminots o dels d’EDF i GDF no fan més les vies ni les línies elèctriques. Molts d’aquests treballs són externalitzats, com diuen, és a dir fets per empreses privades exteriors, que utilitzen treballadors menys pagats per aquestes feines dures, amb una jubilació a l’edat legal, com pels peirers, els obrers agrícoles, els empleats i tots els altres, mentre els empleats i obrers de la SNCF i d’EDF que substitueixen continuen beneficiant del seu estatut.\nNo cal mai generalitzar, ni tirar les situacions cap avall. No cal dir cal que baixin. Cal tirar tothom cap amunt, però és evident que cal harmonitzar les situacions i els drets de tots i, més que tot, cal prendre en compte la penibilitat de molts mestiers amb les realitats d’avui dia. Segons el meu parer és la variable principal que cal introduir dins qualsevol nou sistema de jubilacions.\nPer compensar el desequilibri que hem dit entre actius i jubilats, si és cada vegada més necessari que intervinguin els nostres impostos, car en el futur no hi haurà prou diners, doncs caldrà pagar amb els impostos una part de les jubilacions. Aquí rau la solidaritat i no entre gent del mateix ram. Per tant és evident que no hi pot haver sistemes diferents, sinó un sol. Cal establir la igualtat de tots els ciutadans, però amb la necessitat que en el pas de l’un a l’altre no hi hagi sacrificats. En aquest sentit, entenc i comparteixi les preocupacions dels ensenyants. Que hi hagi el sistema actual o un règim únic per punts no hauria de ser per ells un punt de bloqueig, com ho és pels xeminots o la RATP, que defensen posicions corporatives. Però en llur cas, sí que és preocupant la perspectiva de veure baixar la jubilació en passar d’un sistema a l’altre. Hi ha debat per saber si les simulacions donen menys 20%, 30% o més. No ho sé, però el cert és que les jubilacions dels ensenyants baixaran. Per tant per a evitar que siguin dins els perjudicats per la reforma caldrà evidentment compensacions, tant en un augment de salaris (que faran més punts) com en el càlcul de la jubilació. Tal com veig les coses són sobre aquests aspectes que s’han de fixar els sindicats i els manifestants. Per ells, aquest és el combat i no cap altre.\nTancaré, ara per ara, amb una observació de càndid, de “naïf”. Tots els sindicats, els manifestants, més la France Insoumise i el Rassemblement National, segons he sentit als mitjans de comunicació, demanen que s’abandoni un projecte que ara per ara no existeix. El sabrem demà. Suposi que a l’estranger deuen pensar : “Ils sont fous ces Français !”\nNadal i altres creences de substitució\nVet aquí algunes reflexions sobre el tema d’actualitat de les jubilacions. Seguirem ara parlant del Nadal ?\nLa crònica d’ahir de Mité Pull sobre el pessebre m’ha fet rememorar totes les simbologies de les festes religioses i la gran superposició de creences dins aquestes celebracions. La campiona d’aquesta estratègia d’absorció de les creences i dels símbols de les religions anteriors, posant per sobre els símbols cristians per sobre, “ôte-toi de là que je m’y mette”, és probablement la religió catòlica. Aquesta és, diguem la seua manera dolça d’operar, que va alternar amb la manera brutal de les conversions forçades, de les execucions dels pagans o anticristos, que ren simplement els creients de la religió que ella combatia.\nAvui dia se critica amb raó la intolerància i les matances que se fan en nom d’un islam cec i sectari, però la palma se l’emporten els colonitzadors i missioners espanyols i portuguesos a Amèrica, els creuats a l’Orient mitjà, i les guerres de religió i la inquisició a Europa durant segles.\nDeixant de banda aquest proselitisme coercitiu, és un fet que moltes festes religioses o santuaris modestos o més concorreguts se superposen a creences anteriors o a llocs on hi havia cerimònies i celebracions. És el cas de Nadal, posat al solstici d’hivern, amb tota la simbologia que l’envolta, i la Sant Joan pel solstici d’estiu. Per exemple és conegut que la patrona de Mèxic, l’estimada verge de Guadalupe, té la seua basílica on hi havia un culte indígena anterior. Aquesta verge va aparèixer a Juan Diego Cuauhtlatoatzin, que era indi. La verge de Guadalupe és morena amb una cara d’índia, Això només podia facilitar la cristianització de la població mexicana. És una verge que s’ha revelat. A molts santuaris hi ha a Catalunya una veneració per verges trobades dins la terra o una cova, o revelades car han parlat, en general a un home, un pastor, o que han trobat marrans o toros, és a dir mascles, i la verge que sall de terra o de la cova és un evident símbol d’un culte més antic a la fertilitat, a la terra mare.\nUn pessebre casolà on no falten les cases de poble, els pagesos, els animals, el caganer i un petit tió (foto J. Becat).\nL’evocació del pessebre m’ha donat ganes de tornar a llegir el llibre de Xavier Fàbregas, “De la cuina al menjador”, que us recomani. Era un especialista de teatre català i antropòleg. Va venir a Perpinyà amb conferències per nos ajudar als inicis dels estudis catalans. També he pensat a l’amic Joan Prat i Carós, un antropòleg que ha estudiat les festes populars i la interpretació de la mitologia. El solstici d’hivern és la nit més llarga de l’any, però és alhora el moment a partir del qual el dia creixerà, amb el renaixement de la natura i de la vida. Se veu que ja se celebrava a l’època prehistòrica a Anglaterra a Stonehenge i altres llocs, i a l’època celta, dita “gauloise” a França, i per moltes religions.\nAquests autors mostren que Nadal i el pessebre són la barreja de dues coses. D’una banda, casualment o volgudament, és el dia on neix Jesús, el fill de Déu. No podia ser el fill d’un home i, per tant, sant Josep és impotent. Quan Josep té dubtes veient la seua dona Maria embarassada, és l’Esperit sant i el cel que li expliquen que no passa res i el tranquil·litzen. És un clàssic, fins i tot en el teatre de bulevard, on l’amic galant explica al marit cornut que no ha passat res amb la seua esposa. Personalment trobi poc encertat que a Catalunya i a Espanya la festa dels pares sigui per la sant Josep, que és l’únic del qual és segur que no era el pare. És de molt mal auguri.\nPerò la simbologia va més lluny, car tot és asèptic al pessebre i sense referència a la fecundació. A més de Josep impotent, Maria és verge, el bou és un animal castrat. A França se l’acompanya al pessebre per un burro que, entre nosaltres, Déu n’hi do l’energia reproductora que té un burro, però tradicionalment és una mula, que és un híbrid que no se pot reproduir. Només l’Esperit Sant ha fecundat, però com que diu la religió que no té forma humana…\nXavier Fàbregas explica que el paganisme anterior no ha pogut ser esborrat del tot per la castració religiosa catòlica, i que se fa evident amb la missa del gall. El gall és un símbol solar car crida el sol i la llum de matinada. Pel dinar tradicional hi havia un gall farcit, amb molta abundància de menjar i de beguda, per a celebrar l’any solar que començava. També a l’esmorzar tradicional de Nadal, els dos ous ferrats i una rosta, que és allargada, o amb una arengada, que també ho és allargada, són un símbol fàl·lic evident, símbol de fertilitat.\nDe fet el paganisme i les creences antigues són dins tot el que envolta Nadal, entre altres el pessebre. El caganer dels pessebres catalans fertilitza la terra, tothom ho creu, però és sobretot un símbol d’abundància, de vida més bona i opulent. Si és vestit de calces de pana, de vellut, i fuma pipa (el tabac era car) és que és un pagès que té prou recursos i més bona vida. Se diu d’un pobre que és un caga-poc o un caga prim. Si de menja molt se caga molt i si se menja poc se caga poc, diu la saviesa popular. Per tant el caganer és també una manera prosaica de les perspectives de més bona vida en l’any que neix i que, ves per on, és també l’aniversari del naixement del nen Jesús. Quina més modesta i concreta aportació fa el caganer a una abundància esperada.\nReferència àudio: https://www.radioarrels.cat/podcast/426/la-cronica-dactualitat-de-joan-becatdimarts-10-de-desembre-del-2019


COEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere | Servei Educatiu Ciutat de Badalona\nJOCS NO SEXISTES\nDIVERSITAT AFECTIVA,SEXUAL I DE GÈNERE\nCOGAM (educant en diversitat afectiva-sexual)\nRECURSOS CRP BADALONA\nCoeducació i igualtat de gènere. Xtec\nDocuments disponibles en servei de préstec\nObservatori de les dones en els mitjans de comunicació. (Re)Imagina’t 2016-2017\nCentre d’Informació i Recursos per a Dones. Barcelona\nRercerca de Dones. UB\nDirectorio de Recursos Educativos para la Igualdad y\nla Prevención de la Violencia de Génere\nMaterials i recursos per treballar la coeducació. Teixim Xarxes\nCoeducació. Tallers per la igualtat\nPrograma COEDUCA’T Xtec\nPrevenció de la Violència Masclista. Departament d’Educació\nODS 5. Aconseguir la igualtat de gènere i apoderar totes les dones i les nenes\nProposta didàctica sobre l’ODS 5.\nDiversitat Familiar Programa Família? Famílies!\nContes Familiars 0-8 anys\nPetites històries, grans dones.Museus amb ulls de dones (Canal You Tube)\nTractament lingüístic del gènere en el Departament d’Educació.\nGuia de lectura per educar en igualtat, de l’Institut Català de les Dones.\nSobre coeducació, masculinitat.\nLa violència masclista que no marxa: el paper de l’educació.\nPrograma formatiu de prevenció de la violència masclista.\nPam a pam Coeduquem, (Material didàctic Per EI)\nFamílies. Fomentem els valors. Igualtat de gènere\nGuia de coeducació per als centres educatius: pautes de reflexióGuia de coeducació per als centres educatius\ni recursos per a l’elaboració d’un projecte de centre\nCoeduació, COEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere, Comunitat, Materials, Portada 25N, violència masclista 0\nCOEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere, Materials, Portada coeducació 0\nCOEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere, Materials, Portada coeducació, igualtat de gènere 0\nCOEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere, Portada, Recursos dia de la dona, MNAC 0\nCOEDUCACIÓ. Igualtat i diversitat de gènere, Portada, Recursos dia de la dona 0


MARÇ 2016 - XERRADA COL·LOQUI – GUARIR AMB PLANTES REMEIERES\nEl dimarts 15 de març a les 20 h, s’organitza una xerrada col·loqui sota el títol Guarir amb plantes remeieres. L’acte es durà a terme a la Sala de Plens del Consell Comarcal. Les plantes han estat la base de gairebé la totalitat dels remeis durant mil·lennis, i eren d’eficàcia provada per a les malalties més comunes....\nMARÇ 2016 - SORTIDES DE MARXA NÒRDICA DINS LA SETMANA DE LA DONA\nDes del Consell Comarcal ens sumem a les diferents iniciatives que es duran a terme durant la Setmana de la Dona a totes les comarques. Es farà una sessió oberta a tothom per col·laborar amb l’AECC-Catalunya contra el càncer. S’ha comprovat que la marxa nòrdica, que consisteix en caminar rítmicament utilitzant uns bastons especials i amb...\nMARÇ 2016 - EL PRESIDENT DE LA DIPUTACIÓ DE GIRONA, PERE VILA, VISITA EL BAIX EMPORDÀ PER CONÈIXER DE PRIMERA MÀ LES NECESSITATS DEL TERRITORI\nEl president de la Diputació de Girona, Pere Vila, està duent a terme un seguit de visites i reunions institucionals. El divendres 4 de març va ser a La Bisbal d'Empordà, on es va reunir amb el president del Consell Comarcal, Joan Català, per tractar diversos temes que afecten al Baix Empordà i ha fet una atenció als mitjans de...\nMARÇ 2016 - UNA CINQUANTENA DE PERSONES ASSISTEIXEN A LA REUNIÓ INFORMATIVA SOBRE L’AJUT AL LLOGUER 2016\nEl dimecres dia 2 de març l’Oficina d’Habitatge del Consell Comarcal va realitzar la primera reunió informativa per a les renovacions de les prestacions al lloguer de l’any 2016. La convocatòria d’enguany pretén donar cobertura a les 150 famílies que han rebut prestacions per pagar el lloguer amb fons provinents de la Generalitat de...\nLa consellera de Treball, Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, va inaugurar la quarta edició del Saló de la Formació, Ocupació i Empresa que es va portar a terme els dies 3 i 4 de març a Palafrugell i està organitzat pel Consell Comarcal del Baix Empordà i l’IPEP (Institut de Promoció Econòmica de Palafrugell)....\nMARÇ 2016 - VISITA INSTITUCIONAL A L’AJUNTAMENT DE FOIXÀ\nPer tal de donar a conèixer els serveis que pot oferir el Consell Comarcal, el president Joan Català acompanyat de Francesc Brull, gerent de l’ens, han visitat l’ajuntament de Foixà. L’objectiu de les visites és oferir als alcaldes dels ajuntaments baix empordanesos els serveis de què disposa l’entitat supramunicipal que, per altra...\nMARÇ 2016 - VISITA INSTITUCIONAL A L'AJUNTAMENT DE SERRA DE DARÓ\nContinuant amb la ronda de visites institucionals, i per donar a conèixer els serveis que pot oferir el Consell Comarcal, el president Joan Català acompanyat de Francesc Brull, gerent de l’ens, han visitat l'ajuntament de Serra de Daró. En aquesta ocasió, els va acompanyar el diputat Carles Salgas. L’objectiu de les visites és oferir als...\nMARÇ 2016 - CURS DE MANIPULACIÓ D’ALIMENTS\nDes de l’àrea de Promoció Econòmica i Turisme del Consell Comarcal, s’organitza un curs de manipulador d’aliments. El curs es farà el dia 31 de març de 9 h a 13 h a la Sala de Plens del Consell Comarcal. Té un cost de 30 € i va dirigit al públic en general. Les places són limitades. Us podeu inscriure enviant un...\nFEBRER 2016 - ELS ALCALDES DEL BAIX EMPORDÀ ES REUNEIXEN AMB ELS RESPONSABLES DEL SEM I ELS REPRESENTANTS SINDICALS SANITARIS\nAlcaldes i regidors de la comarca van assistir el dimecres 24 de febrer a dues sessions informatives sobre el nou model del transport sanitari urgent. Tant el col·lectiu Marea Blanca, com els responsables del SEM a Girona van presentar els seus arguments respecte aquest nou model. La primera sessió va anar a càrrec dels representants sindicals dels sanitaris que van ser...\nFEBRER 2016 - VISITA INSTITUCIONAL A L'AJUNTAMENT DE PALS\nPer tal de donar a conèixer els serveis que pot oferir el Consell Comarcal, el president Joan Català acompanyat de Francesc Brull, gerent de l’ens, han visitat l'ajuntament de Pals. L’objectiu de les visites és oferir als alcaldes dels ajuntaments baix empordanesos els serveis de què disposa l’entitat supramunicipal que, per altra banda,...


El Liceu Politècnic trasllada l'ESO i obre el Batxillerat a Sant Cugat - Diari de Rubí\nEl Liceu Politècnic trasllada l’ESO i obre el Batxillerat a Sant Cugat\nUna avaria deixa sense subministrament d’aigua Els Avets i La Perla\nL’actriu Vicky Peña portarà a La Sala ‘La visita de la vella dama’\nEls grups de Secundària del l’escola concertada Liceu Politècnic es traslladaran a partir del curs 2018-2019 a Sant Cugat, concretament a un edifici de l’avinguda Can Graells, a prop de l’estació de FGC de Volpelleres. La direcció de l’escola ho va comunicar als pares i mares dels alumnes l’1 de febrer, que van rebre la notícia amb disparitat de criteris, segons ha informat la mateixa escola.\nAra, els alumnes d’ESO estudien a la masia de Ca n’Oriol, un edifici llogat pel Bisbat de Terrassa al centre educatiu, mentre que les d’Infantil i Primària ho fan en unes instal·lacions del carrer Apel·les Mestres. Segons explica el director del Liceu, Lluís Seguí, el trasllat ve motivat per la voluntat del propietari de l’edifici de Primària de vendre l’immoble, així com pel fet que la finca de Ca n’Oriol on es fa la Secundària està afectada pel Pla d’Ordenació Urbanística Municipal (POUM).\nEl POUM aprovat el 2010, que va ser tombat per la Generalitat de Catalunya, preveia una ampliació de 2.000 m2 de sostre edificable a prop de la Masia de Ca n’Oriol -ampliació que es manté en el text refós recentment aprovat- per tal de poder crear un nou edifici i unificar l’escola. Segons Seguí, «el POUM no s’acaba d’aprovar, no tenim cap garantia i els tècnics municipals ens han dit que això trigarà almenys dos anys». A més, en cas que tirés endavant, el director del centre tampoc ho veu clar, ja que «alguns partits que han manifestat que volen impugnar el POUM».\nEl trasllat suposarà que els alumnes d’Infantil i Primària, que ara estudien a l’edifici ubicat a Apel·les Mestres, passaran a fer-ho a la masia de Ca n’Oriol, mentre que els de Secundària, que ara estan a la masia, ho faran a les noves instal·lacions de Sant Cugat. El canvi també permetrà al Liceu obrir el Batxillerat, que actualment no ofereix: «Nosaltres insistim que el més important és el projecte educatiu, no el lloc». No obstant això, Seguí ha afirmat que si algun dia s’aconsegueix desencallar el nou planejament urbanístic, la intenció del Liceu és unificar l’escola a Ca n’Oriol: «Mentrestant, anirem trampejant, no podíem esperar quatre anys per obrir el Batxillerat».


Bona Intaba Game Lodge Hoedspruit Sud-Àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n3 Canyon Game Reserve, Blyde River Canyon, Swansea (MA), Hoedspruit, Sud-Àfrica, 2194\nbasat en 11 comentaris "Thank you Francois from Bona Intaba Game Lodge for a wonderf..."\nSobre Bona Intaba Game Lodge\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Hoedspruit, no busqui més enllà de Bona Intaba Game Lodge. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Bona Intaba Game Lodge asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Bona Intaba Game Lodge.\nHorari d'entrada fins a: 05:30 PM\nCal que informeu el Bona Intaba Game Lodge de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


XAREL·10: Endevinalla 427\nAquest és el 1300è post de XAREL-10. Un honor per a ell i una alegria per a mi per haver-hi arribat i tenir ganes de continuar endavant. Gràcies a tots vosaltres per ser-hi i així haver-ho fet possible. :-)\nE427.- Sóc de cotó, sóc de seda, / sóc de llana i sóc de fil; / vaig amb homes, vaig amb dones / vaig a peu i vaig en moto, / vaig en cotxe i en carril.\nUn mitjó? :-))\nBona tarda i moltes felicitats, Mac, des de l'ordinador de la Parròquia hehehe\nPER MOLTS POSTS\nui... sento soroll... hehehe\nMira, ni idea, però avui toca felicitar-te per aquesta animalada de posts!!!!\nEl fil era part de l´endevinalla i ja que l´Assumpta diu el mitjó, jo diré la mitja, per variar!! (Que aquí és una calça mallorquina) ;)\nSerà alguna cosa de roba, això sembla... però tant és, avui toca felicitar-te, 1300 ja, quin munt! A seguir, que al 1500 toca alguna cosa especial, no??\nMoltes felicitats!!!!! 1300 post no s'escriuen en 2 dies...\nDe l'endevinalla no sé pas, si ja heu dit mitges i mitjons, potser camisa...\nVaig a fer-li un parell de tombs\nTambé potser un jersei o una bufanda...\nT`imagines Mac que haguéssim de fer-te 1.300 estiradetes d´orella?\nFas el post 1300 i jo vaig pels casos típics 1300 i escaig casualitat? jo no ho crec pas... segur que això dels 1300 es una certa enveja / admiració cap al meu bloc!!\nAixí doncs no em queda més remei que felicitar-te per tenir tan bon gust per admirar el meu bloc! Felicitats!\nNo veig massa clar això del mitjó o, en tot cas, ho veig tan clar com veig la bufanda o veuria un mocador però no per això voldria deixar passar la oportunitat de felicitar-te per aquest nombre tan rodó de posts i donar-te les gràcies per tots i cadascun d'ells.\n1300?! No he llegit l'endevinalla... m'he quedat aqui\nMoltes felicitats Mc! I moltíssimes gràcies pels teus posts tan divertits!!!\nHas calculat ja quan "caurà" el post 1.500? :-))\nBé, no sé perquè pregunto hehehe segur que sí que ho has calculat!\nFELICITATS DE NOU PER AQUESTS 1.300 :-)))\nI com ho tenim això?? Pq la guardia civil no dèu ser, oi? A l'hivern de llana i a l'estiu de fil... hahaha\nASSUMPTA(1): Podria ser-ho, però no ho és. :-))\nASSUMPTA(2): Gràcies!! :-)\nSA LLUNA(1): Tu mateixa has vist després que el fil no podia ser. Gràcies per les felicitacions!!\nEL PORQUET: Doncs moltes gràcies per dir-ho.\nSA LLUNA(2): Doncs tampoc és la mitja ni la calça.\nXEXU: Sí, és una cosa de roba. Gràcies per les felicitacions i ja veure'm que fem pel 1500...\nLLUNA(1): Gràcies. Tens raó en tot el que dius: 1300 posts no s'escriuen en 2 dies i la camisa és la solució correcta a l'endevinalla. Felicitats!!\nSA LLUNA(3): Podria ser-ho però el LLIBRE n'ha triat una altra. Prefereixo no imaginar-m'ho això de les 1300 estirades d'orella. :-DD\nPONS: Jo tampoc me'n fio gens de les casualitats. ;-D\nJO RAI!: Les gràcies us les dono jo a vosaltres per anar passant per aquí.\nMIREIA: Dona, que tampoc n'hi ha per tant. :-))\nCARME: Moltes gràcies!!.\nASSUMPTA(3): És clar que ho he calculat. El post 1500 caurà exactament d'aquí a 200 posts. :-DD\nLLUNA(2): No, no és la "guardia civil". Però si t'acabo de dir que és la camisa!!. ;-DD\nHehehehe la nostra "vella amiga", la camisa, que tantes endevinalles ens va fer pensar! ;-))\nASSUMPTA: Ha sigut casualitat perquè l'ordre en que publico les endevinalles és el del llibre d'on les trec, però a mi també m'ha fet molta gràcia que en aquest post "assenyalat" sortís la camisa que, com bé recordes, va ser la protagonista d'aquest blog ja fa algun temps. :-)


Arxius de Premsa - Pàgina 5 de 188 - Alba Castellví\n9.04.2020 – Consells de benestar emocional a De Pe a Pa, de RNE\nDimarts, 14 abril 2020 15:57\nAquest dijous, al programa De Pe a Pa de RNE, hem comentat amb la Pepa Fernández diversos consells de benestar emocional per aquests temps de confinament.\nPodeu escoltar el podcast, fent clic a la imatge, a partir del minut 14.\n5.3.2020 – Tots els colors de l’Amor a Penedès en xarxa\nDivendres, 06 març 2020 10:49\nEl dijous 5 vam parlar de Tots els colors de l’amor amb la Sílvia Delgado dins la secció Brúixola Educativa al seu programa Penedès en xarxa de Ràdio Vilafranca. Podeu escoltar el podcast fent clic en la imatge.\n16.01.2020 – La Palma TV, La Palma de Cervelló\nDimecres, 26 febrer 2020 17:58\nAmb motiu de la xerrada “Ajudar a aprendre. Actituds per afavorir l’aprenentatge” a l’escola El Solell, la TV local en va fer un petit reportatge.\nCliqueu en la imatge per accedir al vídeo.\n13.02.2020 – Com explicar el coronavirus als infants, a Aquí Cuní de la Ser\nDijous, 13 febrer 2020 18:39\nAquest matí hem parlat amb en Josep Cuní al seu programa Aquí, Cuní, de la Ser sobre com explicar als nens les notícies que ens preocupen, com per exemple la crisi del coroanvirus. Podeu accedir a l’àudio fent click en la imatge.\n06.02.2020 – Corregir als fills amb respecte a Educación, aprendizaje y talento de RNE.\nDivendres, 07 febrer 2020 20:40\nA la secció Educación, Aprendizaje y Talento, del programa De Pe a Pa de Las Mañanas de RNE, hem parlat amb la Pepa Fernández de com corregir als fills amb serenitat i respecte… i com tenir àpats tranquils. Podeu escoltar el podcast (a partir del minut 14) clicant la imatge.\n12.09.2020 – Inici de curs amb il·lusió a El Periódico\n10.09.20 – La il·lusió de tornar a l’escola a De Pe a Pa, a RNE


Brau Assegut: Escriure\nEs mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris Escriure. Mostrar tots els missatges\nCinc exclamacions: el signe segur d'una ment insana.\nEl bolígraf és més poderós que l'espasa, si l'espasa és curta i el bolígraf és agut.\nEl caràcter de "travessar un riu" (Haruki Murakami en "La mort del comanador" es refereix a la lletra "w").\nEl qui escriu sense esforç, generalment és llegit sense plaer (Samuel Johnson).\nEl número de novel·listes no està limitat, però l'espai a les llibreries, sí. [Haruki Murakami, De què parlo quan parlo d'escriure]\nEls adjectius són molt subjectius.\nEscric una mica cada dia, sense esperança ni desesperació (Isak Dinesen).\nEscriure fa que el meu sostre no tingui goteres.\nEscriure només té un secret, que és el mateix que el de les salsitxes: que estigui ben lligada per dalt i per baix, i, pel mig, posar-hi el que sigui, a condició que tingui substància. [César González Ruano, que va escriure més de deu mil columnes d'opinió]\nHe escrit aquesta llarga carta, perquè no he tingut temps de fer-la més curta (Blaise Pascal).\nKill all your darlings / Mata els teus favorits (William Faulkner; significa que els escriptors han d'eliminar sense pietat qualsevol paraula, personatge, trames laterals o girs de frase que ens agraden personalment però que no fan res per la història).\nLa mala ortografia és una malaltia de transmissió Textual. Protegeix-te!\nLa ploma és més forta que l'espasa (Edward Bulwer-Lytton).\nL'escriptor és un home insensat que no en té prou amb haver avorrit els qui han viscut amb ell i s'entossudeix a avorrir les generacions posteriors (Montesquieu).\nL'escriptura és un fàrmac contra l'oblit, perquè permet fixar allò que, altrament, només quedaria a disposició, i vulnerable, de la fràgil memòria (Plató).\nMiguel de Cervantes Saavedra escrivint no era manco!\nNo puc escriure sense un lector. És exactament com un petó; no ho pots fer sol. [John Cheever]\nNulla dies sine linea / Cap dia sense ratlla (d’escriure, no de coca).\nPer escriure alguna cosa, cal creure en alguna cosa. Cal conservar, almenys, una fe última, una darrera esperança. [Gaziel, Meditacions en el desert]\nPer què “separat” s'escriu tot junt i “tot junt” s'escriu separat?\nUna novel·la és un relat breu, generalment d’amor (Samuel Johnson).\nVal més tenir tinta pàl·lida que bona memòria (proverbi xinès).