Minitigres. Créixer amb el kung fú | B Llibertari\nEn aquesta ocasió, des de la secció “Acompanyant a créixer” ens endinsem en el món del kungfú amb els infants, a través de l’Anna i la Leti dues dones que actualment estan ensenyant kungfú a nens i nenes en diferents llocs del Bages.\nMitjançant aquest art marcial, els nens i nens poden créixer en aspectes com el respecte cap a una mateixa, el respecte cap als altres o l’ordre i l’equilibri intern, mentre es diverteixen i s’enforteixen des de dins.\nPodríeu explicar-nos una mica qui sou i què feu?\nSí, i tant.. però potser abans, per entendre millor el què fem aquí i ara, cal explicar una mica d’història…\nEl fet que en aquest moment i en aquest context geogràfic tingam accés a practicar arts marcials asiàtiques, es deu a moviments migratoris de persones xineses cap a Europa i Estats Units.\nAbans dels anys 60, la comunitat de migrants xinesos havia rebutjat l’ensenyament de les seues arts marcials a persones blanques, en gran part degut al tractament racista rebut als països de destí. A partir d’aquest decenni, la indústria cinematogràfica i el moviment New Age exploten comercialment “l’atractiu exòtic i misteriós” de les arts marcials xineses.\nEl terme Kungfú, de fet, es popularitza a occident com a sinònim “d’arts marcials xineses” a partir dels anys 70 a través de la sèrie de televisió del mateix nom, i de les pel·lícules d’acció de Hong Kong, i l’interès pel kungfú es propaga pels Estats Units i Europa, convertint-se en un poderós i atractiu objecte de consum global.\nEn aquest context, l’estil que practiquem nosaltres arriba a l’Estat Espanyol fa més de 40 anys, gràcies a un mestre xinés que es va establir aquí. A partir dels seus ensenyaments, alguns dels seus deixebles estan ensenyant aquest estil des de fa 30 anys.\nEs tracta d’un estil tradicional i intern (és a dir, que treballa no solament els aspectes marcials, sinó també l’equilibri energètic i el desenvolupament intern de les persones). Molts d’aquests aspectes tradicionals de l’ensenyament s’han conservat, però també, a l’haver sigut difós per mestres blancs europeus, molts altres aspectes s’han occidentalitzat.\nNosaltres venim de València, on hi ha una associació d’escoles de Taixi i Kungfú del nostre estil (l’associació Nei Kung), i on ens dedicàvem al seu ensenyament des de fa anys. Vam vindre a viure al Bages fa poc més de 2 anys, i vam començar a ensenyar aquí, tant a nens/es com a adults/es, creant la nostra pròpia escola “itinerant”, que es diu Yu Tang. Yu Tang pertany a aquesta associació d’escoles, i en molts aspectes portem una línia comú. Però també hi ha d’altres aspectes on estem fent les coses des d’una política més pròpia i afí. Per exemple, tenint en compte que els preus de les classes siguen populars i assequibles per tothom (i estem obertes a ajustar-ho si a algú no li va bé, a fer intercanvis, etc…).\nO també per exemple, a Barcelona fem classes no mixtes per a dones, bolleres i trans, perquè creiem en aquests espais no mixtes d’empoderament personal i col·lectiu, d’autoafirmació i de gaudir juntes! (en aquest cas, des del fet de practicar juntes un art marcial)\nCom definiríeu el tipus de classes que esteu fent?\nDoncs nosaltres dividim les classes en kungfú i taixi. Tot i que kungfú i taixi són en el fons la mateixa cosa, a les classes de kungfú treballem la part més marcial, dura, externa (segons la filosofia xinesa, la part més Yang), mentre que a les classes de taixi treballem la part més terapèutica, tova, interna (la part més Yin). Però ambdues parteixen de principis de la medicina i filosofia xinesa, amb la finalitat de “viure millor”, de buscar l’equilibri psico-físic i energètic.\nI què penseu que els aporta el Kung Fu i el Tai Chi a la canalla?\nAmb la canalla no practiquem taixi!! La seua energia, per la etapa de la vida en la que estan està vinculada amb el kungfú; més moviment, més ràpid, més cap enfora…. Us imagineu un nen o una nena de 7 anys respirant en la mateixa posició amb els ulls tancats durant 5 minuts???\nPensem que la pràctica del kungfú als/es nens/es els hi aporta molts aspectes positius: els ajuda a desenvolupar l’autodisciplina i la concentració, el respecte (cap a un/a mateix/a i cap als/es demés), a canalitzar l’agressivitat en un ambient respectuós, aporta ordre i estructura interna, s’ho passen bé amb les/els companys/es, desenvolupen aspectes relacionals, els enforteix, tant a nivell físic com a nivell emocional…\nPenseu que aconseguiu transmetre tots aquests aspectes que heu esmentat? Us trobeu amb dificultats, contraccions…?\nDificultats i contradiccions? Cada dia!!! La canalla et porta al límit moltes vegades, et posa contra les cordes i et confronta amb un munt de coses, entre altres, l’adultocràcia en la què vivim i a partir de la qual ens relacionem i actuem amb les més peques i la dificultat de buscar fórmules menys autoritàries amb ells/es…\nTot i així, després veus com evolucionen, i com se’ls hi posa tot el què estàs fent i la manera, i penses: “Bueno, igual no ho estem fent tan malament…”\nI en un altre sentit, també tenim prou contradiccions amb l’apropiació cultural, és a dir, amb el fet de ser persones blanques ensenyant un art marcial xinés!\nEn boca de nen@ …\nI què en pensen de tot això els nens i nenes que formen part del grup de Kungfú?\nParlem amb quatre kungfú-xics -d’entre 8 i 11 anys- que participen de les classes que es duen a terme al gimnàs de l’escola pública del Xup, a Manresa.\nQuè hi veniu a fer aquí els dilluns a la tarda?\nIs.: Aquí vinc a que m’ensenyin una miqueta Kungfú per poder defensar-me i també per divertir-me.\nS.: Vinc a practicar per quan algú em vulgui fer alguna cosa, que jo no vulgui, que ja no m’ho pugui fer més. Perquè jo sabré fer coses – tècniques- i ell no. Podré defensar-me.\nN.: Aquí a vegades juguem, i després sempre fem les tècniques; les “patades”, cap endavant, laterals, “punyetassos”, “bloques”…\nSa.: A aprendre tècniques. Vaig venir un dia a provar i em va agradar molt, ja fa un any. I en seguiré fent.\nI de què penseu que us serveix saber Kungfú?\nIs.: Per defensar-me de tot el què em pugui passar. És important. Si alguna vegada algú m’intenta atacar o m’intenta robar, doncs jo li foto un clatellot que el deixo tombat. Però només és per defensa personal. O sigui si algú em vol fer una cosa dolenta o algú em vol picar, li puc bloquejar l’atac o donar-li una “patada”.\nS.: Em serveix per ajudar la gent quan estiguin en perill. El Kungfú només és per defensar-nos, no per picar la gent.\nN.: A mi em serveix perquè a vegades, algun nen de la meva classe em vol picar i jo li faig un “bloc” així (mostra com es fa un bloqueig). Serveix perquè no et piquin, no per anar a picar jo. Només ho faig si em venen a picar.\nSa.: Perquè si em piquen, jo també puc pagar, amb les tècniques que sé. Em puc defensar, si algú em vol fer mal, jo puc fer-hi algo.\nQuè us agrada del Kungfú?\nIs.: Doncs la tècnica; tot el què és fer patades, cops de puny…\nS.: A mi m’agrada que juguem; a carreres, passeig d’animals, esquivar pilotes… que ens serveix per ser més ràpids, si per exemple algú ens vol donar un “punyetassu” el sabrem esquivar.\nN.: Em diverteixo. Des del primer dia que vaig venir em va agradar.\nSa.: M’agraden les tècniques; les patades, els punys…\nCom us sentiu quan l’esteu practicant?\nIs.: Doncs, … normal, bé. Em fa estar alegre.\nS.: A mi em fa estar tranquil fer Kung Fu.\nN.: Em fa estar tranquil. Si he tingut problemes a la classe, quan faig Kung Fu “els deixo” – els oblida -. M’ajuda també a concentrar-me. Per exemple si tinc un examen, si faig “bloques” de Kung Fu, m’ajuda i fa que em vingui al cap el què no em sortia. Per exemple, si fuera más pequeño pensaría 1+ 1? 1+1= 2, entonces haría bloques pensando 1+1=2, 1+1=2… y luego me sale.\nSa.: Em fa sentir bé, tranquil·la i contenta.\nEls hi expliqueu als vostres amics i amigues? Què els hi dieu?\nIs.: Els hi dic que s’apuntin, que és molt divertit i que juguem.\nSa.: Si, jo els hi explico als altres nens i nenes. Els hi ensenyo les tècniques que jo aprenc aquí.\nIs.: Sí, jo vull dir que m’agrada.\nN.: Que és molt divertit. A vegades podem agafar coses de casa nostra i podem fer jocs inventats amb espases de paper, unos churiquen,… coses que t’inventes. És divertit.\nActualment s’estan fent classes a l’escola pública del barri del Xup (per a nens/es i per a adults/es), a la Vinyeta (una associació de Manresa on donem una classe a la qual li diem “minitigres”, perquè és amb peques de entre 3 i 5 anys), al Casal Cívic de Sallent, i al Centre Social La Teixidora, a Barcelona (aquesta no-mixta per dones, bolleres i trans). I es pot accedir parlant amb elles i anant a provar si us agrada!\nManresa, febrer de 2017


Arxius de Educació Infantil - Pàgina 39 de 111 - Col·legi Sant FrancescCol·legi Sant Francesc | Page 39\nArxius de Educació Infantil - Pàgina 39 de 111 - Col·legi Sant Francesc\nAquesta darrera setmana de curs hem celebrat els diferents aniversaris dels alumnes que fan anys durant els mesos de juliol, agost i principis de setembre.\nPER MOLTS ANYS A TOTS I BONES VACANCES […]\nCOLÒNIES 2017 (1a part)\nUn any més els nostres alumnes han pogut gaudir d’uns dies de convivència plegats amb la companyia de mestres i monitors.\nEnguany la temàtica anava entorn dels INDIS del poblat de la tribu de les Trenes Vermelles. Primer van haver de passar proves per fer-se indis de debò, van construir les seves pròpies Tipis, es van pintar la cara, van escoltar i observar el bosc i, finalment, van ajudar al bruixot per aconseguir trobar el Totem. Tota una aventura que ha engrescat als nens a passar uns dies genials.\nARRIBADA A “LES VINYES”\nSortida de EI 3 a la Ludoteca.\nAquesta setmana els alumnes de EI3 vam anar a passar al matí a la ludoteca del barri. Vam jugar una bona estona a racons i vam fer un descans esmorzant a fora la plaça.\nEns va agradar molt i ens van felicitar perquè ens vam portar molt b […]


Les rues de Carnaval avançaran l’hora de sortida a dos quarts de vuit del vespre | Sitges Blog\nBrowse: Home / Les rues de Carnaval avançaran l’hora de sortida a dos quarts de vuit del vespre\nadmin / 18 diciembre, 2011 / Leave a comment / Carnaval de sitges\nAquest any les rues de la Disbauxa i de\nl’Extermini sortiran a les 19.30 hores. Amb aquesta\nmesura, consensuada per totes les parts implicades\nen l’organització del Carnaval, es pretén\nresoldre part dels problemes de seguretat que\ngenera l’organització de la festa. Com a conseqüència\ndel canvi, també s’avançaran les rues\ninfantils de diumenge i dimarts, que sortiran a les\nEl fet que les rues acabin abans anirà acompanyat\nd’un canvi en l’itinerari. Això, afectarà només\na la part final del recorregut, de tal manera que hi\nhagi un itinerari obert i s’eviti la trobada del cap i\nla cua de les rues. El recorregut definitiu es donarà\na conèixer en els proper dies, després de les\nreunions de treball en les que hi participen organitzadors\ni cossos de seguretat. D’aquesta manera\ntambé s’afavorirà la circulació del públic pels\ncarrers més cèntrics, que fins ara, quedaven bloquejats\nfins que les carrosses no arribaven a les\nentitats i que suposava un dels majors problemes\nen el control de la seguretat. Per optimitzar les\ntasques de coordinació del Carnaval en els actes al\ncarrer, també es treballa en la incorporació d’un\ncos de voluntaris que ajudin a garantir el bon desenvolupament\ndels actes més multitudinaris.\nA més de millorar les condicions de seguretat,\nel canvi propiciarà un estalvi en les despeses de\nseguretat derivades de la celebració del Carnaval.\nAquest any, la festa tindrà un pressupost un 40%\ninferior al darrer Carnaval per l’estalvi en infraestructura\nal carrer i en l’aportació a les entitats.\nEl Carnaval 2012 se celebrarà entre el 16 i el 22\nde febrer. En els actes centrals de diumenge i\ndimarts les entitats treuran al carrer una cinquantena\nde carrosses i prop de 3.000 persones. Aquest\nany, el Carnaval, que continua sent la festa més\nmultitudinària del calendari festiu, va portar a\nSitges més de 200.000 visitants.\nEtiquetas: fet, fins, majors, participants, pels, reunions\n← El nou projecte de remodelació dels museus Cau Ferrat, Can Rocamora i Maricel de Mar conservarà la façana marítima original\nL’Eco de Sitges 16.12.11 →


Oscar Sanromà: de gener 2012\nConsola de Apple 2013\nmegaupload és tancat per les autoritats d'EU\nLa memoria USB WiFi\nSegons l'analista de la consultora Wedbush Morgan, Michael Pachter, Apple comprova la viabilitat de la futura consola "Ibox" analitzant el comportament de l'iPod touch i l'iPhone com a màquines portàtils de videojocs. Els usuaris de l'iPod que descarreguin jocs, son els principals usuaris que tenen que convèncer per comprar videojocs i habilitals la nova consola de apple Es parla que apart serà d'un receptor digital multimèdia que reprodueix contingut des de la iTunes Store, YouTube, Flickr o de la biblioteca d'iTunes de l'ordinador mitjançant la transmissió d'aquestes dades per WiFi i el seu emmagatzematge en un disc dur intern. Aquest Apple TV seria la base per a la consola, se suposa que potenciant la seva maquinari especialment en l'apartat gràfic i completant-lo amb videojocs per obtenir una màquina completa d'entreteniment domèstic.\nEl Departament de Justícia dels Estats Units i l'FBI van presentar càrrecs contra un grup de presumptes pirates informàtics i dues companyies, que suposadament van generar guanys milionaris a través del lloc de descàrregues megaupload.com, que va ser tancat per les autoritats , han informat les dues dependències en un comunicat emès aquest dijous. Els set individus i les dues corporacions-Megaupload Limited i Vestor Limited-van ser acusats formalment per un gran jurat del districte est de Virgínia el passat 5 de gener, sota càrrecs de conspirar per un crim, conspirar per violar drets d'autor, conspirar per rentar diners, i dos càrrecs de violació criminal de dret d'autor, han assenyalat les dependències. Aquesta mesura es dóna un dia després que milers d'empreses van protestar contra dos projectes de lleis antipirateria, que es votaran al Congrés d'EU, apagant els seus llocs d'internet durant 24 hores. Els detractors de les lleis SOPA i PIPA afirmen que amenacen amb la llibertat d'expressió i l'esperit lliure d'internet.\nUn dels concepte de tecnologia més prometedores una unitat de memòria USB basat en el dual WiFi, dissenyat per permetre a un usuari per compartir el seu disc dur sencer sense córrer anada i tornada entre ordinadors. No és una unitat flash, ja que no conté cap unitat d'emmagatzematge de memòria al seu interior. En el seu lloc, conté un petit ordinador i un mòdul WiFi 802.11n en el seu interior, pot connecta dos ordinadors a través d'una xarxa WiFi, la qual cosa permet que el contingut que es comparteix entre els dos equips. Per ordinador, no em refereixo només a un PC o Mac Pot ser una consola o una caixa set-top DTH. Aquesta és la raó per la qual es refereix el concepte darrere de Infinitec disc.


Els parcs d'Albal oberts després de tres mesos - Ajuntament d'Albal\nEls parcs d’Albal oberts després de tres mesos\nDilluns 15 juny 2020 | Municipi\nAmb l’entrada en la Fase 3, el Govern permet la reobertura dels parcs infantils, de cara a la nova normalitat. Estos espais infantils, en el cas d’Albal, es troben tancats des d’abans que es decretara l’estat d’alarma. L’Executiu que presideix Ramón Marí va avançar-se a esta obligatorietat i els va precintar el dia 12 de març donada la incidència del coronavirus.\nDes de les 7am, la Brigada d’Obres Municipal treballa llevant els precintes dels jocs infantils i desinfectant estes zones perquè puguen ser utilitzades pels menors que no han pogut jugar en elles des de fa tres mesos.\nEs recorda a les famílies amb menors que és obligatori l’ús de la mascareta per als xiquets i xiquetes de 6 anys i que han de respectar el distanciament social.


Les seves darreres actuacions el condemnen: El central que serà venut a final de temporada - XCatalunya.cat\nLes seves darreres actuacions el condemnen: El central que serà venut a final de temporada\nHi ha centrals que no tenen nivell per jugar al FC Barcelona\nEl FC Barcelona va confiar en ell a principi de temporada i el va incorporar procedent del Manchester City. Probablement algú es pensava que seria un nou Gerard Piqué, un defensa format a casa que havia decidit començar la seva carrera lluny del Camp Nou i tornava a l’Estadi per demostrar la seva qualitat. De fet, el mateix Piqué es va reduir el sou a principi de temporada per tal d’encabir-lo a la plantilla, juntament amb Memphis Depay. Estem parlant d’Eric Garcia. No aconsegueix ser protagonista i els centrals titulars són Ronald Araújo i el capità.\nMolts aficionats l’havien situat per davant de Clement Lenglet i Samuel Umtiti, però la veritat és que el seu nivell és equiparable a aquests dos o, fins i tot, pitjor. Les seves actuacions han estat molt lluny del nivell Barça. Feia tres partits que no jugava, però Xavi Hernàndez va decidir fer-lo jugar davant del Galatasaray. El resultat va ser desastrós i va provocar alguna imprecisió que gairebé acaba amb gol turc.\nJoan Laporta i Mateu Alemany estan centrant tots els seus esforços en renovar Ronald Araújo i la incorporació d’Andreas Christensen, que acaba contracte amb el Chelsea, està totalment lligada. Jules Koundé, del Sevilla FC, tot i ser una operació molt complicada, agrada molt a l’entrenador. Totes aquestes variables porten a un resultat: Eric Garcia no té lloc a la plantilla.\nEric Garcia té 21 anys i encara té molta carrera per davant. Tot i això, si realment ha de ser el futur central titular del Barça ja hauria d’haver explotat. Té l’etiqueta de transferible i si algun equip fa una bona oferta, el FC Barcelona no dubtarà en deixar-lo sortir. Segons el portal Transfermarkt, té un valor de mercat de 18 milions d’euros. Podria sortir per una quantitat similar.\nTags: central, Eric Garcia\nAnterior El gest d’un possible fitxatge del Barça que li tanca les portes\nNePròximxt L’afició del PSG trenca amb Leo Messi i li fa aquesta proposta


Alumnes i monitors de l'Escola Taller Baix Camp 5\nAquesta sortida forma part del programa formatiu dels alumnes, que a més de la formació teòrica i pràctica del mòdul que realitzen els alumnes es complementa amb aprenentatges d'habilitats personals i socials i hàbits laborals, entre altres, que els ajudin en el seu futur desenvolupament professional i personal.\nEl projecte de l'Escola Taller està finançat pel Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) i cofinançat pel Consell Comarcal del Baix Camp, que n'és el promotor. De les quatre fases de desenvolupament amb que compta, actualment es troba en la tercera fase. A més de la formació teòrica, els 24 alumnes de l'Escola Taller Baix Camp 5 estan realitzant pràctiques laborals en els diferents municipis de la comarca. Concretament, els 8 alumnes - treballadors del mòdul d'instal•lacions i energies renovables estan realitzant millores a les instal•lacions de les dependències del Consell Comarcal del Baix Camp, així com en el municipi d'Hospitalet de l'Infant on instal•laran plaques solars fotovoltàiques al mateix viver d'empreses d'aquest municipi.\nEls 8 alumnes de jardineria desenvolupen el seu projecte laboral realitzant el manteniment i millora dels jardins del Consell Comarcal del Baix Camp; manteniment i millora de la zona ajardinada a la planta comarcal de compostatge i enjardinament de la nova planta de tractament de residus municipals que s'ubica a Botarell. També s'encarreguen de l'adequació dels diferents trams de l'antic camí de Pratdip a Masriudoms, amb la col•laboració de l'Ajuntament de Pratdip i el Consorci de la Serra de Llaberia, així com altres tasques al municipi de Colldejou.\nPel que fa als 8 alumnes del mòdul d'Atenció al Ciutadà, incorporat com a innovació en aquesta cinquena escola, realitzen pràctiques laborals a l'Oficina Comarcal d'Informació al Consumidor, Serveis Socials i del mateix Consell Comarcal, a les oficines d'atenció al ciutadà de l'Ajuntament de Cambrils i Mont-Roig del Camp i a l'Arxiu Comarcal del Baix Camp.


Eivissa, l’illa ecològica - Eivissa\nEl terme ecologia és des de fa anys un dels més repetits en el nostre dia a dia, no perquè sigui un concepte nou, sinó perquè semblava que el món…\nEl terme ecologia és des de fa anys un dels més repetits en el nostre dia a dia, no perquè sigui un concepte nou, sinó perquè semblava que el món s’havia oblidat del seu significat. El canvi climàtic i les seves conseqüències ens alerten del mal ús que la humanitat fa de la natura que, encara a temps de rectificar, ens ha portat a reinventar-ne el significat que, cal cap i a la fi, consisteix bàsicament a aplicar la lògica i el sentit comú.\nIndrets com Eivissa, sempre tan propers a les seves tradicions i costums més locals, no han oblidat mai promoure aquesta forma de produir i de viure. Una illa amb caràcter i essència local, sempre de la mà de la producció ecològica, i referent en la gastronomia local internacional, ha fet de l’ecologia un estil de vida.\nLa bona gestió dels recursos naturals i les incessants propostes ecològiques han multiplicat el sector agrícola de l’illa aquests darrers anys. Una oportunitat per als pagesos, que han vist una forma de reactivar les seves terres convertint-les en horts ecològics amb productes propis d’alta qualitat.\nEn aquesta línia, a Eivissa trobem indrets amb encant que promouen una filosofia de vida saludable i amb respecte pel medi ambient. És el cas de la Casita Verde Ibiza, una antiga casa de pagès convertida en un centre d’educació ecològica de més de cinc hectàrees que es va fundar l’any 1993. La Casita Verde és un dels indrets preferits de l’illa per als amants de la sostenibilitat, que s’apropen a aquest espai per gaudir de la seva alimentació vegana i per aprendre els bons hàbits que es gesten en aquest entorn. Al seu hort, fa més de vint anys que es cultiven prop de 1.500 plantes d’àloe vera, fruites o verdures per al consum humà, així com varietats com el papir, que fa de filtre natural de l’aigua.\nA més, a l’illa també hi ha granges amb certificació ecològica com Can Musón, Can Pere Mussona o Terra Massia, situades al municipi de Santa Eulària des Riu, i que sostenen els valors tradicionals d’Eivissa relacionats amb la producció d’aliments de km 0. El benestar animal i la forma de vida a l’aire lliure, en un entorn sense productes químics ni pesticides, són part de la seva filosofia compartida. Aquests tres espais ofereixen tallers, projectes d’educació infantil, restaurants o botigues, entre altres propostes.\nDe la mateixa manera, a Eivissa ciutat hi ha un altre tipus de comerços ecològics com Ecofeixes. Es tracta de la primera cooperativa ecològica a Eivissa que disposa de vuit hectàrees d’hort, gràcies a les quals cada setmana ofereixen productes de proximitat i d’alta qualitat que es poden adquirir a preus molt assequibles.\nA Les Dàlies i altres mercats ambulants com el de Sant Joan de Labritja o el de Sant Jordi de Ses Salines també s’hi poden trobar sabons, esponges, ambientadors o confitures elaborats amb productes de l’illa o extrets amb delicadesa d’aquesta i amb una premissa comuna: el respecte per l’entorn i la recuperació de les tradicions que advocaven per agafar de la terra el que ens ofereix sense malmetre-la i amb gratitud. Una filosofia que cada dia té més adeptes i que tenyeix de verd esperança el futur d’un entorn fràgil i meravellós.


Grup de Recerca de la Pedra Seca C.E. Castellar: Exposició "Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya"\nEl 28 de novembre de l'any 2018, la Unesco va incloure l'Art de la pedra seca, coneixements i tècniques a la Llista Representativa del Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat. Candidatura que van presentar nou estats del centre i sud d'Europa, incloent Espanya. D'aquest reconeixement va néixer l'exposició Tota pedra fa paret. La pedra seca a Catalunya, que ha estat elaborada per la Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural (DGCPAC) del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i l'Associació per la Pedra Seca i l'Arquitectura Tradicional (APSAT).\nEn Martí Rom, president d'APSAT, declara que hores d'ara tenen plena tota la itinerància de l'exposició per l'any 2020 i 2021, i que està començant a programar les ubicacions de l'exposició per a l'any 2022. Tot un èxit sense precedents.\nDesprès de la seva inauguració el passat 14 de novembre, al Centre d'interpretació de la pedra seca de Torrebesses, al Segrià, avui s'ha inaugurat a la sala “Violant Carnera” del Centre d'Estudis de Castellar – Arxiu d'Història (CECV-AH), amb la col·laboració del Grup de Recerca de la Pedra Seca del Centre Excursionista de Castellar (GRPSCEC), el membres del qual són protagonistes d'algunes imatges exposades en els diferents panells de l'exposició, que ells mateixos es van encarregar de muntar la tarda del dia anterior.\nA les 19 hores ha tingut lloc l'acte d'inauguració de l'exposició. La sala era plena per a escoltar els parlaments d'Oriol Vicente, president del CECV-AH, Rosa Maria Canales, tècnic de la DGCPAC, Joan Roura, membre del GRPSCEC, i, finalment, Ignasi Giménez, alcalde de Castellar del Vallès, qui ha lloat la feina feta pel grup local i també ha reivindicat el CE-AH com a punt d'especial interès per a la celebració d'actes com els que s'inaugurava. Tot seguit, en Joan Roura ha fet un recorregut explicatiu per cadascun dels panells que composen l'exposició; començant per la il·lustració geològica del tipus de pedra que es pot trobar a Catalunya, per a continuar amb la varietat de construccions que es poden fer utilitzant la tècnica de la pedra seca.\nDesprés de Castellar del Vallès, on romandrà fins al dia 17 de maig, estan previstes les ubicacions de l'exposició en el decurs d'aquest any 2020 a Freginals (Montsià), Cadaqués (Alt Empordà), Manresa (Bages) i Bonastre (Baix Penedès).\nPublicat per Jesús a 18:31


A les tres a casa? Del debat sobre la jornada contínua al debat sobre el temps escolar | Fundacio Bofill\nNotícies > A les tres a casa? Del debat sobre la jornada contínua al debat sobre el temps escolar\nA les tres a casa? Del debat sobre la jornada contínua al debat sobre el temps escolar\nAULA DE LA FUNDACIÓ JAUME BOFILL: Dimarts 15 de gener de 2013 a les 18.00 h a l'EspaiCaixa Casa Macaya la Fundació jaume Bofill va convidar a debatre sobre aquest tema: Tenim evidències sobre els beneficis dels diferents tipus de jornada escolar? Què podem aprendre de les experiències d'altres països i comunitats sobre la jornada compacta? Influeix la jornada escolar en les desigualtats educatives? Com cal organitzar el temps lectiu per afavorir l'èxit escolar? I el temps escolar no lectiu? Qui ha de fer-se càrrec d'aquestes activitats extraescolars i com podem garantir-ne la qualitat educativa? Podem construir un model de jornada escolar que beneficiï l'aprenentatge i alhora satisfaci les necessitats de les famílies i del professorat? Van intervevir: Elena Sintes, directora de projectes de Rational Time i autora de l'informe A les tres a casa? L'impacte social i educatiu de la jornada escolar contínua. També van participar: Jordi Plana, gerent del Servei d'Educació de la Diputació de Barcelona, Montserrat Ros, secretària general de la Federació d'Ensenyament de CCOO, i Esther Fernández, membre de l'AMPA de l'Escola Solcunit. A les tres a casa? L'impacte social i educatiu de la jornada escolar contínua aporta una visió crítica del debat sobre la jornada escolar que superi de la confrontació entre la jornada escolar partida i contínua. A partir de la revisió de l'evidència científica sobre els beneficis de la jornada contínua i de l'anàlisi de l'experiència en altres països o comunitats amb aquesta jornada, l'estudi proposa unes noves coordenades per al debat i per a l'avaluació de l'extensió de la jornada continuada als centres. Així, A les tres a casa? proposa reorientar el debat cap a una deliberació més àmplia sobre el temps dels infants i adolescents en la recerca d'un temps escolar més equitatiu i imbricat amb els temps socials. L'acte va tenir lloc a la Sala d'actes de l'EspaiCaixa Casa Macaya Passeig de Sant Joan, 108, de Barcelona (Metro: parada Verdaguer. Bus: línies 15, 55, 19, 33, 34, 43, 44, 50, 51 i B24). Accés lliure. Calia confirmar l'assistència. L'acte va comptar amb el suport de l'Obra Social "la Caixa". Més informació: Nota de premsa Dossier de premsa Presentació Més avall podeu descarregar-vos la versió en espanyol i anglès del dossier de premsa. El debat es va poder seguir en directe via: @FundacioBofill, #aulabofill Facebook Streaming Tuits sobre "#aulabofill"


Els resultats en matèria de tabac i cànnabis ens porten resultats positius, ja que el consum a disminuït (sobretot en temes de tabac) de manera substancial. Però el resultat més preocupant és sobre el consum de begudes alcohòliques, com es demostra amb el fet que més d'un 40% dels i les joves de Barcelona s'han emborratxat almenys una vegada durant l'any 2008 (any d'elaboració de l'enquesta).\nAixò cada vegada preocupa més a la societat en general. Malauradament, són molts els i les joves afectats per aquesta problemàtica. Si bé no augmenta considerablement, sí que podem dir que es manté el consum d'alcohol, perquè és una forma per la societat juvenil de posar-se al nivell de la resta dels seus iguals.\nMolts dels enquestats asseguren que beuen perquè els seus amics beuen, i sobre el tabac i el cànnabis, la raó més utilitzada és que volien fer-se notar davant del seu grup d'amics i, també, perquè sentien que era una mostra de maduresa. Ans tot el contrari. Un consum irresponsable de drogues és una mostra d'immaduresa, a part que en estat d'embriaguesa deixem de mostrar qui som nosaltres i la imatge que donem és més irreal del que veritablement podem aportar.\nDes de fa uns anys, la Garriga, conjuntament amb els municipis de Figaró, l'Ametlla del Vallès i les Franqueses, vam crear una mancomunitat per elaborar projectes concrets i comuns. Un d'aquest projecte, és el C17, que treballa per a conscienciar i educar al jovent, en les problemàtiques que estan relacionades amb la seva edat. Busca un comportament responsable davant dels reptes que els hi pot posar la vida.\nAquest és un model que a la Garriga té una repercussió molt important, i la tècnica responsable d'aquest projecte és un referent per a molts joves, a totes les activitats d'oci que es poden organitzar al nostre municipi. No obstant, encara ens queda molt camí per a fer i molts reptes a superar.\nL'objectiu seguirà essent la conscienciació sobre la problemàtica que pot generar el consum de drogues. El repte el tenim davant i ara només falta treballar per a superar-lo.


Un mort i 85 ferits a un xoc de trens a Sant Boi de Llobregat\nEl tren ha descarrilat a l'entrada de l'estació i ha impactat contra la cabina d'un tren de passatgers\nEl maquinista d’un tren ha mort al matx ocorregut a l’estació de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC). L’accident deixa 85 ferits de diversa consideració, dos greus. Cap a les 18 hores, un vagó d’un tren de potassa ha descarrilat a l’entrada de l’estació i ha impactat contra la cabina del tren de viatgers.\nPel descarrilament a Sant Boi, el @semgencat confirma que hi ha hagut una persona morta (maquinista), 2 menys greus traslladats al broggi i 83 ferits lleus\nAlerta pla #FERROCAT\n— Protecció civil (@emergenciescat) May 16, 2022\nDesprés de l’accident, el sistema d’emergències mèdiques s’ha desplaçat al lloc dels fets per dur a terme les tasques d’evacuació. A més, els equips de FGC desplaçats al lloc de l’accident estan avaluant la situació per investigar les causes del descarrilament.\nPel que fa al servei a la línia Llobregat-Anoia, hi ha servei de trens entre les estacions de Plaça d’Espanya i Cornellà i entre Colònia Güell i Igualada i Manresa, mentre que entre Cornellà i Colònia Güell s’està gestionant el servei alternatiu per carretera.


Un Premi Benicadell ben jove - VilaWeb\nUn Premi Benicadell ben jove\nL'Assemblea de Joves Meruts rep el 22è premi atorgat per la Coordinadora per la Defensa i Ús del Valencià\nActualització: 11.03.2017 - 16:56\nSón molt joves. Tant, que per a tots, les Trobades d’Escoles en Valencià de la Vall d’Albaida són una cosa ‘de tota la vida’, una cita anual festiva i de reivindicació per una llengua a l’escola que molts d’ells han pogut viure amb tanta normalitat com l’ensenyament en la nostra llengua ha estat capaç d’aconseguir gràcies a l’esforç de la societat.\nComptant aquest 2017, són trenta els anys en què s’han fet les trobades a la nostra comarca, una edat que encara no tenen els membres de l’Assemblea de Joves Meruts, l’entitat que la Coordinadora de la Vall d’Albaida per la Defensa i Ús del Valencià ha guardonat amb el Premi Benicadell d’enguany per la seu trajectòria en defensa i ús del valencià i pel seu compromís amb l’activitat social i cultural.\nLa Coordinadora, impulsora a la comarca de les trobades, reconeix així el treball desenvolupat per l’Assemblea de Joves Meruts des que en 2007 un grup de joves va engegar el Meruts Festival, del qual va nàixer en 2010 l’assemblea per fer més activitats i concerts al cap de l’any, amb l’assemblearisme i l’autogestió com a pilars bàsics. Amb la formació de l’Assemblea s’han desenvolupat projectes i actuacions de caràcter social i reivindicatiu, entre els que destaca la creació de l’Ateneu Popular Ca la Mera a Ontinyent, on es desenvolupen tot d’iniciatives que donen cabuda i espenta a propostes com Ràdio Aktiva, el Col·lectiu Actiu de joves músics ontinyentins, l’Assemblea Feminista les Merudes o la universitat d’estiu, entre més.\nEl lliurament s’ha fet aquesta nit de divendres a Fontanars dels Alforins, durant el sopar posterior a la presentació de la 30a Trobada d’Escoles en Valencià de la Vall d’Albaida que es farà en aquesta població el 8 d’abril vinent.


Peñíscola comença l'estiu amb l'espectacle "Veles e Vents" en la zona portuària | Castelló Extra\nPeñíscola comença l'estiu amb l'espectacle "Veles e Vents" en la zona portuària\nAnit la màgia de Xarxa Teatre va inundar la zona portuària, vora la platja Sud, de llum i color\nPeñíscola va celebrar ahir a la nit un esdeveniment a l’aire lliure amb el qual donava principi a la temporada estival. “Veles e Vents, oda ecològica a la mar”, un espectacle de Xarxa Teatre, que va il·luminar la nit de dijous la Ciutat a la Mar.\nL’acte va tindre lloc a les 23.00h en la zona portuària, al costat de la platja Sud. Amb l’objectiu de complir amb les mesures de distància i seguretat recomanades per les autoritats sanitàries, el recinte comptava amb un aforament limitat.\nEl control d’accés i aforament es va regular a través de la venda d’entrades. Per a accedir era necessari presentar una entrada amb preu simbòlic d’un euro, a benefici de l’agrupació local de l’Associació Espanyola Contra el Càncer (AECC). L’entitat va recaptar 1100€ amb l’esdeveniment.\nL’alcalde de la ciutat, Andrés Martínez, va felicitar la companyia teatral castellonenca pel “fantàstic” espectacle, i va augurar que aquest estiu “segur que serà molt especial i l’hem arrancat amb una nit màgica plena d’il·lusió”


Subvencions a atorgar per a la restauració i remodelació del patrimoni cultural.\nL’objecte d’aquestes bases és regular la concessió de subvencions a la restauració i remodelació de béns mobles i immobles del patrimoni cultural de les terres de Lleida.\nBeneficiaris: Podran sol·licitar subvencions els ajuntaments i els seus organismes autònoms i altres institucions públiques del territori de les comarques de Lleida.\n→ Bases (BOP)\nEls documents que acompanyaran a la sol·licitud s’incorporaran a una única tramesa.\n- Projecte tècnic, o projecte reduït, signat pel tècnic competent amb el nivell de documentació necessària en funció de la quantia de les obres i que en tot cas ha de ser suficient per definir, valorar i executar les obres que comprengui. També es podrà presentar un pressupost detallat, signat pel contractista, acompanyat d’una memòria explicativa de l’objectiu i finalitat de l’obra.\n- Reportatge fotogràfic de l’actuació a realitzar.\n- Una autorització en cas que el sol·licitant de la subvenció no sigui el titular de l’immoble sobre el qual es vol fer l’actuació.\nTermini justificació: 31-03-2024


Urgent: Problemes en un hospital de Tarragona on s'han detectat 14 positius per Covid\nDetecten 14 positius per Covid-19 a l'Hospital de la Santa Creu de Tortosa | TarragonaDigital\nRedacció diumenge, 18 d’octubre 2020 - 11:09h\nCatorze persones de les unitats de llarga estada i subaguts de l'Hospital de la Santa Creu de Tortosa han donat positiu per coronavirus. Les proves PCR practicades al final de la setmana passada i durant el cap de setmana a les persones ingressades a la segona planta d'aquest centre hospitalari han permès detectar els casos.\nEl cribratge s'ha practicat després que un dels pacients ingressats presentés símptomes compatibles amb el virus, com és el cas de la febre. Se li va efectuar una primera prova i atès que el resultat va ser positiu, es van estendre les anàlisis a la resta de persones ingressades. Aquestes també s'han fet a tot el personal sanitari que van treballar a les unitats durant els dies anteriors.\nGran notícia: Dos aiguamolls del Delta, declarats reserva natural de fauna salvatge


IB3 | El PIB s'enfonsa un 5,2%25, la pitjor caiguda dels darrers 50 anys\nPortada > economia > El PIB s’enfonsa un 5,2%, la pitjor caiguda dels darrers 50 anys\nEl PIB s’enfonsa un 5,2%, la pitjor caiguda dels darrers 50 anys\nEl Govern espanyol preveu un enfonsament del PIB del 9,2% enguany i una taxa d'atur que s'elevarà al 19%\nVariació trimestral del PIB durant el primer trimestre del 2020 (Font: EP Data- INE)\nLa caiguda del PIB durant aquest primer trimestre del 2020 ha estat la pitjor dels darrers 50 anys. Així ho indiquen les xifres de l’INE que registren un enfonsament del PIB del 5,2% durant els primers tres mesos de l’any. I és que si es rastregen les sèries de PIB trimestral de l’INE, no es troba una dada pitjor en l’últim mig segle. Supera fins i tot la caiguda de la crisi financera del 2009 que va registrar un descens del 2,6%.\nPerò les previsions anuals encara són més pessimistes. El Govern preveu un enfonsament del PIB anual del 9,2% i una taxa d’atur que s’elevarà al 19%. Ara bé, per a 2021 s’estima un repunt del 6,8% el 2021 i un descens de la taxa d’atur al 17,2%.\nAixí ho ha anunciat la vicepresidenta tercera i ministra d’Assumptes Econòmics, Nadia Calviño, en roda de premsa en Moncloa que ha presentat el nou quadre macro i el Pla d’Estabilitat 2020, on ha destacat que la recuperació serà en forma de ‘V’ asimètrica, amb un descens molt pronunciat i una recuperació més gradual.\nLa contracció econòmica és conseqüència de l’enfonsament del consum a les llars (8,8%) i de l’enfonsament de la inversió (25,5%) i les exportacions (27,1%), segons ha explicat la vicepresidenta econòmica, Nadia Calviño.\nCalviño ha indicat que es tracta d’unes estimacions “prudents”, en un context “molt complex”, on el Govern espera una caiguda “molt intensa” del PIB a curt termini i amb una pendent “molt negativa i molt pronunciada”, amb el major impacte durant el segon trimestre i una recuperació posterior.\nAquesta recuperació serà “més gradual i amb un pendent més suau”, amb una “gradual recuperació” durant el segon trimestre i es preveu que hi hagi un “fort creixement” durant el 2021, amb una augment de l’activitat del 6,8%.\nLa inversió enguany es desplomarà un 25,5%, però es recuperarà amb un creixement del 11,6% l’any vinent; d’altra banda, les exportacions i les importacions retrocediran el 2020, amb una caiguda del 27,1% i del 31%, respectivament. En canvi, el 2021 les exportacions creixeran un 11,6% i les importacions, un 9,3%. En conseqüència, el PIB nominal caurà un 10,1% enguany, però avançarà un 8,7% l’any vinent.\nCalviño ha indicat que es tracta d’unes previsions “avalades” per la AIReF i han tingut en compte la “brusca contracció” del PIB mundial i el de la zona euro, d’acord amb les estimacions del Fons Monetari Internacional (FMI).\n“L’economia espanyola estava creixent per sobre de la mitjana de la zona euro (…), però el xoc inesperat de la pandèmia ha suposat una fi abrupta a aquest positiu creixement i l’escenari ha canviat per complet”, ha indicat Calviño.\nMESURES DEL GOVERN ESPANYOL PER FER FRONT A LA CRISI:\nEl programa d’Estabilitat i el Pla nacional de Reformes remès ahir a la nit per l’Executiu a Brussel·les, que s’ha presentat aquest divendres preveu adoptar mesures per reforçar el sistema sanitari, protegir a les famílies i dotar de liquiditat a les empreses i autònoms, que suposaran un increment “important”, “temporal i necessari” de la despesa pública, fins al 51,5% del PIB, amb 10 punts percentuals més que l’any passat, fins als 576.714 milions d’euros.\nEl Govern ha xifrat en 138.923 milions d’euros l’impacte de les mesures preses per combatre el COVID-19 i ha detallat el cost d’algunes de les principals iniciatives, com els 17.894 milions pels canvis en els expedients de regulació temporal d’ocupació (ERTE).\nPel que fa a les previsions macroeconòmiques, la ministra d’Hisenda, María Jesús Montero, ha detallat que les principals mesures de despesa sumen 28.403 milions. Entre elles:\n– 1.400 milions d’un crèdit extraordinari per al Ministeri de Sanitat\n– 2.867 milions per actualitzar els lliuraments a compte de les comunitats\n– 17.894 milions de despeses relacionades amb els ERTE\n– 1.355 milions per a baixes laborals d’aïllament considerades accidents laborals\n– 104.400 milions d’euros per a mesures de liquiditat amb la línia de 100.000 milions de l’ICO per a pimes i autònoms\nD’altra banda, el govern espanyol ultima una sèrie de mesures per fer front a la crisi de la Covid-19, algunes de les quals es preveuen aprovar a partir de juny:\n– Ajornament dels impostos per a les empreses amb menys múscul financer en les factures de febrer i març\n– S’agilitzaran els expedients de les empreses que es basin en una caiguda de la demanda\n– Creació d’un nou instrument per a programes de suspensió temporal de feina similar als ERTES\n– Reforma tributària: es creen dues noves línies impositives per obtenir més liquiditat\n– Emissions de deute amb costos de finançament reduït per fer front a les necessitats de liquiditat\n– Mecanisme de MEDE per a finançar la despesa sanitària, tan directa com indirecta, relacionada amb la prevenció i la cura\n– Mesures per a la lluita contra el frau fiscal\nNadia Calviño ha reiterat la necessitat d’un fons de recuperació econòmica d’àmbit europeu i ha insistit que “la crisi no és nacional és global”. La ministra ha explicat que els països més afectats per la Covid-19 són Espanya i Itàlia que són també els que patiran la pitjor caiguda econòmica.\nConsulta aquí el programa d’Estabilitat i el Pla nacional de Reformes


Andre Kertesz. Raquel Silva i Laura Perera\nDistancia focal 7\n2. Optica y efectos de los distinto...\nPresentació realitzada per Raquel Silva i Laura Perera. Escola Pia Santa Anna de Mataró. 2012\nLaura\tPerera\tRaquel\tSilva\t2.\nBiograﬁa\t•  Va\tnéixer\tel\t2\tde\tjuliol\tde\t1894\ta\tBudapest\ti\tva\tmorir\tal\t1985\ta\tNova\tYork\t•  Fill\tde\tfamília\tJueva\t•  Va\tservir\tbreument\ta\tla\tPrimera\tGuerra\tMundial\nPeríode\tHongarès\t•  1912,\tquan\tva\ttenir\tsuﬁcients\tdiners,\tKertész\tva\tcomprar\tla\tseva\tprimera\tcàmera\t•  La\tseva\tprimera\tfotograﬁa\tva\tser\t"Nen\tdormint,\tBudapest,\t1912"\t•  Lobra\tmés\tconeguda\tdaquest\tperíode\tés\t"Nedador\tsota\tlaigua,\tEsztergom,\t1917"\t•  Va\tconèixer\ta\tla\tseva\tsegona\tfutura\tesposa,\tElizabeth\tSaly\t4.\n“Nedador\tsota\tl’aigua,\t1917”\t5.\nPeríode\tFrancès\t•  Va\temigrar\ta\tParís\tal\tsetembre\tde\t1925\t•  Kertész\tva\tcanviar\tel\tseu\tprimer\tnom\tper\tAndré\t•  En\t1930,\tKertész\tva\tguanyar\tuna\tmedalla\tde\tplata\tpels\tseus\tserveis\ta\tla\tfotograﬁa\ten\tla\tExposion\tColoniale\ta\tParís\t•  Va\tser\tlèpoca\tmés\tfeliç\tde\tla\tseva\tvida\t•  Va\texperimentar\tamb\tel\tsurrealisme\t•  Es\tva\tcasar\tamb\tuna\taltre\tfotografa,\tRosa\tKlein,\tperò\tmai\tli\tva\tdir\ta\tla\tseva\tdona.\t6.\nPeríode nord-americà·∙\tEs\treferiria\ta\taquest\tperíode\tde\tla\tseva\tvida\tcom\tuna\t"absoluta\ttragèdia."\t·∙\tVa\tacceptar\tun\ttreball\ten\tla\trevista\tLife,\tla\tseva\tprimera\tobra\tper\ta\tells\tva\tser\tuna\tpeça\tanomenada\tThe\tTugboat.\t·∙\tEl\t1945,\tva\tllançar\tun\tnou\tllibre\tde\tfotograﬁes\tanomenat\tDay\tof\tParis,\tel\tqual\tincloïa\tfotograﬁes\tque\thavia\tpres\tjust\tabans\tdabandonar\tEuropa.\t·∙\tVa\tser\tcontractat\tper\tHouse&Garden.\t7.\nÚl?ms\tanys\ti\tmort\t· El\t1946,\tKertész\tva\ttenir\tuna\texhibició\tindividual\ten\tel\tArt\tInsftute\tof\tChicago,\tcomposta\tprincipalment\tper\tfotos\tde\tla\tsèrie\tDay\tof\tParis.\t· Durant\taquest\tperíode,\tKertész\tva\texperimentar\tamb\tfotograﬁes\ten\tcolor,\tperò\tnomés\tva\trealitzar\tunes\tquantes\tdaquestes.\t·\tKertész\tva\tmorir\tquan\tdormia\ten\tla\tseva\tllar\tel\t28\tde\tsetembre\tde\t1985.\tLes\tseves\trestes\tvan\tser\tcremades\ti\tenterrades\tal\tcostat\tdels\tde\tles\tseves\tesposa.\t8.\nAnàlisi\tde\tfotograﬁes\tUna\tde\tles\timatges\tmés\tmisterioses,\tde\tlhistòria\tde\tla\tfotograﬁa,\tdoncs\tlhome\tque\tporta\tel\tpaquet\tés\tla\tcausa\tde\tmolts\tdubtes.\tMeudon (Paris), 1928\nAnàlisi\tde\tfotograﬁes\t“Distortion”\n-‐\tRealitzada\ta\ttravés\tdun\tmirall\t-‐\tCàmera\tde\tgran\tformat\tamb\tuna\tlent\tde\tzoom.\t-‐\tÚs\tde\tllums\ti\tombres.\t-‐\tDistorsions\ti\tdeformacions\tcom\ta\tconseqüència\tdels\treﬂexos.\t-‐\tReﬂexos,\tombres\ti\taïllament\tde\tdetalls\tcridaners.\t-‐\tBalanç\tde\tblancs\t-‐\tSurrealista\t-‐\tLlei\tde\tterços;\tla\tcara\tde\tla\tnoia\tqueda\tenquadrada\ten\tla\tpart\tsuperior\tdreta.\t-‐\tEl\tpunt\tde\tfuga\tel\ttrobem\ten\tla\tcara\tde\tla\tnoia\t11.\nAnàlisi\tde\tfotograﬁes\t12.\n-‐\tTonalitat\tblanc\ti\tnegre\t-‐\tFormat\tverfcal\t-‐\tDestaquen\tmés\tels\tbalanços\tfoscos\t-‐\tContrast\talt\t-‐\tÒpfca\tnormal\t-‐\tEscena\tquofdiana\t-‐\tIl·∙luminció\tnatural\t-‐\tLa\tllum\tentra\tper\tla\tdreta\t-‐\tLlei\tde\tterços\ton\tla\tcara\tqueda\tal\tmig\tde\tlimatge\t-‐\tLa\tpart\tsuperior\tde\tlimatge\tés\tmig\tsurrealista\t-‐\tLectura\tdesenfocada\t-‐\tPunt\tde\tfuga,\tla\tcara\tde\tlhome\t-‐\tVista\tfrontal\t-‐\tEnquadrment\tdun\tfragment\t-‐\tPla\tmitjà\t13.\nFotograﬁes\trellevants\tRecommended\n2. Optica y efectos de los distintos objetivos


"La gent associa el disseny al caprici" | Comunidad Valenciana Home | EL MUNDO\n"La gent associa el disseny al caprici"\n20 jul. 2017 10:14\nDe esquerra a dreta: Pepe Gimeno, Marisa gallen, Ibán ramón, Vicente Marzal y Juanjo Coca. BIEL ALIÑO\nCinc prestigiosos dissenyadors de la Comunitat Valenciana radiografien l'estat d'una professió amb alt nivell però encara per dignificar\nMarisa Gallén, Pepe Gimeno, Vicente Marzal i Juanjo Conca, i Ibán Ramón lamenten la contaminació visual de ciutats com València i el seu menyspreu pel disseny\nEl nivell dels dissenyadors en la Comunitat Valenciana és alt. Millor fins i tot que el del famós boom dels 80. Això és el que pensen almenys Pepe Gimeno, de l'estudi Gimeno Gràfic, autor de la marca de la Presidència Espanyola de la Unió Europea 2002 i d'altres més properes com la famosa palmera de la Comunitat Valenciana, l'EMT o Les Corts; Marisa Gallén, de Gallén + Ibáñez, Premi Tendències 2010 a la millor dissenyadora gràfica i responsable de la imatge del 9 d'octubre del 2015; Vicente Marzal i Juanjo Conca, de l'estudi Conca & Marzal, autors de la campanya València Renovable, i Ibán Ramón, premiat amb el Type Directors Club de Nova York, pel cartell i la imatge de Tot està per Fer. València. Capital de la República.\nUn alt nivell del disseny valencià que no està acompanyat del seu corresponent reflex social. Ni l'Administració pública, de la qual el nou govern ha mostrat -diuen- sensibilitat però també desconeixement de la seua professió, ni algunes empreses privades com Mercadona, a la qual demanen que dignifique el seu disseny, ni el públic, encara per educar en el visual, arriben a l'aprovat. I en el que igualment coincidixen els cinc dissenyadors, reunits per ARTS en l'estudi de Pepe Gimeno a Godella, és a la brutícia visual de València, a la qual Marisa Gallén passaria la goma d'esborrar per a deixar-la com nova.\n"Tot podria ser disseny, el que passa és que no sempre hi ha una voluntat de projecte darrere de cada cosa que veiem. Si analitzem les ciutats, l'entorn està brut visualment"\nDe la mateixa manera que es diu que tot és política, també és tot disseny?\nMarisa Gallén: Tot podria ser disseny, el que passa és que no sempre hi ha una voluntat de projecte darrere de cada cosa que veiem. Si analitzem les ciutats, l'entorn està brut visualment. Som responsables els dissenyadors d'este entorn? Poca intervenció professional solem veure, quasi tot són solucions casolanes fetes amb baixos recursos i resolt probablement d'una manera poc professional. Això és el 90% del que veiem pels carrers, per no dir el 99%. Pepe Gimeno: Per a mi, només hauria d'acceptar el concepte de disseny en allò que s'ha optimitzat. Juanjo Conca: Amb tot això del vintage, pense que es tracta d'aportar alguna cosa més. PG: Sí, però no tot el nou és millor que el vell. Vicente Marzal: Ha de respondre a alguna cosa, perquè moltes vegades veus coses per ací que no tenen sentit.\nEn el recentment inaugurat Bombas Gens Centre d'Art hi ha una exposició d'eloqüent títol: ¿Ornament = delicte?, inspirat en el text de l'arquitecte Alfred Loos. I Hal Foster té un llibre titulat Disseny i delicte. Què passa o ha passat amb el disseny per a tindre este caràcter pejoratiu?\nPG: Pense que en este cas es tracta d'una denúncia a l'excés d'ornament, quan l'ornament és l'essència de tot. MG: Quan la revolució industrial, es produïxen mobles en sèrie que per la seua mecanització no haurien de tindre ornament i, però, no volien tindre esta aparença de serietat i per això ho ornamenten molt, per este motiu Adolf Loos, que és qui l'encapçala, propose esta relació que ornament és igual a delicte. Però jo crec que res és delicte, tot el que està bé, està bé; tot el que està ben resolt, és bo. No hi ha estils millors o pitjors. Ibán Ramón: Però sí que és veritat que en comunicació tractem de fugir de tot el que supose ornamentació, perquè tota la informació que hi ha afegida si no respon a una necessitat concreta està interferint a l'objectiu fonamental que és comunicar. PG: Tampoc es pot generalitzar, perquè si tu estàs treballant, per exemple, amb disseny ceràmic, hi ha un element que és l'ornamentació de l'acabat. Després, en moda et passa el mateix... Així, parlar sempre que el disseny ha de ser simplificació, doncs no. VM: Està clar, està clar, és que la gent pensa que tot ha de ser simple, minimal, i no és així. PG: O al contrari, perquè moltes vegades la gent associa el disseny al caprici. I tampoc és això, perquè hi ha una ciència darrere del que a algú li pot semblar capritxós. I este és el problema del disseny, que sol estar associat al món de la moda, al món del caprici. I no sé com podríem aconseguir que deixaren d'associar-nos amb el món de la moda. Perquè el món de la moda està treballant per a sis mesos i jo estic treballant per a 30 anys. I la meua feina s'ha de veure igual dins d'estos 30 anys. Aleshores, parlar de disseny així en general és molt difícil. IR: En qualsevol cas, el disseny tracta de respondre a una necessitat concreta i en esta definició pot cabre el ornamental, però no com a objectiu final, sinó com a resposta concreta a una necessitat.\nAixí, el disseny està encara per entendre?\nMG: El disseny sorgix amb força després de la Transició, perquè calia llevar-se la grisor del període franquista. Apareix la necessitat de canviar l'aspecte de les institucions democràtiques i hi ha uns polítics que es comprometen amb este canvi i compten amb el disseny com un aliat. I són ells els encarregats de visualitzar el canvi polític. Això es va resoldre bastant bé i hi va haver un boom del disseny, en part generat per una bonança econòmica (les empreses i les institucions van invertir) i pels mitjans de comunicació, que davant l'eclosió de talent en determinats àmbits culturals, de la moguda madrilenya, de Barcelona i de València, perquè ací també hi va haver moguda, es van bolcar en això. IR: Ara està passant un poc el mateix amb el canvi polític, que hi ha una necessitat d'entendre'l i de comprovar-lo al carrer. En aquell moment de la democràcia va succeir que calia canviar-ho tot. VM: Més que canviar-lo, calia crear-lo tot. PG: Per a mi, el gran problema que tenim a la professió és que la gent no sap el que és el disseny i per al que servix.\nPer això deia al principi si disseny era tot...\nPG: Està clar. És que el gran problema és la manca de coneixement que té el client potencial, és a dir, la societat, sobre el que és el disseny i el que aporta. VM: És que hi ha clients que ens contracten sense saber molt bé per què ens contracten. Després, a mesura que treballes amb ell, és quan es va adonant que li estàs donant unes armes i unes ferramentes, i que la cosa funciona. PG: Però moltes vegades este desconeixement provoca un mal encàrrec, perquè si tu no saps d'alguna cosa, no pots encarregar-lo ja que no saps el que pot donar de si. I així no s'encarrega bé. Si no hi ha un bon encàrrec, difícilment hi haurà un bon projecte. IR: El carrer també és una escola. Perquè no és que la gent de Zuric, per exemple, tinga un ADN o una sensibilitat innata per a la imatge millor que els veïns de València, però sí que s'han criat en un entorn en què se'ls ha ensenyat a llegir les imatges. Per això tota la gent opina de disseny, perquè si estiguérem tot el temps veient operacions de cataractes a la televisió, ja arribaria un moment en què opinaríem amb coneixement. Però, clar, l'escola del carrer que tenim nosaltres és molt roïna.\nLa pràctica del disseny està al mateix nivell que altres pràctiques creatives com poden ser el cinema, la pintura o la música?\nPG: Partim sempre d'un nivell educatiu molt baix. Tu te'n vas per exemple a un habitatge unifamiliar igual que la del teu veí i no pots ni imaginar-te el que al cap de tres anys ha pogut fer amb esta casa; les ha destrossat. Quin criteri té per fer el que ha fet? Això respon a la formació i al nivell mitjà de la societat, que és baixíssim. IR: Jo crec que en disseny sí que hi ha de molt bona qualitat, el que passa és que també hi ha molt intrusisme. Disseny bo hi ha, però cal bussejar entre un mar de mal disseny fins a trobar el bo. MG: Pel nivell de contaminació visual que hi ha en una ciutat es pot saber el grau de civilització de què gaudix la ciutadania. No és el mateix passejar per Munic que passejar per València, de la mateixa manera que no és el mateix passejar per València que per Guatemala. Després, quan ens pregunteu als periodistes, hi ha a València o a Espanya bon disseny? Mira, hi ha excel·lents professionals, ara bé, això es nota? Poc.\nI si hi ha estos excel·lents dissenyadors, per què es nota tan poc?\nPG: Per l'encàrrec. Hi ha una gran desproporció entre el nivell dels dissenyadors i el nivell de l'encàrrec, que és molt pobre. IR: I perquè no s'encarrega sempre als millors dissenyadors. MG: Està clar, és que moltes vegades ni tan sols passa per les nostres mans. IR: Hi pot haver dissenyadors fantàstics i que no tinguen feina i altres que en tinguen amb un nivell de disseny molt més baix. PG: És que molta gent no s'encarrega, perquè no sap si més no el que és el disseny.\nLes empreses o institucions només veuen el disseny en termes econòmics o entenen que aporta un valor a la societat?\nMG: La nostra professió s'ha devaluat amb la crisi, com la vostra, la periodística. Els preus han caigut en picat i resulta que hi ha un munt de gent fent cua per a entrar a este treball, al qual tu no entres perquè entens que està amb un preu molt baix. IR: Sí, hi ha una paradoxa, perquè resulta que hi ha una formació molt bona en disseny, amb un nivell molt alt de professionals, però els preus i el nivell dels encàrrecs no estan a la mateixa altura. MG: I això vol dir que s'ha devaluat el concepte del professional del disseny. Crec que ens mereixem més respecte.\nCom és la relació que manteniu amb les administracions públiques?\nMG: Mira, millorar ha millorat, perquè amb el PP tot s'ho encarregaven als mateixos. IR: Tampoc sé si s'ho encarregaven als mateixos, i tant em fa, en qualsevol cas, a qui li'l encarregaren, perquè el que m'importa és el resultat. Si el resultat és bo, tant em fa, el problema és que no ho siga.\nPercebeu un canvi de sensibilitat del nou govern cap a la vostra professió?\nPG: Hi ha una voluntat, el que passa és que jo crec que disposen d'uns recursos escassos. Així, sempre és tot precari. Jo entenc que els recursos siguen precaris, però és que hi ha coses que no es poden fer. Ara em preguntaven si no es podia fer el logotip de les Corts, que té una feina ímprobe i molt llarga, i este projecte als 3.000 euros no el pots fer perquè t'arruïnes.\nDe manera que hi ha sensibilitat, però un cert desconeixement.\nIR: Per la campanya que vaig fer jo per a les Falles, en concurs obert jo en el seu dia el vaig guanyar per 3.000 euros, per deixar un original i oblidar-te de tot. Han passat 20 anys i es paga la mateixa quantitat per tota una campanya i amb moltíssima més dedicació. VM: Es pot opinar de tot, però tu vas a un advocat i et passa la minuta i ni la discutixes... IR: En l'Administració et diuen 'això és el que cobraràs' i trobe a faltar que algú em diga, escolta, això què val. I puc dir-li el que val i a partir d'ací parlem. Però el preu t'ho posa algú que no té ni idea.\nÉs diferent la percepció que es té cap al disseny ací que en altres països del nostre entorn?\nIR: Portugal és un cas per estudiar. Té un nivell de disseny i d'arquitectura excel·lent i té menys recorregut que nosaltres. Però, pel que siga, han trobat un respecte a la societat i han arribat a fer coses molt notables, per sobre de nosaltres. MG: Els portuguesos no criden i són poliglotes.\nPerò si heu dit que hi ha molt bons dissenyadors ací, què falla? No hi ha teixit industrial?\nPG: Les grans empreses no estan ací, s'han traslladat a Madrid. I el problema és que este país cada dia és més centralista. A Nova York, ara quan vam estar, al·lucinaven amb el perfil del nostre estudi. Els sorprenia que fórem capaços de fer tantes coses diferents, quan ells són super especialistes en alguna cosa. Però és que nosaltres tenim un mercat tan xicotet, que hem de fer de tot per subsistir. La pèrdua de poder industrial que hem tingut a la Comunitat Valenciana recau sobre els dissenyadors directament. MG: I després hi ha una empresa líder com Mercadona. No busca el bon disseny, només té una secció en perfumeria que és RNB Cosmètics, que ha de tindre mà de sant... PG: Sí, però ja no li deixen. MG:Ah, ja no li deixen? Bé, el cas és que has de semblar barat. De manera que el client amb pocs recursos no té dret a la dignitat gràfica? És que cal castigar-li amb un producte lleig, quan empreses com Ikea o Zara han demostrat que es pot fer un producte de baix cost amb dignitat? Per què Mercadona, amb el poder que té, no implanta una política de dignificació? IR: Jo crec que és ser molt neci i políticament molt ximple el no invertir més en comunicació. PG: Moltes vegades és un problema de coordinació, perquè com que no es té un programa, el que es fa són moltes coses que es perden. En lloc de fer alguna cosa que estiga coordinada, es fan moltes cosetes, perquè l'Administració sol ser un regne de taifes, i al final no ix res potent i amb certa coherència. IR: La comunicació no és una etiqueta final. Quan beus una botella de vi ja no pots separar l'experiència de beure el vi amb el de l'etiqueta. VM: En la majoria dels casos, som una línia més del pressupost i som una despesa, no una inversió. PG: El criteri amb el disseny és que, efectivament, és una despesa. Este és el canvi de visió que ha d'haver respecte a la nostra professió. VM: I si alguna cosa funciona malament, el primer que tallen és la nostra línia.\nVa haver-hi en el disseny valencià un boom en els 80 que no es va saber aprofitar?\nIR: Jo crec que ara hi ha fins i tot millors professionals, el que passa és que en aquell moment el que hi haguera, es van aprofitar al màxim. Aquell interés i aquells recursos pel disseny, si els tinguérem hui dia seria brutal. PG: No ens oblidem d'una cosa: el disseny a la Comunitat Valenciana ha estat sempre molt lligat a l'Impiva [Institut de la Petita i Mitjana Indústria de la Generalitat Valenciana], que va fer de mèdium entre l'empresa i el dissenyador, i de pont entre l'encàrrec i el projecte. I allò va quallar: va ser una cosa modèlica i pionera. I això va generar este boom dels 80. Després va vindre el PP i es va dedicar a enderrocar l'Impiva, que li va costar 20 anys destrossar-lo. És el caïnisme dels polítics. Si tu veus alguna cosa que l'Administració anterior, és a dir, els teus enemics polítics estan fent bé i està funcionant, el primer que fas en arribar al poder és enfonsar-lo. Passa amb les reformes educatives, amb les reformes industrials, passa amb tot. MG: A mi em fa pena parlar malament del meu país, m'agradaria sentir-me orgullosa. Anem a veure, Voltaire va estar exiliat de França quasi tota la seua vida i no va escriure ni una sola línia malament del seu país. PG: Bé, ells són molt xovinistes, i això tampoc. IR: Per part dels dissenyadors esta voluntat de construir i de fer, no en falta. La prova és que estem participant en totes estes trucades a projecte en unes males condicions i tot i així apostem per això, perquè creiem que este és el camí i perquè no ens queda una altra. Jo confie que amb el temps es normalitze i ja no hi haja marxa enrere, encara que hi haja canvi polític.\nEl fet que estiguem més acostumats a les imatges ha propiciat una millor percepció per part del públic a l'hora de saber apreciar-les?\nIR: Posant l'exemple de la campanya de Falles de fa dos anys, la gent va passar de posar-me a parir a dir-me, al cap d'uns mesos, que allò que no entenia ha acabat entenent. PG: Això sol ser normal. La primera reacció del públic quan tu li canvies alguna cosa que està acostumat a veure, és una sabatà a la boca. I quan ja ho ha digerit, comença a veure-ho bé. VM: És que moltes vegades al públic no li arriba la reflexió del projecte, de per quin motiu ho has fet així. Fins i tot entre nosaltres els dissenyadors, que de vegades som un poc bordes, cal entendre com ha sigut el procés, perquè igual has arribat fins ací perquè no t'han deixat fer-ho d'una altra manera. MG: Jo crec que la ciutadania valora bé tot el que siguen millores, des de la remodelació de façanes al disseny acurat. Costa el mateix imprimir un llibre ben dissenyat que un altre roí i, no obstant això, la majoria de les edicions són de mala qualitat. IR: És el que hem comentat en relació amb València, la seua contaminació visual i l'excés de soroll, que no succeïx per exemple a les ciutats suïsses, on pots veure en un mateix carrer vint comerços diferents, però tots amb la mateixa dimensió de rètol i el mateix model d'elements. MG: Jo a València agafaria la goma d'esborrar i la deixaria com a nova (rialles). PG: És que hi ha 30.000 senyals que se solapen. IR: No pots tindre un lluminós al carrer Colom que pose Media Markt, com el tenim, que el que fa és espatlar la ciutat. MG: Mira, a 50 metres tu veus una lletra de set centímetres. Aleshores, per què les fem de 40? PG: És que no ens agraden les normes. Em diran a mi com he de posar el rètol de la meua botiga! És que és això! MG: Ja, el negoci és teu, però la ciutat és de tots els ciutadans. De forma que cal posar unes normes. VM:Sí, el que passa és que normes hi ha, però no es complixen. Tu no pots posar una banderola, però tothom la posa.MG:\n: A mi m'encantaria ser regidora de rètols. És broma, però sí que m'agradaria fer una tasca de neteja visual de la ciutat, perquè està feta un fàstic.\nCombinar enginyeria i música\nÁlvarez: "Al cinema espanyol hi ha una gran dosi de llegendes negres"\nValdés: "Sóc un caçador d'imatges, les devore"\nLlibres a un clic: El Gremi de Llibreters torna a la Fira\nVolver a la noticia '"La gent associa el disseny al caprici"'


Albert Pérez continuarà al capdavant del primer equip del CF Montblanc | EFMR.cat\nInici Notícies Esports Albert Pérez continuarà al capdavant del primer equip del CF Montblanc\nAlbert Pérez continuarà la propera temporada al capdavant del primer equip del CF Montblanc. Pérez que l’any passat, a mitja temporada, va agafar el projecte del primer equip, va acabar aconseguint una bona temporada quedant segon de la lliga i quedant-se a un gol de poder ascendir a segona catalana.\nL’entrenador del Montblanc tenia dubtes per continuar, ja que a finals de temporada no tenia clara la seva continuïtat amb el club, segons va dir a l’EFMR. Pérez no va donar el seu sí fins aquest dijous que es va reunir amb el president del club, Antonio Gonzalez, per tancar detalls tècnics de cara a la pròxima temporada.\nLes dues parts coincideixen en la necessitat de seguir amb aquest projecte, que es va iniciar aquesta temporada, amb l’objectiu d’aconseguir l’ascens. Per assolir aquest repte, al seu costat tindrà a l’espluguí Antonio Morató com a segon entrenador, un tècnic que coneix bé el club. Fins ara, Albert Pérez estava sol a la banqueta.\n1r entrenador, Albert Pérez, amb el president, Antonio Gonzalez (Imatge: CF Montblanc)\n2n entrenador, Antonio Morató, amb el president, Antonio Gonzalez (Imatge: CF Montblanc)\nArticle anteriorAgenda Cultural del 25 al 29 de juny del 2018\nArticle següentEl Pedrís amb Antoni Sabaté del 23 de juny del 2018


Freddie Mercury en 30 cançons • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquest 24 de novembre fa 30 anys que Freddie Mercury va morir víctima de la SIDA i des de Primera Fila volem commemorar aquest trist dia pels fans de l’artista i de Queen, presentant una llista de les 30 cançons que més ens agraden tant de l’artista en solitari, com amb la formació britànica.\n30 cançons per cada any que hem estat sense poder escoltar la seva veu única i inigualable. Una veu que durant anys va sacsejar tot el món, fins que aquell 1991 es va apagar per sempre.\nL’entrada Freddie Mercury en 30 cançons ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anteriorDimecres de pluja i mala mar. Fred hivernal a finals de setmana\nArticle següentEl Costa Brava anuncia el fitxatge del xinès Zhang


Poblat neolític de la Draga · Visitmuseum · Catalonia museums\nActivitats enes cabanes neolitiques (Arqueoxarxa, Josep Casanova).\nEl descobriment d’un hàbitat del neolític antic (cultura cardial) a la vora oriental de l’estany de Banyoles, l’any 1990, ha permès excavar des d’aleshores, a través del Museu Arqueològic de Banyoles i amb l’ajut d’altres institucions científiques, un dels primers poblats neolítics lacustres d’Europa (5400-4900 aC). Els nombrosos objectes de fusta i els centenars de pilars de les seves cabanes elevades sobre el terra, conservats gràcies a la seva situació en contacte permanent amb el nivell freàtic, juntament amb la resta de la seva cultura material (objectes d’os, pedra, ceràmica, fauna i vegetals) són un fet excepcional a la península Ibèrica.\nEl parc neolític de la Draga funciona des de l’any 2000. Tant els escolars com els grups turístics hi poden experimentar com era la vida al neolític gràcies a les seves cabanes reconstruïdes, als camps neolítics de cereals i lleguminoses i a les activitats centrades amb la seva vida quotidiana.\nJaciment neolític de la Draga\nEntrada reduïda: 2,50 €\nVISITA I DEMOSTRACIÓ D'ACTIVITATS NEOLÍTIQUES\nAVUI FEM DE NEOLÍTICS (per a nens i nenes a partir de 3 anys, acompanyats d'un adult)\nVisites concertades i tallers per a grups escolars o turístics tot l’any. Podeu consultar l’oferta educativa aquí.\nVisites concertades i tallers per a grups escolars o turístics tot l’any.\nActivitats programades tot l'any (amb reserva prèvia): consulteu l'agenda de www.museudebanyoles.cat\nVisites guiades de caps de setmana a les 11:30 h\nDemostracions d’activitats prehistòriques el primer diumenge de cada mes, a les 11:30 h\nActivitat familiar Avui fem de neolítics, l’últim dissabte de mes (de juny a octubre), a les 17:00 h\nCal anar al Parc de la Draga, al nord de Banyoles, en direcció a Serinyà. Arran de l’Estany i davant del poliesportiu i de la zona de pícnic es troba el parc neolític.


La regió | Rural house "Can Masó"\nCan Masó està situada als afores de Vilavenut, a 7 quilòmetres de Banyoles, capital de la comarca del Pla de l'Estany.\nA Banyoles poden visitar:\nLa Plaça Major: Documentada des del 1279, és la principal plaça de Banyoles i, amb el barri vell, formen un dels espais amb més restaurants, bars i comerços de la ciutat. La Plaça Major es de forma sensiblement quadrada i està rodejada per quatre grans arcades.\nL'Estany de Banyoles: Es una massa d'aigua amb forma de vuit, on es pot practicar la pesca esportiva, la natació i la navegació a vela o amb rems. Tambè hi ha una ruta de 7 quilòmetres que es pot fer a peu o amb bicicleta.\nLes Estunes: Paratge situat prop del llac, rodejat d'un bosc d'alzines i roures de grans dimensions. És format per grans blocs de travertins fracturats, on les esquerdes formen estrets corredors. Segons la llegenda, és la llar de les gogues, uns éssers fantàstics amb forma de donar, molt esmunyedissos i d'una bellesa extraordinària.\nTambé els recomanem visitar Girona (El barri vell, la muralla, la Catedral, el Call Jueu, la devesa...), Figueres (el Museu Dalí), Olot (la fageda d'en jordà) i els pobles i ciutats de la Costa brava.\nL'entorn on es troba Can Masó està molt ben comunicat i té un gran pes històric, recomanem que aprofitin per descobrir-lo.\nEl paisatge de la Garrotxa del Prepirineu està dominat per volcans extints. Prop de 38 volcans es difonen sobre la zona densament boscosa de la Garrotxa. A la carretera de Figueres a Olot hi ha l'impressionant poble de Castellfollit de la Roca. Les cases estan situades a la vora d'un basalt abissal de 60 m d'altura que es va originar a partir de l'activitat volcànica d'aquesta zona fa uns 350.000 anys.\nEnregistré au RTC (PG - 000053)\nDéveloppé par GemeneGronden


Ars Veterinaria - Etologia\nArs Veterinària ofereix el Servei d’Etologia a través d’Ethogroup, un grup format per etòlegs i educadors canins que tenen anys d'experiència en el tractament de problemes de comportament dels animals de companyia, teràpia assistida amb animals i formació d'altres professionals.\nL’etologia té com a objectiu diagnosticar, tractar i prevenir problemes de comportament o conductes problemàtiques, és a dir, aquells comportaments que no permeten una bona convivència entre el propietari i l'animal. Per aquesta raó els problemes de conducta són un tema que preocupa cada vegada més la societat i d'aquí sorgeix la necessitat d'adreçar-se a un etòleg per poder resoldre correctament aquests problemes, d'una manera respectuosa cap a l'animal.\nAquest equip dóna vital importància a la prevenció, oferint una àmplia gamma de serveis per tal de promoure la relació entre el propietari i l'animal, actuant des de l'arribada de l'animal a la llar.\nDeterminats problemes en etologia necessiten una visita mèdica per descartar qualsevol patologia que estigués produint un canvi conductual. La intercomunicació entre departaments d'Ars Veterinària facilita aquest procés.\nAixí, a la seva disposició els podem oferir: etologia clínica per a gossos, etologia clínica per a gats, modificacions de conducta per a gossos, educació canina, curs per a cadells, preparació de gossos d'assistència amb l'usuari, gossos de teràpia, entrenament del gos amb dèficits visuals o auditius i àrea per a veterinaris. http://www.ethogroup.es


Vols treballar en un centre hospitalari? Vols dominar les tècniques de diagnòstic i ajudar als facultatius per a diagnosi de qualsevol incidència sanitària?\nAprendràs a obtenir registres gràfics, morfològics o funcionals dels cos humà, amb fins diagnòstics o terapèutics, a partir de la precripció facultativa utilitzant equips de diagnòstic per imatge i de medicina nuclear, i assistint al pacient durant la seva estada a la unitat, aplicant protocols de radioprotecció i de garantia de qualitat, així com els establerts a la unitat assistencial.\nGrup QUIRÓN SALUD\nTítol de FP de 2n grau\nProva d'accés als CFGS aprovada\n2 cursos acadèmics. 2000 hores incloses les pràctiques en centres de treball. Horari de tardes\nCentres hospitalaris: serveis de diagnòstic per la imatge i de medicina nuclar.\nAtenció primària: gabinets de radiologia, centres de salut i serveis de medicina d'empresa Centres d'experimentació animals.\nIndustria: tècnic d'aplicacions i depertaments comercials. Unitats de protecció radiològica. Teleradiologia.\nPodràs seguir estudiant:\nAccedint a la Universitat\nEspecialització amb un tercer any


Investigadors espanyols conclouen que el VIH es replica en 12 hores, la meitat del temps que es creia fins ara | Consumer\nInvestigadors espanyols conclouen que el VIH es replica en 12 hores, la meitat del temps que es creia fins ara\nAquesta circumstància posa de manifest que el virus causant de la sida és encara més agressiu del que es pensava\nInvestigadors del Centre Nacional de Microbiologia de l’Institut de Salut Carlos III de Madrid han desenvolupat un model experimental per mesurar el cicle complet de replicació del VIH, el virus causant de la sida. L’estudi conclou que el cicle complet de reproducció del VIH es desenvolupa en amb prou feines 12 hores, enfront del càlcul anterior de 24 o 48 hores. Aquesta circumstància revela que el VIH és encara més agressiu del que es pensava.\nComprendre el procés de replicació del VIH a partir del seu estat de latència és una tasca crucial per millorar el tractament de la sida. El mètode ideat pels científics espanyols ofereix una resposta amb dades experimentals a la qüestió del temps necessari de replicació del virus en els limfòcits.\nLes cèl·lules infectades pel virus de la sida en estat de latència suposen una important reserva del VIH i són transcendentals per dos motius. En primer lloc, tals reserves permeten al virus persistir en el pacient infectat i, la qual cosa agreuja el problema, dificulten l’acció del sistema immunològic i dels fàrmacs antirretrovirales.\nPer aquestes raons, conèixer el temps necessari perquè el virus es repliqui és un factor decisiu en la patogènia del VIH. Fins ara, aquest temps, anomenat “retard intracel·lular”, es creia que oscil·lava entre les 24 i 48 hores, d’acord amb càlculs matemàtics.\nAmb prou feines dues hores\nEl mètode desenvolupat per l’equip d’investigadors espanyols, dirigit per José Alcamí, permet introduir en els limfòcits T en repòs el genoma complet del VIH en la seva forma d’ADN. En aquest model es mimetitza la latència viral, la qual cosa possibilita l’estudi sincronitzat del procés de reproducció del virus.\nArran del treball, s’ha observat que el genoma del VIH amb prou feines necessita dues hores per expressar les proteïnes del virus i només sis per produir partícules capaces d’infectar.\nLes noves dades referides a la ràpida propagació del VIH, combinats amb uns altres que xifren en sis hores el temps precís perquè el virus s’integri en el genoma víric, permeten concloure que el cicle complet de replicació es desenvolupa en 12 hores. Aquesta troballa tindrà importants repercussions en l’efecte que despleguin els fàrmacs contra la sida.\nreplicació vih virus


El BBVA guanya un 62,9% menys i tanca 2020 amb uns beneficis d'1.305 milions d'euros - Regió7\nEl BBVA guanya un 62,9% menys i tanca 2020 amb uns beneficis d'1.305 milions d'euros\nEl grup rebrà uns 8.500 milions de la venda de la filial dels EUA i recupera dividends\n29·01·21 | 08:06\nImatge de la seu del BBVA | BBVA\nEl grup BBVA ha tancat l'any 2020 amb uns beneficis de 1.305 milions d'euros, un 62,9% menys que l'any anterior, en un exercici que l'entitat considera que ha anat "de menys a més" i en el que durant l'últim trimestre ha guanyat 1.320 milions, el seu millor resultat trimestral en dos anys. Aquest 2020, el BBVA ha tancat la venda de la seva filial als Estats Units, operació que li permetrà aportar 8.500 milions d'euros als comptes, i reprendre la política de dividends del 35%-40% en l'exercici 2021. De fet, el BBVA té la intenció de recomprar prop del 10% de les seves accions quan es formalitzi del tot la venda de la filial americana. A càrrec del 2020, pagarà 5,9 cèntims per acció.\nDurant l'últim exercici, l'entitat va obtenir un marge d'interessos de 16.801 milions d'euros, un 7,3% menys respecte a l'exercici anterior. Bona part de la caiguda registrada durant l'any es deu a la davallada d'ingressos derivada de les comissions. El 2020, el BBVA va obtenir 4.616 milions d'euros per aquest concepte, un 8,3% menys en comparació a 2019.\nPel que fa a les despeses d'explotació, el banc va aconseguir rebaixar-los un 9,6% en termes interanuals, fins als 10.755 milions d'euros. El comportament de les despeses d'explotació, juntament amb una evolució positiva dels ingressos de caràcter recurrent, van situar la ràtio d'eficiència -relació entre els ingressos obtinguts i els costos- en un 46,2%.\nEn termes de solvència, la ràtio de capital CET1 'fully-loaded' a 31 de desembre de 2020 es va situar en l'11,73%, dues dècimes més respecte a finals del tercer trimestre. L'objectiu del BBVA, segons ha indicat aquest divendres, és mantenir-lo entre un 11,5% i un 12%. Per altra banda, la ràtio de morositat va tancar l'exercici al 4%, mentre que la ràtio de cobertura va quedar fixada en un 81%.\nFinalment, la xifra bruta de préstecs i bestretes als clients es va situar en 378.139 MEUR, un 3,5% més respecte a finals de 2019. Quant als recursos a clients, aquests van créixer un 11,9% en termes interanuals, fins als 512.097 milions d'euros.\nMés clients i més digitals\nEl grup BBVA va captar 7,3 milions de clients nous durant l'any 2020, dels quals 2,4 milions són clients digitals nous. L'any 2020, l'entitat va captar un 56% més de clients digitals respecte a 2019. Al tancament de l'exercici, el grup sumava 37 milions de clients digitals.\nPel que fa a les àrees de negoci, Mèxic continua sent el mercat principal pel BBVA, amb un resultat atribuït de 1.759 MEUR (un 45% sobre el total del grup). L'Estat se situa com a segon mercat, amb 606 milions d'euros (15%), i a continuació apareixen Turquia (amb 563 milions d'euros i un pes del 14%), l'Amèrica del Sud (amb 446 milions d'euros i un 11%) i els Estats Units (amb 429 milions d'eurosi un 11%). La resta del negoci es troba a Eurasia, on el resultat atribuït va ser de 137 milions d'euros (representa un 4% sobre el total de l'entitat).\nPel president del BBVA, Carlos Torres, 2020 ha estat un any "de resultats excel·lents" en un escenari "especialment complex". No obstant això, destaca que la venda de la filial als Estats Units permetrà a l'entitat mantenir "una posició de fortalesa inigualable al sector" i que, alhora, "permetrà incrementar la remuneració als accionistes".


Sis cors de cabdells - Can Riera\n> Verdures>Sis cors de cabdells\nSis cors de cabdells\nÉs la part més tendra del cabdell, el seu cor. Com són petits, vénen presentats en safates de sis unitats. Generalment, es fan servir per confeccionar plats d’entremesos. A l’igual que els cabdells són conrreats a Catalunya i al sud de l’Estat espanyol.\n3,16 € / safata\nUn dels ingredients que més s’utilitza en les amanides és l'enciam i per això, a Can Riera us oferim els millors cabdells. La temporada natural va de la tardor a la primavera, però es conreen durant tot l'any.\nBeneficis dels cabdells per a la nostra salut\nEstem davant d'una verdura que es consumeix crua i que té una baixa aportació energètica. Igual que altres verdures, els cabdells no tenen un elevat contingut en proteïnes o greixos, però sí que ens aporten una elevada quantitat de vitamines, minerals o fibra. Són una alternativa d'allò més sana per a totes les persones que vulguin buscar plats amb un baix contingut en calories.\nEntre els seus majors avantatges destaca el fet que no s'han de cuinar, de manera que no perden la seva riquesa en vitamines o nutrients durant la preparació. Així doncs, podrem prendre'ls amb la totalitat de les seves substàncies reguladores presents.\nConsells sobre els cabdells\nEl millor és no posar-los a remull durant massa estona, per tal d’evitar perdre les vitamines hidrosolubles. Rentant-los bé és més que suficient per al seu consum. És important també preparar i trossejar els cabdells només uns instants abans del seu consum. D’aquesta manera, s'aconsegueix evitar l'oxidació de les vitamines en contacte amb l'aire. És d'allò més recomanable usar oli d'oliva verge per amanir-los, ja que crus mantenen la totalitat de les seves propietats.\nAlguns experts afirmen que tenen un efecte lleugerament sedant, el que fa que plantegem el seu consum durant el sopar.\nEls cabdells són una bona alternativa a l'amanida com a primer plat, i a més, són d'allò més recomanables com a guarnició en el peix, carn a la planxa o també quan és rostida.\n⚠ Per vacances, no es faran entregues de comandes entre l'1 i el 26 d'Agost. Moltes gràcies per la vostra comprensió.


Així es presenta el Mobile World Congress 2014\nA més del possible Nokia amb Android, del Galaxy S5 de Samsung o els terminals amb Tizen, hi ha altres tendències i possibles presentacions que no acaparen tants titulars però que, igualment -i fins i tot encara més-, marcaran el compàs de la indústria tecnològica en els els propers mesos.\nComptem ja per dies i hores el que ens queda per al Mobile World Congress, la fira mundial de referència en l’àmbit de la tecnologia mòbil com és la telefonia, els tablets i les apps.\nCom cada any, el certamen ve ‘calentet’, envoltat de rumors sobre el llançament de nous terminals, i d’expectatives sobre quins seran els temes més debatuts.\nA continuació, us fem un recopilatori dels rumors més insistents i dels que creiem seran alguns dels temes estrella que la indústria posarà a debat en l’esdeveniment barceloní:\nSamsung Galaxy S5 i Nokia X (o Normandy). Són els dos terminals que més soroll han generat abans del congrés. Dilluns 24 al matí, Nokia té una cita amb la premsa en la qual s’espera mostri al món el seu primer terminal Android, el Nokia X, també anomenat Normandy pel seu suposat nom en clau. A la tarda li tocarà el torn a Samsung, que amb les invitacions al seu habitual esdeveniment Unpacked, ha deixat a entreveure la possible presentació del Galaxy S5.\nCPU ARM de 64 bits per a smartphones. Encara que fos veritat el que va dir Qualcomm sobre els xips A7 de 64 bits de l’iPhone 5S, i sigui una qüestió de màrqueting, la veritat és que el futur proper no pot anar en una altra direcció per la potència creixent que requereixen els usuaris (el que no vol dir que la necessitin), perquè la tecnologia ja existeix (ARM té dissenys de 64 bits des de fa temps) i perquè Samsung està muntant diversos terminals amb 3 GB. de memòria i el límit direccionable amb 32 bits és de 4, així que alguna fabricant aviat voldrà sobrepassar-lo. Les candidates a llançar una d’aquestes CPU les veiem en els dos següents punts:\nCPU de 64 bits de NVIDIA. Al gener i en el CES, la fabricant californiana va presentar una GPU de 64 bits, la Tegra K1, que funciona al costat d’una CPU experimental de 64 bits i doble nucli, batejada com a Denver. No seria desgavellat pensar en el MWC com l’escenari per presentar la CPU.\nCPU de 64 bits de Qualcomm. Malgrat que, tal i com hem dit abans, va descartar la idea públicament després de la presentació de l’iPhone 5S i l’A7 d’Apple, el món de la tecnologia avança prou ràpid com per a què ara si que ho consideri necessari.\nTerminals amb pantalla i/o càmera 4K. El Sony Xperia Z2 ja podria gravar vídeo en 4K. De fet, els televisors que reprodueixen a aquesta definició, i fins i tot portàtils que arriben a ella en els seus monitors, ja permeten consumir aquests continguts, el que queda és poder generar-los en el nostre dia a dia, i res millor per a això que disposar d’una càmera de vídeo i fotos 4K al mòbil. Sony i Nokia són les més ben posicionades per aconseguir-ho, encara que tampoc cal menysprear ni a Samsung ni a la resta dels fabricants.\nMés Chromebooks. Poc a poc, el sistema operatiu de Google per a portàtils comença a afiançar-se en el mercat, i els fabricants estan apostant per ell. Marques com Samsung, Acer o HP tenen la seva oferta, i és d’esperar que en aquest Mobile en veiem algun més de les grans, i alguns fabricants més desconeguts o fins i tot OEMs.\nGoogle Glass. Serà una bona oportunitat per a què Google tregui massivament les seves ulleres intel·ligents dels laboratoris, i malgrat que la companyia del cercador no comptarà amb estand aquest any, és especialista en muntar cops d’efecte a la mateixa fira.\nAltres ulleres de realitat augmentada. Les Glass de l’equip de Sergey Brin i Larry page a sortir a jugar, i de ben segur que veurem altres dispositius semblants i d’immersió total en espais generats per ordinador, com les Oculus Rift.\nXarxes virtualitzades. Serà un dels trending topics entre les operadores, desitjoses de treure-li tot el suc possible a una 4G que, tot i que encara s’està desplegant, podria no trigar gaire en veure’s col·lapsada per l’ús intensiu en els grans nuclis urbans. La virtualització de xarxes li permet a l’operadora optimitzar les seves necessitats d’infraestructura.\n5G. Malgrat que l’any passat fou tranquil pel que fa a noves tecnologies de connectivitat ja que encara queda molt 4G per deplegar, enguany la Unió Europea sembla disposada a començar el ball de la cinquena generació, en la qual el vell continent vol tornar a ser pioner per marcar el ritme com ja ho va ser amb estàndards anteriors. No serà l’únic que en parli.\nPrimers terminals amb Tizen. Van dir molts mitjans que l’alternativa a Android que Samsung vol per als seus terminals quedaria al congelador després de la venda de Motorola, però aquesta plataforma depèn d’altres jugadors a més de la sud-coreana, a més de no necessàriament veure’s influenciada pel que passi entre aquesta i Google. Barcelona podria acollir la presentació dels primers terminals que es llançaran comercialment amb ella.\nA partir d’aquest dilluns nosaltres estarem a Barcelona per informar, des de ‘primera línia de foc’, de les novetats que depararà el congrés.