elCugatenc a la Fira d’Economia Social i Solidària de Sant Cugat | elCugatenc\nImatge: XES Sant Cugat\nDesprés de mesos de treball a la Xarxa d’Economia Solidària (XES) local, parlar amb l’Ajuntament i fer propostes, arriba el gran dia. La primera Fira d’Economia Social i Solidària ja és una realitat i elCugatenc n’és partícip, com a organitzador des de dins de la XES i com a un dels projectes que tindrà el seu espai en la mostra. Comença diumenge 2 a les 10 del matí a la plaça Pep Ventura.\nCom a diari, donarem a conèixer el projecte a totes les persones interessades. Al mateix temps, rebrem crítiques i propostes per millorar. Després de més d’un any des de l’arrencada de la web, tenim la voluntat de crear sinergies, trobar-nos amb gent i ser part activa del teixit social santcugatenc.\nAllà mateix posarem a la venda l’Anuari 2015-2016 a 7€ l’exemplar, farem subscripcions, registres i resoldrem els dubtes de qualsevol persona que no s’aclareixi amb algun d’aquests tràmits. Els assistents podran conèixer de primera mà l’equip impulsor i xerrar amb nosaltres de qualsevol tema relacionat amb el diari –o no relacionat.\nA més, mantindrem l’oferta d’una subscripció mensual gratuïta per a aquelles persones que volen fer un tast gratuït de què significa estar subscrit al diari. Serà el darrer dia per acollir-se a l’oferta que, alhora, pretén ser un petit ajut en l’arrencada de curs laboral i escolar.\nA banda de l’estand del diari, hi haurà altres 20 expositors: Yeyehelp, El rusc que diu sí Sant Cugat, Magna Magazine, L’Ortiga, Abacus, Abouit, Pau Bofill, Associació Sociocultural VK, Cyclolock, Pread, Taller Jeroni de Moragas, Arqbag, Cal Temerari, Blank, Mel Projecte, Banc del temps, L’Olivera, Fiare, Oikocredit i XES Sant Cugat.\nA més, hi ha diversos actes, concretament, una taula rodona sobre habitatge social a les 10:45h. a càrrec de Clau Mestre, Sènior Cerdanyola i la Borda; un show còmic a les 11:45h.; una xerrada sobre L’economia de l’absurd. Quan comprar més barat fa que et quedis sense feina a les 13h. a càrrec de Josep Burgaya, doctor en història contemporània i professor de la Universitat de Vic, i un dinar a les 14h.


Campus d'improvisació 2017\nArgelaguer i Tortellà\ndel 30 de juliol al 2 d'agost\nUna escola d'estiu dedicada a la música improvisada en sessions col·lectives.\nChristoph Mallinger (violí i veu)\nMartin Heinzler (contrabaix)\nCada dia obrirem amb una sessió de percussió corporal d'una hora i mitja, a càrrec de Lu Arroyo.\nContinuarem amb el curs d'improvisació de tres hores diàries, impartit pel tàndem Christoph Mallinger & Andrea Motis.\nL'estona de dinar és lliure, amb possibilitat de trobades informals. Hi haurà també un pacte amb la piscina de Tortellà.\nEl vespre del dilluns es farà la primera jam session del Campus, a la Plaça de la Generalitat d'Argelaguer.\nDimarts 1 d'agost a les 10 del vespre s'oferirà un concert gratuït a l'Espai Cùpula del Bar Piscina de Tortellà amb el grup garrotxí TruJazz XL.\n17 hores i mitja de formació, 4 concerts i un dinar de cloenda.\nde 9 a 10:30 Sessió de percussió corporal. Dilluns, dimarts i dimecres (total 4,5 hores)\nde 10:45 a 13:45 Curs d'improvisació. Dilluns, dimarts i dimecres (total 9 hores)\nde 16h a 18 Tallers col·lectius d'instrument. Dilluns i dimarts. (total 4 hores)\nDiumenge a les 21:30 Concert inaugural. Andrea Motis & Christoph Mallinger Quintet. A l'Era de la Rectoria d'Argelaguer\nDilluns a les 21:30 Jam session del Campus A l'Era de la Rectoria d'Argelaguer\nDimarts a les 21:30 Concert a la fresca a la Piscina de Tortellà. Trujazz XL\nConcert Vermut d'alumnes i professors i dinar de cloenda. Al Pavelló.\nMunicipis d'Argelaguer i Tortellà (La Garrotxa), del 30 de juliol al 2 d'agost.\nSessió de percussió corporal (matí): Lu Arroyo, al Pavelló\nCurs d'improvisació: Christoph Mallinger i Andrea Motis serà el tàndem de professors.\nEl contrabaix repentista serà en Joan Tomàs. Al pavelló.\nTallers d'instrument: Cristoph Mallinger, Andrea Motis i professores per determinar segons demanda generada.\nPersones que poc o molt hagin tingut experiència amb la música improvisada, amb ganes de passar uns dies a la Garrotxa prop de la natura, en contacte proper amb el professorat i la població. El curs d'improvisació està limitat a 25 places. En cas de molta demanda es farà una llista d'espera considerant tant l'ordre de reserva de plaça com el nivell musical general.\nCal omplir les dades i fer el pagament de reserva de plaça per un import de 50€ a nom de Col·lectiu Les Arts Unides, SCCL al compte de Caixa d'Enginyers IBAN ES58 3025 0900 8514 0001 0030 amb el nom de la persona interessada i el concepte jazStiu 2017. La resta del pagament es formalitzarà en efectiu in situ. (el total lectiu seran 50, 100, 150 o 200€, més 12€ per cada àpat). Els que quedin en llista d'espera podran optar per venir com a oients pel preu de la reserva de plaça, o bé recuperar aquest import i esperar una propera convocatòria.\nT'apuntes al curs del matí? (Sessió de percussió corporal + Curs d'improvisació) 12 hores. preu: 150€ *\nT'apuntes les tardes de dilluns i dimarts? (instrument, col·lectiu) 4 hores. 50€ *\nViolí / instruments de corda (Christoph Mallinger)\nInstruments de vent (Andrea Motis)\nCap d'aquests instruments...\n...i si t'interessa cursar el taller de tarda amb un altre instrument, veu inclosa, especifica amb quin:\nVoldries fer només percussió corporal al matí i taller de tarda, sense el curs ? (total 100 €, amb el dret d'assitir com oient al curs central d'improvisació) *\nt'apuntes al dinar de dimecres? (12€) *\nTant si vens sol com si vens amb companyia escriu per quanta gent vols reservar (resposta numèrica)\nSi vens amb transport privat i ofereixes places sobreres per compartir, o si volguessis aprofitar l'oferiment d'algú pots escriure el teu comentari aquí i us posarem en contacte.\nQuanta experiència creus que tens com a músic? *


Cimera de periodisme digital: el futur del periodisme en 13 diapositives - Digital Transmèdia\nCimera de periodisme digital: el futur del periodisme en 13 diapositives\nEls joves “estan més inclinats” a pagar per notícies que els consumidors més grans, ja que solen pagar serveis com Netflix i Spotify, segons un analista de la indústria. El director general d’Enders Analysis, Douglas McCabe, va compartir aquest missatge optimista amb la Cimera de Periodisme Digital de la premsa la setmana passada quan va parlar sobre l’estat de l’ecosistema del periodisme digital el 2018.\n“La confiança en els mitjans de comunicació està augmentant, encara que estimo que no està exactament a través del sostre, i la tendència a pagar pel periodisme ha crescut”, va dir. “Els joves estan més disposats a pagar nous serveis que els vells consumidors”.\nNic Newman, autor principal de l’Informe de notícies digitals de l’Institut Reuters, també va compartir les últimes investigacions sobre com la gent del Regne Unit està consumint notícies. Va dir que mentre que la confiança continua sent baixa: el 42 per cent de les notícies de confiança i el 54 per cent de les persones confien en els proveïdors de notícies que utilitzen: la gent confia en les notícies que veuen a les xarxes socials fins i tot menys (el 12 per cent).\nA continuació es detallen les claus de les diapositives presentades per Newman i McCabe a la Cimera de Periodisme Digital de PG, celebrada conjuntament amb News UK i allotjada a la seu de London Bridge.\nL’ús de les xarxes socials per a les novetats s’ha duplicat durant els últims cinc anys, mentre que els que accedeixen als productes impresos cada setmana gairebé s’han reduït a la meitat.\nLa notícia televisiva ha experimentat una caiguda de la popularitat entre els menys de 35 anys de l’11 per cent des de 2013, mentre que el nombre de joves que utilitzen principalment fonts de notícies en línia, incloses les xarxes socials, ha augmentat un 11 per cent.\n“Els editors no inverteixen en tauletes”, va dir McCabe. “Les tauletes són una manera molt bona de navegar… i també pot arribar a millorar-se molt millor que un telèfon mòbil”.\nLa meitat dels enquestats a l’informe de notícies digitals de l’Institut Reuters van dir que buscaven directament els continguts de notícies cada setmana, amb un 50% utilitzant “accés a la part lateral”, com ara cerca, mitjans socials o agregadors.\nNewman va dir: “Hem aconseguit un punt baix en la qualitat de les notícies… això és sobre la diferència entre periodisme i coses a Internet”.\nFacebook és molt menys important del que era el 2016, ja que els més joves han estat atrets per xarxes més noves com Snapchat, va dir Newman.\nNewman va suggerir que l’àudio està en augment per a les novetats, amb un 18% que ara accedeix a podcasts com a mínim mensuals i un 7% de persones al Regne Unit que utilitzen altaveus intel·ligents, fins al 2% l’any passat.\nAquest gràfic, que utilitza dades de l’Associació de Publicitat i de la WARC, mostra l’enorme creixement de la part del mercat de publicitat en línia durant els últims 15 anys, amb un fort descens dels anuncis publicats als diaris nacionals i, en particular, a la resta de premsa.\nNomés un 10 a un 11 per cent de la despesa total d’anuncis en línia del Regne Unit es dirigeix als creadors i editors de contingut.\nLa majoria van al DuPopoly de Facebook i Google: el director comercial digital del Regne Unit, Ben Walmsley, va dir a la Cimera de Periodisme Digital que el 90 per cent del creixement del mercat entra a les seves mans.\nMcCabe va dir que el paper dels editors és ara més important que mai per ser una veu crítica en el món digital i augmentar la confiança en el periodisme d’alta qualitat.\nMcCabe va dir: “Internet ja no es considera un lloc separat on no es paguen coses com en el món real”.\nMcCabe ha analitzat el “augment i augment” de les notícies de subscripció amb els editors que intenten obtenir una sèrie de models: subscriptors premium i micro i registres.\nEl director gerent del creixement comercial de Telegraph, Dora Michail, va dir a la Cimera de Periodisme Digital que “les subscripcions són la forma definitiva de compromís”.\nPer: Charlotte Tobitt / Press Gazette\nFont imatge: pressgazette.co.uk\nLa relació amb Facebook de dotze diaris europeus: Asimetria, incapacitat per monetitzar i incertesaIntel·ligència Artificial: per a què pot usar-se en periodisme i què estan fent els mitjans


Le Case di Stano Matera Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPiazza Cesare Firrao 1, Matera, Matera, Itàlia, 75100 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Le Case di Stano és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Matera. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Le Case di Stano asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei de llançadora, àrea de fumadors, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Le Case di Stano és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Matera.\nTots els tipus de viatgers (45) Parelles (8) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (6) Grups (16)


ABRIENDO HUELLA: de novembre 2016\nARACELI SEGARRA A VIC\nAquest dissabte ens hem apropat a la Fira de Muntanya de Vic a treure el cap i veure què hi trobem.\nHem trobat el llibre d'una amiga que recentment ha sortit al mercat.\nPerò el que veníem a fer era conèixer a l'Araceli Segarra (primera catalana en trepitjar el cim de l'Everest) i de la qual ens petits no paren de parlar.\nEns ha dedicat tres llibres\ni s'ha fet una foto amb nosaltres.\nTambé ha volgut conèixer el nostre treball de fa uns anys al P.N. Ordesa y Monte Perdido.\nI se n'ha quedat un exemplar (també dedicat).\nLa Patrulla amb el seu conte dedicat.\nCap al tard ens ha explicat la història del darrer conte de la Tina.\nAbans de marxar, l'Iván atacant el rocòdrom infantil.\nLa xemeneia queda per un altre any.\nQue és més important l'entrepà de butifarra.


El señor Ibrahim y las flores del Corán, Eric-Emmanuel Schmitt - sanscrit\nMalauradament l'Schmitt sense excusa ni cap mena de dignitat, val a dir, copia directament una de les claus de La Vie devant soi (La vida al davant). Juga amb els noms Momo, Mohammed i Moïse fent-ne la clau del desenllaç del relat. Exactament igual com ja ho havia fet Gary en una novel·la premiada, portada al teatre en múltiple ocasions i estimada en el món de la literatura. Tenim poca memòria i el plagi ha anat fins al cinema. Aplaudim i estimem monsieur Ibrahim construït sense remordiments sobre madame Rosa.\nAixí, queda desestimada tota la narració i, alhora, tota l'obra d'aquest autor. No hi ha cap tribunal de justícia d'idees literàries que permeti corregir un plagi flagrant. L'únic que podem fer pel respecte de la literatura és parlar-ne. Explicar el delicte i vetar aquest autor en la mesura que puguem. De pas, podríem llegir La vida al davant, que Romain Gary ens va deixar i malgrat autors com Schmitt no hem oblidat.\nTweet #ElSeñorIbrahimYLasFloresDelCorán Tweet #EricEmmanuelSchmitt\nTraducció: Zahara García González


Tarragona troba fòrmules per combatre l'escassa venda de patrimoni\nClam de l'oposició de TGN a Ballesteros perquè expulsi el PP del govern\nTGN troba fòrmules per combatre l'escassa venda de patrimoni\nSergi Casado Ciutat > Política divendres, 27 de setembre de 2013\nLes inversions previstes i incloses en els pressupostos d'enguany, calculades en 5,7 milions d'euros, estaven condicionades a la venda de patrimoni municipal. A punt de tancar el novè mes de l'any, com era de preveure, els números no surten i difícilment sortiran en el darrer trimestre. Segons fonts municipals, s'han ingressat uns 400.000 euros, una xifra que dista molt dels auguris de l'equip de govern de Ballesteros.\nUna imatge de l'interior del solar del passeig de les Palmeres, a la venda des de fa uns mesos. / circdetarragona.com\nLa pregunta resulta òbvia: D'on es treuran els diners per sufragar tot el que es va pressupostar a principis d'any? La fòrmula escollida per l'àrea d'Economia i Hisenda, que seguirà estant controlada per Pau Pérez, mà dreta de Ballesteros des que va arribar a l'alcaldia, és la de modificar les condicions de finançament d'alguna de les obres incloses en el Pla Integral de la Part Alta (PIPA), que s'ha allargat. "Com que estàvem tenint dificultats per vendre patrimoni, en el darrer plenari vam aprovar canviar el finançament d'algunes obres, i així tenim més temps per poder vendre", explica l'encarregat de controlar les finances municipals.\nLes previsions més optimistes apuntaven que les arques municipals podrien rebre una injecció d'uns 8 milions d'euros per la venda d'immobles i solars repartits pel terme. Actualment, en l'apartat de venda d'immobles del web de l'Ajuntament tan sols hi apareixen el solar del passeig de les Palmeres, valorat en 4,1 milions, i dos naus més en polígons. Cap dels tres no està tenint sortida. D'on també es preveia treure calers és de la venda dels blocs que hi ha just damunt del Teatre Metropol.\nDe moment, el consistori ha decidit no posar-lo a la venda, com tampoc no ho faran amb una part de la finca on abans hi havia l'Hostal del Sol. Les raons són que un excés de venda, és a dir, un increment desmesurat d'ingressos faria que tot el que s'ingressés anés a parar directament a amortitzar el deute que té contret l'Ajuntament.\nD'entre les inversions previstes per enguany, condicionades a la venda de patrimoni, figuren les obres de condicionament del local dels Xiquets del Serrallo, la remodelació de l'edifici de l'Ajuntament, la plaça dels Infants, la plaça Amèrica (SPiSP), la urbanització de l'N-340 i la reordenació de la xarxa elèctrica aèria del Serrallo, entre d'altres. Algunes ja s'estan executant, com la remodelació de la plaça Primer de Maig de Torreforta, tot i que només la fase inicial.


DONES RURALS | 13/11/2019 Ruralcat\nEl projecte, emmarcat en el Programa de dones del món rural i marítim, comptarà amb quatre mentores a les comarques del Pallars Jussà, l’Alta Ribagorça i el Baix Ebre i una mentora en l’àmbit marítim a Sant Carles de la Ràpita.\nEl mentoratge és una eina personalitzada de desenvolupament professional\nEl Departament d’Agricultura ha posat en marxa, en el marc del Programa de dones del món rural i marítim 2016-2020, un projecte pilot de mentoratge professional per tal d’innovar en l’acompanyament de projectes agrícoles i rurals.\nEl Pallars Jussà i l’Alta Ribagorça comptaran amb una mentora cada comarca i el Baix Ebre comptarà amb dues mentores. Mireia Font, dinamitzadora econòmica, actuarà com a mentora al Pallars Jussà; Anna Sirvent, dedicada a la producció i transformació de plantes amb usos medicinals, estarà a l’Alta Ribagorça. El Baix Ebre comptarà amb Maite Pallarès, dedicada a l’oli i l’horta ecològica, i Begoña Amorós, gerent de cítrics de l’Ebre. A més, hi haurà una mentora en l’àmbit marítim, la Maribel Cera, pescadora de Sant Carles de la Ràpita.\nAquesta experiència tindrà una durada de sis mesos. S’iniciarà el gener del 2020 i finalitzarà el juny de 2020. El projecte comptarà amb un seguiment per garantir el seu compliment, que es durà a terme des de les Escoles Agràries. A més, les Escoles realitzaran una avaluació final i un seguiment en diferit, sis mesos després de la finalització del projecte, per tal d’avaluar els progressos de la mentorada.\nEl dia 29 de novembre finalitza el temps d’inscripció a aquest projecte. Les interessades a participar poden facilitar la informació abans d’aquesta data contactant amb l’escola Agrària del Pallars al correu electrònic maribel.sala@gencat.cat.\nReportatge: "La mar en femení"


Esplai Garbí: Reunió d'inici de curs\nUs deixem un resum de tot el que vam parlar a la reunió d'inici de curs. Per qualsevol cosa, pregunteu-nos!\nGRUPS (encara queden places!) (clica per informació de cada grup)\nA la reunió vam fer una preguntar: QUÈ ÉS L'ESPLAI?\nUs preguntareu perquè ho vam preguntar, aquest any hem estat reflexionant molt i creiem que les famílies sou un dels pilars de l'esplai i, per tant, molt importants. Així que vam pensar una manera equilibrada de buscar un espai on poder compartir més coses amb vosaltres. Aquest curs hem creat una COMISSIÓ DE FAMÍLIES on esteu tots i totes convidades (properament rebreu un correu preguntant-vos si voleu formar-ne part). L'idea és trobar-nos i poder parlar, debatre, opinar, jugar, pensar, buscar solucions, proposar, conèixer-nos, i tot el que us passi pel cap. No és un espai on us hagueu de carregar de feina, ja que sabem que ja en teniu molta, sinó de compartir i conèixer.\nEls horaris de l'esplai són de 16:30h (ens trobem, posem el berenar al seu lloc, ens saludem...) i a les 16:45h els grups comencen activitat, penseu a tenir en compte que si arribeu més tard d'aquesta hora us trobareu que el grup ja ha començat activitat i que si marxem fora de l'esplai es pot donar el cas de que no trobem el nostre grup perquè ja han marxat.\nAcabem a les 19:30h i els monitors i monitores a les 19:45h comencem reunió ja que no volem quedar-nos a dormir a l'esplai...\nEls horaris d'activitats extraordinàries o especials us els transmetrem per correu.\nNecessitem i us demanem puntualitat, sabem que nosaltres de vegades no ho som gaire, però aquest any també ho volem treballar com a tema important.\nPer a comunicar-nos utilitzem el correu, ja que el telèfon fixe de l'esplai l'hem eliminat perquè no l'utilitzàvem (durant la setmana estava inactiu).\nPer als dissabtes o en activitats fora utilitzem el nou mòbil (634227040).\nDemanem que els mòbils personals de monitors i monitores NO S'UTILITZIN per a qüestions no importants i si és per qüestions importants és imprescindible que el monitor o monitora n'hagi donat el permís (cada grup/monitor/a decidirà què fa i us ho comunicarà).\nCada setmana publicarem en aquest bloc fotos i una petita explicació del que s'hagi fet el dissabte anterior.\nUs comuniquem que hi ha beques tant de curs com d'activitats (colònies i campaments) que podeu demanar quan vingueu a l'esplai, creiem que són molt important i estem treballant en la millora i l'augment.\nDiss 4 octubre Primer dia d’esplai:\nSORTIDA D’INICI (SORTIDA CONJUNTA AMB FAMÍLIES)\nDiss 11 octubre\nDiss 18 octubre 3G! (Us n'informarem d'aquí poc!)\nDiss 25 octubre\nDiss 1 novembre CASTANYADA – Esteu convidats/des a participar-hi!\nDiss 8 novembre\nDiss 15 novembre\nDiss 22 - Diu 23 novembre\n(us n'informarem més endavant)\nDiss 29 novembre\nDiss 6 desembre NO HI HA ESPLAI – Fem pont\nDiss 13 desembre\nDiss 20 desembre CAGA TIÓ - Esteu convidats/des a participar-hi!\nDiss 10 gener Primer dia d’esplai del 2015!\nDiss 17 gener\nDiss 24 gener\nDiss 31 gener NO HI HA ESPLAI! - L’equip de monitors i monitores marxa a fer formacions.\nDiss 7 febrer\nDiss 14 febrer CARNESTOLTES – Esteu convidats/des a participar-hi!\nDiss 21 febrer\nDiss 28 febrer\nDiss 7 març\nDIss 14 març NO HI HA ESPLAI – Fem pont\nDiss 21 març\n- Dimecres 1 abril Sortida per a tots els grups d’edat:\nDiss 11 abril\nDiss 18 abril\nDissabte 25 i\ndiumenge 26 d’abril Sortida per a tots els grups d’edat:\nTROBADA GENERAL D’INFANTS I JOVES D’ESPLAC\nDiss 2 maig NO HI HA ESPLAI – Fem pont\nDiss 9 maig\nDiss 16 maig\nDiss23 de maig\nDiss 30 de maig\nDiss 6 de juny Últim dia d’esplai i activitat conjunta: FESTA MAJOR – FEM 38 ANYS! Esteu convidats/des a participar-hi!\nDimecres 15 juliol –\ndivendres 24 juliol Activitat conjunta: CAMPAMENTS 2015!\n**Pot ser que durant el curs hi hagin canvis, us els farem saber tant bon punt els sabem!!!\nEtiquetes de comentaris: calendari, esplai, famílies, garbí, general, inici


▷ ⭐Definició de cuinat⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de cuinat\nDefinició de cuinat\nara pots descobrir La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula cuinat, en aquesta web de rectificacions ortogràfiques pots descobrir com es pot usar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que trobaràs aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil entendre què significa cuinat.\nGuisat, especialment de llegums i de verdures.\nSinònims de cuinat\n¿Cóm es diu cuinat en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice cocinado en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en castellà cuinat has de saber que la seva traducció és cocinado pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar cuinat\nLa pasteurització, esterilització, cuinat i congelat són només […] alguns exemples d’aquests processos.\nCom el sopar que està sent cuinat a la teva ciutat natal.\nEl sabor amarg, es pot alleujar eliminant cassoles, […] paelles metàl·liques en el cuinat; també esbandir […] la boca abans dels àpats amb bicarbonat, […] prendre alguna cosa dolça abans dels àpats, etc.\nDe la mateixa manera, el comissari ha de […] ser conscient que gran part de la carn de pollastre importada que entra a Europa arriba […] en estat parcialment cuinat.\nAixí doncs, només quan el […] projecte està mig cuinat per costosos «xefs» […] intervé efectivament el sector privat.\nAquest no només li dóna un bon sabor molt saborós, sinó que […] redueix el temps de cuinat a la meitat, augmentant […] la producció i estalviant energia.\nEls nostres avantpassats […] van descobrir que el gra mòlt i cuinat resultava molt més desitjable.\nAse les punxes per uns 15 minuts, donant-los volta, o fins que el pollastre es […] dauri i aquest ben cuinat, i els vegetals […] estiguin tendres.\nUna opció addicional és servir el […] aliment cru o cuinat, sempre que es […] tingui en compte la higiene.\nTot això cuinat en una imprescindible caldera de fang, que a Menorca […] es diu tià o perol.\nAquest tipus d’arròs té un nucli tou i desprèn […] molta fècula en ser cuinat.\nDurant el tractament o cuinat amb vapor és important […] tractar el producte homogèniament i amb una temperatura constant.\nEls anells de budín cuinat es distribueixen […] a les botigues, en les quals es poden vendre per anells o al pes.\nÉs difícil imaginar […] que l’ou cuinat que considerem […] part d’un esmorzar tradicional, pugui ser produït, en un […] temps previsible, sense la necessària gallina ponedora.\nPrepareu un guarniment de fesols per totopos o truites […] que vostè mateix hagi cuinat.\nUn cop descongelat, és important no tornar a congelar-[…] menys que l’hàgim cuinat.\nLa sopa de garrobo és un […] tradicional brou cuinat especialment en […] l’orient del país, per ser més específics en el Departament de Sant Miquel.\nAfegiu herbes i espècies […] després d’haver cuinat els fesols entre […] 90 minuts i dues hores; després, cocínelos altres 20 minuts.\navui l’àvia ha fet un cuinat de vedella i patates amb un suc molt gustós.\ncuinat i refrigeració (per […] exemple: nous dispositius eficients, sistemes de recuperació de calor etc.)\nAquest procés […] redueix el temps de cuinat a uns 20 minuts per […] un pollastre d’1 quilo aproximadament.\nBaixi la temperatura, cuini i tapi el paella fins […] que el pollastre estigui cuinat, al voltant de 30 […] minuts.\nA l’escola li donaven el […] dinar calent cuinat a [recipients […] de] plàstic.\nNo provar la carn abans […] que s’hagi cuinat per complet.\nEl mateix succeeix amb un gra d’arròs […] un cop s’ha cuinat, aquest canvia la seva […] qualitat i el gust és diferent.\nEl productor o el fabricant d’un producte alimentari ha de decidir si el producte […] ja es podrà consumit com a tal, […] sense necessitat de cuinat o un altre tipus d’elaboració […] per garantir la seva seguretat […] i el compliment dels criteris microbiològics.\nUn estudi en particular va notar una reducció 15 vegades més gran de HCA en el pollastre que […] va ser marinat i després cuinat durant un període de […] 30 minuts.\nPrengui precaucions extra per evitar qualsevol aliment no cuinat i asseguri que l’aigua estigui bullida o embotellada.\nRemogui’l i manteniu calent fins que […] el peix estigui cuinat.


La Fira Comercial, Turística i Gastronòmica de Paterna rep a més de 15.000 visitants i servix 8.000 tapes - El Meridiano de L'Horta\nLa Fira Comercial, Gastronòmica i Turística de Paterna ha tancat la seua XIII edició amb més de 15.000 visites que, durant tot el cap de setmana, han omplit l’Avinguda Europa per a realitzar compres, degustar una gran varietat de tapes autòctones i disfrutar a l’aire lliure.\nEl centenar d’establiments participants en este certamen ha qualificat l’esdeveniment de «tot un éxit», amb una afluència de públic constant durant els tres dies que ha durat la fira que han pogut comprovar de primera mà l’àmplia oferta comercial i d’oci del municipi, consolidant l’esdeveniment com un dels aparadors promocionals més importants de la comarca i la província.\nProductes de dietètica i de perruqueria, material de ferreteria, bijuteria, perfums, moda, calçat, productes per a la llar i servici d’autoescoles i de guarderia s’han donat cita, entre altres coses, en esta fira concebuda per a difondre i enfortir el comerç local i fomentar l’hàbit de comprar en el poble.\nL’Alcaldessa en funcions de Paterna, Núria Campos i les regidores de Comerç, Eva Pérez i de Tradiccions, Cultura i Foc, Paqui Periche van visitar divendres passat junt amb el director general de Comerç, Natxo Costa els diferents estands que conformen la Fira per a conéixer les seues impressions sobre este esdeveniment que, any rere any, augmenta tant el seu nombre d’expositors com de visitants.\nLa Fira de la Tapa, que enguany s’estrenava com a novetat dins d’este esdeveniment per mitjà d’un sistema centralitzat de tiquets, ha aconseguit atraure a molt públic que, amb més 8.000 tapes servides, han pogut conéixer l’oferta gastronòmica del municipi.\nTags: Feria de la Tapa feria del comercio Paterna ruta de a tapa


Munyir les plantes? – La Positiva\nLes begudes vegetals (a base de cereals, llegums o fruita seca) s’han fet lloc en els prestatges dels comerços i en la llista de la compra de moltes famílies en detriment de la llet de vaca, el consum de la qual s’ha reduït un 20% en vint anys.\nUn dels motius més importants que expliquen aquesta tendència és l’increment de la consciència sobre allò que mengem; hi ha persones que s’inclinen per la llet de civada o de soja perquè pensa que és més saludable, més natural o, simplement, perquè percep que és més fàcil de digerir. També hi ha raons ètiques, com ara les dels vegans, que exclouen del seu menú els productes d’origen animal. I mediambientals, per l’impacte que la ramaderia intensiva té en el planeta. Finalment, no és gens menyspreable el factor “moda”, que enganxa bona part dels conversos.\nCom sorggeixen les begudes vegetals?\nA l’empresa Liquats Vegetals, un dels principals fabricants d’aquest tipus d’aliments a casa nostra, amb marques com Yosoy, Monsoy i Almendrola, van notar que el mercat es començava a accelerar cap a l’any 2010. La llet de soja, que havia estat la punta de llança en el mercat de les begudes vegetals, cedia el testimoni a la llet de civada, que esprintava i ho feia acompanyada d’una diversitat de llets que s’hi han anat sumant a rebuf: la d’arròs, d’avellana, d’ametlla, de coco o la combinació d’aquestes. Des d’aleshores els creixements anuals de les vendes han estat de dos dígits i han transformat una petita empresa familiar de Viladrau en el líder del mercat a l’Estat, per davant d’Alpro, la marca de Danone, i Vivesoy, de Pascual.\nTot va començar fa més de trenta anys. Josep Maria Erra, actualment president i fundador, s’havia incorporat a l’empresa de la família, la lletera Letel de Vic, després d’acabar els estudis d’enginyeria. Ràpidament es va començar a qüestionar coses com ara que totes les llets que arribaven a la planta procedents de granges independents fossin iguals. Va fer experiments que van confirmar que hi havia força diferències en la composició i va començar a valorar l’alimentació de la vaca. Aleshores va estudiar els diferents productes vegetals i va detectar les grans propietats que tenien alguns. Va ser quan va tenir un moment “eureka”: què passaria si fem una llet amb els vegetals eliminant l’intermediari, la vaca?\nLa seva heretgia el va portar a abandonar l’empresa familiar i no van faltar les befes sobre si s’havia begut l’enteniment. Es va instal·lar a Viladrau, un entorn natural i amb aigua abundant, per començar a treballar en la idea. Fer una beguda vegetal és relativament fàcil: s’ha de moldre la matèria primera, afegir-hi aigua de qualitat, filtrar-la i aplicar una tècnica de conservació, la uperització. El realment difícil és que el resultat sigui bo al paladar, especialment quan el principi d’actuació és no incorporar-hi additius. Va ser a base de prova i error que finalment Josep Maria Erra va aconseguir polir el procediment per fer una beguda de soja que es podia portar al mercat.\nLa filosofia del fundador s’ha mantingut al llarg dels anys per desenvolupar begudes amb altres matèries primeres: fer servir productes naturals i no afegir res que no sigui necessari.


Título: ENTREVISTA A JAUME BERTRANPETIT, INVESTIGADOR EN BIOLOGIA EVOLUTIVA: "LA CULTURA ÉS TOT ALLÒ QUE REDUEIX LA SELECCIÓ NATURAL"\nValor: 8323 €\nINVESTIGADOR EN BIOLOGIA EVOLUTIVA\n¿La cultura és\nAquesta setmana Barcelona ha acollit una trobada internacional de biòlegs especialistes en evolució humana que han discutit sobre els efectes de la selecció natural en la nostra espècie. Organitzada per B·Debate, una iniciativa de Biocat i l'Obra Social La Caixa, i per l'Institut de Biologia Evolutiva (IBE), aquesta trobada ha servit per compartir els últims avenços en l'estudi de l'evolució dels homínids i per discutir les possibilitats de futur que obren les noves tècniques informàtiques d'anàlisi de genomes. L'investigador de l'IBE Jaume Bertranpetit, juntament amb Elena Bosch, també investigadora de l'IBE, ha fet d'amfitrió.\nLa genòmica i la bioinformàtica han revolucionat l'estudi de l'evolució.\nHan tingut un impacte brutal. Quan Darwin va estudiar les adaptacions dels éssers vius per selecció natural, ho va fer des d'un punt de vista descriptiu, observant els organismes. Si hi ha selecció natural, vol dir que hi ha algunes carac\nterístiques especials que s'han fet més freqüents i han quedat fixades en la població. Moltes d'aquestes característiques són visibles. Tots els humans, per exemple, tenim dos braços i un cap que es van fixar en algun moment de l'evolució. La pregunta que ens vam fer quan va començar tot això, ara fa uns deu anys, és si les adaptacions es poden detectar només analitzant el genoma dels membres d'una població.\nEs poden detectar\nLa resposta és que sí. Quan hi ha selecció, hi ha una variació que esdevé més freqüent, i això en el fons es deu a canvis en el genoma. Ja no cal fer com Darwin, que observava les característiques físiques dels éssers vius. Analitzant els genomes de molts individus d'una població amb eines informàtiques podem detectar quins gens s'han seleccionat. Un cop fet això, mirem quina funció tenen aquests gens per saber a quines característiques físiques o bioquímiques han donat lloc. Hem capgirat totalment la manera d'observar.\nQuè s'ha descobert amb aquest nou mètode\nD'entrada hem retrobat en el genoma coses que ja sabíem. Per exemple, que la pigmentació de la pell dels humans ha estat sotmesa a selecció natural. I ara hem vist que, quan els primers humans van sortir de l'Àfrica, la despigmentació es va produir de maneres diferents a Europa que a l'Àsia. Aquest és el motiu pel qual el color de la pell d'asiàtics i europeus és lleugerament diferent. També hem descobert que l'adaptació a l'altitud dels tibetans procedeix d'uns gens originaris dels denisovans, una altra espècie d'homínid. I després hi ha casos molt interessants de resistència a malalties infeccioses.\nFa poc vam publicar un article sobre com els europeus ens vam adaptar a la pesta negra. Que ens vam adaptar vol dir que uns van sobreviure i uns altres van morir. I, no ens enganyem, nosaltres som els fills dels que van sobreviure. Analitzant el nostre genoma, hem\nvist que, efectivament, la regió on es localitza la resistència a la pesta negra es va seleccionar. I això és un no parar.\nSí! Ara mateix, entrant aquí, una professora de Chicago m'ha dit: ¿Escolta, mira en les teves dades [treu una targeta rebregada de la butxaca amb anotacions] aquest gen, el de la tiroglobulina, que té a veure amb l'aprofitament de iode de l'entorn, perquè si hi trobessis algun tipus de selecció podria ser molt interessant per entendre problemes adaptatius en poblacions que han viscut en entorns pobres en iode". Demà quan arribi al laboratori ho miraré.\nÉs evident, doncs, que els humans hem estat sotmesos a la selecció natural al llarg de la nostra història. Encara ho estem\nAquest és un tema extremament complicat. Tots estem d'acord que de selecció natural n'hi ha molta menys ara que en el passat. De fet, una manera de llegir la cultura humana és entendre-la\ncom tot allò que redueix la selecció natural. Aquesta és una bona definició de cultura. Perquè ara volem que tots els individus, encara que estiguin més o menys adaptats, puguin prosperar. Per això tenim la medicina, els abrics o els transports. Quan curem un individu que genèticament tenia un defecte, estem fent que la selecció natural actuï menys. Però, en qualsevol cas, un individu actual amb un avantatge genètic potser té tres fills en lloc de dos. I això té molt pocs efectes. En tenia abans, quan l'individu avantatjat tenia deu fills. Els últims estudis indiquen que hi pot haver una mica de selecció, però no som capaços de saber si es tracta de variacions que fan que els individus es reprodueixin més o del que en diem selecció sexual.\n¿En quins trets es produeix la selecció actual, sigui natural o sexual\nL'únic tret en què s'han trobat resultats positius és en l'estatura de la població del nord d'Europa. S'han analitzat 100.000 genomes complets amb mètodes molt sofisticats i s'ha trobat un petit grau de selecció. Es podria dir que actualment aquesta característica se selecciona, però és una selecció molt poc important. El que hem descobert fa poc, en canvi, és que en alguns casos s'ha seleccionat el contrari, el fet de ser baixet.\nEn quins casos\nFa un any vam publicar un estudi en què demostràvem que l'estatura baixa s'havia seleccionat en els pigmeus asiàtics d'una població de les illes Andaman. No sabem quina és la raó fisiològica d'aquesta selecció, però hem trobat un conjunt de gens que actuen per reduir l'estatura i que han estat seleccionats. I això és molt curiós, perquè sempre s'han descrit casos de nanisme de moltes espècies en illes de tot el món.\nEl Myotragus, una cabra de dos pams que vivia a les illes Balears, l'elefant nan de Sicília o el cas del mamut nan en unes illes al sud de Califòrnia. El cas d'estatura baixa en humans que hem trobat nosaltres també es produeix en illes, com si en absència de depredadors una mida petita fos avantatjosa.\nDes del punt de vista de la interacció amb la població estudiada, com es fan aquests estudis\nActualment es fan en col·laboració amb equips que estiguin fent treball de camp en aquests llocs des de fa temps. Antigament, alguns investigadors intercanviaven el típic mirallet per una mostra. Aquestes actituds van perjudicar molt la imatge dels investigadors, però fa temps que ja no existeixen. A més, ara tenim un avantatge molt important: ja no cal punxar la gent per extreure mostres de sang, amb una mostra de saliva n'hi ha prou. I això és un gran canvi psicològic. D'altra banda, necessitem tres consentiments per fer aquests estudis: el de la persona, el de l'organització governamental local corresponent i el de l'entitat ètica de la nostra universitat.\nUn cop s'obtenen els resultats, ¿hi ha algun tipus de retorn a aquestes poblacions\nD'alguna manera sí, però la cultura s'escapa de les lleis biològiques. El mecanisme d'evolució de la cultura és totalment lamarckià i el mecanisme evolutiu del genoma és darwinià. És a dir, la cultura es defineix per l'herència dels caràcters adquirits al llarg de la vida, amb la qual cosa les velocitats de canvi són molt més grans.\nD'altra banda, els humans hem fet una selecció en el nostre entorn.\nHem aconseguit la selecció més intensa que s'ha donat mai en la història de la vida a través del que anomenem selecció artificial. Res del que mengem existiria si no ho haguéssim creat. En el genoma de les gallines es veu que les hem seleccionat per pondre un ou cada dia. Això és una de les aberracions més grans que hem produït mai. Normalment, la gent que estudia la cultura no té en compte la biologia. Nosaltres estem d'acord que per estudiar la biologia s'ha de tenir en compte la cultura, però també a la inversa.\nEn el cas de l'espècie humana, ¿hi ha exemples d'aquesta interrelació entre gens i cultura\nMalària, faves, Pitàgores\nSe sap que menjar faves protegeix contra la malària. D'altra banda, també hi ha mutacions que proporcionen resistència a la malària. El favisme és una malaltia que es va descriure amb una freqüència relativament important a Menorca: alguns individus, quan menjaven faves, patien una anèmia hemolítica i quedaven grocs de cop. Eren individus que ja tenien una protecció genètica contra la malària i quan menjaven faves la doble protecció els rebentava els glòbuls vermells. De fet, hi ha investigadors que sostenen que el favisme ja es coneixia a l'antiga Grècia i que, per exemple, els pitagòrics tenien prohibides les faves. En alguns textos clàssics s'explica que quan els seus enemics perseguien Pitàgores per enverinar-lo, es va trobar amb un camp de faves i va preferir que l'agafessin abans de travessar-lo. Això és literatura, evidentment, però es pot relacionar amb la mutació que impedia el consum de faves. e


Va enviar diversos missatges anunciant les seves intencions i demanant ajuda per formar un comando\nRedacció 27/02/2020 12:33h\nLa fiscalia demana 18 anys i mig de presó per a l'home acusat de voler matar el president del govern espanyol, Pedro Sánchez. Manuel Murillo, de 64 anys, va ser detingut a Terrassa al setembre del 2018 i està a presó des de llavors.\nFill de l'últim alcalde franquista de Rubí, tenia un arsenal d'armes de foc, era un expert tirador i va enviar diversos missatges anunciant la seva intenció d'assassinar Sánchez. Demanava ajuda per formar un comando i per conèixer l'agenda concreta del president. Murillo va començar les seves manifestacions arran de la intenció del govern espanyol d'exhumar les restes de Francisco Franco del Valle de los Caídos.\nVa reflectir les seves intencions en un grup de Whatsapp\nMurillo va anunciar les seves intencions en un grup de Whatsapp, però també en missatges directes a alguns contactes. «No podem permetre que humiliïn el 'Generalísimo'. Si és precís me'n vaig armat i m'asseuré a la tomba de Franco i si s'apropen disparo». Aquest és un dels primers missatges que va enviar. Al seu parer, calia un alçament, un cop d'estat per derrocar el govern socialista.\n«La meva major il·lusió és ficar el traïdor de Sánchez sota de la làpida de Franco», deia durant l'estiu del 2018. El 12 de setembre del 2018 va obrir una conversa privada amb una coordinadora de Vox al Vallès i li va expressar que volia matar Sánchez, que ell ho feia, però que necessitava ajuda. «Soc un franctirador i amb un tir precís s'acaba amb Sánchez abans que enfonsi del tot Espanya», apuntava Murillo, que afegia que necessitava llogar un pis a prop i que no li importava morir si «salvava Espanya».\nAra, la fiscalia li demana 18 anys i mig pels delictes d'homicidi en grau de proposició, dipòsit d'armes i municions de guerra, tinença d'armes prohibides, dipòsit de municions no autoritzades i tinença d'explosius. Quan els Mossos el van detenir el 19 de setembre van trobar 16 armes de foc curtes i sis llargues, incloent un fusell, un subfusell i quatre rifles d'altíssima precisió. Al cotxe tenia dues pistoles, una d'elles modificada i il·legal.\nÚltima hora: L'important gest que acaba d'anunciar ERC després de la taula de diàleg\nUrgent: Surt a la llum un greu escàndol de C's contra el procés independentista\nPresó Pedro Sánchez


Benvinguts a les Nits en Blanc i Negre: Oració: Deixeu que els nens vinguin a mi...\nObviament quan flipava amb aquesta canço dels banyolins Kitsh a 1989, no pensava en els sentiments que es tenen quan tens els teus propis fills...escolteu-la bé.\nAquesta cancó Oració es del seu primer disc, amb títol homònim "Kitsch". Editat el 1989, era un clar homenatge al afterpunk britànic i l'època sinistre de la movida. Poseu en una coctelera els The Jesus and Mary Chain i als Paràlisis Permanente i us sortiran els Kitsch.\nI per cert, quin directe que tenen. Recordo quan van presentar el "Kitsch II" a un envelat per les festes de Banyoles, vaig anar-hi amb la meva colla de colegues...només jo vaig quedar dins escoltant l'esclat elèctric que es movia allà. També recordo que sempre acavaben els concerts amb el mític "Autosuficiència" de Paràlisis...perà ja parlarem d'aquests darrers un altre dia.\nPer cert encar flipo bastant amb el Pallaso, Preso Mental i altres meravelles del seu primer disc!\nEl millor de Kitsch és que encara toquen, ven aviat tindran el nou "Kitsch 10" al mercat. Els meus més sincers agraiments!\nPublicat per Blancinegre a 3:04


'La dignitat de Catalunya només té un nom: la independència' - VilaWeb\nDilluns 30.11.2009 01:39\n'La dignitat de Catalunya només té un nom: la independència'\nBarcelona engega la campanya del 13-D amb un concorregut acte central · VilaWeb TV n'ofereix una crònica amb impressions dels assistents\nDiumenge a migdia, el Centre de Convencions de Barcelona, al Fòrum, es va omplir de gom a gom per posar en marxa la campanya de cara als referèndums sobre la independència que es faran el 13 de desembre en cent seixanta municipis. VilaWeb TV hi va ser i ha aplegat en aquest vídeo fragments de les intervencions de Miquel Calçada, Carles Móra, Jordi Fàbrega, Francesc Ribera 'Titot' i Josep Maria Terricabras durant l'acte, a més a més de les impressions d'uns quants assistents.\nCalçada, que va obrir l'acte, va dir que 'la dignitat de Catalunya només té un nom: la independència' i que el nou estatut és l'últim intent de 'd'allò que alguns en diuen l'encaix amb Espanya'. Per Titot, que acompanyat per David Rosell va cantar cançons de Brams com 'Sóc d'un país' i 'Vull per demà', ambdues molt corejades pel públic, els cent seixanta-un referèdums del dia 13 de desembre 'són vinculants, perquè el futur de l'estat espanyol està més vinculat a la decisió popular del dia 13 que no pas al que pugui decidir el Tribunal Constitucional sobre l'estatut.'\nLa consulta en dependències muncipals, malgrat la prohibició\nEl batlle de Sant Pere de Torelló, per la seva banda, va reiterar la intenció d'utilitzar les dependències muncipals per a fer la consulta, malgrat la prohibicó de l'estat espanyol. 'Aquests espais són del poble, de tots els ciutadans, i pagats amb els seus impostos; no els ho puc negar de cap manera', va dir. Representants d'altres muncipis com Santa Coloma de Farners i Sant Jaume de Frontanyà (en aquest últim s'hi votarà el dia 12) també van dir públicament durant l'acte que cedirien els espais de l'ajuntament per a fer el referèndum.\nLa cloenda de l'acte anà a càrrec del filòsof Josep Maria Terricabras, que va agrair a Arenys de Munt haver ensenyat al país 'el que és la democràcia directa'. Terricabras va dir que 'el camí engegat ja no té aturador' i que d'aquesta manera 'els ciutadans recuperen l'autoestima i l'orgull'. 'Que tothom vagi a votar sense por, i que no es preocupin els que pensen que el cava català en quedarà mal parat: el dia de la independència tots en beurem el doble', va reblar Terricabras.\nActe nacional de Coordinadora per la consulta sobre la independència a Barcelona\nTota la informació sobre els referènsums a VullVotar.cat\nTres mil cinc-centes persones obren la campanya del 13-D a Barcelona (29.11.2009)


Associació Catalana de Bioespeleologia: Nº 058. Primer aniversari del nostre bloc\nNº 058. Primer aniversari del nostre bloc\nEl bloc ja ha fet un any! El dijous 15 de gener del 2008 va aparèixer el primer article en aquest bloc BIOSP. Va estar dedicat al nostre mestre amic i soci el Dr Joaquim Mateu.\nTot s'ha de dir. Uns quants dels primers articles van ser quasi copiats del bloc espeleobloc.blogspot. Eren articles escrits per autors de l'Associació i que els varem reproduir per omplir algunes pàgines inicials. Més endavant, els articles ja han estat del tot originals. En un any s'han editat, inclòs aquest, un total de 58 articles de diferents autors, sempre sota la especialització de la bioespeleologia com a ciència o tractant de diferents persones a ella dedicades.\nCrear i iniciar un bloc és ben senzill. El que és més costós és la continuïtat. El que enriqueix és rebre informació i articles de tots nosaltres, no només d'uns quants. Ja sabem que tots tenim les nostres obligacions, però seria interessant rebre més col·laboració. Tot i haver-ho demanat en alguns articles, encara no s'ha aconseguit.\nTenim alguns projectes com el Projecte Coneixem-nos en que volem descriure la vida, especialitats, bibliografia, etc de tothom qui vulgui i ens permeti fer-li una entrevista o escriure-la ell/ella. Només s’ha editat el treball d'en Jorge Mederos, però ja en tenim un altre quasi a punt. Un altre projecte: Hi ha socis que ens envien els treballs que van publicant. Hem pensat en editar-los també en aquest bloc, sempre que l’autor i la revista ho permetin. Serà també un sistema per saber-ne més els uns dels altres.\nServeixi aquesta nota no sols de recordatori, sinó també per engrescar-nos a treure punta al llapis -o picar a l'ordinador- Per molts anys a tothom! El "nen" ha fet un any!\nPublicat per Lluís Auroux a 0:10


M' agrada cuinar: TAPA DE MELÓ AMB FORMATGE DE CABRA, ALFÀBREGA I ROMANÍ.\nTAPA DE MELÓ AMB FORMATGE DE CABRA, ALFÀBREGA I ROMANÍ.\nFa unes setmanes dintre de la campanya de "Benvinguts a pagès" vam tenir l' oportunitat de visitar la formatgeria Cuirols a La Nou de Berguedà, en un indret bucòlic amb unes vistes impressionants..\nLa formatgeria funciona des del 2007 de la mà de Josep Venturós. Fan formatges de quatre tipus amb llet de les seves cabres.Treballen amb la llet crua, sense pasteuritzar, per tant es potencia molt més el gust de la llet.\nEl formatges es poden comprar directament a la formatgeria, així podeu aprofitar per visitar la comarca i fer una mica de turisme ( jo sempre escombro cap a casa.... hahahaha). Podeu consultar a la seva web si els podeu trobar en algun lloc més. Elaboren quatre tipus de formatge, no sabria dir quin més bo. Jo en vaig comprar un tros del "de l' àvia", que és inspirat en el que feia l' àvia d' en Josep i té un procés de maduració de 3 o 4 mesos. És d' un sabor exel.lent!\nVolia fer una amanida o alguna recepta lleugera amb aquest formatge i voltant per la xarxa em vaig trobar amb aquesta recepta del gran Sergi de Meià, a la web de Cal Pereto i de seguida vaig pensar en provar-la per tot aixó dels contrastos que em van semblar molt encertats. Ho vaig servir com a tapa i va tenir molt d'èxit. Us animo a provar-la!!, la tindreu llesta en pocs minuts, es refrescant i sorprenent.\nunes fulles d' alfàbrega fresca i romaní\nvinagre de vi dolç\noli d' oliva extra\nTallem el meló, hi posem el formatge a llesquetes fines per damunt i els pinyons. També les herbes tallades fines i amanim amb el pebre, l' oli, el vinagre i la flor de sal.\nEstàs que te sales! serà la Patum que et dóna idees?? jejeje\n21 de juny de 2017 a les 20:34\nM'agrada molt el tipus de fotografia i els colors, et felicitu.\n20 de setembre de 2017 a les 10:34


« Club Rítmica Vilafranca\nJaume Casañas »\n6 oct. 2017 per Daniel García Peris\nL’1 d’octubre vam votar davant els ulls de tot el món. Al Referèndum vam superar totes les dificultats amb les garanties d’un poble unit, mobilitzat i pacífic. El diumenge però no vaig poder amagar la impotència i frustració que sentia per la violència de la policia nacional i la guàrdia civil cap als ciutadans que eren als col·legis electorals i el sabotatge electrònic, ja des de la seva obertura. Aquest és l’article que el 3 de vuit m’ha publicat al respecte. L’escrit també ha estat publicat al meu blog al diari ARA.\nEl 3 de Vuit 6-10-17: Per la democràcia, la dignitat i un nou país by Daniel García Peris on Scribd\nTechnorati Tags: Espanya, Catalunya, Referèndum, Democràcia, Dignitat, País, Poble, Pacifisme, Escola, Comunicació, Gelida, Penedès, Sant Esteve Ses Rovires, Castellví de Rosanes\nEtiquetes:Castellví de Rosanes, Catalunya, comunicació, democràcia, Dignitat, escola, Espanya, Gelida, Pacifisme, país, Penedès, Poble, referendum, Sant Esteve Ses Rovires


Reptes anticapitalistes - Indymedia Barcelona\nper red\t 20 gen 2011\nJosep Maria Antentas i Esther Vivas\nEl nou escenari polític obert a Catalunya planteja imporants reptes per a l’esquerra anticapitalista. L’aprofundiment de la crisi económica i social i la intensificació de l’ofensiva per a transferir-ne el cost al conjunt de la població, només faran que augmentar les contradiccions de la societat catalana. El què està en joc és una sortida conservadora (o reaccionària) a la crisi o una sortida en clau d’esquerres, anticapitalista, ecologista, feminista i solidària.\nLes dificultats per traduir el malestar social en mobilització i per vèncer la resignació i l’escepticisme, han fet que la resposta social a les polítiques d’ajust, a casa nostra i a escala internacional, hagi estat dèbil i sense victòries. En els darrers mesos l’esclat de les fortes mobilitzacions a França contra Sarkozy, les vagues generals a l’Estat espanyol i Portugal, i les proteses estudiantils a Gran Bretanya i a Itàlia han mostrat una certa reacció social, però encara és d’hora per a determinar si estem davant l’inici d’un nou cicle de mobilitzacions.\nEn el futur immediat, la prioritat haurà de ser l’organització de la resistència social a les retallades que s’acosten de la mà del convergent “govern del millors” (en la defensa dels interessos empresarials, és clar) i del de Zapatero, evitar que els anhels de sobirania quedin enterrats de nou pel possibilisme autonomista, i frenar les agressions al territori que encara s’intensificaran més.\nLa fortalesa de la dreta, reflectida en els resultats de les eleccions del 28N, és fruit de la desestructuració del moviment obrer i de les classes treballadores, i de la fragmentació social i la descomposició de les organitzacions i de la cultura d’esquerres en els barris populars. És una mostra de fins a quin punt els valors individualistes, insolidaris, consumistes i la lógica capitalista han penetrat en el sí d’àmplies capes de la població.\nL’esquerra que ens ha governat durant dues legislatures té una gran responsabilitat en aquesta situació. És sobre les runes de la seva política que es cimenta l’ascens de les forces conservadores. Les mesures aplicades des del govern d’Entesa durant aquests vuit anys han col.lisionat amb els interessos objectius de la seva pròpia base social. El resultat n’ha estat la desmoralització, la desafecció i la desorientació.\nLa pèrdua de lligam orgànic i d’identificació entre l’esquerra parlamentària i la seva base social tradicional, en particular la d’origen treballador, obre la porta a l’ascens de la demagògia de la dreta populista i xenòfoba o de l’espanyolisme. I, en paral.lel, el descrèdit de l’esquerra ha donat ales, entre d’altres sectors socials, al sobiranisme proempresarial i neoliberal o, simplement, al sobiranisme light de CiU que ha capitalitzat el fracàs de la reforma de l’Estatut.\nJunt amb l’enfortiment de les lluites socials la necessitat de construir un nou projecte d’esquerres, una esquerra lligada a les mobilitzacions socials i que digui el què fa i faci el què diu, és un veritable imperatiu estratègic. Avui per avui, l’esquerra anticapitalista té un arrelament social limitat i encara no està en condicions de tenir una incidència electoral significativa, més enllà del terreny local, en el conjunt de Catalunya, tot i que experiències com la candidatura Des de Baix han servit per generar positives sinergies militants. La distància entre el que és possible i el que és necessari és encara molt gran i el repte és escurçar-la cada vegadaa més.\nL’alternativa necessària resta encara per construir. Serà, ben segur, un procés lent, sense guió preestablert i que requerirà la confluència d’organitzacions, col.lectius i persones de diferent procedència. Només tindrà èxit sobre la base de l’enfortiment dels moviments socials, del sindicalisme alternatiu, del moviment veïnal i de la creació d’espais de producció cultural i intel.lectual compromesos amb la transformació social.\nDavant d’ un govern business friendly i d’una esquerra submisa, del què es tracta és d’anar donant passes sòlides en la bona direcció: la de bastir un nou projecte polític que, en paraules de Daniel Bensaïd, sigui “tan fidel als interessos dels dominats i els desposseïts com ho és la dreta amb els posseïdors i els dominadors, i que no demani excuses per ser anticapitalista i per voler canviar el món”.\n*Josep Maria Antentas és professor de sociologia de la UAB i Esther Vivas és membre del Centre d’Estudis sobre Moviments Socials de la UPF.\n**Article publicat a Público (ed. Catalunya), 19/01/2010.\nRe: Reptes anticapitalistes\nper Un\t 20 gen 2011\nMenys textos xorres, menys manipulació barata, menys lideratges buits, menys inteluctualoides gafapastes, menys mirar-se el mèlic...\nI MÉS CURRAR!\nEn aquest pais hi ha un munt de gent currant en els moviments socials, organitzacions polítiques i sindicats... i vosaltres que sou 2 i poca cosa més que 2, que sou tants com paraules té el nom de la vostra organització... ja està bé que aneu donant lliçons del que hem de fer els altres, i posant pals a les rodes a totes les iniciatives que sorgeixen de la base mitjançant els 4 amargats que us donen suport...\nMÉS CURRAR I EMNYS ALLIÇONAR!\nper fum fum fum\t 20 gen 2011\n"L’alternativa necessària resta encara per construir"\ndoncs au, aneu esperant, aneu, que tal i com deia la cançó:


Jacques Chirac | enciclopèdia.cat\n© European Council/Justus Lipsius\nParís, 29 de novembre de 1932 — París, 26 de setembre de 2019\nMembre de l’oficina privada de Georges Pompidou (1962-65), fou secretari d’estat d’Economia i Finances (1968-71), ministre de Relacions amb el Parlament (1971-72), ministre d’Agricultura (1972-74), ministre de l’Interior (1974) i secretari general de la UDR (1974-75). El 1974 esdevingué primer ministre, però, en desacord amb el president Valéry Giscard d’Estaing, dimití (1976) i refundà el gaullisme amb el Rassemblement pour la République, que presidí (1976-94). Alcalde de París (1977-86 i 1989-95) i membre del Parlament Europeu (1979), fou vençut en les eleccions presidencials del 1981. Després de la victòria electoral, el 1986, de la coalició UDR-RPR, esdevingué primer ministre. La manca d’entesa amb el president de la República François Mitterrand provocà la seva dimissió el 1988, en perdre de nou les eleccions presidencials.\nEl 1995, enfrontat al seu soci de coalició, el primer ministre Édouard Balladur, i al socialista Lionel Robert Jospin, guanyà les eleccions presidencials. Aquest any nomenà un govern de dreta encapçalat per Alain Marie Juppé. El començament del mandat de Chirac fou polèmic a causa del seu pla de reforma de la seguretat social, que provocà una onada de protestes, i de la decisió d’efectuar una sèrie d’assaigs nuclears a Mururoa (Polinèsia Francesa).\nEl 1997, el triomf del Parti SocialisteSFIO [Parti Socialiste] en les eleccions legislatives inicià una nova etapa de cohabitació, amb Lionel Jospin com a primer ministre. En política exterior, Chirac continuà l’esperit d’entesa amb Alemanya impulsat per Mitterrand amb vista a la construcció europea, tot i que amb menys èxits que el seu predecessor; feu que França s’impliqués en les crisis balcàniques (especialment en la de Kosovo el 1999) i, al mateix temps, maldà per mantenir el distanciament francès amb relació a l’hegemonia politicomilitar dels EUA.\nEn els afers interns, el 2000 impulsà la reforma constitucional per la qual el mandat presidencial es reduïa de set a cinc anys (proposta fins aleshores només defensada pels partits d’esquerra). Mantingué una clara resistència als intents de descentralització, sempre invocant els principis constitucionals: així, la seva actuació fou decisiva per a impedir que França ratifiqués la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries (1999), i el 2001 s’enfrontà amb Jospin per l’estatut d’autonomia cors, amb el resultat que el text finalment aprovat restà força disminuït.\nPel maig del 2002 fou reelegit en el càrrec, presentant-se com a garantia d’estabilitat enfront de l’ascens de la ultradreta del Front National i impulsant la coalició Union pour la Majorité Présidentielle (UMP), formació que aglutinava gran part de la dreta francesa dividida des del 1976 entre la Union pour la Démocratie Française i l’RPR. En les legislatives del juny, la victòria de la UMP posà fi a la cohabitació i Chirac formà un govern amb Jean-Pierre Raffarin com a primer ministre. Al juliol fou objecte d’un atemptat frustrat perpetrat per un activista d’ultradreta. Pel novembre liderà la transformació de la UMP en un nou partit polític de dreta, Les Républicains, que comportà la dissolució de l’RPR i l’absorció de gran part de la UDF.\nEl febrer i el març del 2003, al capdavant d’altres estats europeus (entre els quals hi havia Alemanya), mantingué una oposició frontal a la iniciativa nord-americana d’enderrocar Saddam Ḥusayn, que donà lloc a una de les crisis transatlàntiques més greus des de la fi de la Segona Guerra Mundial. La crisi empitjorà també les relacions amb la Gran Bretanya (aliada dels EUA), ja anteriorment tenses a causa dels desacords en temes relatius a la Unió Europea. El març del 2004 remodelà el govern, en el qual nomenà el seu gran rival Nicolas Sarkozy ministre d’Economia. La crisi desencadenada pel resultat negatiu al referèndum a la Constitució Europea, del qual Chirac havia estat un dels grans avaladors, el portà a dur a terme una nova remodelació del govern (maig del 2005), en què l’antic ministre d’Afers Estrangers, Dominique de Villepin, substituí Raffarin, i Sarkozy passà a ocupar la cartera d’Interior.\nEn finalitzar el mandat, Chirac renuncià a la candidatura a un tercer mandat a la presidència del país, que ocupà Sarkozy després de guanyar les eleccions del maig del 2007. Al novembre fou imputat en un delicte de desviació de fons i abús de confiança per la creació de llocs de treballs ficticis durant l’època en què fou alcalde de París. Per aquesta acusació fou jutjat i, el desembre del 2011, condemnat per un tribunal a dos anys de presó. Fou la primera condemna d’un cap d’estat a França després de la del mariscal Henri-Philippe-Omer Pétain.


La Plana Alta – L’Alcalatén – Joves PV\nS’acosten les eleccions Generals, unes eleccions decissives per a la solució o no de molts dels problemes més importants per als valencians i les valencianes. Des de Compromís apostem per un Grup Parlamentari de valencianes i valencians decidits a posar sobre la taula les nostres demandes: un finançament just, el soterrament de l’estació del nord,\n“Defendemos nuestras señas de identidad, nuestras tradiciones y nuestra lengua” és un dels arguments que cada dia podem vore esgrimir a membres del Partit Popular. Això sí, ho fan en castellà com el President Alberto Fabra*. I clar, ens serveix de clar exemple sobre la nul·la activitat popular en defensa de senyes d’identitat, tradicions i llengua, per molt que se’ls plene la\nFa pocs dies el ministre d’Educació, José Ignacio Wert, anunciava retallades a les ajudes econòmiques de l’estudiantat Erasmus. Front al rebombori que aquesta decisió va provocar a les xarxes al ser una mesura que deixava tirats a milers de joves que ja estaven estudiant a l’estranger, en menys de 24 hores el ministre va rectificar i\nSegons ens informen i segons hem pogut contrastar mitjançant diverses amistats, aquest cap de setmana s’han produït diversos atacs feixistes a la ciutat. Per sort, només parlem de desperfectes materials amb pintades a façanes d’edificis de la plaça de l’Ereta i portes de l’associació cultural-juvenil ‘La Cosa Nostra’ i el sindicat CNT al carrer Sant\nDivendres passat, 24 de maig, la nova permanent del Consell de la Joventut de Castelló (CJCs) es va renovar amb un nou equip de treball que comptarà amb Lorenzo Cumba, membre del col.lectiu del Bloc Jove de Castelló, a la vicepresidència de l’òrgan. L’assemblea va triar la candidatura encapçalada per Celia Julián Pérez, representant de\nS’acosten les eleccions Generals, unes eleccions decissives per a la solució o no de molts dels problemes més importants per als valencians i les valencianes.\n“Defendemos nuestras señas de identidad, nuestras tradiciones y nuestra lengua” és un dels arguments que cada dia podem vore esgrimir a membres del Partit Popular. Això\nFa pocs dies el ministre d’Educació, José Ignacio Wert, anunciava retallades a les ajudes econòmiques de l’estudiantat Erasmus. Front al rebombori que aquesta decisió va provocar\nSegons ens informen i segons hem pogut contrastar mitjançant diverses amistats, aquest cap de setmana s’han produït diversos atacs feixistes a la ciutat. Per sort,\nDivendres passat, 24 de maig, la nova permanent del Consell de la Joventut de Castelló (CJCs) es va renovar amb un nou equip de treball\nSegons informen el grup municipal del Partido Popular de Castelló i diversos mitjans de comunicació s’ha produït un acte vandàlic a la seva seu provincial.\nS’acosten les eleccions Generals, unes eleccions decissives per a la solució o no de molts\n“Defendemos nuestras señas de identidad, nuestras tradiciones y nuestra lengua” és un dels arguments que cada\nFa pocs dies el ministre d’Educació, José Ignacio Wert, anunciava retallades a les ajudes econòmiques de\nSegons ens informen i segons hem pogut contrastar mitjançant diverses amistats, aquest cap de setmana\nDivendres passat, 24 de maig, la nova permanent del Consell de la Joventut de Castelló\nSegons informen el grup municipal del Partido Popular de Castelló i diversos mitjans de comunicació


Vols barats de Melilla a Istanbul a Iberia\nVols barats Turquia Istanbul Melilla-Istanbul\nVols barats de Melilla a Istanbul (IST) de Melilla a Istanbul Melilla-Istanbul, Turquia\nConsulta l’oferta de vols de Melilla a Istanbul i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Melilla a Istanbul.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Melilla a Istanbul fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Juno, germana i esposa de Júpiter, va començar a buscar el seu marit, i quedà sorpresa en veure que hi havia uns núvols enmig d'un dia ben brillant. Com que ja coneixia les infidelitats del seu marit, va ordenar als núvols que els retiressin. En adonar-se, Júpiter va canviar l’aspecte de la filla d’Ínac i la convertí en una vedella.\nJuno quedà molt sorpresa en veure aquell animal, i demanà explicacions al seu marit. Com que no va quedar suficientment convençuda de les explicacions de Júpiter, va demanar que la vedella li fos lliurada. Per tal que la seva dona no sospités gaire, va accedir a la petició de la seva esposa.\nQuan la deesa va estar en possessió de la seva rival, va entregar-la a Argos perquè la custodiés.\nArgos era una criatura monstruosa. Tenia el cap envoltat de cent ulls, que descansaven de dos en dos, de tal manera que quan uns descansaven, els altres feien guàrdia.\nDurant el dia, la vedella podia pasturar, però a la nit Argos li posava una cadena al voltant del seu coll.\nUn dia en apropar-se a les riberes on solia jugar, es trobà amb el seu pare, Ìnac. Aquest va rebre l’animal carinyosament sense saber de qui es tractava. Llavors, la dolguda filla, va traçar amb la pota, damunt la pols, la trista notícia de la seva transformació. El pare va quedar dolgut i trist.\nEn aquell moment Argos arrancà la filla dels braços del seu pare i l’arrossegà cap a unes pastures ben allunyades.\nJúipiter no va poder suportar més la desgràcia que havia provocat a la seva estimada i va ordenar al seu fill, Mercuri, donar mort a Argos.\nGràcies a la seva vara, aconseguí fer adormir a la criatura i finalment el decapità.\n(Laura Bejarano, Aina Moreno i Guillem Turon- 4t d'ESO)\n("Juno i Argos", Pedro Pablo Rubens. Colonia, Wallrof-Richrtz Museum)\n("Murcuri i Argos", Pedro Pablo Rubens. Museo de Bellas Artes, Bruselas)\n("Juno descobreix a Júpiter amb Ió")\n("Mercuri i Argos", Pedro Pablo Rubens. Museo del Prado)\n("Juno i Júpiter", Galvin Hamilton)\nPublicat per Aina Moreno Ortega a 8:16 Cap comentari:\nDAFNE I APOL·LO ♥\nTot va començar quan Apol·lo, després d'haver vençut una serp, es va topar amb Cupido, fill de Venus. Deli* va menys prear a Cupido per ser tant sols un nen amb un arc d'home. Això va crear l'ira de Cupido fent que en el cim ombrívol de Parnàs, llancés una fletxa daurada i de punta afilada, que era la que produïa l'amor, i una fletxa de plom que feia fugir l'amor. Aquesta última va ser clavada a Dafne i per això va rebutjar qualsevol amor, i s'amagava als boscos.\nPeneu, el pare de Dafne, volia un gendre per tenir néts i encara que Dafne li demanà la virginitat perpètua, finalment no li va concedir per la seva bellesa.\nFebos*, amb els afectes de la fletxa va perseguir a Dafne , suplicant-li el seu amor, però ella fuig corrents.\nDafne cansada pel seu esforç, va demanar a les aigües de Peneu que l'ajudessin transformant-la, per no ser tant desitjada, en un llorer.\nPeà* ja que no podia tenir-la com esposa va decidir tenir-la com a arbre que adornaria els seus cabells i seria la guardiana de les portes d'August.\n* Sobrenoms d'Apol·lo.\n(Apol·lo i Dafne,\nPalau de l'Aigua (Pałac Na Wyspie),Varsòvia)\nPublicat per Marta Pons a 8:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cultura Clàsssica, Llatí 4t d'ESO, Mitologia\nEl cantaire de Tràcia, Orfeu, atreia amb la música de la seva lira els arbres, als animals salvatges i fins i tot les pedres. Un dia estava tocant les seves cançons i el van veure des d'un turó les dones dels cícons, fora de sí, un d'elles cridà:\n- Mireu, mireu l'home que ens menysprea.\nI va donar un cop a la boca del cantaire fill d'Apol·lo amb la seva vara coberta de fulles. Una altra li va llençar una pedra. Embogides van intensificar els seus atacs. La música del cantat hauría calmat aquelles dones però amb la cridòria la lira no se sentia. Les dones van acabar amb un munt de serps, ocells i bèsties salvatges que estaven embadalits per la música d'Orfeu.\nDesprès, van tornar a dirigir els seus atacs al cantor. Van agafar les eines de camp d'uns pastors que van marxar espantats per la ferotgia de les dones i les van deixar abandonades. Els arbres, en senyal de dol, van perdre les fulles i els rius van créixer per causa de les seves pròpies llàgrimes. Els membres d'Orfeu van ser escampats mentre que el seu cap i la lira van ser llençats al riu traci Hebre. Una serp es llença sobre el cap a les costes de Metimna al nord de l'illa de Lesbos i Apol·lo la va convertir en pedra.\nL'espectre d'Orfeu va anar sota terra fins que va trobar Eurídice a qui ja pot mirar sense perill de perdre-la.\nBacus, trist per haver perdut el seu cantor va fer penetrar els dists dels peus de les dones tràcies i les va convertir en arrels i poc a poc es van anar convertint en arbres.\n(Mosaic, Orfeu amb els animals embadalits)\n(Orfeu perseguit per les mènades)\n(Les mènades assassinant Orfeu)\n(El cap i el cos d'Orfeu)\n(Mapa de Grècia)\nPublicat per Andrea Perez Vilar a 9:05 2 comentaris:\nUn dia Júpiter i Mercuri van baixar de l'Olimp amb forma humana. Van anar a Frígia i van començar a trucar de porta en porta demanant hospitalitat. Ningú no els hi oferia, excepte una parella de vellets que vivien en una cabana amb el sostre de palla. El nom d'aquests era: Filèmon i Baucis. Vivien en aquella casa des de joves.\nL'ancià Filèmon els va convidar a descansar i va estovar el matalàs posant-hi la roba de les festes, la vella, en canvi, va bufar les cendres per tornar-hi a fer foc, va posar aigua a bullir i va fer sopa.\nMentre l'aigua bullia, els dos vellets van rentar els peus dels seus hostes. Quan van acabar de dinar els déus van demanar als ancians que els seguissin fins al cim de la muntanya. Allà, la parella va adonar-se que tot el poble havia estat convertit en un gran llac, excepte casa seva que va ser convertida en un temple. Júpiter va concedir-los un desig i aquests demanaren ser convertits en sacerdots per poder tenir cura del temple. Anys més tard, els va arribar el seu traspàs; Baucis i Filèmon es convertiren en arbres a les escales del temple.Encara avui dia hi ha dos troncs molt junts: una alzina i un til·ler.\n(Júpiter i Mercuri a casa de Filèmon i Baucis)\n(Gravat de Filèmon i Baucis convertint-se en arbres)\nPublicat per Andrea Perez Vilar a 7:46 2 comentaris:\nNis, rei de Mègara i pare d'Escil·la, solia pujar una torre reial on Apol·lo diposità la seva lira d'or. En temps de pau, Nis feia ressonar el mur de la torre colpejant-la i durant la guerra anava a veure els combats. Escil·la, que els veia tots, es va enamorar de Minos, fill d'Europa. No obstant això, Minos era l'enemic del seu pare.\nDisposada a fer qualsevol bogeria pel seu estimat, una nit entrà a l'estança del seu pare i li tallà els cabells, que tenien poders. Enmig de la guerra, Escil·la buscà a Minos i li oferí la seva pàtria per tal de que ell fos seu. Minos agafà el regal, però enfurismat per la traició d' Escil·la la maleí.\nEscil·la en veure que Minos l'abandonava li demanà al seu pare, Nis, que la castigués. I aquest es va abraonar sobre ella i la convertí en ocell, concretament en un ciris.\n(Gravat de Nicolas-André Monsiau)\nPublicat per Albert Esteban Alcaraz a 10:05 3 comentaris:\nUn matí, Acteó anà a caçar junt amb els seus companys, però feia tanta calor que tots van decidir ajornar la cacera per al dia següent.\nEs van endinsar en un bosc, densament poblat de pins i xiprers, consagrat a Diana. Caminant per aquest bosc escoltà el soroll d'una font, on anava a relaxar-se la deessa. Acteó entrà a la gruta i les nimfes, en veure’l, començaren a xisclar i envoltaren a Diana per tal de cobrir-la ja que era nua. No obstant això, Acteó la va veure despullada.\nDiana plena de fúria va fer néixer al cap d’Actéo una cornamenta de cérvol, li allargà el coll i les orelles se li començaren a posar en punta. Actéo fugí ràpidament. En observar el seu aspecte, va veure els gossos amb els que anava a caçar. Aquests es van abraonar sobre ell i el van esquarterar. Acteó morí víctima de les ferides de la seva gossada.\n(Diana i Acteó, Pietro Liberi)\nPublicat per Albert Esteban Alcaraz a 9:53 3 comentaris:


Tècniques d'estudi per a la recta final - TuPots Psicologia\nabr. 09, 2019 By Lidia Blog Estudiants, Blog Família, Blog Formació aprendre a estudiar, estudiar a primària, estudis, millorar les notes, rendiment acadèmic, secundària, tècniques d'estudi 0 Comments\nArribem a la recta final del curs, i encara som a temps de millorar aquestes notes!\nLes sessions de tècniques d’estudi ajuden a aprendre a estudiar de manera autònoma, tant a primària com a secundària. Des de cicle inicial de primària, ja podem començar a treballar les habilitats fonamentals per a ser bons estudiants. A cicle superior, ja podem anar pensant en preparar també l’entrada a la secundària i, durant aquesta, desenvolupar estratègies que permetin superar-la amb èxit. I deixar les portes obertes a un bon futur acadèmic i professional!!\nTots els detalls els trobareu en el nostre díptic i no dubteu en demanar més informació.