Dubnà - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Dubna)\nPer a altres significats, vegeu Riu Dubnà.\n56° 45′ N, 37° 09′ E / 56.75°N,37.15°E / 56.75; 37.15\nDistricte urbà Dubna Urban Okrug\nDubnà - Дубна (rus) - és una ciutat de Rússia, a la província de Moscou. Dubnà es va fundar i desenvolupar des de la Segona Guerra Mundial a partir d'un dels centres de recerca nuclear més grans del món.\nEs troba a 125 km de Moscou, essent la ciutat més septentrional de la seva óblast. És travessada pel riu Volga i l'embassament d'Ivànkovo és l'únic pas sobre el Volga entre les dues bandes de la ciutat. A l'oest hi ha el riu Dubnà.\nEl 1946 el govern soviètic decidí construir-hi un accelerador de protons; la constucció es va fer també amb presoners del GULAG. Es va inaugurar el 13 de desembre de 1949. El nom de l'element químic dubni prové d'aquesta ciutat.\nAbans de la desaparició de la Unió Soviètica, l'Institut Central de Recerques Nuclears i un centre de fabricació de míssils donaven treball a la majoria dels ciutadans, després ha entrat en decadència malgrat que s'hi han instal·lat algunes empreses de serveis informàtics com Luxoft.\nDubnà té l'estàtua de Lenin més gran del món, de 15 metres d'alçària.\nSeu de l'Institut Central de Recerques Nuclears\n↑ CNBC European Business: Russia's Bangalore\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Dubnà\nWeb oficial de la ciutat (rus)\nInformacions sobre Dubnà (rus)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dubnà&oldid=21879200»


Vilallonga cap a una mobilitat sostenible\nLa mobilitat als municipis no és una qüestió trivial, perquè d'un tractament adequat d'aquesta o d'errades en la manera amb la qual s'aborde un tema que tant ens afecta, depèn una cosa tan important com el mateix benestar de les persones que els habiten. Llegir més\nL'Ajuntament de Vilallonga, conscient de la seua importància i sensible al problema, treballa per aconseguir una bona diagnosi de l'estat actual de la qüestió per tal d'aplicar les mesures necessàries per a aconseguir millorar-la, i amb això millorar també la qualitat de vida de tota la població.\nPer aconseguir aquest objectiu, l'Ajuntament ha encomanat a l'empresa Kanals Box, S.L., la realització d'un Pla de Mobilitat Urbana Sostenible , anomenat de manera abreujada PMUS.\nEl PMUS fa servir una metodologia que presenta com a eix fonamental la participació dels habitants de Vilallonga, perquè resulta imprescindible comptar amb la seua opinió.\nPreveu per tant, una primera fase de diagnosi on s'analitzarà la situació actual pel que fa al trànsit als carrers de Vilallonga, als diferents tipus de desplaçaments que es fan en la nostra població, o a la utilització de vehicles a motor, ecològics, bicicletes, patins i desplaçaments a peu, entre d'altres situacions relacionades amb la mobilitat.\nPosteriorment s'estudiaran les diferents solucions i mesures a aplicar per a millorar l'esmentada mobilitat. De nou, cal ressaltar la gran importància de la col·laboració dels i les habitants de Vilallonga, usuaris i usuàries de vials i carrers cada dia, perquè puguen exposar els problemes que detecten habitualment, les dificultats en els desplaçaments al treball, a la compra, al col·legi o altres espais públics.\nLa perspectiva de gènere en l'estudi estarà contemplada, perquè és important comptar amb eixa visió per tal que la nova manera d'organitzar la mobilitat pense en la dona i les seues necessitats. També, com no podria ser d'altra manera, altres grups de població més sensibles a una dolenta mobilitat com són les persones majors i els més menuts, tindran en el PMUS solucions destinades a fer del nostre un poble millor per a viure.\nSi vols ser part de la solució, anima't. Les teues idees són importants. Envia el teu suggeriment o comentari al correu villalonga@pmus.net. La informació la gestionara l'empresa que realitza l'estudi i es tractara de manera confidencial.\nEn compliment del que s'estableix en la LOPD 15/1999 i en el Reglament General de Protecció de Dades 2016/679 (RGPD) d'aplicació obligatòria a partir del 25 de maig de 2018, li comuniquem que les dades personals continguts en la comunicació, seran tractats de manera confidencial, pel personal de l´empresa encarregada de fer el PMUS


Diputación de Castellón | Castelló Ruta de Sabor aposta per la Fira del Formatge Artesà de Montanejos\nCastelló Ruta de Sabor aposta per la Fira del Formatge Artesà de Montanejos\n6 d'octubre. La Diputació de Castelló ha apostat decididament per la celebració aquest cap de setmana de la Fira del Formatge Artesà de Montanejos com a reclam turístic com a part del seu suport a la Fundació de Turisme del municipi i d'acord al treball estratègic que realitza amb la marca de productes autòctons 'Castelló Ruta de Sabor' de generar noves oportunitats als pobles a través de la gastronomia.\nLa tercera edició d'aquesta fira organitzada per la Fundació de Turisme de Montanejos Visit Montanejos, converteix durant aquest cap de setmana al municipi de l'Alt Millars en l'epicentre del formatge artesà de la Comunitat Valenciana, amb desenes d'activitats que es duran a terme des d'avui fins demà, diumenge 7 d'octubre.\nEl diputat de Desenvolupament Rural, Pablo Roig, ha participat en la primera jornada de la fira en què ha assegurat que “el nostre objectiu és posar en valor la gastronomia provincial com a oportunitat dinamitzadora del territori. Tenim per davant un complet cap de setmana amb activitats totes elles relacionades amb la producció de formatge, una oportunitat per a posicionar la qualitat dels formatges artesans de la província de Castelló entre els distints que d'altres territoris participen en l'esdeveniment, i fer d'això un reclam turístic més perquè desenes de persones es desplacen aquest cap de setmana a Montanejos”.\nUn complet programa d'activitats\nLa primera jornada de la fira ha començat amb la presentació de l'Associació de Formatgers de la Comunitat Valenciana, al què li ha seguit un showcooking per a comprovar les virtuts culinàries d'aquest producte. Una sessió de maridatge i música en directe completen un atractiu programa d'activitats que continuarà demà amb un certamen de formatges amb tast-concurs dirigida per José Manglano. Junt amb el mercat de formatges artesans hi haurà noves demostracions de cuina en viu i a la vesprada un taller didàctic de llana per a xiquets, xiquetes i adults impartit per Anna Gomar, de la Unió de Llauradors i Ramaders.\nFer de Castelló una destinació gastronòmica referent\nLa col·laboració i l'impuls per part de la Diputació de Castelló a aquest tipus d'iniciatives com la Fira del Formatge Artesà de Montanejos es contextualitza en el treball que està realitzant el Govern provincial a través de la marca de productes autòctons Castelló Ruta de Sabor per a posicionar la província com a destinació gastronòmica referent.\nAixí, aquesta mateixa setmana el Palau Provincial va acollir l'acte d'entrega dels diplomes acreditatius de l'ús de la marca a 115 empreses i entitats públiques de la província relacionades amb el turisme i la gastronomia per a continuar posicionant els productes autòctons de la província com un gran reclam turístic i una font generadora de noves oportunitats al territori.


Joieria Sandra Roura - Tot Nuvis\nAvenida Principal de Peralada, 1, 17491 Peralada, Girona\n972 53 86 32 - 654 491 556\nSandra Roura és una joiera nascuda a l’Empordà, comarca situada entre el Mar Mediterrani i els Pirineus, terra dominada pel vent de Tramuntana. La influencia de la força d’aquest vent eixelebrat és i ha sigut font d’inspiració de molts artistes, entre ells el pintor Salvador Dalí.\nEl sentiment cap a la seva terra i al mateix temps la necessitat de seguir les tendències que marca la societat actual, fa que la Sandra estigui dissenyant i creant col.leccions d’estils diferents constantment, amb un sol objectiu, que les seves peces transmetin energia, emoció i elegància amb la finalitat que la persona que les porti se senti única i especial.\nLa Sandra té el seu propi taller-botiga desde l’any 2004 a Peralada i compta amb gran experiència com a dissenyadora de joies. És també una gran professional en el camp del modelatge en cera on destaca en l’elaboració artesanalment de peces orgàniques i diminutes.


Home > Marques>Thameen>Green Pearl\nLa vuitena fragància a la col·lecció única 'Treasure' de Thameen, 'Green Pearl' està inspirada en 'Yemengzhu', les llegendàries i lluminoses 'perles' xineses de fluorita verda.\nAquest mineral naturalment fosforescent que brilla literalment en la foscor es troba sol a la Xina i és el més valuós del món, molt apreciat pels xinesos, ja que només tocar-lo brinda salut, gran prosperitat i bona sort. Tan dur i estrany com els diamants de la millor qualitat, la perla verda més gran té 1,6 metres de diàmetre i està valorada en 3.100 milions de dòlars!\nGreen Pearl s'obre amb una nota verda mordent de poma enceses per brillants acords cítrics de mandarina, neroli i bergamota. Al cor, fulles verdes, parts suaus i amarades de pluja per revelar el te verd i l'amargor abocament d'Artemisia, animat encara més per un pessic de pebre. A la base, lluent tonka se senti sobre de molsa de roure i l'ambre espurna d'almesc. Green Pearl és una joia olfactiva visqui amb infusió d'incandescència verd. És eminentment disponible i es pot tallar sense esforç a través de la calor i la humitat amb una brillantor energetitzant i netejador.


Front per frenar la immigració | Redacció | ROMA | Política | El Punt Avui\nROMA - 29 agost 2018 2.00 h\nFront per frenar la immigració\nSalvini i Orbán segellen una aliança per forçar canvis en la política migratòria de la Comissió Europea\nL’eix Roma-Budapest se situa en oposició al bloc de països més flexibles que encapçala Macron\nOrbán i Salvini, durant la seva roda de premsa conjunta d’ahir a Milà DANIEL DAL ZENNARO/EFE.\nEls homes forts d’Itàlia i Hongria, els nacionalistes Matteo Salvini i Viktor Orbán, van escenificar ahir la seva sintonia en polítiques contra la immigració a Europa i van segellar una aliança per impulsar un canvi en l’estratègia que, sobre aquest àmbit, està seguint Brussel·les.\n“Ara mateix a la Unió Europea hi ha dos blocs, un de liderat per Macron, que és el cap dels partits que donen suport a la immigració, i a l’altre cantó hi som nosaltres, que volem frenar la immigració il·legal. Aquesta és la situació actual”, va dir el líder hongarès en la roda de premsa conjunta posterior a la trobada.\nSalvini, líder de la ultradretana Lliga, i Orbán es van reunir a la seu de la delegació del govern a Milà, en una cita “política i no institucional”, com es va afanyar a recalcar l’altre soci de l’executiu italià, l’antisistema Moviment Cinc Estrelles.\nEl ministre de l’Interior i vicepresident d’Itàlia comparteix amb Orbán la seva retòrica contra la immigració i, durant els darrers dies, ha protagonitzat un torcebraç amb els països europeus retenint més d’un centenar d’immigrants en un vaixell militar al port de Catània, a Sicília, sense deixar-los desembarcar. Amb aquesta acció, Salvini volia pressionar els socis europeus perquè acceptessin acollir part dels refugiats. El seu gest, però, li ha costat l’obertura, per part de la fiscalia d’Agrigento (Sicília), d’una investigació per segrest, arrest il·legal i abús de poder. “Ja poden obrir investigacions o processos, que no em faran canviar d’idea”, es vantava ahir. I, tot seguit, clamava com si fos un eslògan: “Aturar la immigració és possible.”\nEl ministre italià va assegurar que, després de la seva entrevista amb Orbán, “comença un camí per aconseguir una UE diferent, per aconseguir un canvi en la Comissió Europea i en les polítiques europees perquè centrin la seva atenció en el dret a la feina, a la vida i a la seguretat”.\nAl seu costat, li donava la raó Orbán, que ha tancat les fronteres del seu país al flux de refugiats que, procedents de l’anomenada ruta balcànica, feien cap a l’Europa central. “Hongria ha demostrat que la immigració es pot frenar per terra”, va proclamar Orbán, que va afegir que Salvini li mereix respecte perquè “està demostrant que la immigració també es pot frenar per mar”. “Del seu èxit depèn la seguretat de la UE. L’animem a no fer marxa enrere i a defensar les fronteres europees.”\n“Estem treballant per construir una nova aliança que exclogui els socialistes i l’esquerra i que doni prioritat als valors que les nostres formacions representen”, hi va afegir Salvini. Tots dos dirigents comparteixen la mateixa visió sobre la immigració il·legal. Orbán és contrari a la recol·locació de refugiats entre els països de la UE i ha advertit en diverses ocasions que l’arribada de fluxos migratoris a Europa pot incrementar el risc d’atemptats terroristes.\nPer la seva banda, Salvini, que fa tres mesos que és al capdavant de la cartera d’Interior, ha prohibit durant aquest temps l’entrada a ports italians de vaixells d’ONG amb immigrants rescatats al mar. Va dir que, per Itàlia, Hongria és un país de referència, amb un “creixement de més del 4% i una taxa impositiva única del 9% per a les empreses i del 15% per a les persones” físiques, cosa que demostra que “un país pot créixer gastant i no havent de fer retallades i sacrificis”.\nOrbán, al seu torn, va insistir que els immigrants que arriben clandestinament a les costes europees “no han de ser recol·locats ni repartits” entre els estats comunitaris, sinó “tornats als seus països d’origen”.\nEl M5E, que governa a Itàlia en coalició amb la Lliga, ha mirat de desmarcar-se d’aquesta reunió. El seu líder, el també vicepresident del govern Luigi Di Maio, va afirmar en una entrevista que Orbán “és molt diferent” dels valors que defensa la seva formació. De forma paral·lela, a Milà va tenir lloc una manifestació organitzada per formacions d’esquerra i centreesquerra, com ara el Partit Demòcrata i Lliures i Iguals, en què van participar unes 2.000 persones per defensar els valors democràtics i el projecte d’integració europeu.\nSalvini demostra que la immigració també es pot frenar per mar. L’animo a no fer marxa enrere\nPRIMER MINISTRE HONGARÈS\nTreballem per a una nova aliança que exclogui l’esquerra i doni prioritat als nostres valors\nMINISTRE DE L’INTERIOR ITALIÀ\nEl Pakistan carrega contra Wilders\nEl Senat pakistanès va aprovar, dilluns, una resolució de condemna del concurs de caricatures de Mahoma que ha proposat organitzar pròximament a Holanda el diputat xenòfob i antiislamista Geert Wilders. En el seu primer discurs a la cambra des que va guanyar les eleccions, el juliol passat, el nou primer ministre pakistanès, Imran Khan, va alertar que portarà la qüestió de les “caricatures blasfemes” a les Nacions Unides i a l’Organització per a la Cooperació Islàmica (OCI).\nEl seu homòleg holandès, el liberal Mark Rutte, s’ha distanciat de la iniciativa de Wilders afirmant que el líder del Partit per la Llibertat no forma part del seu govern i que, per tant, la seva proposta tampoc té res a veure amb el gabinet. Els retrats del profeta Mahoma són considerats una blasfèmia per l’islam. Wilders, però, defensa la idea del concurs afirmant que no s’organitza amb ànim de provocar: “Volem demostrar que nosaltres no negociem amb la nostra llibertat.”\nEl Punt Avui. Girona 29-08-2018, Pàgina 30\nEl Punt Avui. Nacional 29-08-2018, Pàgina 18


10 febrero 2011 « Distrito Fallas\nL’Exposició del Ninot de Torrent més nombrosa\nPer si no tens bastant amb l’Exposició del Ninot de València, des del dia 8 de febrer ja pots entrar a la de Torrent. La trobaràs a l’Espai Cultural Mercat de la Torre, i enguany té més ninots que mai (58) perquè exposa una comissió d’esta localitat fundada recentment, la Falla Escultor Vicente Pallardó. L’exposició estarà oberta fins al 2 de març de dilluns a dijous de 10.00 a 14.00 […]\nPassat 5 de febrer, la Falla L’Amistat d’Alfafar va celebrar l’Exaltació i Presentació de les seues falleres majors, Erica Gimeno Pérez i la xiqueta Andrea Castro Puchades. La comissió amb els seus presidents al cap, Juan José Gimeno Chinillach i el xiquet Miguel Zamora Pardo, van acompanyar-les en tal especial dia. L’acte, celebrat a l’Auditori Florida de la Banda Primitiva de Paiporta, va girar entorn a un espectacle anomenat El […]


Regne Unit: ¿més segurs dins o fora de la UE?\n2 min. Londres 24/03/2016 00:00\n651x366 Un taxi londinenc amb un missatge de suport a Bèlgica a l’espai publicitari. / JUSTIN TALLIS / AFP Un taxi londinenc amb un missatge de suport a Bèlgica a l’espai publicitari. / JUSTIN TALLIS / AFP\nEn una compareixença als Comuns relativa als atemptats de Brussel·les, la ministra britànica de l’Interior, Theresa May, assegurava ahir que “el Regne Unit està més segur dins de la Unió Europea”. Després de la seva comunicació, dos especialistes, Richard Walton, excap de la unitat contraterrorista de Scotland Yard, i David Anderson, jutge que revisa la legislació antiterrorista del Regne Unit, analitzaven aquest punt de vista davant els micròfons de la BBC Radio 4. A parer de Walton, “ser a dins o a fora és irrellevant”. La tesi és que la lluita antiterrorista no es canalitza a través d’organismes comunitaris com l’Europol, “sense capacitat operativa”, sinó bilateralment. “L’exemple és la coordinació establerta entre França i Bèlgica arran dels atemptats de París”. Anderson, però, afirmava el contrari. “Més segurs dins de la Unió”.\nEl debat seguretat- Brexit esclatava, de fet, al cap de mitja hora que es conegués l’atac a l’aeroport de Zaventem. La columnista del Daily Telegraph Allison Pearson piulava dimarts de bon matí: “Brussel·les, capital de facto de la Unió Europea, és també la capital jihadista. I els remainers [partidaris de quedar-se a la UE] s’atreveixen a dir que estem més segurs a la UE”. S’hi afegia el novel·lista i columnista Tony Parsons: “Els [nostres] pensaments estan amb la gent de Brussel·les. Cap nació del món no pot protegir els seus ciutadans sense protegir les seves fronteres”. I la també columnista Katie Hopkins, del Daily Mail, diari partidari del Brexit : “Cadascú de vostès que va dir que els refugiats són benvinguts, «Sí, deixeu-los entrar», és responsable de Brussel·les. I encara no ho pot veure”. Més indignació, però, va causar el líder del UKIP. Nigel Farage va repiular el comentari d’Allison Pearson i dimarts, en un acte públic, va anar molt més enllà: “El lliure moviment de gent suposa el lliure moviment de Kalàixnikovs”.\nAtemptats frustrats al Regne Unit\nPerò no tots els terroristes provenen del continent europeu. Ahir mateix dos estudiants residents a Londres, de 21 i 22 anys, van ser considerats culpables de planejar el tiroteig indiscriminat de policies amb armes automàtiques en una acció inspirada per l’Estat Islàmic. En els últims 18 mesos la seguretat del Regne Unit ha evitat set intents d’atemptat, segons va revelar May a la Cambra dels Comuns.\n"Com a amic us dic…", Obama irromp a la campanya del 'Brexit'


Oceanic - Sónar+D Barcelona 2017\nOceanic mostrarà tres experiències de realitat augmentada que es dispararan amb contingut artístic. Aquest contingut posarà en relleu l’impacte de l’acció humana en els oceans com ara abocar plàstic al mar o consumir productes marins. Cada experiència de realitat augmentada explicarà una història específica. A través d’aquest medi interactiu, el projecte vol mostrar narratives mediambientals i educatives a través de les tecnologies emergents.\nOceanic Global és una entitat sense ànim de lucre que aprofita la passió universal per l’art, la música i les tecnologies emergents per conscienciar a les persones sobre els problemes que impacten els oceans, oferint al mateix temps, solucions pel canvi positiu.


Primer dia d'escola, amb mascareta, distància i neteja de mans | betevé\n120.722 nens i nenes han tornat a les escoles d'infantil i primària de Barcelona després de sis mesos\nSílvia Gutiérrez | dilluns, 14 de setembre del 2020, a les 23.25\nEl curs escolar ha començat aquest dilluns, 14 de setembre, després de sis mesos amb els centres tancats. 120.722 nens i nenes han tornat a les escoles d’infantil i primària de Barcelona amb moltes mesures i protocols de seguretat. Les famílies ja no poden entrar a l’escola i les classes s’organitzen en grups estables de convivència, els anomenats grups bombolla. Mascaretes, distància de seguretat i neteja de mans formaran part de la rutina d’un nou curs excepcional. El que no ha canviat, i fins i tot ha augmentat després de tants dies, són les ganes de retrobar-se amb els amics.\nTornada a l’escola: instruccions per al curs 2020-21\nA l’Escola Virolai els alumnes arriben acompanyats dels pares o bé en autocar. Sigui com sigui hi ha un protocol perquè aquesta entrada sigui esglaonada. Els mestres han organitzat al pati els alumnes de primària pels grups bombolla que compartiran aula durant tot el curs. I els que arriben en autocar també baixen de manera ordenada per grups i, un cop es completa la fila, pugen de manera esglaonada a les aules. Els docents han adequat i adaptat els espais per fer classe amb un màxim de 20 alumnes.\nFinestres i portes obertes\nLa directora, Coral Regí, explica que s’han col·locat més punts de neteja de mans i gel a totes les aules i que s’ha intentat —en la mesura del possible— dividir els grups. També es ventilen molt els espais: fan classe amb finestres i portes obertes i fins i tot s’han eliminat els panys. A banda, diu, “intentarem aprofitar al màxim els espais exteriors”. A partir d’aquí, assegura que la fórmula és “mascareta, mascareta, mascareta”.\nDurant el matí es pren la temperatura als alumnes i s’han organitzat les estones de pati i de menjador per garantir que es respecten els grups de convivència.\nQuatre alumnes amb símptomes\nEn tots els centres hi ha un responsable de covid-19, que a l’Escola Virolai és Montse Ballarín. Es tracta de la persona encarregada de gestionar els casos positius i sospitosos de coronavirus, avisar el CAP i activar tots els protocols que han fixat els departaments d’Educació i Salut. En aquest primer dia, quatre nens han presentat símptomes i no han anat a l’escola: “Nosaltres vam advertir molt les famílies que no vingués cap nen que tingui símptomes”.\nA la Virolai també hi ha alumnes de secundària, i en aquest cas no ha estat possible limitar les ràtios a 20 alumnes per aula, com també ha passat a molts instituts de la ciutat.\nHoraris pactats a les bressol\nAquest dilluns també ha estat el primer dia per a l’alumnat de les escoles bressol municipals. Amb antelació, les famílies havien pactat l’horari d’entrada amb el centre per garantir una arribada esglaonada. Com a novetat, els infants han de dur un calçat diferent del del carrer per estar dins l’aula. Una altra de les rutines que s’incorporen és el rentat constant de les mans amb aigua i sabó i l’adopció dels grups bombolla o estancs durant el curs.\nA l’hora de plegar, ja no hi havia ni rastre dels nervis del matí. En general, els nens s’han mostrat contents després del primer dia, fet que ha tranquil·litzat les famílies. L’equip docent de l’Institut Escola Coves d’en Cimany assegura que el primer dia ha estat un èxit i que tant els alumnes com els familiars ho han posat fàcil. La sortida de les escoles s’ha fet esglaonada, per evitar que coincidissin nens i nenes de diferents grups bombolla. Un cop buit l’edifici, els únics que han quedat ha estat el personal de neteja, que aquest any s’ha reforçat per desinfectar tant les aules com els espais comuns.


Gaudeix del teu moment de relax\nSpa amb disseny que s'integra en qualsevol espai arquitectònic o decoratiu.\nGaudeixi de les sensacions i beneficis d'un Spa a la seva llar, Relaxi's en un sap d'interior o exterior sense sortir de casa seva.\nEls beneficis d'un spa són múltiples: el usuaris poden millorar les seves dolències i relaxar-se amb hidromassatges orientats a les parts del cos més afectades. trobar l'equilibri emocional mitjançant la cromoteràpia la musicoteràpia o la aromateràpia i simultàniament de sentir i gaudir d'un relaxant moment.\nCada spa té un disseny atractiu i modern, amb un alt grau d'eficiència energètica i compromís amb la sostenibilitat mediambiental, amb totes les opcions per aportar aigües cristal·lines, sistema Ultraviolat i Ozonització, opcions per teràpies alternatives, circuit complert de massatge corporal i cuidar la ergonomia que permet gaudir al màxim dels petit plaers que proporciona un Spa.


La poma solidària torna als supermercats\nEl 16 d’octubre trobaràs “Una Poma per la Vida” als Bonpreu i Esclat i ara ja la pots comprar en línia\nUna Poma per la Vida” torna als supermercats Bonpreu i Esclat! Ho farà el dissabte 16 d’octubre, després que l’any passat no hi pogués ser a causa de la pandèmia.\nApropa’t al taulell on hi haurà la poma solidària i la persona voluntària.\nTria la poma i el missatge que acompanya la poma.\nLa poma pot ser un regal per a una persona estimada o un auto regal solidari.\nLes pomes solidàries són totes de proximitat de Girona i de Lleida.\nLa poma es paga a la caixa amb la resta de la compra i costa 1,5 €.\nSi vols la poma i no hi ha cap persona voluntària, pots agafar la poma del taulell i portar-la a la caixa amb la resta de la compra.\nQuè passa quan compro una poma?\nI si vull col·laborar i no puc anar al supermercat?\nNo passa res. Pots comprar també la poma en línia des de la web.\nEntra a www.unapomaperlavida.cat\nTria quantes pomes vols regalar i a qui li farà il·lusió aquest regal.\nTria la frase que vols enviar juntament amb la poma.\nRebràs per correu electrònic la poma virtual que té el mateix valor que la física amb la diferència que no la podràs mossegar.\nI si a més a més, tens ganes de donar-nos un cop de mà i ser protagonista d’”Una Poma per la Vida” i regalar una part del teu temps fent de voluntari/ària no dubtis a apuntar-te aquí.


Alta per a una nena de 12 anys ingressada 45 dies per covid | betevé\nLa pacient va rebre tractament d'ECMO durant gairebé una setmana per substituir la funció del seu cor\nÍngrid Colomer | Queralt Gómez Cuberes | Divendres, 13 de Novembre del 2020, a les 10.28\nUna nena de 12 anys, que havia estat ingressada en estat crític a l’Hospital Vall d’Hebron, ha rebut finalment l’alta després de 45 dies d’ingrés. Com a conseqüència del coronavirus la pacient havia desenvolupat la síndrome inflamatòria multisistèmica pediàtrica, una malaltia que pot provocar la fallida de diversos òrgans, fins i tot del cor. Es tracta d’una síndrome molt poc freqüent, que es produeix sobretot en infants d’aquesta edat.\nEls nens emmalalteixen menys de covid\nPer poder-la curar, la pacient va rebre tractament d’ECMO (oxigenació amb membrana extracorpòrea) durant sis dies per substituir la funció del seu cor. Amb aquesta tècnica se substitueix temporalment la funció del pulmó o del cor i es permet als òrgans afectats que puguin descansar per recuperar-se de la patologia.\nLa nena, que viu a Mallorca, havia estat ingressada a l’UCI de l’Hospital Universitari Son Espases, amb una fallida cardíaca i no responia al tractament. L’equip d’ECMO del Vall d’Hebron s’hi va traslladar i va iniciar allà el tractament. Posteriorment, van traslladar la pacient a Barcelona sense desconnectar-la del tractament. En total, de tot el temps que va estar ingressada, va passar dues setmanes a la unitat de cures intensives. La nena, a més, tenia una patologia prèvia a la covid-19: pateix hipertiroïdisme causat per la malaltia de Graves-Basedow.\nQuan van traslladar la pacient a planta ja estava estable però tenia la musculatura afectada, com a conseqüència d’haver estat crítica i del coronavirus. Ara, segueix un tractament de rehabilitació muscular.\nDes de l’inici de la pandèmia, a l’Hospital Infantil del Vall d’Hebron hi han ingressat 48 pacients amb coronavirus. D’aquests, 14 han necessitat cures intensives.


Bordegassos de Vilanova: La Colla\nVilanova i la Geltrú, ciutat costanera de la costa catalana situada a uns 45 km. al sud de Barcelona, compta des del 1972 amb una colla castellera pròpia, els Bordegassos de Vilanova.\nDe fet, la tradició castellera vilanovina es remunta als mateixos inicis dels llegendaris Xiquets de Valls. Vilanova era una plaça prou concorreguda per les colles vallenques del segle passat on hi trobaven un bon estol d'afeccionats de la vila que els ajudaven a omplir les seves pinyes. En més d'una ocasió els castells que aconseguien aquells braus Xiquets eren els de nou, els que només es veien a les millors places. Aquesta tradicional afició castellera vilanovina ja va provar en alguna ocasió anterior de formar una colla, -cap els anys 20 i el 1934- però només van ser fets puntuals que no van tenir continuïtat.\nEl 23 d'abril del 1972 debutaven els castellers Bordegassos de Vilanova, fruit d'una molt arrelada afició castellera a la vila. En aquell mateix any ja s'aconseguien els castells de sis i el pilar de cinc. L'any següent, el 1973, s'assolia el nivell de set. Fins el 1979 es va crèixer amb rapidesa i cada any s'anaven assolint i perpetuant nous èxits: quatre de set amb l'agulla, cinc de set, tres de set aixecat per sota, torre de set... i l'any 79 es fa un salt de gegant: es carrega un castell de vuit pisos, el quatre de vuit. En aquells moments els castells de vuit eren només a l'abast de les millors colles i aquell quatre de vuit dels Bordegassos de Vilanova fou tota una campanada Desprès, durant la dècada dels 80, la colla vilanovina va anar patint una lenta davallada i en lloc de guanyar castells cada any, el que feia era perdre'n. Es perd amb rapidesa la torre o dos de set, amb més lentitud, però també s'acaba perdent, el tres de set per sota i s'arriba a perdre fins i tot el quatre de set amb l'agulla.\nA partir del 91 es comença a crèixer altre cop. El salt més important es va fer el 1994 car s'aconsegueix entrar en pas ferm en els castells de vuit. Aquell any completem el quatre de vuit. El 95 continua aquesta línia ascendent i s'aconsegueix el tres de vuit descarregat i es carrega el dificil·líssim pilar de sis. El 96 la colla es manté dins el nivell dels castells de vuit i l'èxit més destacat és el descarregament en dues ocasions del pilar de sis. El 97 recupera el tres de set per sota i es continua amb el nivell de castells de vuit. Però l'any 98 la colla fa la seva progressió més espectacular descarregant en nombroses ocasions el tres i el quatre de vuit i el pilar de sis, i encara més important, aconsegueix descarregar la torre de vuit i el pilar de set, entrant així dins del grup de les colles que aconsegueixen fer castells folrats, i per a rematar la temporada es descarrega al primer intent el cinc de vuit i es realitza un molt bon intent de quatre de vuit amb l'agulla.\nL'any 1999 ha estat el millor l'any de la historia de la colla. S'han aconseguit consolidar tots els castells de la gamma de vuit, incloent-hi el quatre de vuit amb l'agulla. Però la fita més important és haver aconseguit descarregar el primer castell de nou, el Tres de Nou, col·locant-se la colla entre les punteres del món casteller. Però encara no ha acabat l'any i gairebé segur que la colla aconseguirà coronar un altre castell de nou, el Quatre de Nou, del qual es va fer un bon intent a les festes de la Mercè d'aquest any 99.\nI qui sap si haurà alguna sorpresa més abans d'acabar l'any ...\nAny 1972 Any 1997\nLa Colla: societat oberta a la vila\nLa colla de castellers Bordegassos de Vilanova, ha funcionat des dels seus inicis com un lloc de relació social obert a tothom. Hi ha passat i participat moltíssima gent de la societat vilanovina. En l'obra comuna d'aixecar castells i participen ben integrades diversitat de persones que representen gairebé tot el teixit social de la vila. Empresaris i treballadors, immigrats i nascuts al país, estudiants i professors, homes i dones, nens i nenes, gent molt intel·ligent i gent menys intel·ligent, joves i vells, alts i baixos... tots troben el seu lloc al castell i tothom és respectat. Aquesta funció d'integració i d'interrelació entre diferents col·lectius creiem que té un valor força apreciable i que cal potenciar, sobretot en els moments actuals en que experiències d'apropament com aquesta són més necessàries que mai.


Conselleria no ha facilitat ni el nom de la empresa ni la ubicació exacta.\nLa Conselleria de Sanitat en l’informe del dissabte 29 d’agost ha comunicat que existeix un brot en la localitat de Riba-roja de Túria. Segons les mateixes fonts hi ha almenys 5 persones contagiades a una empresa de la localitat. Conselleria no ha facilitat ni el nom de la empresa ni la ubicació exacta.\nNo és el primer cas de rebrot que es dona en la localitat, l’últim va ser declarat el passat dia 21 d’agost.\nSegons la web sobre coronavirus habilitada per la Generalitat Valenciana actualitzada el dia 27 d’agost, Riba-roja de Túria comptava amb 29 contagiats en els últims 14 dies. En el seu històric assenyala que des de l’inici de la pandèmia 63 persones havia passat la malaltia i 5 han mort.


No tinc res a dir... només a mostrar : block W.B. / [producció i realització exposició, catàleg, web: Museu Granollers ; equip de treball: Francesc Abad, Manel Clot (curador), Maria Permanyer] | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nNo tinc res a dir... només a mostrar : block W.B. / [producció i realització exposició, catàleg, web: Museu Granollers ; equip de treball: Francesc Abad, Manel Clot (curador), Maria Permanyer]\nManel Clot (autor)\nMaria Permanyer (autor)\nDimensions: 30 x 22,7 x 2


Berggasthof Zieplhof Westendorf Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNachtsollberg 4, Westendorf, Westendorf, Àustria, 6363 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Westendorf, Zieplhof és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nZieplhof també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Westendorf. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant, servei de llançadora, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com esquí, parc infantil, ping pong, equitació, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Zieplhof.\nTots els tipus de viatgers (10) Parelles (1) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (5)


Xavier Brotons, responsable de l'"Enciclopèdia castellera", assegut fullejant fotografies de l'obra.\nActualitzada 26/01/2021 a les 12:01\nL'Enciclopèdia Castellera tindrà continuïtat amb un setè volum. Quan encara s'està presentant el sisè volum, pràcticament acabat de sortir del forn, l'editorial vallenca Cossetània i l'autor de la col·lecció, Xavier Brotons, han decidit ampliar-la amb un nou llibre. Així ho avança Brotons a l'ACN, satisfet de la bona acollida de la col·lecció. Assegura que encara queden temes per publicar i que el darrer volum serà un diccionari biogràfic casteller amb els noms més rellevants. La pandèmia ha endarrerit el calendari de publicació del sisè volum, però a la vegada han estat a temps de fer-ne referència a l'epíleg. Aquest volum, centrat en les humanístiques, treu a la llum curiositats dels castells en l'art, la llengua i la política.\nQue Paco Picasso es va inspirar en els castells de principis de segle XX en esbossos de Les senyoretes d'Avinyó, que hi ha diverses hipòtesis sobre l'origen de la paraula enxaneta i que en les èpoques de democràcia s'han fet millors castells són algunes de les pinzellades curioses que recullen el nou volum -si bé no el darrer- de la col·lecció de l'Enciclopèdia Castellera. «És el més agraït dels que hem publicat fins ara», diu Brotons.\nEl volum també inclou un apartat sobre el Museu Casteller de Catalunya, en fase final de construcció a Valls, i La biblioteca castellera, en què la bibliografia sobre castells es presenta classificada temàticament. En l'epíleg, titulat Mirant el futur amb il·lusió, on es fa esment de la pandèmia, hi ha dos capítols dedicats a la colla inclusiva dels Castellers de la Il·lusió i a l'anhelat 3 de 9 sense folre a càrrec de les dues colles de Valls.\nEl sisè volum es va poder publicar finalment a l'octubre i es va presentar a Valls, coincidint amb la Fira de Santa Úrsula. Aquest dimarts se'n fa una altra presentació a Tarragona. Brotons anima a llegir l'enciclopèdia per ajudar a fer passar el «mono» casteller en una temporada truncada per la covid-19. És una col·lecció, iniciada el 2017 amb dos volums dedicats a la història del fet casteller, on hi col·laboren diversos experts.\nComenta el contingut : L'Enciclopèdia Castellera tindrà continuïtat amb un setè volum


Josep Puig i Cadafalch. De Catalunya al món | Carlota Marzo\nJosep Puig i Cadafalch. De Catalunya al món\nCarlota Marzo. Mataró.\nEl museu Can Serra de Mataró exposa fins a l’1 d’abril de 2018 Josep Puig i Cadafalch. Visió, identitats, cosmopolitisme, una exposició comissariada per la historiadora Lucila Mallart. La voluntat de la mostra és abordar la figura de Josep Puig i Cadafalch com un creador i pensador total, sense ruptures categòriques, coincidint amb el 150è aniversari del seu naixement. Amb això, es volen tombar els dics de divisió i contenció disciplinàries que fins ara havien definit i encasellat com a polític i arquitecte modernista a aquest home de lletres, i situar-lo en un discurs més elaborat i ampli.\nJosep Puig i Cadafalch de l’època en què fou escollit president de la Mancomunitat el 1917 | Foto: Arxiu «Serra d’Or».\nJosep Puig i Cadafalch (1867-1956), fill de Mataró, fou un personatge polifacètic, polièdric, complex, de gran empenta i fortament convençut, que construí les seves teories sobre un positivisme transparent que el portaren a la defensa d’una modernitat vernacle que, arrelada al lloc, i per tant a Catalunya, aspirava a la repercussió mundial.\nPuig, des d’un primer moment, i seguint la premissa d’adaptar la ciutat a les noves necessitats, inicià la seva carrera com arquitecte municipal amb la reforma, l’any 1895, del clavegueram de Mataró, un projecte que ràpidament connectà amb una línia de pensament que situava l’urbs com a clar epicentre de gestació i expressió de la modernitat. La ciutat permetia forjar identitats individuals i col·lectives i es convertia en l’espai a on, al seu torn, dimensió pública i privada aconseguien confluir en un espai comú. Anys més tard, l’any 1910, Puig lideraria una aposta més ambiciosa amb el pla d’obertura i urbanització de la Via Laietana de Barcelona, en el qual aplicaria d’una manera ja més consolidada el seu ideal teòric. En aquest projecte, Puig, volia, essent aquesta una de les seves màximes preocupacions, donar visualitat espaial a la ciutat i incidir en l’imaginari col·lectiu de la societat catalana que, com tantes d’altres, es trobava a la recerca de les arrels originàries que nodririen, amb el temps, el seu nacionalisme.\nL’exposició internacional de Montjuïc de l’any 1929, planificada inicialment per al 1917, fou un altre dels projectes en els quals treballà Puig en aquesta voluntat manifesta per donar visibilitat a la ciutat. La proposta contemplava la construcció del que ell mateix batejà com el Palau de la Llum que, reconvertit finalment en l’actual Palau Nacional i profundament influenciat per l’obra d’arquitectes com Bruno Taut i Otto Wagner, volia ser una exaltació de la modernitat industrial i una celebració del vidre.\nPer a Puig i Cadafalch, l’arquitectura també servia per a definir els pobles, per la qual cosa, arquitectura i identitat constituïen, a parer seu, un tàndem inseparable. En el repertori iconogràfic de l’art a Espanya, una de les seves obres menys conegudes però més innovadores, Puig, juntament amb l’arquitecte Jeroni Martorell, reuniren un inventari gràfic de la tradició iconogràfica peninsular i mostraren l’evolució dels diferents estils arquitectònics que variaven depenent de la regió. Aquest projecte, que coincidí amb la iniciativa reformista de la Lliga Regionalista i que mostrava l’antagonisme existent entre els imaginaris català i castellà, perseguia febrosament la idea de construir una Espanya de matriu catalana, és a dir, poder reformar la resta de la península però des de Catalunya, i crear una nova arquitectura nacional que, en el marc de la modernitat, partís de la tradició.\nAmb tot, Puig esdevingué la clau de volta de la cultura catalana de tombant i principis de segle ja que, pujat al tren de la modernitat, fou un clar protagonista i incitador de la projecció de Catalunya al món i dels intercanvis culturals i intel·lectuals amb Europa i els Estats Units. La creació, en mans de l’intel·lectual català, d’una xarxa de complicitats més enllà de les mateixes fronteres evidencia la maduresa nacional d’una Catalunya amb ànsies de creixement a la recerca de la seva identitat i que a la vegada volia tenir un paper rellevant en el mapa de la cultura mundial.\nTot i l’anhel d’obertura, i tal com es mostra a l’exposició, Mataró i Argentona es dibuixen com espais de partida, clars reductes inspiracionals, intel·lectuals i de construcció on Puig acabava tornant sempre. Allà hi cercava el que li era propi i que en el marc del localisme li permetia, després, marxar altra vegada i albirar en la distància, tot allò que els pobles compartim d’arrel. Puig i Cadafalch fou, sense cap mena de dubte, un intel·lectual d’anada i tornada sotmès, irremeiablement, als dictàmens imprevisibles de la modernitat, líquida i canviant, que s’anava imposant i de la qual ell en fou un agitador i propulsor incansable en el seu únic objectiu de construir la Catalunya contemporània.


El Campus de l'Alimentació fa un altre pas endavant amb un nou pavelló per a la docència: Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet\nEl Campus de l'Alimentació fa un altre pas endavant amb un nou pavelló per a la docència\nAquesta setmana s'han iniciat les obres de rehabilitació integral i canvi d'ús del pavelló convent, ubicat en el Recinte Torribera (Prat de la Riba, 171) per destinar-lo a la docència del Campus de l'Alimentació de la Universitat de Barcelona (UB).\nAquest nou equipament universitari, que té prevista la seva finalització per a l'any 2010, suposa un pas endavant perquè el Campus Universitari de Santa Coloma es converteixi en lloc de referència a nivell estatal per als estudis superiors i la investigació relacionada amb tots els àmbits de l'alimentació i la nutrició. En el conjunt d'Espanya, només Madrid té un campus similar.\nA més, el nou Campus de l'Alimentació —de 33 hectàrees de terreny— està situant a la nostra ciutat al mapa universitari català.\nEl recinte que l'acull és propietat de la Diputació de Barcelona, institució que ha signat un conveni amb l'Ajuntament per preservar i potenciar l'ús públic d'aquesta zona, que ja té una provada experiència com a espai d'acollida d'universitaris doncs alberga des de 1993 els estudis per a la diplomatura en Dietètica i Nutrició, que imparteix el CESNID (adscrit a la UB), i una delegació de la Universitat Nacional d'Educació a Distància.


MEMÒRIA DE L'HOSPITALET: 2010\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 16:33 Cap comentari:\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 11:22 1 comentari:\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 2:07 Cap comentari:\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 9:19 Cap comentari:\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 16:06 Cap comentari:\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 15:57 1 comentari:\nEl novembre de l'any 1933 hi hagueren unes eleccions estatals en el govern de la Segona República on guanyaria la dreta recolzada pels sectors monàrquics i els feixistes, aprofitant l'ascens dels feixismes a Itàlia i Alemanya. Aleshores el mes d'octubre del 1934 es va declarar una vaga de protestes sobretot a Astúries i també a Catalunya dels sectors sindicals, obrers i sobretot rabassaires amb l'odi acumulat de feia temps per les dificultats de tirar endavant les reformes agràries i el retorn de les terres als terratinents. Aleshores Lluís Companys va tornar a proclamar l'Estat Català de forma trascendental després de la mort de Francesc Macià conegut popularment com "l'Avi" i davant de l'espanyolisme del nou govern conservador.\nEn aquell mateix dia una trentena de veïns de l'Hospitalet també van anar cap a la plaça de l'Ajuntament i a les sis de la tarda van sortir amb una unitat mòbil autojardinera "winchester" i unes quinze bales d'un antic sometent en direcció a la plaça de Sant Jaume a Barcelona. L'arribada va esdevenir molt optimista i acompanyada amb banderes i senyeres i aplaudiments davant del manifest de Companys recolzat pels escamots militars de Dencàs i Badia mentre que la CNT es trobava exclosa, amenaçada i perseguida.\nCap a les nou del vespre alguns membres van decidir d'anar fins a la Remunta pensant de fer un assalt definitiu a la caserna de la policia on hi van assistir J. Pie i Jaume Mateu, regidor de les finances. I des de les reixes de la porta central van convidar els soldats de l'exèrcit i els van animar a posar-se a sota les ordres de l'estelada republicana. Però la reacció contundent del sergent de la caserna i degut als trets constants els va fer retornar cap a l'Ajuntament.\nEn aquell moment en el cinema Oliveras, al centre de l'Hospitalet, es van anar concentrant molts rabassaires de tota la comarca del Baix Llobregat amb els sacs, les botifarres i escopetes fins a omplir-lo de gom a gom. Els representants Marià Coromines i Rafael Domingo van intentar mantenir els grups a través de tots els mitjans possibles. Però cap a les dotze de la nit van poder saber que les circumstàncies ja no anaven bé i la gent va començar a desapareixer veient que ja eren incapaços de col·laborar en alguna intervenció davant del fracàs.\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 14:34 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Moviments- Revoltes populars, República\nLa dècada del 1930 a l'Hospitalet es va dinamitzar el moviment llibertari que havia estat reprimit també arreu de Catalunya als inicis del segle XX amb l'afusellament de Ferrer i Guàrdia. Aleshores els moviments van poder recuperar les seves activitats en obrir nous centres culturals, ateneus i escoles com espais per fonamentar el pensament crític de l'època. També pretenia afrontar els problemes socials del moment a través d'activitats com l'alfabetització fins a les discussions ideològiques i els temes íntims. Hi havia una relació estreta entre els sindicats, els ateneus i les escoles. Aquest fet va coincidir amb la República que va ser un moment d'avenços i modernització de Catalunya.\nEls dos ateneus més importants de l'Hospitalet van ser els dels barris de la Torrassa i Santa Eulàlia. El primer, l'Ateneu Cultural Racionalista de la Torrassa es va inaugurar el 12 d'abril de l'any 1931 al carrer de Llançà n. 20, si bé ja funcionava a finals del 1930. Els fundadors i dirigents eren naturistes, vegetarians i esperantistes com van ser Josep Peirats, Antoni Vives, Josep Conejero, Amadeu Colom, Amador Franco i els germans Nebot, Alba i Ibernon.\nL'ateneu era un lloc per difondre la cultura popular i alternativa on l'adopció del concepte "racionalisme" pels llibertaris privava sobre el seu propi pensament. I va ser molt important l'esforç pels corrents racionals i cientificistes.\nPel juny del 1932 es va traslladar al número 90 també del mateix carrer i a partir del maig del 1933 a Pujós, 103-105. Les activitats bàsiques que oferia eren una biblioteca espontània i les excursions. També s'hi realitzaven conferències i debats sobre temes culturals i ideològics, i especialment sobre art, cinema, sindicalisme, sexualitat i ensenyament. El setembre del 1935 es creà la secció "Amigos del arte escénico" on s'hi feien escenificacions amb títols com Deixa'm (sic) la dona, Pepet (15 de març del 1936) o Morena clara (30 de maig del 1936).\nL'altre ateneu era l'Ateneu Pro-Cultura Pau i Amor de Santa Eulàlia va ser fundat el desembre del 1931 al carrer de Pi i Margall 54 i a partir del febrer del 1933 al d'Àngel Guimerà, 12. Tenia unes característiques similars al de la Torrassa i pràcticament cada dissabte hi havia xerrades amb la participació activa d'Enric Playan, els germans Soto, Pere Blanch, Lorenzo Vera, Joan Manchón, Fabià Moro i Antonio Villar.\nEn aquesta perspectiva de revolució cultural alternativa també hem de situar les activitats a la part del centre de l'Hospitalet on es trobaven el local de la CNT i l'Ateneu d'Estudis Socials fundat el 1936 al passatge de Milans 2, com una escola revolucionària, on hi participà Josep Xena que havia estat el fundador de l'Escola Moderna Ferrer i Guàrdia juntament amb Joan Roigé. Josep Xena també va participar en l'Organització Sanitària de l'Hospitalet: un projecte que plantejava els models familiars i hi van participar els metges M. Santamaria, Garrido, Serrano i Martí Ibañez.\nDes dels ateneus es revitalitzava la pedagogia racionalista que havia estat clandestina des de l'afusellament de Ferrer i Guàrdia durant la Setmana Tràgica del 1909. I va ser durant la República quan es van recuperar aquestes escoles coincidint en que era un moment de modernització de l'ensenyament a través de les escoles laiques i una renovació pedagògica.\nEtiquetes de comentaris: Associacions- Cooperatives, Racionalisme\nMolts hem sentit parlar i ens han explicat coses sobre els maquis. El mot de maqui vé del francès que vol dir bosc dens o atapeït. Eren grups de la resistència francesa que en la Segona Guerra Mundial realitzarien guerrilles des de muntanyes, llocs poc poblats o boscos per fer front a l'ocupació alemanya. Però sobretot van tenir més protagonisme a l'estat espanyol on actuarien després de la Guerra Civil. Militants republicans, comunistes i llibertaris organitzarien guerrilles armades a punts perifèrics com els Pirineus, Aragó, Catalunya, País Valencià o Andalusia per acabar amb el règim totalitari.\nCom molts sabem molts d'ells eren catalans i un concretament era de l'Hospitalet: Francesc Sabaté i Llopart, conegut com Quico. Era militant anarquista i vinculat als sectors d'acció del moviment llibertari, i participaria activament en la Guerra Civil en el front d'Aragó com a cap d'armes i s'exilià a Catalunya Nord. Fou internat en un camp de concentració de Vernet.\nEl 1945 seria el guerriller més audaç de la CNT-FAI per coneixer els terrenys, les maneres de fugir i refugiar-se en moments complicats. Va tornar a Catalunya per guiar i protegir una delegació cenetista per emprendre la primera lluita antifranquista i contactar amb els grups llibertaris de l'Hospitalet. I van realitzar els primers atracaments i reconstruïrien punts de suport tant a la ciutat com el camp per distribuïr dipòsits d'armes. En una acció deixarien el missatge: "No som atracadors, som resistents llibertaris. Això que ens emportem servirà per a donar de menjar als fills dels antifeixistes que heu afusellat, que es troben abandonats i pateixen fam". A través dels atracaments obtindrien recursos com alguna màquina d'escriure però també molts companys maquis serien detinguts i morts per la policia, i fins i tot les generacions d'odis entre els mateixos maquis.\nEls seus germans van desaparèixer; el petit, Manel, el 1949 creuant la frontera amb el grup de Ramon Vila mentre que un altre, Josep, va ser assassinat a Barcelona per la policia. Seria detingut diferents vegades i estaria empresonat a Perpinyà i després a Dijon. Torna definitivament a Barcelona el 1955 amb bon armament i aprofitaria el seu morter llançador d'armes en l'arribada del Franco a Catalunya. Tornaria a França després d'afusellar un policia al seu darrera on després d'un tornar i venir de Barcelona. Seria detingut i condemnat el 1957 a vuit mesos de presó i cinc de confinament i seria alliberat el 1958.\nAleshores refusaria consells de marxar cap Amèrica i les ajudes comunistes de Ioguslàvia i Algèria degut a la seva experiència en la Guerra Civil que el portaria a una situació crítica.\nEntra per últim cop al territori català un any més tard amb 4 companys (Antoni Miracle, Roger Torres, Francesc Concesa i Martí Ruiz Montoya) que serien detectats i envoltats al mas Clarà, per delació d'un veí. S'hi van instal·lar per demanar menjar per recuperar forces en que la dona no els va delatar i comprar-los queviures, mentre que els comerciants aixecarien les sospites a l'alcalde i la Guàrdia Civil que envoltarien la masia. Va començar un tiroteig que va ferir dos dels militants que en Quico salvaria fent d'infermer. En aconseguir morir un cap de la guàrdia aconseguiren marxar i agafar el tren a Fornells de la Selva cap a Girona, però davant dels problemes anirien cap a Barcelona. En Quico acabaria tombat al sostre però més tard estaria amb els companys al costat dels maquinistes què els reclamaria els entrepans i no aturessin el tren fins a Barcelona. Amb un canvi de locomotora a Massanet, avisant als nous conductors de què ell era de la resistència i baixant a Sant Celoni abans d'aturar-se el tren, en Quico ja va reclamar un metge perquè se'l mirés. Davant dels crits d'ell, va aparèixer la Guàrdia Civil cridada pels maquinistes, que el van disparar en el carrer de Santa Tecla, i el tornarien a disparar estant mort perquè no se li reconegués la cara.\nFinalment us passo el romanç del Quico Sabater interpretat per en Jaume Arnella, ja que he començat passant una cosa més propera.\nI finalment us deixo un reportatge sobre en Quico malgrat ser en castellà.\nQuan tingui temps, intentaré buscar altres textos o referències sobre en Quico Sabaté.\nPublicat per Red Zeppelin D3 a 3:35 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Maquis, Persones, Vídeo


Ajuntament de Museros - Rendició de comptes\nRendició del comptes de 19 d'octubre de 2016\nL'Ajuntament de Museros continua donant passos perquè tots els seus veïns i les seues veïnes puguen considerar-lo un Govern obert. I ho fem en potenciar aquests tres pilars: transparència, participació i col·laboració.\nMentre treballàvem per posar en marxa un portal de transparència útil, assequible i manejable, es va donar un pas més per rendir comptes de l'acció de govern d'aquest primer any mitjançant la realització d'un acte obert a tots els veïns i a totes les veïnes de Museros (vam posposar aquest acte el passat mes de juny per tal de no interferir en la campanya electoral del 26J).\nPrèviament, es va convidar a totes les associacions i entitats de Museros perquè participaren activament i enviaren les seues preguntes perquè cada regidor i cada regidora les responguera en l’acte. Tots els veïns i totes les veïnes tingueren la possibilitat de participar en la fiscalització de l'acció de govern després d’escoltar l’exposició de cada regidoria de tres èxits destacats en aquest temps, i d’un repte per abordar en el que resta d’any.\nEntre les intervencions més interessants dels veïns es poden destacar les relacionades amb els avanços de la nova escola, amb el suport de l’Ajuntament a l’Associació de Jubilats, amb les millores que es posaran en marxa en matèria de comunicació i amb els problemes de respecte de les normes de circulació.\nL’equip de govern té el compromís de fer aquest tipus de actes de tant en tant, per facilitar la transparència i per explicar la seua gestió, per afavorir la participació ciutadana.\nVídeo de la sessió de rendició de comptes de 19 d'octubre de 2016\nContingut de la presentació de l'acte de rendició\nRespostes a les preguntes pendents de l'acte de rendició de comptes de 19 d'octubre\nEn l'acte de rendició de comptes del passat dijous, van quedar pendents de resposta o de confirmació algunes preguntes dels veïns. En uns pocs dies ja podem oferir aquestes respostes, les comentem a continuació per si són del vostre interès:\n• Retard en el pagament de la subvenció a l'Associació de Jubilats i Pensionistes de Museros: al dia següent es va realitzar el pagament pendent, s'havia retardat per acumulació de tasques en Tresoreria.\n• Disponibilitat del protocol sobre violència de gènere en la web municipal: el protocol està disponible en l'apartat de la Regidoria de Benestar Social des del moment de la seua aprovació (Protocol sobre violència de gènere).\n• Disponibilitat del resum d'aquest acte en la web municipal: ja està disponible en la web el vídeo de l'acte, la presentació amb els assoliments i els reptes, i una notícia resum de l'acte.


Un nou estudi avalua l'ús de la ivermectina per disminuir la transmissió de la COVID-19 - Fundación "la Caixa"\nLa Clínica Universitat de Navarra i l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal), centre impulsat per la Fundació ”la Caixa”, inicien un assaig clínic per investigar l’eficàcia de la ivermectina en la disminució de la transmissió de la COVID-19.\nEn col·laboració amb Idifarma, busquen determinar si en les persones tractades amb ivermectina el virus desapareix amb més rapidesa.\n“La ivermectina té un efecte antiviral comprovat contra altres virus d’ARN de cadena única com el dengue o la febre groga, davant els quals ha aconseguit inhibir la seva replicació in vitro”, explica el Dr. Carlos Chaccour, especialista de la Clínica i d’ISGlobal .\nNota de premsa: Un nou estudi avalua l’ús de la ivermectina per disminuir la transmissió de la COVID-19\nUn nou estudi de l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal), un centre impulsat per la Fundació ”la Caixa”, i la Clínica Universitat de Navarra avalua l’ús de la ivermectina per disminuir la transmissió de la COVID-19.\nL'estudi COVID-Preg avaluarà l'eficàcia de la hidroxicloroquina en embarassades\nAquest assaig clínic coordinat per ISGlobal i l'Hospital Clínic és fruit de la col·laboració amb hospitals de Barcelona i Madrid.


Ecodiari: Granollers posa en marxa la primera xarxa de calor per biomassa que escalfa cinc equipaments públics\nRedacció | Actualitzat el 04/03/2020 a les 11:49h\nGranollers posa en marxa la primera xarxa de calor per biomassa que escalfa cinc equipaments públics\nEs preveu que les obres de la xarxa sud de calor s'iniciïn abans de l'estiu\nL'Escola Municipal del Treball, l'Institut Antoni Cumella, l'Escola Municipal Salvador Llobet, l'Escola Salvador Espriu i el Cinema Edison de Granollers ja s'escalfen amb calderes alimentades per biomassa, amb estella procedent de boscos de proximitat. Aquest fet és possible gràcies a la construcció de la xarxa nord de calor que proporciona calefacció i aigua calenta sanitària i que substituirà el gas natural. Una xarxa que ja està en funcionament.\nTal i com explica l'Ajuntament de Granollers en un comunicat, el projecte forma part de l'operació "BIOenergia per al desenvolupament local", que ha estat cofinançada per la Generalitat de Catalunya i el Fons Europeu de Desenvolupament Regional, amb 544.940,98 euros; la Diputació de Barcelona (199.498,57 euros) i l'Ajuntament de Granollers (345.442,41 euros). Les obres de la xarxa nord s'han dut a terme durant el 2019 i la seva entrada en funcionament comporta que es deixin d'enviar a l'atmosfera 195,78 Tn equivalents de CO2, alhora que es preveu un estalvi anual de 12.311 euros.\nEl consistori ha destacat que es fa "una aposta per les xarxes de calor com a tecnologia innovadora, amb calderes de baixes emissions que compleixen amb la normativa europea i local sobre qualitat de l'aire". A mig termini, la xarxa de biomassa substituirà les calderes antigues i menys eficients d'aquests equipaments. "Aquesta transformació significa concentrar en un únic punt les emissions dels cinc equipaments i dotar-lo de les mesures corresponents de prevenció i control. Les emissions associades al funcionament de la xarxa nord de calor són molt inferiors als 40mg/m3 com a valor límit establert per la Unió Europea", precisa el consistori.\nL'any que ve, la xarxa sud\nD'altra banda, el consistori ha explicat que aquest any, abans de l'estiu, han de començar les obres de la segona xarxa de calor per abastir de calor set equipaments públics de la zona sud de la ciutat: la Impremta Municipal, el Taller d'Artistes i el Centre de Cultura Popular i Tradicional La Troca, de Roca Umbert; l'Escola Ferrer i Guàrdia, les pistes municipals d'atletisme, el Pavelló municipal El Parquet, el Pavelló municipal El Tub i l'Institut Carles Vallbona. Es preveu que aquesta xarxa estigui operativa l'any que ve. En aquest cas el pressupost s'estima en uns 785.000 euros i les emissions de CO2 que s'evitaran, segons avança l'ajuntament, seran de 134,4 tones equivalents de CO2, mentre que l'estalvi econòmic estimat serà de 28.042 euros/any.\nEl consistori ha destacat que "les xarxes de calor amb biomassa són una oportunitat per contribuir amb els objectius de reducció de les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle i de millora de l'eficiència energètica, establerts pel Plan Nacional Integrado de Eenergía y Clima (PNIEC) 2021-2030, el Pla de l'Energia i Canvi Climàtic fins a l'any 2020 de la Generalitat de Catalunya, el Pacte Nacional per a la Transició Energètica de Catalunya i la iniciativa de la Comissió Europea 'Energia neta per a tots els europeus' per al 2030".\nLa fotovoltaica estén la pressió de les renovables de les carenes a la plana\nVeïns i ajuntaments del Bages diuen «no» a la tramitació dels dos parcs eòlics més grans de la comarca\nAnul·lada l'autorització administrativa del parc eòlic Els Pesells d'Horta de Sant Joan\nenergiabiomassa GranollersGranollers biomassaenergia Granollersbiomassa\nReplantar-losEsperar que es regenerin per si mateixos Vots emesos: 785


Un país conservador? | El Blog d'Agustí Pons\nUn país conservador?\nDiuen que als Estats Units allò que compta no és triomfar a la primera sinó a la segona. O sigui, saber recuperar-se d’una caiguda, d’un fracàs. Des de fa un temps, l’estrella de Bill Clinton torna a estar en òrbita perquè, després d’haver quedat arruïnat arran de l’afer Lewinski, ha aconseguit refer la seva fortuna gràcies als llibres que ha publicat i a les tournées de conferències que ha protagonitzat. Triomfar, a la primera o a la segona, no vol dir forçosament arribar a dalt de tot de la piràmide –on només hi cap una persona i, encara, en equilibri— sinó saber sortir-se’n; tenir la capacitat i el coratge de remuntar un fracàs. No sempre, és clar, és possible, però en el cas que ens ocupa, sí. I el cas és el del Barça; més ben dit, el dels dos penúltims presidents del Barça: Joan Laporta i Sandro Rossell.\nLaporta va aixecar el Barça de la postració en què l’havia deixat Joan Gaspar, amb Ronaldinho com a màxima estrella; després, les nits de Castelldefels van tapar l’estrella i l’equip va entrar en crisi. Però, en el pitjor moment, Laporta va arriscar en la tria del nou entrenador i Guardiola i Messi van tornar a portar el Barça fins al capdamunt.\nSandro Rossell va agafar el Barça a dalt del tot. Li va semblar que n’hi havia prou en comptar amb la complicitat del diari més influent del país i en envoltar-se d’alguns dels personatges més destacats del món econòmic barceloní. Però de seguida va omplir el Barça de revenges privades i incompetència i el carro va a anar pel pedregar. En un acte d’insòlita covardia, va abandonar el vaixell de nit i en plena tempesta.\nÉs la catalana una societat més conservadora del que convindria? Molt probablement, sí. Des de la Transició fins l’esclat de l’actual crisi econòmica, l’ascensor social ha funcionat força bé. Però, a la vegada, durant aquest període de temps s’ha fossilitzat de tal manera el funcionament de determinades institucions que resulta molt difícil, sinó impossible, trencar el seu statu-quo. Penso en els partits polítics, en els sindicats, en determinades organitzacions empresarials. Els out-sider com Laporta ho tenen malament a casa nostra. En canvi, els qui provenen de nissagues més o menys llustroses encara sembla que tinguin les de guanyar, amb independència del balanç de la seva gestió. Bill Clinton va arribar a la presidència dels Estats Units després d’haver estat governador d’Arkansas, un dels territoris més pobres, i menys influents, de tota la nació. Això explica que les societats que tenen menys por al futur siguin aquelles que demostren un major grau de dinamisme


23 anys de CM Estilistes : CM Estilistes\nDilluns, 15 d’Octubre de 2018 – Un dia com avui, gris i plujós, vaig emprendre l’aventura d’obrir una perruqueria al centre històric de Vic. El C/ St. Just, darrere de la plaça major de Vic. Podia escollir un local nou als barris veïns, però jo volia venir al mig! Ho provaria un any… i resulta que ja en fa vint-i-tres d’anys!!!\nEn tots aquests anys afortunadament mai m’ha faltat feina. El C/ St. Just pertany al barri del seminari vell, tot i semblar un barri quiet és un barri ple de persones i d’activitat gràcies als veïns que mitjançant les associacions han vetllat que sempre sigui un barri actiu.\nVenim d’una família de perruquers, vivim i respirem perruqueria, però tot això és gràcies als clients que cada dia confien en nosaltres i escolten els nostres consells. La perruqueria és un ofici, on et permet transmetre il·lusió i creativitat després de molts anys de dedicació i formació.\nEn nom de CM estilistes vull agrair a tots els col·laboradors, tots els clients que han confiat en la nostra professionalitat i a tot el barri que sempre ens ha acollit com si fos a casa nostra.\nCM estilistes sempre està al capdavant de les últimes tendències i novetats.\nDes de bon començament vàrem apostar per un servei de perruqueria on la base principal és la salut del cabell així com la de la pell, i per descomptat el tall i color. Gràcies al nostre mètode de treball els nostres clients confien i es deixen aconsellar per nosaltres.


Alcoi i opinió: de febrer 2009\nTRIBULACIONS D' UN ALCOIÀ A ALCOI\nEstem assistint aquets dies a tot un allau d'informació sobre els vergonyosos esdeveniments que van occòrrer per aquets dies l' any 1981. Lògicament estic referint-me al colp d'estat feixista de Milans del Bosch, Armada i Tejero, d'entre altres. I fem bé en recordar-ho. No oblidem que Espanya és el país que més colps d' estat ha conegut al llarg de la seua història. Pensem que el primer es va donar en març del 1808 contra el favorit i home fort de la monarquía Manuel Godoy; el darrer ha estat aquest del 23F.\nPerò el motiu principal d'aquest article és referir-me auna qüestió de la que no se n'ha parlat: quants diners va costar el colp d'estat? Mils de litres de carburant, hores extres pagades a molta gent, danys en edificis, carreteres i infraestructures i, també, les 300 botelles de güiski i ginebra que es van beure els guardies civils que van ocupar el Congrés. Sí, més de 300 botelles d' alcohol es van "solplar" els feixistes salvapatries. Sí, es van concentrar tots al bar del Congrés. Cap d' ells van visitar la magnífica Biblioteca del Congrés. Esta genterola no tenen la cultura com el seu fort. Clar, si en tingueren no serien com són, ni farien el que fan.\nJo espere, il·lús de mi,que algun dia es façen públics els diners que ens va costar la feixistada i traga els colors, una volta més, a esta fauna que espere que algun dia desapareguen de la Terra.\nPublicat per Ricard Bañó a 1:02 Cap comentari:\nTinc un germà que sap molt de futbol. Ell diu - i el temps li ha donat la raó - que als jugadors brasilenys sols se'ls deu fitxar per a un màxim de dos temporades. A partid d' ací es transformen en egòlatres, zelosos i, per tant, conflictius. En el cas d' Etoo, a principi de temporada em va dir que a finals d' ella -la temporada- E'too devia de marxar del Barça, vendre'l bé i fitxar a Villa. Com estem veient ara, també el temps li ha donat la raó. Ja està E'too com l' any passat, o siga, emprenyant. Espere del tacte de Guardiola evite que el conflicte que ha creat E'too al vestidor no acabe passant factura al camp de joc i pergam els deu punts de diferència del reial madrid. Seria massa. Ah, i E'too, això, la temporada que ve fora del Barça.\nPublicat per Ricard Bañó a 10:11 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: ue el conflicte que ha obert E'too al vestidor no supose\nJo pense que aquest dos personatges deurien de dimitir dels càrrecs que ocupen. I no per haver-se trobat en una cacera, no. Deuen dimitir per haver participat en la massacre que han comés -juntament amb més gent- de cérvols i d'altres animals. Repugnant la foto del ministre Bermejo envoltat per un gran nombre de cérvols abatuts en la cacera. Impresentable. Sí, ja se que caçar és legal a Espanya, però també ho és enviar armes a Israel i ja es veu el que passa.\nCal fixar-se que mai troben a esta gent en biblioteques i, o museus. I, això sí, per molt que es posen d' acord en fotre al PP si aquest partit no tinguera gent poc recomanable no podrien fer res. Tots els partits polítics tenen una colla d' impresentables i vividors que estan desprestigiant la democràcia. I el pitjor és que els dirigents polítics fan poc per traure-se'ls de damunt.\nAquest escàndol del PP no serà l últim i tinc per s egur que també es donarà al PSOE. Temps al temps. De moment, Garzon i Bermejo fora. No accepte a gent que mata per gust, per plaer i això és la caça.\nPublicat per Ricard Bañó a 9:56 Cap comentari:\nTRIBULACIONS D' UN ALCOI A ALCOI\nQuan jo vaig nàixer, el primer de maig del 1955 -ja quasi 54 anys- ,mon pare no va poder posar-me el nom en valencià per la senzilla i trista realitat que el règim de Franco ho prohibia. Sols podien posar-se noms catòlics i en castellà. Una prova més de la seua estúpida dictadura. Una mesura contra la cultura i llengua valenciana. Buscaven la desaparicó d' ella, volien i desitjaven un genocidi cultural. Tanmateix, el general Franco - i saltant-se la seua pròpia llei- va canviar l' ordre dels cognoms del seu primer net mascle, i en lloc de dir-se Francisco Martínez Bordiu Franco va passar a ser Francisco Franco Martínez Bordiu. Una prova del seu despotisme. Vaig haver d' esperar a que en 1977 el govern Suárez permetera a la gent canviar-se el nom i traduir-lo a les distintes llengües de l' Estat Espanyol (castellà, català, galleg i vasc). I llevat d' alguns casos aïllats, mai no he tingut cap problema amb la traducció del meu nom. Tampoc dec tindre'ls ja que oficialment -consta a tots els documents- sóc Ricard Jordi. Ja als meus fills els he posat el nom en valencià. I dic valencià sent conscient que científicament el seu nom és català. L' esmentat Francisco Franco Martínez Bordiu va per tots els llocs orgullós del seu avi.\nBé, va aplegar un moment en que el primitiu Ricardo Jorge i ara Ricard Jordi es va casar. Ho vaig fer a l' ermita de la partida de Polop d' Alcoi. Molta gent, familiars i amics, i cap privilegi, tot normal. Com deu ser. Però ja en democràcia -Monarquia Constitucional- l' antic president del governs José María Aznar, ocupant dit càrrec, va realitzar un bodorrio a l' Escorial. Un bodorrio, torne a dir, que molts poques persones ho poden fer. Calen molts permisos i sols els donen a gent vip. Hi va assistir la crem de la crem i el més sagrat de l' església catòlica. La veritat va ser vergonyós pel cutrerio -perdó per l' espressió- i falta de glamour que hi va haver. Un aprova més de que la democràcia està passant-les putes , a l' igual que el castell de Barxell. Però ara resulta que alguns dels que hi van assistir han estat inculpats pel jutge Garzón en trames de corrupció política. Doncs, cap dels assistents a la meua boda ha estat mai inculpat per res, com no fora algun problema amb la polícia i justícia franquista, com podia ser el meu cas. A la meua boda va vindre gent honrada, sembla que a la d' Aznar no.\nPublicat per Ricard Bañó a 2:28 1 comentari:\nTRIBULACIONS D' UN ALCOIÀ ALCOI\nTENIM UNA DEMOCRÀCIA MOLT JUSTETETA\nSí, tenim una democràcia molt justeteta i faig meua la frase que Antoni Basas, periodista de Catalunya Ràdio, va pronunciar el dia en el que Partit Socialista de Catalunya el va fer fora de la ràdio, acusant-lo de ser massa nacionalista. A vore quin dia el PSOE és massa socialista.\nÉs evident que vivim en una democràcia política, una prova d’ açò és el present article, impensable en una dictadura. Però, efectivament, és molt justeteta. I ho és per una sèrie de circumstàncies que diuen molt poc del nostre règim polític.\nTenim una democràcia molt justetea quan el senyor Fabra esta sense jutjar i encara no està previst quan ho serà. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan alguns polítics estan ocupant càrrecs gràcies a una sèrie d’ impresentables anomenats trànsfugues. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan hi ha polítics que fa anys –alguns molts anys- que no han baixat encara del cotxe oficial. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justetea quan l’ organisme que representa a tot el poble – el Parlament- se li priva de documentació que puga facilitar el control del govern per part del dit Parlament. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justetea quan s’ és molt tebi amb la corrupció. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan els polítics no se’n van quan es donen casos sagnants com el de l’ anomenat Bulevard, aparcament de la Uixola, tren Alcoi-Xàtiva València i restauració del castell de Barxell. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan la gent ocupa els corredors dels hospitals i tenim escoles i jutjats tercermundistes i es creen circuits de Formula 1, American’s Cup, Canal 9 és un pou sense fons, pagaments milionaris a Julio Iglesias i un “mogolló” d´ assessors polítics. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan la llibertat és atacada i no deixen vore TV3 al territori valencià. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan en les inversions previstes per Zapatero als municipis en el cas d’ Alcoi no es contemple gastar-se cap euro en cultura, en una ciutat com Alcoi amb soles dos llibreries i dos biblioteques. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justetea quan la gent que no va que no va moure un dit contra el franquisme, que no van lluitar per la llibertat – i fins i tot, alguns d’ ells van formar part del govern franquista (règim feixista. il·legal, terrorista i torturador)- no paren de donar lliçons de llibertat. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan no existix eixa democràcia dins dels partits polítics. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan l’ església catòlica gaudix d’ una sèrie de privilegis –sobretot en l’ àmbit educatiu- i vol, amés, imposar la seua moral i forma de viure. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta contra s’ atenta impunement tantes voltes contra el medi ambient. Inadmissible en un estat democràtic.\nTenim una democràcia molt justeteta quan es considera positiu que una dona siga ministre de Defensa quan és així que ni cap home, ni cap dona deuen ocupar eixe càrrec ja que – segons la meua opinió- no deu existir ni Ministeri de Defensa, ni exèrcit. Per a que servixen els artefactes que lluixen els militars en les seues desfilades –que costen un “pastón”. Exacte per a matar, o és que un tanc té una altra missió? Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan alguns personatges tenen una sèrie de privilegis pel càrrec que ocupa, oblidant allò que tots som iguals sense distinció de raça, religió o sexe. Inadmissible en una democràcia plena.\nTenim una democràcia molt justeteta quan és fa ús de diners públics en campanyes d’ exaltació personal o partidista. Inadmissible en una democràcia plena.\nI acabe com al principi. Justeteta, a voltes molt justeteta, però democràcia. Som nosaltres qui triem quin governs volem en unes eleccions generals i no els generals qui ho fan. Sabent com ha sigut la història d’ Espanya, tot un avanç.\nPublicat per Ricard Bañó a 4:42 1 comentari:


Número de referència: 0306\nDesenvolupament del projecte: 2006-2008\nSuperfície construcció: 2700 m2\nCol·laboradors: Arabella García, Unai Lilly Zuloaga, Biel Llabrés i Biel Reus Ferriol\nConstructora: Llull-Sastre S.A.\nL'Objectiu d'aquest projecte és crear un lloc per la residència i un centre de dia per persones majors amb discapacitat intel•lectual.\nConsta de dos parts relacionades entre sí, encara que distintes: la residència i el centre de dia. Del centre de dia destaca la sala d'activitats que junt amb rehabilitació són el cor dels equipaments. Es connecten visualment entre sí mitjançant un espai que funciona de plaça o pati obert en el centre del projecte. En un extrem d'aquesta seqüència la piscina i en l'altre un finestral a nord amb la Serra de Tramuntana com a protagonista. Des d’aquest volum es connecta mitjançant un sistema de porxos amb els distints habitatges que funcionen en grups de sis. Aquest caràcter disgregat i independent entre els dos programes i els distints grups també s'ha mantingut en el interior. Els habitatges s'emparellen dos a dos i per la disposició dels seus espais de pas queden transformats en zones comuns.\nLa independència d'usos i els seus requeriments de disgregació han donat lloc a una dispersió de volums entre els arbres fruiters del camp en el que s'ubica l'edifici. Les caixes-habitatge resoltes de mode racional i econòmic amb panells de formigó prefabricat blanc són l'estructura per a cobertes i porxos connectors. Es pretén accentuar al màxim la relació amb l'exterior sense perdre el sentit de protecció i intimitat necessaris.\nL’orientació està assolida per tenir uns bons rendiments de captació solar al hivern i un fàcil control i ventilació a l'estiu. Les instal•lacions són registrables en tot l'edifici mitjançant unes galeries prefabricades que connecten les distintes unitats. S'ha intentat racionalitzar al màxim els costs, tant de construcció com de manteniment, buscant el més adequat en cada cas per a que sigui un edifici còmode, acollidor i resistent, adequat a les necessitats dels seus usuaris en tots els seus aspectes.


Obert el plaç d'inscripció per als Guardons de Turisme 2013 - horecalleida.es\nS’ha iniciat el plaç d’inscripció per als Guardons de Turisme 2013, que romandrà obert fins el 30 de juny de 2013.\nAquest any s’ha dut a terme un canvi en el model dels guardons amb l’objectiu d’està més a prop de l’excel·lència. Així, aquest any les candidatures poden ser presentades lliurament pels propis interessats, facilitant d’aquesta manera l’accés a tot el sector.\nD’altra banda, i també com novetat, enguany es concediran únicament 4 Medalles del Turisme o Diplomes Turístics (depenent de si qui ho rep és persona física o jurídica), corresponents a cadascuna de les quatre categories:\n• Turisme responsable\n• Millor experiència turística\n• Millora del coneixement i de la recerca aplicada al sector turístic\nA més i dins de la línia innovadora d’aquest any, el Jurat estarà format pel Consell de la Taula de Turisme (creada mitjançant el Decret 420/2011 de 20 de desembre).\nEl punt 4 de l’ordre adjunta explica el procediment de presentació de les candidatures, que haurà de fer-se mitjançant un imprès que es pot trobar en aquest enllaç: Imprès per als Guardons del Turisme de Catalunya. Caldrà que les candidatures aportin tota la informació necessària per permetre al Jurat prendre la seva decisió, en base als criteris i mèrits que en cada cas concreta l’Ordre.\nUs animo a que presenteu les vostres candidatures i animeu a tot el sector en general i al vostre àmbit en particular a presentar-se, permetent-nos fer un reconeixement públic del treball fet en favor del turisme de Catalunya.\nOrdre EMO 112/2013 de 30 de maig sobre l’atorgament d’aquest premis


Qualitat i certificacions - Quely\nA Quely assumim la nostra responsabilitat amb la millora social, econòmica i ambiental en tot allò que feim, amb un objectiu: aportar el nostre granet d’arena al benestar de tots els que ens envolten.\nQuely és una empresa que en tot moment ha intentat i intenta comprometre's amb la qualitat, el medi ambient i la societat.\nUn dels objectius primordials ha estat sempre cercar la màxima qualitat i salubritat en l'elaboració de tots els seus productes; aquesta comença des del més bàsic, la major cura en l'adquisició de les millors matèries primeres, fins a l’acurada presentació del producte al consumidor final.\nHa anat, a poc a poc, modernitzant i adaptant les seves instal·lacions i els equips de producció. Ha millorat i adaptat els mètodes tradicionals d'elaboració. Ha invertit en la formació dels empleats amb la finalitat d'estar a l'alçada dels requeriments i necessitats, cada vegada més exigents, dels seus consumidors.\nQuely està certificada a la ISO 9001:2008 i a més té implantada l'Anàlisi de perills i punts de control crític (HACCP), això comporta que tenguem un rigorós i estricte control de tots els processos de producció i distribució dels nostres productes. El Departament de Qualitat verifica el compliment dels controls establerts, organolèptics, físicoquímics i higienicosanitaris per garantir la qualitat de tots els seus productes al consumidor.\nUn altre dels factors importants per a Quely és la presentació dels seus productes, per aquest motiu el seu envàs i etiquetatge compleix amb la legislació vigent, per tal que d’aquesta manera i en tot moment es faciliti tota la informació pertinent als seus consumidors i sobre tot que aquesta es mostri de la manera més comprensible possible.\nContínuament, atenem i escoltam els nostres consumidors, bé sigui per mitjà del nostre telèfon gratuït de servei al consumidor com per mitjà dels correus electrònics que anam rebent, d'aquesta forma ens acostam més a ells i els donam resposta a tots els seus requeriments, dubtes, a més de conèixer les seves opinions.\nPer a més informació contactau amb el nostre Departament de Qualitat: [email protected]


Riberaonline: Femme in Arts clou una segona edició amb molt d’anàlisi i participació\nEls electroversos de Jansky, un grup d'electrònica rupturista integrat per Laia Malo, coneguda, entre d'altres aspectes, pel seu posicionament públic en defensa de la dona artista, i pel músic Jaume Reus, han tancat aquest diumenge al migdia la segona edició de Femme in Arts. Visibles a escena, el certamen impulsat per Lo Pati-Centre d'Art de les Terres de l'Ebre, el SIE i les àrees de serveis socials i atenció a la dona de l'Ajuntament d'Amposta i el Consell Comarcal del Montsià, que proposa combatre la violència masclista des de la reflexió i la creació femenina. Aquesta segona edició ha comptat amb un públic més participatiu que mai, que ha intervingut de manera molt activa als debats que s'han generat al voltant de les diferents projeccions cinematogràfiques: el documental Todas las mujeres que conozco, de la directora gallega Xiana do Teixeiro; i les pel·lícules de ficció Custodia compartida, del francès Xavier Legrand; i Brava, de Roser Aguilar. Tres films que analitzen des de diferents punts de vista la xacra de la violència masclista posant també el focus en com afecta aquesta violència als fills i filles de les dones maltractades. Un debat molt social que s'ha sabut complementar amb la part més lúdica del certamen: les actuacions musicals amb lletres compromeses de Jansky, diumenge; i Pentina't Lula, considerades les Riot ladies catalanes, divendres.\nAquest diumenge, coincidint el Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència contra les Dones, prèviament a l'actuació de Jansky ha tingut lloc el Poetry Slam, un recital poètic protagonitzat per una vintena de dones de les Terres de l'Ebre, la majoria d'elles anònimes, que s'han fet visibles a escena recitant versos de marcat to feminista, molts d'ells de denúncia social esfereïdora posant nom i veu a diversos feminicides. "Estem molt contentes que les dones del territori se sentin seu Femme in Arts i que es pugui establir un diàleg entre totes", afirma Anna Zaera, comissària del certamen. "Creiem que és molt important aquesta col·laboració de Lo Pati amb les àrees d'atenció a la dona perquè amb Femme in Arts aconseguim fer més visible aquesta xacra social que és la violència masclista", assenyala per la seua banda, la directora de Lo Pati, Aida Boix.\nL'altra novetat destacable d'enguany ha estat la incorporació d'una exposició de fotografies de la fotoperiodista Judith Prat. Amb el títol Ellas, són imatges preses durant les seues incursions a Nigèria i la República Democràtica del Congo, on les dones viuen una triple violència: la que pateix qualsevol persona en una situació de conflicte armat, la que pateixen específicament com a dones sent violades o raptades pel bàndol enemic i la de l'estigma que han d'afrontar en les seues pròpies comunitats, ha argumentat l'autora.\nFemme in Arts ha estat coorganitzat per Lo Pati i les àrees de serveis socials i atenció a la dona de l'Ajuntament d'Amposta, el Servei d'Informació i Atenció a les Dones del Consell Comarcal del Montsià i el Servei d'Intervenció Especialitzada de Terres de l'Ebre que exerceix la Fundació Montsià, amb el suport de l'Institut Català de les Dones i el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat de Catalunya.


Visita a los Museos Vaticanos sin colas\nInici / PAÏSOS / Europa de l'Oest / Itàlia / VATICÀ. Visita als Museus Vaticans.\nPosted on 21 d'octubre de 2017 in Itàlia, Roma, Vaticà\nVisitar el Vaticà i, concretament, la Basílica de Sant Pere i els Museus Vaticans resulta gairebé obligat si es recorre per primera vegada la ciutat de Roma.\nL’Estat de la Ciutat del Vaticà, que així s’anomena de forma oficial, és el país més petit del món, amb una superfície menor a mig quilòmetre quadrat. En aquest sentit, un podria pensar que l’hereu dels Estats Pontificis (així es va denominar l’estat que ha donat lloc a la Ciutat del Vaticà, entre els anys 751 i el 1870) es recorre en poc més de mitja hora. I així seria en gairebé qualsevol territori del món, ja que de cap a cap la Ciutat del Vaticà és separada només per uns pocs centenars de metres.\nNo obstant això, visitar el Vaticà requerirà d’un dia sencer per poc que es vulgui conèixer amb un mínim de profunditat seus dos llocs imprescindibles: la Basílica de Sant Pere i els Museus Vaticans. Una visita la del Vaticà, a més, que requerirà de la seva dosi de paciència ja que les cues per visitar els dos llocs solen ser interminables. O almenys així ho hem viscut nosaltres en les dues ocasions que hem visitat tant la Basílica com els Museus Vaticans.\nPer sort, actualment hi ha la possibilitat de comprar un bitllet que permet visitar el Vaticà sense cues. Qui vulgui pagar uns euros de més per tal d’estalviar-se la més que possible hora de cua disposa d’aquesta possibilitat.\nPERÒ…¿QUE ÉS LA CIUTAT DEL VATICÀ?\nAbans d’explicar-vos sobre la visita als Museus Vaticans permeteu-me quatre paraules sobre què és la Ciutat del Vaticà i d’on procedeix el seu estatus d’Estat independent.\nL’Estat de la Ciutat del Vaticà té el seu origen en els Estats Pontificis fundats l’any 751. Vagi per davant que m’ha costat bastant entendre aquesta història i que, potser, pot ser inexacta en algunes qüestions. El tema és què l’església cristiana va anar acumulant un bon nombre de possessions al llarg i ample d’Europa des dels primers anys de la cristiandat. Roma, en qualsevol cas, no gaudia durant els primers set segles de la nostra era de cap títol de sobirania política sobre aquelles possessions.\nDesprés de la caiguda de l’Imperi Romà d’occident, diferents potències van ocupar la península italiana. Els últims d’ells, els llombards a mitjan segle VII que es van fer amb Ravenna i van reclamar també fer-se amb la sobirania del llavors Ducat de Roma, dominat pel Papa.\nEl Sant Pare, en aquell moment Esteve II, va demanar auxili a bizantins i francs, sent aquests últims, comandats per Pipí el Breu, els que realment van auxiliar les tropes papals fins al punt de derrotar els llombards, que es van veure obligats a cedir a Roma fins a 22 ciutats que es van afegir al Ducat Romà.\nVa ser aquest el germen dels aleshores incipients Estats Pontificis. Durant força temps i particularment a partir del període de Carlemany, aquests van ser alguna cosa així com un estat vassall del Regne Franc. Posteriorment i després de la caiguda de l’Imperi Carolingi, els Estats Vaticans van passar a estar sota control del Sacre Imperi Romà Germànic.\nDonem un gran salt en el temps fins arribar a 1870, any de la Unificació Italiana, que és quan els Estats Pontificis són integrats en la recentment creada República Italiana. Són els anys on el papat, des de Pius IX, s’autoproclama Presoner al Vaticà. El 1900, finalment, es procedeix a la definitiva dissolució dels Estats Pontificis.\nI, llavors, quan es constitueix l’Estat de la Ciutat del Vaticà? Doncs curiosament va ser el dictador italià Benito Mussolini qui torna la sobirania política a la Ciutat del Vaticà després dels Pactes de Laterà, on al seu torn, l’església reconeixia a Itàlia com a estat sobirà.\nVISITA AL VATICÀ. ELS MUSEUS VATICANS.\nLa nostra visita al Vaticà es va centrar en els seus dos punts de màxim interès: la Basílica de Sant Pere i els Museus Vaticans. En aquest post us parlaré de la visita als Museus Vaticans, deixant la visita a la Basílica de Sant Pere per a una altra ocasió.\nHavíem visitat els Museus Vaticans 10 anys abans i recordàvem haver fet unes cues bàrbares. També recordàvem haver promès no tornar-hi mai a fi d’evitar de tornar a perdre més d’una hora fent una cua de tal magnitud. I no obstant això, aquí estàvem de nou, des de les 8 i mitja del matí, abans de la seva obertura, esperant que arribés el nostre torn. Per sort actualment hi ha la possibilitat de visitar els Museus Vaticans sense cues, però això no era possible fa uns anys.\nMalgrat tot, es facin les cues o es pagui el suplement per evitar-les, la visita als Museus Vaticans és un dels imprescindibles de Roma. Probablement estiguem parlant d’un dels 5 museus més importants del món. D’aquest tipus de museus, com el Louvre o el Metropolitan de Nova York, oberts a un bon nombre de disciplines artístiques més enllà de la mera pinacoteca\nI és que els Museus Vaticans són això: un conjunt de museus. El seu origen es remunta a l’època en què el Papa Juli II va donar la seva col·lecció privada. Parlem de 1503. Per descomptat, les col·leccions s’han anat ampliant al llarg del temps fins al punt que en l’actualitat els Museus Vaticans tenen uns fons enormes que el converteixen en un dels més rics del món.\nEn els Museus Vaticans trobarem diferents tipus de col·leccions. Si al Museu Egipci podem conèixer un bon nombre d’escultures i sarcòfags procedents d’aquella civilització, al Museu Etrusc podrem visitar tot tipus d’obres que pertanyen a l’Antiga Etruria (tot i que si us agrada el etrusc no us perdeu el Museu de Vila Giulia de Roma).\nMés espectacular, fins i tot, resulta el Museu Pio Clementino, que rep el nom dels seus fundadors, els Papes Clemente XIV i Pius VI i que alberga algunes de les més belles escultures gregues que han arribat als nostres dies. Per exemple Laocoont i els seus fills, atribuït a Agesandro, Polidor i Atenodor de Rodes i esculpit en un sol bloc. És una peça sublim.\nUn dels moments més esperats de la visita als Museus Vaticans és el que suposa recórrer la seva estupenda Pinacoteca. Són 18 sales que ens mostren el millor de la pintura occidental des del gòtic fins a principis del segle XIX. Gairebé tots els grans de la pintura universal són aquí representats, inclosos Caravaggio (Davallament de la creu), Leonardo (amb un inacabat Sant Jeroni) o Rafael (amb la seva famosa Transfiguració).\nNo obstant això, entre tan ingent quantitat d’obres repartides en un bon nombre d’espais, les dues visites estrelles dels Museus Vaticans són, al cap i a la fi, dues estances: les estances de Rafael i la Capella Sixtina.\nLes Estades de Rafael són 4 conjunts de càmeres papals la decoració de les quals va encarregar el Sant Pare Juli II a Rafael Sanzio. Representen un dels moments més importants de la Història de l’Art. Rafael va treballar en aquestes estances des de 1508 fins a 1520, encara que van ser els seus deixebles els qui van acabar la decoració en 1524. El fresc de l’Escola d’Atenes és potser el més conegut, encara que no menys espectaculars resulten L’expulsió d’Heliodoro del temple o L’alliberament de Sant Pere.\nAl final del recorregut s’arriba al punt culminant de la visita als Museus Vaticans. Em refereixo a la visita a la famosa Capella Sixtina, pintada al fresc per Miquel Àngel, el geni renaixentista (no us perdeu la seva obra a Florència). Sixte IV va ser qui va ordenar restaurar i redecorar la Capella Magna vaticana i de qui pren el nom aquesta estança. És aquí on s’escull, en conclave, el nou Santa Pare que ha de dirigir els designis de l’Església després de la mort o renúncia de l’anterior.\nEn aquesta sala, tot i que també van deixar la seva empremta pintors de la talla de Botticelli o Pinturicchio, destaquen els treballs de Miquel Àngel qui va decorar completament la volta, amb un conjunt de frescos que estan entre els més famosos de la història i que representen un bon nombre d’escenes bíbliques representades per més de 300 personatges. Són gairebé 500 metres de pintura i amb passatges tan coneguts com la Creació d’Adam.\nFinalment, a la paret del fons, a la paret est i darrere de l’altar, ens trobem amb una altra obra de dimensions colossals i no menys gloriós. Parlo del Judici Final, un altre fresc que ocupa uns 150 metres de paret i que va ocupar al geni de Miquel Àngel durant uns 5 anys, de 1536 a 1541. Àngels i dimonis, inferns i tenebres, el paradís, el bé i el mal, tot l’imaginari que fa referència al Judici Final és aquí representat.\nÉs aquest el moment en què un acaba per oblidar-les gairebé dues hores que ha trigat a entrar al museu per culpa de les maleïdes cues als Museus Vaticans.\nVISITAR ELS MUSEUS VATICANS SENSE CUES.\nHi ha la possibilitat d’entrar als Museus Vaticans sense cues. Es tracta de contractar una visita guiada en espanyol i que comprèn el recorregut pels Museus Vaticans, incloses les Estades de Rafael i la Capella Sixtina i, finalment, la visita a la Basílica de Sant Pere, que també es realitza saltant-se les cues. Podeu reservar en aquest enllaç amb un 20% de descompte sobre el preu oficial.\nEuropa Itàlia Museos Museos Vaticanos Patrimoni de la Humanitat Roma Vaticano\nLa Toscana en 5 dies. La regió més bella d'Itàlia.


Recull de premsa de la FECC » EL PERIÓDICO- Educant per a la ciutadania global\nEL PERIÓDICO- Educant per a la ciutadania global\nQuan acabem d’entrar en la nova dècada podem afirmar que vivim en un món amb reptes sense precedents relacionats amb la sostenibilitat i la pau: migracions i refugi, canvi climàtic, gana i pobresa, totes les formes de desigualtats i injustícies… Aquests reptes concerneixen tota la humanitat, superen els límits de qualsevol frontera i és obvi que requereixen una perspectiva global per afrontar-los. Exigeixen un canvi urgent en la manera de pensar i de governar, de viure i de conviure. Ens obliguen a prendre consciència de la interdependència dels nostres actes i reconèixer la responsabilitat col·lectiva que tenim respecte a les altres persones, al nostre planeta i en tots els sistemes de vida.\nSom moltes les entitats educatives que treballem per un món millor. En el cas de Fundesplai, ho estem fent des de fa 50 anys i ara reafirmem el nostre compromís situant al centre de la nostra actuació el compliment dels ODS, els objectius de desenvolupament sostenible emmarcats a l’Agenda 2030 de les Nacions Unides.\nEntre altres iniciatives, durant els pròxims anys impulsarem una sèrie de propostes educatives que giraran entorn de la Convivència i la Sostenibilitat que treballarem amb més de 104.000 nens, nenes i joves d’esplais i centres escolars de tot Catalunya.


Vi Negre Enrique Mendoza Pinot Noir 2018\nVi negre DO Alicante. Monovarietal de Pinot Noir amb 12 mesos de criança en bóta.\nUn cop veremats, els raïms van ser desrapats en arribar al celler. Els grans sencers van ser encubats en dipòsits d'acer inoxidable, amb control de temperatura, on van fer la fermentació alcohòlica. En acabar, aquest vi negre d'Alacant va ser trasbalsat a bótes noves i de segon any de roure francès Allier, on va reposar durant 12 mesos.\nAmb un marcat caràcter mediterrani, com correspon a un vi amb DO Alicante, Enrique Mendoza Pinot Noir 2018 és un vi fresc i transparent.\nEl vi Enrique Mendoza Pinot Noir té un color granat amb rivet robí i capa mitjana. Molt brillant i net, aquest vi negre criança forma fines llàgrimes lleugerament vermelles.\nAromàticament, aquest Pinot Noir és delicat i subtil. Records de fruita vermella, baies silvestres, mores i toc florals. En segon pla hi ha notes especiades, torrats cremosos, records d'herbes aromàtiques i un fons mineral.\nEntrada en boca amable i suau, amb un pas lleuger i cremós, amb tanins fins. En aquest vi negre del celler Enrique Mendoza Viticultor trobem una fruita tímida, però saborosa, acompanyada de notes especiades. Final amb una mineralitat subtil, tocs balsàmics i una gran frescor.\nTotalment diferent als vins de la Borgonya, Enrique Mendoza Pinot Noir 2018 és tanmateix un vi ben elaborat i sorprenentment fi.\n93 punts Enterwine. 90 punts en la Guia Peñín.