Saber més respecte al cognom Bowser és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bowser sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bowser.\nEl cognom Bowser en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bowser, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bowser és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bowser\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bowser en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bowser, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bowser que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bowser, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bowser. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bowser és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bowser del món\nEstats Units (18289)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bowser en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bowser poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bowser és un cognom més freqüent, i en quins països Bowser és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Bowser


julianne phillips wiki, edat, valor net 2022, afers, marit, nen, alçada - Biografia\nJulianne Phillips Wiki, Edat, Valor net 2022, Afers, Marit, Nen, Alçada\nFets de Julianne Phillips\n6 de maig de 1960\nBryan Kestner, Pierce Brosnan\nBruce Springsteen (1984-1989)\nLake Oswego High School, Brooks College\nVeure més / Veure menys Fets de Julianne Phillips\n1 Phillips va créixer amb un germà\n2 Quant és el valor net de Julianne Phillips el 2019?\n3 Es torna a casar Julianne Phillips després del divorci amb Bruce Springsteen? Nens\n4 Alçada i pes de Julianne Phillips\n5 La carrera de Julianne Phillips\nJulianne Phillips és una antiga actriu i model nord-americana, que es va retirar de l'espectacle a finals dels anys 90. Ha aparegut en diverses pel·lícules, vídeos musicals i programes de televisió dels anys 80 i 90 que inclouenSisters, Skin Deep, Allie and Jo, Sweet Lies, 38 Special,i molts més.\ncoses que porten bona sort la superstició\nPhillips va créixer amb un germà\nJulianne Phillips va néixer el dia 6 de maig de 1960 enChicago, Illinois, Estats Units d'Amèricasota el signe de naixement de Taure. Actualment, té 58 anys. És filla de William Phillips (pare) i Ann Phillips (mare).\nEl seu pare era corredor d'assegurances i executiu. Va créixer al llac Oswego amb els seus quatre germans i una germana, però encara no s'ha revelat cap informació sobre ells.\nJulianne té una nacionalitat nord-americana i pertany a un origen ètnic blanc. Va completar els seus estudis aEscola secundària Lake Oswegoi educació superior des deBrooks College.Va estar interessada en el modelatge des de la seva infantesa.\nQuant és el valor net de Julianne Phillips el 2019?\nSegons alguns recursos en línia, Julianne Phillips té un valor net estimat al voltant 30 milions de dòlars . La seva carrera anterior com a model i actriu són les principals fonts dels seus ingressos.\nA més d'aquests, Phillips també va rebre una gran quantitat després de divorciar-se del seu marit durant quatre anys, Bruce Springsteen l'any 1989. El seu exmarit, Bruce va pagar aproximadament 20 milions de dòlars en un acord de divorci que es considera un dels acords de divorci de celebritats més cars de tots els temps.\nJulianne Phillips es torna a casar després del divorci amb Bruce Springsteen? Nens\nJulianne Phillips ha tingut una vida de cites força controvertida. L'any 1990, va sortir Bryan Kestner que és actor. La relació de parella no va durar gaire i es van separar. Després de la seva ruptura, Julianne va ser vista amb el nou xicot, Pierce Brosnan que és un actor, productor de cinema i activista irlandès. La seva relació també va durar poc i es van separar l'any 1994.\nAnteriorment, Julianne va sortir amb un famós cantant, músic, Bruce Springsteen . El van conèixer per primera vegada mentre rodaven un vídeo musical Octubre de 1984 . Després de sortir uns mesos es van casar l'any 1985, però la relació va durar poc i es van divorciar el 1 de març de 1989 . No van tenir fills junts.\nTítol: Julianne Phillips amb el seu exmarit, Bruce Springsteen\nDesprés del seu divorci, Bruce es va casar Patti Scialfa i la parella porta una vida feliç junts. Tot i que Phillips va estar involucrada en diverses relacions, mai es va casar després del seu divorci de Springsteen. Malauradament, cap de les relacions va produir un fill per a ella. A partir del 2019, està soltera i gaudeix de la seva vida soltera residint a la seva mansió de Los Angeles.\nL'alçada i el pes de Julianne Phillips\nJulianne Phillips es troba a l'alçada de5 peus 8 polzadesmentre el seu pes corporal està sota l'embolcall. Té un tipus de cos prim amb mesures corporals de34-24-34 polzades. Julianne té els cabells de color marró clar i els seus ulls són de color blau. La mida del sostenidor és 34B, mentre que la mida del vestit i la talla de les sabates no es troben als mitjans. Julianne Phillips no està activa a cap lloc de xarxes socials com Facebook, Instagram i Twitter.\nLa carrera de Julianne Phillips\nJulianne Phillips es va traslladar a Manhattan per fer una carrera com a model.\nAfortunadament, va ser acceptada per la ciutat de Manhattan a causa de la seva gran confiança en si mateixa i la seva bella aparença.\nL'any 1982 va començar a treballar amb elAgència de models d'elit.\nDesprés de treballar per a diverses grans cases de moda, Julianne es va traslladar a Los Angeles per provar sort en l'actuació.\nTítol: Julianne Philips\nPhillips va aparèixer en a.38 Música especialvídeo que va ser el seu primer paper d'actuació notable.\nL'any 1984, va debutar en una pel·lícula de televisió,Fantasia d'estiui després d'un interval, va tornar a aparèixer en una altra pel·lícula,La seva mestressaal costat Robert Urich .\nDesprés d'això, Phillips va aparèixer en moltes pel·lícules i sèries de televisió.\nDesprés de fer dues pel·lícules més a finals dels 90Allie i joiColin Fitz viu, es va retirar de la indústria del cinema.\nL'any 2001, Phillips va ser convidat a una entrevista per a la sèrie de documentals biogràfics,Retrat íntim.\nVa aparèixer en una edició especial deEntreteniment setmanalque es va documentar al programa de notícies matinal de la NBC Avui l'any 2014.\n25 dades sobre John Lennon pel seu 80è aniversari\nUna breu història del flamenc rosa plàstic\n15 coses que potser no sabeu dels ratolins i dels homes\nTradicions equinoccials de tardor


Avís Legal - Arespacochaga Assessors\nwww.arespacochaga.net (el lloc web) és un producte de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ.\nNom del lloc web: ARESPACOCHAGA ASSESSORS\n[Denominació social/Nom]: DON ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ\n[Domicili social/Domicili]: calle sor Lluisa Estivill nº 8 local 4 pasaje\nCorreu electrònic de contacte: assessors@arespacochaga.net\nNúm. de telèfon: 977315553\nPer aquest motiu, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ recomana que l’usuari les llegeixi amb deteniment cada cop que vulgui entrar i fer ús de l’esmentada pàgina web, ja que poden produir-se canvis. En aquest sentit, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ es reserva la facultat de realitzar, en qualsevol moment i sense la necessitat de previ avís, qualsevol modificació o actualització dels continguts i serveis d’aquestes condicions generals d’accés i ús i, en general, de tots els elements que integren el disseny i la configuració d’aquest lloc web.\nEn cas que l’usuari es registri per a la contractació o adquisició d’un servei ofert en aquest lloc web, l’usuari serà responsable d’aportar informació veraç i lícita. Si com a conseqüència del registre es dotés l’usuari amb una contrasenya, aquest es compromet a fer-ne un ús diligent i a mantenir-la en secret per accedir a aquests serveis. En conseqüència, els usuaris són responsables d’una adequada custòdia i confidencialitat de qualssevol identificadors i/o contrasenyes que, si s’escau, els siguin subministrats per D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ i es comprometen a no cedir-ne l’ús a tercers, sigui de forma temporal o permanent, ni a permetre’n l’accés a persones alienes. Serà responsabilitat de l’usuari l’ús il·lícit dels serveis per qualsevol tercer il·legítim que empri per a aquest efecte una contrasenya a causa d’un ús no diligent o de la pèrdua d’aquesta per l’usuari. En virtut de l’estipulat anteriorment, és obligació de l’usuari notificar de forma immediata la direcció de contacte de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ sobre qualsevol fet que permeti l’ús indegut dels identificadors i/o contrasenyes, com ho són el robatori, l’extraviament o l’accés no autoritzat a aquests, amb el fi de procedir a la seva immediata cancel·lació. Mentre no es comuniquin aquests fets, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ quedarà exempta de qualsevol responsabilitat que pogués derivar-se de l’ús indegut dels identificadors o contrasenyes per tercers no autoritzats.\nL’ús de qualsevol persona d’aquest lloc web li atribueix la condició d’usuari, acceptant que l’esmentat ús és sota la seva exclusiva responsabilitat, per la qual cosa l’usuari es compromet a observar diligentment i fidel qualsevol instrucció addicional impartida per D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ o per personal autoritzat de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ relativa a l’ús d’aquest lloc web i dels seus continguts.\nL’usuari es compromet a no utilitzar la informació, activitats, productes o serveis que D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ posa a la seva disposició per dur a terme activitats contràries a les lleis, a la moral o a l’ordre públic i, en general, a fer un ús conforme a aquestes condicions generals. Per tant, l’usuari s’obliga a utilitzar els continguts de forma diligent, correcta i lícita i, en particular, es compromet a abstenir-se de:\nEn qualsevol cas, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ no es responsabilitza dels danys i perjudicis que puguin patir els equips informàtics de l’usuari perquè aquest hagi accedit al portal o l’hagi utilitzat de forma indeguda o negligent.\nTots els continguts de la pàgina web, entenent per aquests a títol merament enunciatiu els textos, imatges, gràfics, icones, tecnologia, programari, enllaços i altres continguts audiovisuals o sonors, així com el seu disseny gràfic i codis font (en endavant, “els continguts”), són propietat intel·lectual i industrial de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ o, si s’escau, de tercers. De la mateixa manera, les marques, noms comercials o signes distintius són titularitat exclusiva de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ o, si s’escau, de tercers.\nQueda prohibida la reproducció, transformació, distribució, comunicació pública, posada a disposició interactiva, extracció, reutilització, reenviament o la utilització de qualsevol naturalesa, per qualsevol mitjà o procediment, de qualsevol dels CONTINGUTS, excepte en els casos en què estigui legalment permès o sigui autoritzat expressament i per escrit pel titular dels drets corresponents. D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ es reserva l’ús d’accions judicials civils i/o penals contra les persones físiques o jurídiques i els seus representants que violin qualsevol dels drets de propietat industrial i intel·lectual esmentats.\nD. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ es compromet a complir les condicions esmentades anteriorment per garantir l’ús correcte del contingut del lloc web, exercint qualsevol acció civil o penal necessària en cas d’infracció o incompliment d’aquests drets per part de l’usuari.\nL’usuari que vulgui introduir un enllaç des de la seva pròpia pàgina web a aquest portal haurà d’estar prèviament autoritzat per escrit per part de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ.\nD. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ no garanteix la licitud, fiabilitat, utilitat, veracitat o exactitud dels serveis o de la informació que es prestin a través d’aquest lloc web.\nEn conseqüència, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ no garanteix ni es fa responsable de:\nEls danys o perjudicis que causi, a ell mateix o a un tercer, qualsevol persona que infringís les condicions, normes i instruccions que D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ estableix al present lloc web o a través de la vulneració dels sistemes de seguretat de D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ.\nNo obstant això, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ declara que ha adoptat totes les mesures necessàries, dins de les seves possibilitats i de l’estat de la tecnologia, per garantir el funcionament del present lloc web i evitar l’existència i transmissió de virus i altres components perjudicials als usuaris. En qualsevol cas, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ no es responsabilitza dels danys i perjudicis que puguin sofrir els equips informàtics de l’usuari perquè aquest hagi accedit al portal o l’hagi utilitzat de forma indeguda o negligent.\nLes relacions establertes entre D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ i l’usuari es regiran pel que dictamini la normativa vigent sobre la legislació aplicable i la jurisdicció competent. La llei espanyola serà l’única aplicable. Pels casos en què la normativa prevegi la possibilitat per a les parts de sotmetre’s expressament a un fur, D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ i l’usuari, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur que pogués correspondre’ls, se sotmeten als jutjats i tribunals de la ciutat de Reus.\nCopyright © D. ALFONSO DE ARESPACOCHAGA MARTINEZ. Tots els drets reservats. 2020


Badanotis :: La Junta Local de Badalona de l’aecc Catalunya contra el Càncer organitza una campanya de sensibilització contra el tabac\nLa Junta Local de Badalona de l'aecc Catalunya contra el Càncer, amb el suport de l'Ajuntament de Badalona, organitza una taula informativa i una conferència sobre el tabac durant el Dia Mundial Sense Tabac que es celebrarà el proper dijous 31 de maig.\nLa taula informativa s'instal·larà a la Plaça de la Vila de l'Ajuntament de Badalona, de 10 h a 13 h i de 16 h a 20 h. La seva finalitat és conscienciar a la població sobre el tabac, els seus efectes, la incidència del càncer de pulmó i oferir consells per deixar de fumar. Sota aquest objectiu, els voluntaris de la Junta Local de l'aecc de Badalona que estaran a la taula repartiran material gràfic sobre la campanya contra el tabac realitzada per l'aecc.\nLa conferència "¿El fumar se va a acabar? Estrategias de tratamiento" tindrà lloc a les 18 h a l'Hospital Municipal de Badalona i serà a càrrec del Dr. Sergio Manchón, de la Unitat de Tractament del Tabaquisme de l'Hospital Universitari de Bellvitge. Durant l'acte es lliurarà material informatiu sobre els beneficis de deixar de fumar.


El TGN Bàsquet, concentrat fins al final, guanya el primer derbi contra el CB Valls (63-44) -\nHome / Notícies / Equips / Femenins / El TGN Bàsquet, concentrat fins al final, guanya el primer derbi contra el CB Valls (63-44)\nEl TGN Bàsquet s’ha mostrat intens durant tot el partit, sobretot en defensa, i s’ha cobrat la victòria davant d’un CB Valls molt lluitador. Un derbi com aquest mai és fàcil per molt motius, però el més difícil de controlar són els nervis, que han jugat en contra de tots dos equips.\nEl partit ha començat molt igualat, amb un CB Valls decidit a posar les coses difícils al TGN. No ha estat fins al final del primer quart que les liles han aconseguit un lleuger avantatge de 5 punts gràcies a un triple de Pascual i un de Vadillo (22-17). A partir d’aquí el TGN no ha parat de sumar i de distanciar-se en el marcador del rival. De nou les tarragonines no han estat del tot encertades, però ho han recuperat d’allò més bé controlant el rebot, tan ofensiu i defensiu. Durant la segona part el conjunt lila ha presentat la seva millor versió, especialment al quart període on les jugadores d’en Neila han arribat a estar 22 punts per sobre del marcador.\nLa vigorositat constant ha estat clau per dominar el partit i és el que més ha valorat l’entrenador Víctor Neila. Creu que avui l’equip ha jugat singularment bé i que s’ha mostrat reconeixible en tot moment, tenint en compte les incomoditats que suposava jugar aquest matx.


El Jonquet i els avaluadors de la Unesco (Lluís Planas)\nPalma aspira a ser Patrimoni Mundial com a "paisatge cultural sobre la mar", però no està disposada a assumir-ne el cost de protegir-ho\nLLUÍS PLANAS Palma 21/12/2014 20:58\n260x366 El barri del Jonquet es va declarar BIC fa cinc anys. / ISAAC BUJ El barri del Jonquet es va declarar BIC fa cinc anys. / ISAAC BUJ\n"Palma, paisatge cultural sobre la mar". Aquest és el lema de la candidatura de la ciutat per ser declarada Patrimoni Mundial de la Unesco. Ara imaginem la comissió avaluadora de visita a la ciutat, que no seria en tot cas fins d'aquí a uns anys, demanant sobre un exemple d'un barri que representi aquest paisatge singular de la ciutat sobre la mar. La resposta podria ser així: "Sí, miri, tenim el barri del Jonquet, que de fet ja teníem declarat com a Bé d'Interès Cultural, però sap què? hem perforat la façana marítima per fer dos pàrquings subterranis i un centre comercial dins el talús. Després hem construït un centenar de pisos que rompen la fesomia tradicional, però si no permetíem fer això, potser les promotores ens reclamaven uns doblers. I això, no: una cosa és tenir un BIC i una altra que això ens costi un euro protegir-ho".\nSembla que així seria mal de convèncer els avaluadors de la Unesco, però tanmateix ja és igualment difícil fer-ho sobre la possibilitat que l'Ajuntament de Palma hagués de pagar una elevada indemnització per impedir els projectes que desfigurarien el Jonquet. No hi ha llicències concedides, ni tan sols un pla de desenvolupament urbanístic aprovat. La jurisprudència és tan extensa sobre això com el llistat de deficiències de l'informe fet pels tècnics de Patrimoni sobre el pla especial de 'protecció' que el PP de Cort els va enviar. La protecció que ha de garantir el pla especial es deriva de la declaració com a BIC del Jonquet, és un mandat de la Llei de patrimoni en vigor i, per tant, preval sobre qualsevol altra qüestió urbanística, també sobre el desenvolupament dels projectes d'Acciona i Promociones Es Jonquet.\nUn altre assumpte és que es consideri que la singularitat del Jonquet val més que aquests projectes, o més aviat si s'està disposat a pagar un cost per protegir-la, encara que sigui mínim. I aquí resideix la qüestió cabdal, perquè dins el departament d'Urbanisme de Cort sembla que es parteix de la base que el Jonquet no mereix ser BIC i que, per tant, la seva declaració no és més que un obstacle i la premissa és que qualsevol cosa que es faci allà tingui un "cost zero" per a Cort. S'haurà de preparar un bon argumentari per respondre als avaluadors de la Unesco, per explicar que Palma, que aspira a ser un "paisatge cultural sobre la mar" reconegut mundialment, és una ciutat que no està disposada a protegir-ho si això representa un cost. Potser tindran la sort que no ha tingut la plataforma del Jonquet davant l'Ajuntament.


EL NOSTRE FEAC: 2020\nAvui s'ha fet l'entrega dels premis de fotografia a la María José Megino i a la Irene León, per part de la Fundació d'Escoles Cristianes de Catalunya (FECC) i de l'editorial Santillana.\nMaría José i David (Santillana)\nIrene i David (Santillana)\nIrene i Eloi (FECC)\nMª Àngels i Natàlia (Gabinet Psicopedagògic), María José, Irene, Eloi (FECC), David (Santillana) i Víctor (responsable Pastoral).\nBerta (FEAC-Infantil) i Eloi.\nPublicat per PASTORAL JMJ a 1:28 Cap comentari:\nIniciem el FEAC\nTrobada final de curs FEAC\nPublicat per PASTORAL JMJ a 0:36 Cap comentari:\nA causa del COVID19 hem apartat el tema final del curs FEAC i hem volgut fer un d'especial, on estan totes les etapes i el grup de Créixer en la fe.\nUs deixem l'enllaç i desitgem que aprofundiu en ell, tot cercant allò que considereu oportú per a la vostra família.\nCliqueu allà on digui "llegir més".\nBenvolgudes famílies, donada la situació, no volem perdre el que ens queda del curs FEAC; és per això que, tot i que no ens veurem físicament, us anirem deixant material per a tractar els temes programats. En aquest mes toca el Bullying; a continuació us deixarem lectures, vídeos, articles,...Recordeu que no som uns experts, però si voleu compartir alguna cosa, teniu els nostres correus electrònics, on us podrem atendre.\nLa calumnia destrueix l’obra de Déu, perquè neix de l’odi. Papa Francesc\nNo t'havies de compadir del teu company, com jo m'havia compadit de tu? Mt 18,33.\nLes crítiques no son una altra cosa que orgull dissimulat. Una ànima sincera per a si mateix mai no es rebaixarà a la crítica. La crítica és el càncer del cor. Santa Madre Teresa de Calcuta.\nEntretenir-se a buscar defectes al proïsme és prova suficient de no ocupar-se dels propis defectes. Sant Francesc d’Assis.\nA la classe del Bernat hi ha 25 alumnes. Alguns ja apunten maneres; però què carai, són nens\nencara! La Berta fa el que pot amb ells: els explica contes, els canta cançons, els ensenya\nparaules conegudes i paraules noves, els ajuda a passar l’escala de braquiació, els ensenya\ncom agafar el ratolí de l’ordinador... en fi, tot el que fan els mestres.\nAquest matí hi ha hagut un petit conflicte entre el Bernat i el Kai. Un tenia una joguina\nd’aquestes que estan de moda i l’altre, pensant que era la seva, se l’ha tret d’un cop fent-li\nuna petita esgarrapada a la mà. El Bernat ha començat a plorar tot fent tals crits, que fins i tot\nha vingut la Mariona, la mestra paral·lela pensant que havia passat una cosa greu. La Berta ha\ncalmat primer el Bernat fent-lo respirar profundament i amb paraules de consol. Després ha\ndemanat al Kai que vingués i així poder parlar sobre el que ha passat. En acabat tot s’ha\nsolucionat, perquè la Gisela, una nena molt eixerida i que, no se sap perquè, ho sap tot, ha\ndescobert on era la joguina del Kai, que, justament, era igual a la del Bernat. La Berta els ha\nassegut en rotllana i ha parlat sobre la situació: Què ha passat? Què hauria de fer el Bernat?\nQuè hauria de fer el Kai? I tu, què hauries fet? S’ha acabat el conflicte!\nA la sortida, la Berta explica a la mare del Bernat què ha passat i que ja està solucionat.\nAquesta no li diu res i s’espera que se’n vagi per a comentar-ho amb les altres mares amb\nfrases com aquestes:\n Qui encén la flama?\n Es pot tallar? Qui ho ha de fer?\n On és el vertader problema?\nPotser en fem un gra massa.\nFa dies que la Lola s’escolta la seva filla Rita, de 12 anys. La veu més trista,\nha començat a baixar el rendiment escolar i fins i tot li ha dit que no té\nganes d’anar de convivències amb la classe. Això sí que és molt estrany!\nAvui la Lola i la Núria s’han trobat per fer un cafè quan han deixat els fills a\nl’escola. La Núria és la mare d’en Joan, un nen de la mateixa classe. I la\nLola aprofita per comentar a la seva amiga el que està vivint.\nLa Núria li diu que de vegades el seu fill també està trist i que alguna\nvegada li ha comentat que també veu la Rita estranya. Però que també s’ha\nde pensar que els nens a aquestes edats estan en plena preadolescència i\nque potser en fan un gra massa.\nEls comentaris de la Núria no han tranquil·litzat gens la Lola, que cada\nvegada veu més clar que a classe en passa alguna. Intueix que les relacions\nentre els companys han de canviar i poden ser diferents. Però l’amoïna la\nreacció de la Rita, perquè des que es van separar els pares la nena està\nmolt canviada. Ha crescut molt i el canvi físic és evident. Amb tots aquests\ncanvis sembla que l’adolescència de la Rita es presenta complicada.\nHi ha, però, una cosa que li ha dit la Núria (“potser en fem un gra massa”),\nque li ha fet ballar el cap tot el dia. En acabar la feina, i quan arriba la nit,\ndemana per la intranet de l’escola una entrevista amb el tutor...\n Tenim temps per parlar amb els nostres fills? O tenen i tenim les agendes tan plenes que no hi ha manera\n Ens interessen els seus problemes o ens són molt difícils de detectar?\n En qui confien els nostres fills?\n Com podem esbrinar si tenen problemes o ho estan passant malament?\n—Estic amoïnada perquè penso que en Miquel està ficat en algun embolic. Fa dues setmanes portava una\ngorra nova de trinca d'aquelles que són tan cares. Li vaig demanar d'on havia sortit i em va contestar que\nun company l'hi havia deixat; li vaig insistir perquè la tornés i sembla que ho va fer perquè ja no l'he\ntornada a veure. La setmana passada li vaig trobar tres euros a la butxaca dels pantalons i es va\njustificar dient que se'ls havia trobat al carrer. Però és que aquest matí li he tornat a trobar diners,\naquesta vegada a la motxilla, i m'han trucat de l'escola dient que volen parlar amb nosaltres. No sé què\npensar perquè no li donem cèntims, només pot ser que els hagi pres d'algun lloc o a algú, o vés a saber\nquè ha fet.\n—Em sap greu dir-t'ho, però el que m'estàs dient encaixa amb el que el meu fill m'ha explicat. Un dia va\nveure en Toni amb uns quants nens que estaven insultant i cridant-ne un altre en un racó de la plaça, al\ncostat del col·le. En Toni l'empenyia, l'insultava i va començar a donar-li cops mentre els altres\nl'escridassaven. Al final el noi, mig plorant, va obrir la motxilla i li va donar alguna cosa. Llavors tots el\nvan deixar i van marxar.\nJo crec que el primer que hauries de fer és parlar seriosament amb ell per intentar esbrinar si aquest és\nel motiu pel qual et truquen de l'escola i, si és cert, què és el que li passa per tenir aquest\ncomportament. Actuant conjuntament amb l'escola podreu trobar recursos per ajudar-lo a ser\nconscient de la gravetat dels seus actes i a canviar la seva conducta.\n—En Roger és una mica maldestre, trenca tot el que toca, es mostra molt distret i no sap guardar\nsecrets... El cas és que no és conscient del que provoca amb la seva actuació. Últimament no vol anar\na classe, cada dia quan es lleva li venen tots els mals... Però no m'explica res de res. L'altre dia vaig\ntrobar-me amb la Montse. A primària eren bons amics i per això he aprofitat per preguntar-l'hi. M'ha\ncostat molt que m'ho expliqués perquè m'ha dit que ella no volia ser una xivata, però finalment m'ha\nexplicat que a la classe els companys el deixen de costat, el culpen de tot el que passa, li diuen\nmalnoms que no li agraden i fins i tot li cau algun clatellot. A ella li sembla que no fa res per\nmerèixer aquest tracte, però tampoc gosa fer-li costat per por de rebre. Estic molt amoïnada!\n—Mira, jo crec que hauries de parlar primer amb el teu fill perquè t'expliqui ell què és el que està passant\ni que si ho comparteix amb tu potser el podràs ajudar. Està clar que heu d'ajudar a en Joan a entendre\nque els seus actes poden molestar i que ha d'anar amb compte i a valorar les conseqüències del que fa i\ndel que diu. Però també penso que heu de deixar-li clar que malgrat que ell sigui poc hàbil, ningú no es\nmereix que el tractin malament.\nEstà clar que val la pena que s'esforci una miqueta més en ser prudent en les seves intervencions en\nconverses o bé si no ha d'intervenir quan ningú no el convida, en no escampar informacions d'altres\nsense demanar permís... Tot això l'ajudarà a millorar la manera de relacionar-se amb els altres i el farà\nsentir millor. Però també s'ha de tractar el tema amb els nois que el molesten. Jo penso que heu\nd'insistir perquè parli amb el tutor sobre el que està passant, perquè s'aturin les agressions i\nel centre prengui les mesures adients, però si veieu que no se'n surt, no espereu gaire i\nacompanyeu-lo a veure el tutor i col·laboreu amb el centre per solucionar el problema.\n Som capaços com a pares i mares de fomentar des de casa que els nostres fills/filles se sentin forts per denunciar assetjament o assetjament a un company/a de classe?\n Potenciem des de casa l’educació en el valor de l’assertivitat, l’empatia i el pensament crític, així com aprendre a ser conscients dels propis actes i valorar-ne les conseqüències?\n Com a pares i mares sentim que tenim mecanismes de denúncia i d’ajuda de fàcil accés per tal de poder-los identificar clarament dins l’escola?\nJesús va saber que havia arribat a oïda dels fariseus que ell feia més deixebles i en batejava\nmés que Joan. De fet, no era Jesús qui batejava, sinó els seus deixebles. Llavors va deixar\nJudea i se'n tornà a Galilea.\nJesús havia de travessar Samaria. Arribà, doncs, en una població samaritana que es deia\nSicar, no gaire lluny de la propietat que Jacob havia donat al seu fill Josep; allà hi havia el pou\nde Jacob. Jesús, cansat de caminar, s'assegué allí a la vora del pou. Era cap al migdia. Una\ndona de Samaria es presentà a pouar aigua. Jesús li diu:\n--Si sabessis quin és el do de Déu i qui és el qui et diu: "Dóna'm aigua", ets tu qui li\nn'hauries demanada, i ell t'hauria donat aigua viva.\n--Senyor, no tens res per a pouar i aquest pou és fondo. D'on la trauràs, l'aigua viva? El\nnostre pare Jacob ens va donar aquest pou, i en bevia tant ell com els seus fills i el seu\nbestiar. ¿Que potser ets més gran que no pas ell?\n--Tots els qui beuen aigua d'aquesta tornen a tenir set. Però el qui begui de l'aigua que jo li\ndonaré, mai més no tindrà set: l'aigua que jo li donaré es convertirà dintre d'ell en una font\nd'on brollarà vida eterna.\n--Fas bé de dir que no en tens. N'has tingut cinc, i l'home que ara tens no és el teu marit.\nEn això has dit la veritat.\n--Senyor, veig que ets un profeta. Els nostres pares van adorar Déu en aquesta muntanya,\nperò vosaltres dieu que el lloc on cal adorar-lo és Jerusalem.\n--Creu-me, dona, arriba l'hora que el lloc on adorareu el Pare no serà ni aquesta muntanya\nni Jerusalem. Vosaltres adoreu allò que no coneixeu. Nosaltres sí que adorem allò que\nconeixem, perquè la salvació ve dels jueus. Però arriba l'hora, més ben dit, és ara, que els\nautèntics adoradors adoraran el Pare en Esperit i en veritat. Aquests són els adoradors que vol\nel Pare. Déu és esperit. Per això els qui l'adoren han de fer-ho en Esperit i en veritat.\nEn aquell moment arribaren els deixebles. S'estranyaren que parlés amb una dona, però cap\nd'ells no gosà preguntar-li què volia o per què parlava amb ella. Llavors la dona deixà la gerra i\nse'n va anar al poble a dir a la gent:\n--El meu aliment és fer la voluntat del qui m'ha enviat i dur a terme la seva obra. ¿No teniu\ncostum de dir: "Quatre mesos més i ja serem a la sega"? Doncs bé, jo us dic: alceu els ulls i\nmireu els camps; ja són rossos, a punt de segar! El segador ja cobra el jornal i recull el gra per\na la vida eterna; així s'alegren plegats el sembrador i el segador. En aquest cas té raó la dita:\n"Un és el qui sembra i un altre el qui sega." Jo us he enviat a segar on vosaltres no havíeu\ntreballat. Altres van treballar-hi, i vosaltres us heu beneficiat del seu treball.\nMolts dels samaritans d'aquell poble van creure en ell per la paraula de la dona, que\nassegurava: «M'ha dit tot el que he fet.» Per això, quan els samaritans anaren a trobar-lo, li\npregaven que es quedés amb ells. I s'hi va quedar dos dies. Per la paraula d'ell mateix encara\nmolts més van creure, i deien a la dona:\n--Ara ja no creiem pel que tu dius. Nosaltres mateixos l'hem sentit i sabem que aquest és\nrealment el salvador del món.\nHi ha teòlegs que plantegen aquest text com un procés d’humanització de Jesús: tracta amb\nuna dona que, a sobre, és samaritana.\nAltres plantegen una perspectiva diferent: Jesús actua amb una certa prepotència i la\nsamaritana li dona una petita lliçó de saviesa que li fa canviar alguna perspectiva de vida.\nInclús incideixen que aquesta trobada és un punt de conversió de Jesús. Sigui com sigui...\nSom capaços de posar-nos sempre en la pell de l’altre i tractar bé les persones o, a vegades,\nse’ns escapen actituds no gaire adients? I a casa? Com actuem? Som sempre justos i responsables en les nostres actituds?\nEn les nostres realitats (família, escola, amistats...), com actuem quan som conscients\nd’alguna actitud de menyspreu, falta de respecte o similar? Ens impliquem? Amaguem el cap?Passem?\nhttps://youtu.be/hwRHH23jdi8 El club de los valientes\nhttps://youtu.be/AM_hKCMXJ0o Ky Baldwin - Dear Mom (Official Music Video)\nhttps://youtu.be/sA9m6w0ilx0 Cançó amb la lletra traduida.\nhttps://youtu.be/itIy8jlVF6o?list=PLyeaqq49jhE8edMFUAHocBQeH8pWK3dfE El circo de las mariposas.\nhttps://youtu.be/qn63c9JgoN8?list=PLyeaqq49jhE8edMFUAHocBQeH8pWK3dfE Solo respira. Lidiar con las emociones.\nCorto Animado Bullying (Blender) https://www.youtube.com/watch?v=I0RZvBUYgnQ\nTipus de bullying https://www.youtube.com/watch?v=x0PjNiSQm3g\n“Bullying” (30 min. TV3) https://www.ccma.cat/tv3/alacarta/30-minuts/bullying/video/5441053/\n“El bullying mata”. Manifiesto sobre el acoso escolar. https://www.youtube.com/watch?v=uzk5z4c2Ocw\nQué hacer frente al bullying- Testimonio Andrea Henríquez https://www.youtube.com/watch?v=Vq_ROveQ_OY\n¿Qué hago si mi hijo sufre bullying? - Psicóloga Elvecia Trigo https://www.youtube.com/watch?v=jht-Tbxmoro\nNo te calles dile NO al bullying - Corto Animado https://www.youtube.com/watch?v=aE36pYqqD4M\n• IBARROLA, Begoña: El club dels valents. Ed. Cruïlla\n• GARRIGA, Mariona: Els petits mediadors. Ed. Salvatella\n• “¿Qué es el bullying o acoso escolar?” (www.universia.es) https://www.universia.es/bullying-acoso-escolar/bullying/at/1121975 La gelosia davant l’arribada d’un nou germà o germana a casa és normal. La clau passa per saber reconvertir-la en un fet enriquidor per a la família\n• “BULLYING o ACOSO ESCOLAR” (savethechildren) https://www.savethechildren.es/donde/espana/violencia-contra-la-infancia/acosoescolar-bullying\n• “El ‘bullying’ que no cesa” (diferents articles de “El País”) https://elpais.com/noticias/bullying/\n• “Bullying” (diferents articles de “El Periódico”) https://www.elperiodico.com/es/temas/acoso-escolar-bullying-14231\nWEB DE LA FECC http://www3.escolacristiana.org/butlletifeac/butlleti.php\nPublicat per PASTORAL JMJ a 3:25 Cap comentari:\nUn cop més ens tornem a reunir per a parlar d'un tema; aquest cop, de les rivalitats entre germans, companys de classe, de feina,...\nSempre seràs benvingut a aquests espais de conversa i reflexió.\nTria el grup més adient a les teves necessitats:\nPublicat per PASTORAL JMJ a 9:12 Cap comentari:


L'assemblea de la Junta Central avança l'hora per no incomplir les noves restriccions horàries\nLes noves restriccions horàries derivades de la declaració d’Estat d’Alarma han obligat la Juanta Central Fallera ha avançar una hora la convocatòria de l’assemblea de presidents de Falles.\nAixí ho explica la nota enviada este dilluns, en referència a la reunió prevista, inicialment per a demà dimarts a les 22.00 en segona convocatòria.\n“Com ja sabreu des de dissabte passat s’han publicat unes noves mesures addicionals, amb les cuals es redueixen els grups de persones de 10 a 6 i en les quals s’ha marcat una restricció horària de mobilitat nocturna des de les 00.00 fins a les 06:00h.\nPer això hem de modificar l’horari de celebració de l’assemblea del pròxim dimarts 27 d’octubre, que quedaria de la següent forma, en primera convocatòria a les 20.45h., i en segona a les 21:00h.\nSol·licitem màxima puntualitat perquè cal realitzar el tràmit del registre d’entrada i porta un temps. Esperem que entengueu aquest canvi d’horari degut a les circumstàncies i sobretot demanar-vos disculpes per les molèsties ocasionades.\n•Una vegada allí cal indicar que es va a l’assemblea de presidents.\n• Una vegada allí es farà una presa de temperatura, per la qual cosa s’aconsella anar amb antelació per a evitar aglomeracions a l’entrada.\n• Obligatori portar el qüestionari que adjuntem emplenat i un bolígraf per a signar.\n• Tota aquella persona que incomplisca les normes no podrà accedir a la sala”


El que mou la passió: Dia 18 (10:30 - 10:50)\nUna idea que hem vingué al cap, una obsessió que traspassà límits, un somni fet realitat.\nDia 18 (10:30 - 10:50)\nMal símptoma, les cames comencen a fluixejar i encara queda un munt per davant. Òbviament era una salvatjada veure totes les falles que tenia previstes abans d'aplegar al Ciutat de València, fins i tot em vaig plantejar no acudir al estadi, però ho descartí ràpidament ja que el Llevant és una d'eixes raons que em fan existir. Al cap i a la fí, les falles no es mouran en tot el dia, i més tard o més prompte les visitaré, encara que no en el nombre que m'haguera agradat. Com és necessari alleugerir el ritme tot i el dolor de cames que ja duc damunt, aquest tram serà un dels més durs ja que hem de caminar molt per veure unes falles bastant separades. Com a punt de referència agafem Blasco Ibáñez, la zona de facultats prou deserta en comparació amb un dia rutinari d'universitats. Al fons, Tarongers, tranquil·litat com a mi m'agrada, primer destí al carrer Campillo de l'Altobuey on estan d'esmorzar:\n162 - Grups Mare de Déu del Carme\nArtista: Xavi Ribes Segura\nLema: Caça o no caça\nInfantil - Grups Mare de Déu del Carme\nArtista: Joaquim Martí Fernández\nLema: La dolce vita\nAbandonem ja el sector de la Malvarrosa i iniciem la d'Algirós. Ja en anterioritat hem visitat falles d'aquest sector ja que la ruta va organitzada en funció de l'apropament. Arribem a Blasco Ibáñez, on reconec que és com la meua segona casa, on el seu ambient universitari i estudiantil em captivà des del primer dia que entrí en la facultat. I seguint amb eixa línia extravagant i modernista de les universitats, el següent monument de la falla el Fènix:\n256 - Blasco Ibáñez - Mestre Ripoll\nArtista: Francisco José Santonja Peni\nLema: Música mestre\nInfantil - Blasco Ibáñez - Mestre Ripoll\nArtista: Alejandro Cano Hernández\nLema: Amor fallero\nPoca gent, poques bicicletes per Blasco Ibáñez, una sensació estranya però còmoda per la tranquil·litat. Una ruta que em conec de meravella, de transit entre la meua facultat i el taller d'audiovisuals on acudisc quasi amb més freqüència per a fer pràctiques. En un carrer paral·lel al Serpis, visitem Hondures:\n296 - Plaça d'Hondures\nArtista: Vicente Santiago Biot\nLema: Més difícil encara\nInfantil - Plaça d'Hondures\nCreuem el carrer Clariano, on si es veu algun jove però molt lluny del trànsit bullidor dels dies lectius, on es un goteig constant de joves i bicicletes. La següent falla la vaig veure mentre la construïen, un bonic monument de Loren Fandos:\n77 - Barri de Sant Josep\nLema: Invasió Oriental\nInfantil - Barri de Sant Josep\nArtista: Sergio Fandos\nLema: El boig laboratori\nEn aquest carrer que deixem darrere viu una companya molt estimada de periodisme, els records dels meus amics de classe es fa present en aquest tram que tantes voltes he fet amb ells. Llastima que no estiguen amb mi per a veure falles com aquesta:\n360 - Rubén Dario - Frai Luis Colomer\nArtista: Sergio Fandos Nájera\nLema: Viatje en el temps, de la pepa al reglament\nInfantil - Rubén Dario - Frai Luis Colomer\nArtista: Juan Lluch Martí\nLema: Colònies d'estiu\nPublicado por Dani García en 1:48\nEntra en Alfoc per consultar les rutes realitzades:\nAlfoc rutes realitzades\nEm pots trobar ací\nEn el record...\nLa falla Cases de Bàrcena, on vaig passar 13 anys de la meua vida amb fantàstics records de tots el qui per ella van passar. Gràcies per situar aquesta petita pedania del nord de València en el mapa\nEn busca de la pau mundial\nLlista d' Amics fallers\nEn les Falles\nBlog Carlos Corredera\nFallas Paco Gisbert\nVeu Fina Fallera\nFalles de l' Horta\nLletres de Foc\nAquest Blog està dedicat als quatre dies, entre el 16 i el 19 de Març de 2012, on per primera volta vaig poder complir un somni: Veure el màxim nombre possible de monuments fallers. Ha hagut moltes trabes, però almenys no he estat sotmés a ningú per poder fer el que realment volia i m' he demostrat que si vull fer alguna cosa realitat, sols he de confiar en mi mateix.\nDia 18 (15:50 - 16:10)\nDia 18 (11:15 - 11:45)\nDia 18 (10:50 - 11:15)\nDia 18 (10:00 - 10:30)\nDia 18 (09:45 – 10:00)\nLa millor falla de 2012 (per a mi)\nAlmirall Cadarso-Comte d' Altea\nLa millor falla de la història (per a mí)\nPlaça del Pilar 2009\nLa falla més "especial"


El jutge desestima encausar tres nous sospitosos per l'assassinat d'Helena Jubany\nEl jutge desestima encausar tres nous sospitosos per l’assassinat d’Helena Jubany\nEl magistrat també ha denegat la petició de crear un grup mixt d’investigació amb agents dels Mossos d’Esquadra i la policia espanyola\nActualització: 25.11.2021 - 13:58\nJoan Díaz Villa, titular del jutjat de primera instància número 2 de Sabadell, ha desestimat la petició de l’acusació particular d’encausar tres nous sospitosos pel cas d’Helena Jubany, la jove bibliotecària assassinada a Sabadell el 2 de desembre de 2001. El magistrat també ha denegat la petició de la família de la víctima de crear un grup mixt d’investigació, integrat per agents dels Mossos d’Esquadra i la policia espanyola amb l’objectiu de donar un impuls definitiu al cas. Actualment, la investigació recau exclusivament en la policia espanyola.\nDesprés de molts anys d’inactivitat, la causa es reobrí l’any passat a instància de la família de la víctima, que considera que hi ha hagut una negligència clara per parts dels investigadors. “És gravíssim perquè els assassins fa vint anys que tenen absoluta impunitat”, declarà recentment Joan Jubany, germà de l’assassinada. “Hem perdut l’esperança en el sistema judicial, però no per això deixarem de batallar”, afegí.\nBenet Salellas, l’advocat de la família, ha alertat que solament falten tres mesos perquè la investigació prescrigui, i que encausar aquests sospitosos evitaria que el cas restés impune. Són dues persones de l’entorn de la Unió Excursionista de Sabadell (UES) i un home que l’assetjava per Internet.


Històries del transport per carretera de Catalunya: Manual d'instruccions i manteniment de l'autobús Barreiros A131 (i II).\nManual d'instruccions i manteniment de l'autobús Barreiros A131 (i II).\nSeguim amb l'exposició del manual d'instruccions i manteniment de l'autobús Barreiros A131, un vehicle que suposà una competència directa dels autobusos i autocars que aleshores construïa Pegaso. Filtre principal del gasoil:\nProcès per engreixar la bomba d'injecció:\nProcès per engreixar el regulador:\nAllotjament, ubicació del termòstat:\nProcès per engreixar el motor d'arrancament:\nUbicació de les bateries:\nInstal·lació dels fusibles a l'espai de conducció del vehicle:\nEnllumenat del vehicle:\nRegulació dels llums:\nClau de l'aixeta de pas automàtic:\nLubricació de la servodirecció:\nEn Barreiros, que començà en un taller a Galícia reparant, transformant i reconstruint vehicles en els anys 1940, ben aviat s'adonà de l'endarreriment tecnològic que les empreses d'automoció espanyoles tenien respecte la resta de constructors europeus. Els vehicles que es construïen en sòl hispànic i els de la resta de països europeus sota la influència nord-americana, eren dos mons. La guerra civil i l'autarquia, amb el demencial intervencionisme administratiu que comportà, arruïnà les poques indústries constructores de vehicles que sobrevisqueren. El fracàs de l'autarquia fou patent quan a mitjan dels anys 1950 la producció d'automòbils a Espanya es féu sota llicència d'altres fabricants europeus. Per disposar d'automòbils i atendre la incipient demanda s'hagué de recórrer a les patents d'altres fabricants que proporcionaven la tecnologia i maquinària desapareguda i inexistent a l'estat espanyol. Es consumava la desfeta industrial del país i llur dependència de fabricants estrangers.\nLa manera més pràctica i eficaç que Barreiros improvisà per resoldre tal trencacolls fou aprofitar la legislació espanyola que impedia la importació de vehicles estrangers -el govern espanyol a través del ministeri d'indústria només autoritzava unes quotes de pocs vehicles per fabricant i any i ensems gravava llur importació amb uns aranzels exorbitants- per celebrar acords comercials amb d'altres fabricants europeus i produir llurs vehicles a Espanya sota llicència. Fou la mateixa solució que Seat adoptà amb Fiat o Enasa amb Leyland, la recerca d'un soci tecnològic. Les cabines que muntaven els camions Barreiros procedien d'un acord amb la francesa Berliet; la producció de tractors i furgonetes es resolgué amb acords amb fabricants germànics; els autobusos procedien de llicències procedents d'un acreditat constructor anglès; i els automòbils eren produïts sota llicència de constructors francesos i nord-americans. Aquest grandíssim, extraordinari industrial que en qualsevol país amb una economia liberal de debò hagués gaudit del màxim reconeixement institucional i públic per la riquesa que generà, morí oblidat a Cuba l'any 1992.\nLes mediocres classes dirigents espanyoles mai acceptaren de bon grat la brillantor, intel·ligència i gosadia de l'Eduardo Barreiros. Un silenci espès es formà sobre la seva figura. I és eloqüent que la biografia més completa sobre aquest industrial fos escrita per un historiador anglès: Barreiros el motor de España de Hugh Thomas. Aquest llibre, editat per Planeta, està ara per ara descatalogat. No creiem pas que els responsables de l'editorial Planeta projectin de fer-ne una nova edició. No hi havia a Espanya cap historiador, catedràtic o erudit capaç d'escriure'n llur biografia? El modest homenatge que en aquest espai li tributem a la seva figura continuarà en el proper article amb l'exposició d'un altre manual d'un autobús Barreiros.\nPublicat per XMN2 a 22:21\nEtiquetes de comentaris: autarquia, cabina Berliet, Caixa de canvis, Cuba, diferencial, editorial Planeta, Hanomag Barreiros, Hugh Thomas Barreiros el motor de España, Tempo Barreiros, transmissió


EL GOVERN REACTIVA EL PROJECTE DEL TÚNEL DE COMIOLS – Pirineus TV\nEL GOVERN REACTIVA EL PROJECTE DEL TÚNEL DE COMIOLS\nEl govern de la Generalitat reactiva el projecte del túnel de Comiols, entre el Pallars Jussà i La Noguera. Actualment s’està realitzant la fase d’estudi d’alternatives, que es preveu que s’allargui prop de mig any. Isidre Gavin, secretari d’infraestructres i mobilitat, així ho ha explicat als responsables polítics del territori.\nEs tracta d’un projecte llargament reivindicat conjuntament pel Pallars Jussà i el Pallars Sobirà. Des del govern es busca el màxim consens amb el territori i també es remarca que s’haurà de fer per fases.\nQuim Torra, president de la Generalitat, es va comprometre la primavera passada amb els representants del territori a reprendre el projecte del túnel de Comiols i engegar els estudis previs necessaris per la seva execució. Fase on es troba actualment el projecte.\nParlen al vídeo: ISIDRE GAVIN, SECRETARI D’INFRAESTRUCTURES I MOBILITAT


Halboka, l'obsessió de Marlaska: tortures i setge contra els advocats dels presos d'ETA\n[VÍDEO] El relat esgarrifós de l'advocada Naia Zuriarrain sobre les tortures de la Guàrdia Civil\t[VÍDEO] El relat esgarrifós de l'advocada Naia Zuriarrain sobre les tortures de la Guàrdia Civil\nFamiliars d'assassinats per ETA reclamen justícia per a les víctimes dels GAL\tFamiliars d'assassinats per ETA reclamen justícia per a les víctimes dels GAL\nJosé Luis Rodríguez Zapatero: "Un referèndum a Catalunya és un fracàs"\tJosé Luis Rodríguez Zapatero: "Un referèndum a Catalunya és un fracàs"\nHalboka, l’obsessió de Marlaska: tortures i setge contra els advocats dels presos d’ETA\nL'Audiència espanyola torna a jutjar els advocats dels presoners d'ETA, ja condemnats, i els acusa de formar part de l'organització · Els acusats han denunciat tortures de la Guàrdia Civil\nEl 20 d’abril de 2010, un jutge de l’Audiència espanyola va enviar a presó preventiva cinc advocats bascs: Arantza Zulueta, Jon Enparantza, Iker Sarriegi, Naia Zuriarrain i Saioa Agirre. S’havien encarregat de la defensa jurídica d’uns quants presos d’ETA, que llavors ja negociava el procés de cessament de l’activitat armada. Però als ulls del jutge els advocats no eren tan sols advocats, sinó l’enllaç entre la part activa d’ETA i els presoners, cosa que els convertia, deia, en part efectiva de l’engranatge de l’organització. El mateix dia, la justícia francesa deixava en llibertat David Pla, el suposat capitost polític d’aquest grup, “perquè no hi havia proves suficients per a sostenir les acusacions”. A Madrid, en canvi, el jutge va dir que n’havia trobades. Eren una trentena de documents que assegurava que anaven adreçats a l’aparell d’ETA o en provenien. El jutge era Fernando Grande-Marlaska, ara ministre d’Interior espanyol.\nTots cinc acusats van estar-se uns quants mesos en presó preventiva. En la interlocutòria, Grande-Marlaska els acusava de tenir vincles amb l’anomenada Halboka, que definia així: “Una estructura orgànica de la banda terrorista creada pels volts del 2002 que s’encarrega de gestionar tot allò referent als presos i al seu entorn.” El jutge i la Guàrdia Civil es fonamentaven en notes, documents escrits i arxius trobats suposadament als ordinadors dels advocats per afirmar que els despatxos dels cinc empresonats, dirigits per Zulueta, constituïen “un centre logístic de distribució de comunicacions” entre els presos i l’organització activa. Grande-Marlaska assegurava que Zulueta i el seu equip s’encarregaven, a més, de proposar objectius per a possibles atemptats. Amb aquestes dues acusacions, d’informar i de proposar, el jutge gosava afirmar que la feina dels advocats anava “molt més enllà de les lloables tasques de defensa, exercides d’una manera complementària”.\nEl cas Halboka, i particularment la situació de Zulueta, es van consolidar com una de les obsessions de Grande-Marlaska. El 2 de desembre de 2010, quan feia vuit mesos que havia empresonat els cinc advocats, l’Audiència espanyola va ordenar d’alliberar Zulueta, Enparantza i Sarriegi, els que restaven en presó preventiva, adduint que el risc de fugida havia baixat. Però mesos més tard, el 13 de juliol de 2011, Grande-Marlaska va trobar una oportunitat nova. Va dir que s’havia trobat un document en les investigacions que encarregava a Zulueta la creació d’una xarxa de coordinació d’ETA amb tot el seu entorn social, i la va tornar a enviar a la presó. El tribunal va trigar un mes exacte a tallar les ales a Grande-Marlaska: va determinar que era el mateix delicte pel qual ja l’havia empresonada l’abril de l’any abans, i que d’ençà que havia sortit de la presó al desembre no creien pas que hagués reincidit.\nGrande-Marlaska obre el cercle i Velasco el consolida\nEl document que Grande-Marlaska va dir que s’havia trobat va servir per a reprendre el setge tres anys més tard, el 2014, ara instigat pel jutge Eloy Velasco. Velasco va obrir una instrucció contra desenes de persones acusant-les de formar part d’un col·lectiu conegut dins d’ETA per Koordinazioa Taldea (‘grup de coordinació’), que tenia afinitats amb el pretext amb què Grande-Marlaska havia empresonat Zulueta per segona vegada. D’aquest grup, en formaven part, segons Velasco, els advocats, el grup Herrira (de suport als presos), el grup Etxerat (dels familiars dels presos) i el grup Jaiki Haidi, que feia l’assistència sanitària als presoners. Tots eren ETA, segons Velasco.\nLa prova principal a què es remetia Velasco era que la Guàrdia Civil havia afirmat que havia confiscat uns fulls amb el segell d’ETA als detinguts, i va dir que això demostrava no tan sols la interrelació del grup KT amb la direcció d’ETA, sinó que hi pertanyien. El jutge no era capaç d’imputar cap atemptat ni cap activitat terrorista als acusats, però considerava que els lligams amb el grup eren provats gràcies a aquells fulls, i que per tant hom els podia considerar terroristes. Els quaranta-set investigats foren processats dos anys més tard, el 23 d’abril de 2016, quan set ja havien passat prop de tres anys en presó preventiva, entre els quals, novament, Arantza Zulueta.\nFinalment, els quaranta-set processats van arribar a un pacte amb la fiscalia per a no anar a judici, i van acceptar penes de presó menors que els van evitar la presó. Tan sols Zulueta i Enparantza van ingressar-hi, atès que els atribuïen un paper capdavanter, però van sortir-ne al cap de pocs mesos. Zulueta va explicar que havien acceptat la condemna perquè era lleu i per refermar el procés de pau en què aleshores, amb un lustre d’absència d’activitat armada, ja es trobava inserit el País Basc.\nLa mateixa acusació, un altre judici\nPerò amb una dècada sencera de setge judicial no n’hi ha prou, per a la justícia espanyola, i d’ençà d’abans-d’ahir es fa a l’Audiència un altre judici contra els cinc advocats empresonats originàriament per Grande-Marlaska i tres més, per les mateixes raons: formar part de la banda armada. Les defenses han lluitat per mirar d’evitar-lo, adduint que la causa ja havia estat jutjada. Però la magistrada Ángela Murillo ho ha impedit, amb l’argument que entre que van estar en presó preventiva per primera vegada i en van sortir, van continuar coordinant, i suposa que en aquest lapse van cometre el delicte dues vegades, de manera que encara cal jutjar la primera, impulsada per Grande-Marlaska. Ara la fiscalia demana a Zulueta dinou anys de presó per pertinença a banda terrorista i per possessió d’armes, dues acusacions que ella nega rotundament. Per a la resta d’acusats, la fiscalia demana entre vuit anys i dotze de presó.\nLa posició de les defenses és ara més dura que no fa uns anys: Zulueta ha declarat aquesta vegada que ella de cap manera no va formar part d’ETA, que mai no ha tocat cap arma, i ha recordat que tan sols a partir dels informes de la Guàrdia Civil espanyola i de les declaracions d’uns altres perseguits fetes sota tortures es pot induir que ella hi pertanyia. I és exactament això que ha recuperat el fil dels fets del 2010, quan Grande-Marlaska va activar l’operació contra els advocats: una pluja d’irregularitats, abusos i tortures dels agents de la Guàrdia Civil contra els acusats. La defensa ha denunciat sis irregularitats i vulneracions de drets fonamentals, però han estat els testimonis de les advocades torturades que han sacsat i esgarrifat.\nNaia Zuriarrain, que treballava al despatx de Zulueta, va explicar entre sanglots que a comissaria els agents la van despullar i, una volta nua i indefensa, la van començar a tocar. “Em van tocar els pits, tot el cos… Un guàrdia civil va pressionar els seus genitals contra la meva part del darrere…”, va explicar. Després d’això li van cobrir tot el cos amb goma escuma, la van precintar tota, llevat del cap. “Em van començar a llançar aigua freda al cap, m’hi van posar bosses de plàstic que em tapaven totalment i no podia respirar… ” És la mateixa pràctica que van aplicar contra Saioa Agirre, que va explicar que, mentre s’ofegava, els agents li cridaven que no podria ser mai mare. A Agirre també la van despullar i la van obligar a fer exercici físic mentre li pessigaven els mugrons i li tocaven la vulva.\nZuriarrain va afegir en el seu relat: “Ja sense bossa em van començar a llançar un munt d’aigua a la cara que m’entrava pel nas i m’ofegava. I tota l’estona em deien: ‘Parlaràs? Parlaràs? Parlaràs?’… I en un moment que era a terra els vaig dir que sí, que parlaria.” Aleshores li van fer aprendre què havia de respondre a cada pregunta de l’interrogatori oficial. “Si no responia com ells volien m’amenaçaven tota l’estona que tornaria a passar allò mateix que havia passat“, va dir. Aquesta explicació de Zuriarrain ha tornat a fer palès que les tortures i els abusos de la Guàrdia Civil no hi tenen pas un paper secundari, en aquesta història, sinó que són clau per a entendre el muntatge. Ella i la resta d’acusats han criticat que les declaracions fetes després de les tortures de la Guàrdia són la prova en què se sustenta el judici contra ells per pertinença a banda armada.\nZuriarrain ja va denunciar les tortures aleshores. En una de les vistes judicials, concretament, les va posar en coneixement del jutge. Però ell va arxivar la denúncia. El jutge, com dèiem, era Fernando Grande-Marlaska, ara ministre d’Interior espanyol.


El Fons de Compensació\nJaume Lladó | 02 desembre 2002\nSembla que els partits del Pacte de Progrés no han estat capaços de posar-se d'acord sobre la manera de repartir els doblers del Fons de Cooperació Municipal, per la qual cosa s'han hagut d'habilitar uns criteris provisionals per enguany. Els sis milions d'euros prevists es repertiran en un cinquanta per cent en funció de la població, un quaranta-quatre per cent igual per a tots els municipis i una mica més del cinc per cent per compensar la doble insularitat.\nDes del meu punt de vista aquesta forma de repartir no és gaire redistribuïdora, com es podria pensar que hauria hagut de ser segons els postulats típics de l'esquerra. Basta veure que els més beneficiats seran, per aquest ordre, Palma, Calvià, Manacor, Llucmajor, Inca i Marratxí, els municipis mallorquins que, ja abans del repartiment, comptaven amb més recursos. Res a veure, per tant, amb el Fons de Compensació que utilitza el Govern Central per compensar les comunitats autònomes més desafavorides.\nPer a mi la creació d'aquest fons era una de les promeses més interessants dels actuals governants, la qual, a més a més, trencava amb la política dels governs del Partit Popular, que sempre s'havien negat a crear-lo, al mateix temps que els seus seguidors practicaven un fort victimisme a segons quins municipis per la manca de desenvolupament econòmic i n'exigien compensacions.\nEls resultats, emperò, no han estat els esperats. En cap cas a l'hora de fer el repartiment s'han tengut en compte indicadors tan importants com la renda per càpita mitjana de cada municipi, el percentatge de superfície protegida,o la manca de serveis bàsics per als ciutadans, sinó que s'ha optat per premiar la quantitat de població, sense mesurar-ne el poder adquisistiu. Amb l'únic que hi estic d'acord és amb el percentatge que es destina a la doble insularitat que, pens, fins podria ser superior, especialment en el cas de Formentera.\nIdò, com ho hauries fet tu?, em demanareu. Doncs jo no hauria assignat un tant per cent tan alt a la població i, per contra, hauria repartit un percentatge més important de forma inversament proporcional a la renda mitjana dels seus habitants i un altre directament proporcional al percentage de sòl protegit. I encara hauria deixat una quantitat determinada per finançar projectes bàsics, com xarxa de clavegueram, centres de salut, residències, escoletes, per aquells nuclis de població que encara no els tenguin. No em sembla lògic que municipis com Campos i Artà que tenen la major part de la seva costa sense edificar, es quedin sense cap tipus de compensació per aquest fet, mentre que Calvià, amb una gran part de vorera encimentada i essent un dels municipis més rics de l'estat, rebi més de dos-cents mil euros. Si té doblers per crear la seva pròpia televisió pública i per regalar xecs als seus ciutadans perquè consumesquin als seus comerços, em pens que no té cap necessitat d'aquests doblers, que sí haurien pogut ajudar molt als municipis més pobres que de cap de les maneres es poden permetre alegries pressupostàries com les de Nájera.\nEsper que l'any vinent s'hagi pogut arreglar aquesta malifeta i se consensuïn uns criteris de repartiment que permetin salvar l'objectiu de redistribució de la riquesa que tant diuen defensar els partits que s'anomenen d'esquerres i convertesquin aquesta partida en un autèntic de Fons de Compensació Intermunicipal, en lloc del Fons de Cooperació Municipal que tenim enguany.


Casal Independentista el Forn: Èxit de la iniciativa 'Portem l'estelada als nostres cims'\nÈxit de la iniciativa 'Portem l'estelada als nostres cims'\n25.4.12 El Forn, Excursionisme, Joves per la Terra, La Pioixa\nEl diumenge passat desenes de persones van afegir-se a la iniciativa 'Portem l'estelada als nostres cims', que havíem impulsat des del Casal en motiu de la diada de Sant Jordi. Així, de bon matí tres expedicions van sortir caminant des de diferents punt del Gironès en direcció a Rocacorba, Els Àngels i el Puig d'Arques, i un cop a dalt, els grups van plantar l'estelada en punts visibles dels tres cims. Les tres caminades es podien seguir a la xarxa a través de l'etiqueta #esteladesalscims.\nDes del Casal valorem molt positivament la iniciativa i ja us anunciem que tenim la intenció de repetir-la de cares als pròxims anys. Ens agradaria coordinar-nos amb més gent, i buscar la complicitat d'entitats i associacions del territori per poder ampliar l'experiència i exportar-la arreu de les comarques. En aquest sentit, volem agraïr la col·laboració i participacío en les camindes de Joves per la Terra, de Llagostera, i l'Ateneu Popular La Pioixa, de Bordils.\nUs recordem que aquest acte s'emmarcava dins del cicle Som Països Catalans , que diferents organitzacions de l'esquerra independentista gironina hem organitzat durant el mes d'abril per tal reafirmar el compromís amb el marc nacional dels Països Catalans i difondre la realitat dels\nterritoris que en formen part.\nEl Poll. Informació Local de Llagostera\nEl Punt Avui Gironès


Publicació Informe de Resultats 10-12-2021 - 31-12-2021\nVeure les fases INFORME DE RESULTATS\nEl període de consulta associat al procés participatiu serà de 4 setmanes, seguit de les fases d’anàlisi, amb una durada de 3 setmanes, i de retorn, amb una durada de 5 setmanes, per tal de facilitar la informació, reflexió i participació de la ciutadania. Per fer arribar les aportacions s’han d’adreçar a l’apartat “Propostes” del menú superior havent-se donat d’alta al portal prèviament. Posteriorment es publicarà l'informe de resultats fins a finals d'any.\nInforme de resultats (1 Document)\nInforme de resultats fruit de l'anàlisi de les aportacions rebudes.\nInforme de resultats de la consulta pública prèvia sobre l'Agència Espacial de Catalunya\nAportacions Cambra de Comerç de Barcelona\nComissions Cambra de Comerç de Barcelona\nLa Comissió d’Espai i Aeronàutica de la Cambra de Comerç de Barcelona considera que l’Agència...\n39 39 seguidores Seguir Aportacions Cambra de Comerç de Barcelona\nVeure proposta Aportacions Cambra de Comerç de Barcelona


PARAULA DE DÉUDimarts 27 Abril 2021 – Bloc de Pere Codina Gironella\nPARAULA DE DÉUDimarts 27 Abril 2021\nJoan 10, 22-30\n– Fins quan ens tindràs en la incertesa? Si ets el Messies, digue’ns-ho obertament.\n– Us ho he dit, però no ho voleu creure. Les obres que jo faig en nom del meu Pare donen testimoni a favor meu, però vosaltres no creieu, perquè no sou de les meves ovelles. Les meves ovelles escolten la meva veu. Jo les conec, i elles em segueixen. Jo els dono vida eterna: mai no es perdran, i ningú no me les arrencarà de les mans. Allò que el Pare m’ha donat val més que tot, i ningú no podrà arrencar res de les mans del meu Pare. Jo i el Pare som u.\n• En aquests dies de tanta incertesa: Com els jueus, demanem nosaltres avui a Déu certeses? Busquem evidències? Senyor, observo que jo també tinc “punts cecs”.\n• Però també observo en aquestes paraules teves una de les més belles declaracions d’amor. En aquest petit manifest ens dius que ens ets fidel, ens escoltes, ens coneixes, confies en nosaltres i no ens abandonaràs mai. Ens arribes a prometre “amor etern” sense exigir correspondre’t. Ens dónes aquesta llibertat.\n• Em crec aquesta declaració o desconfio? Hi pot haver després de tanta bondat alguna trampa amagada?\n• Intueixo que els teus criteris són diferents, funciones amb altres paràmetres. Ens vas enviar el teu Fill per donar a conèixer aquest gran amor, per defensar les teves ovelles. En el seu moment no ho vam saber entendre. Però passen els segles i “l’enamorat” segueix esperant, no hi ha “amor impossible” per a Ell.\n• En tot procés d’enamorament són fonamentals les dues parts. Per a una bona conjunció no n’hi ha prou que una vulgui, són necessàries les dues. El procés segueix obert, la mà estesa, esperes pacient, … Ajudeu-me Senyor a donar el següent pas.\nAutor LA VIDA EN UN BLOCPublicado el 26 abril, 2021 Categorías Sin categoría\nAnterior Entrada anterior: REFLEXIÓDimarts 27 Abril 2021\nSiguiente Entrada siguiente: ESCRIT DEL BLOCDimarts 27 Abril 2021


Educació aprova els dos ajuts d'un màxim de 45.000 euros en tres anys per a estudiants de tercer cicle candidats a obtenir el títol de doctor - Poble Andorrà\nEducació aprova els dos ajuts d’un màxim de 45.000 euros en tres anys per a estudiants de tercer cicle candidats a obtenir el títol de doctor\nS’han rebut un total de 7 candidatures de les quals s’han escollit dues\nEl Consell de Ministres ha aprovat, a proposta de la titular d’Educació i Ensenyament Superior, Ester Vilarrubla, la resolució de la convocatòria dels ajuts als estudis de tercer cicle d’aquest 2021, destinats a aquells qui es formen per a l’obtenció d’un títol de doctor. La recerca i la innovació són elements imprescindibles que enforteixen la base científica i tecnològica d’un país alhora que impulsen i milloren el seu desenvolupament social i econòmic.\nTal com es recull a les bases, s’han atorgat dos ajuts, el finançament i la durada dels quals serà, com a màxim, de tres anys consecutius amb una dotació màxima de 45.000 € cadascun. La dotació i la durada es determinen en funció del curs de doctorat que faci la persona beneficiària. Anualment, i durant el període de gaudi de l’ajut, la persona beneficiària ha de justificar documentalment que pot continuar els estudis de tercer cicle. L’Administració verifica que el beneficiari progressa adequadament i valida que els documents presentats siguin certs.\nLa convocatòria d’enguany s’han rebut un total de 7 candidatures de les quals s’han escollit dues. Per una banda, la presentada per Arnau Puig Davi. El projecte de tesi doctoral impulsarà un estudi exhaustiu dels trastorns del llenguatge i dels mecanismes neurals responsables en la malaltia de Huntington.\nEl segon projecte escollit ha estat el d’Oriol Bonell Monsonís. La tesi doctoral pretén desenvolupar el projecte ALPI. Aquesta serà una aplicació per prevenir lesions en equips nacionals d’esquí alí d’elit. Dissenyar i implementar estratègies efectives de prevenció de lesions en l’esquí alpí d’elit a partir de l’escolta i anàlisi de\nconductes relacionades amb la prevenció de lesions.


Vuit localitats catalanes pessiguen part del quart premi 42833\nPublicat 22/12/2021 12:01CET\nVuit localitats catalanes han pessigat part del número 42833, guanyador del primer dels dos quarts premis del sorteig extraordinari de la rifa de Nadal, dotat amb 200.000 euros la sèrie.\nDues administracions de Barcelona, una de Begues (Barcelona), una d'Esplugues de Llobregat (Barcelona), una de Montgat (Barcelona), una de Vila-seca (Tarragona) i Sort (Lleida) han venut una sèrie, a les quals se sumen dos dècims venuts en una de Barcelona i un dècim en una altra de Barcelona, una de Castelldefels (Barcelona) i una de Sabadell (Barcelona).\nEl número s'ha cantat a les 10.59 hores al novè filferro de la quarta taula.-\nL'administració situada en el número 179 del carrer Fabra i Puig de Barcelona ha venut una sèrie sencera per finestreta, segons ha confirmat la seva administradora, Cristina Pallàs, a Europa Press aquest dimecres; el 2002 l'establiment va vendre un tercer premi i des d'aleshores ha repartit "tres o quatre cinquens".\nEl quart premi també ha premiat Esplugues de Llobregat (Barcelona), concretament s'ha venut per finestreta una sèrie del 42833 a l'administració número 4 de la localitat, i un dels seus treballadors, Manuel Gómez, ha explicat que juntament amb aquest ja havien donat un premi del sorteig de Reis el 1996.\nA la mateixa comarca del Baix Llobregat (Barcelona) l'administració número 1 de Begues ha rebut, amb aquest número, el seu primer premi en un sorteig des que va obrir les portes el 2016, ha explicat Sergio Macías, un dels seus treballadors.\nL'administració de l'avinguda Ramon d'Olzina de Vila-seca (Tarragona) ha venut una sèrie per finestreta, segons ha explicat el fill de l'administrador, Rubén Mateos, que ha explicat que no saben si es va vendre a estiuejants i que aquest dimecres secunden la vaga de venedors de loteria.


Educació emocional: 7 consells per estimular als nens\nEducació emocional: 7 consells per estimular als nens amb les seves pròpies preguntes\nPosted on 4 octubre, 2015 by Susana Gracia Posted in Criança emocional\nEls nens creixen ràpid, el seu cos s’estira i cada vegada fan més coses sorprenents de forma espontània i gairebé sense que els papes s’adonin.\nEl desenvolupament emocional també es produirà, però aquest no té un caràcter tan automàtic com el desenvolupament físic o el desenvolupament d’algunes habilitats cognitives bàsiques.\nPer això convé considerar l’educació emocional com una part imprescindible a la seva educació, en la qual els pares han d’esforçar-se dia a dia.\nL’educació emocional és la part educativa més complicada ja que pot implicar preguntes o qüestionaments dels sentiments dels pares que ells poden no haver-se fet mai o sobre els quals no tenen respostes o no saben què ensenyar.\nVal la pena que els pares facin un esforç amb aquesta educació doncs la salut mental futura dels fills corre del compte dels pares a aquestes edats precoces.\nUs aportem unes indicacions que us poden ajudar en aquest sentit, però convé no descartar el fer una consulta puntual a un professional davant d’algun dubte o alguna situació complexa que tractar amb el fill.\nNo cal obsessionar-se amb l’educació emocional dels fills perquè deixaríem de ser naturals però si reflexionar sobre la nostra actitud davant algunes situacions com per exemple les preguntes dels nens petits:\n1.- Convé contestar sempre als nens quan pregunten sobre sentiments, situacions, fenòmens de la naturalesa, de la vida social, de les relacions familiars, de l’amor. Això és l’educació emocional en si mateixa\nNo respondre o titllar de ximpleria el que pregunten és no ajudar al seu desenvolupament emocional i els pot produir inhibició respecte al coneixement en general o en alguna àrea en particular.\nEl desig de saber sobre la vida està profundament lligat a saber sobre les matèries de coneixement que després desenvoluparà en el col·legi… les matemàtiques, la ciència,..etc.\n2.- La resposta a les preguntes del nen ha de ser curta i centrada en el que ha preguntat i anar afegint informació real a mesura que creixen.\nCal eliminar part de la complicació que té la vida simplificant la resposta perquè quan són petits no estan preparats per entendre-ho i els confondrà però no hi ha sacrificar el donar una resposta suficientment completa a la pregunta.\nPer exemple, un pot explicar que els nens neixen perquè el papa posa una llavor en la mama que és una resposta real i senzilla a la qual podem anar afegint informació sobre el fenomen com que la mama té uns ous que es diuen òvuls amb els quals neix i que els papes tenen unes llavors en els testicles que es desenvolupessin quan sigui major. Posteriorment, es pot anar afegint més informació a mesura que vegem que el nen la pot assimilar.\n3.- Sempre cal contestar des de la realitat ja que no hi ha gens més màgic que la pròpia vida per això no necessitem inventar respostes d’aquest tipus.\nPer exemple, no és màgic com funciona el cos humà?, com fa la digestió l’estómac, com hi ha sang en el nostre cos i que funció té o com es mou la terra i es veu la lluna en diferents formats cada nit….\n4.- Les preguntes més difícils solen ser les que es refereixen a sentiments propis de la mama o del papa, a aspectes conflictius, discussions, problemes familiars.\nEn aquest cas, cal parlar-los donis de la sensatesa i donis de la humilitat, si no se sap què respondre, respondre el que se sent però d’una manera controlada i sobretot, cal exculpar a propòsit al nen encara que ell no tingui res a veure amb la situació. El nen imagina que ell és el centre del món dels seus pares i per això, pot sentir-se el culpable de situacions que els passen a ells.\n5.- En les respostes cal poder explicar-los també el que voleu i el que necessiteu en determinats moments d’ells i del món i també quan podeu i quan no podeu fer coses.\nÉs molt important per al seu desenvolupament emocional saber que teniu límits i obligacions que també heu de complir, no només ells. És molt important que ells sàpiguen que tots estem regits per unes normes de la vida en societat.\n6.- Quan parlem amb els nens, mai cal parlar malament d’altres persones volgudes o importants per al nen perquè això li farà molt dany.\n7.- No cal hiper estimular-los amb informació i coneixement.\nEsperem al fet que apareguin les preguntes i no expliquem coses sense que vinguin al cas a més, si responem les preguntes amb gust, ells les seguiran fent, d’aquesta manera a poc a poc anirem ampliant la informació que els donem de la vida, enfortint la nostra relació mútua i sobretot, estarem contribuint a fer-los forts emocionalment.\nTrobem molt recomanable el següent video sobre el concepte d’educació emocional, rodat en un col·legi infantil de Gavà, Barcelona l’any 2013.\nQuè et semblen els nostres consells? Tens alguna experiència enriquidora en aquest sentit? Comparteix-la en comentaris, estarem encantats de llegir-la i comentar-la també :)\nSi tens qualsevol dubte sobre l’educació emocional del teu fill o filla i creïs que podem tirar-te una mà o aclarir dubtes o situacions conflictives, crida’ns al 659 034 451 o posa’t en contacte amb nosaltres. Punxa aquí per accedir a totes les formes de contacte i et respondrem el més ràpid possible.\n« La maternitat, la reproducció assistida i la solitud\nDepressió estacional i els seus símptomes »


Xarxa MOBAL, mobilitat local - Vídeo del mes - El per què dels accidents de trànsit: alcohol, velocitat i distraccions\nEl per què dels accidents de trànsit: alcohol, velocitat i distraccions\nEl següent vídeo correspon a una de les emissions del programa Quequicom, de TV3. Es tracta d’un programa de divulgació científica que, amb un estil amè i entenedor, intenta explicar alguns dels fenòmens científics que trobem en la nostra vida quotidiana.\nEn aquest vídeo titulat “Copes, radars i mòbils” s’expliquen tres dels hàbits més perillosos alhora de conduir, com són el consum d’alcohol, l’excés de velocitat i les distraccions. Per això s’utilitzen tot un seguit d’experiments i comparatives que permeten entendre clarament els efectes i les conseqüències d’aquests hàbits.\nEl reportatge va guanyar el Premi Seguridad Vial Línea Directa, entregat per l'alcalde de Madrid, Alberto Ruiz-Gallardón i el director general de Trànsit, Pere Navarro. El jurat va destacar que lluny de tractar el tema dels accidents amb un to dramàtic, el treball de l'equip aconsegueix unir rigor científic i amenitat.\nEl Premi es va lliurar el pasta mes de maig de 2009. D’altres treballs periodístics premiats en d’altres categories foren:\nEn la categoria de Premsa escrita, l’article beodos en peligro, publicat el 18 de desembre de 2008 a la revista Coche Actual\nEn la categoria de Radio, el reportatge Tráfico: la revolución silenciosa, emès el 18 d’octubre de 2008 en el programa Documentos de Radio Nacional de España\nEn aquest enllaç es pot consultar el reportatge


Maite Forteza | Badalonaparla.cat\n"Les persones amb discapacitat són una realitat desconeguda per la nostra societat"\n27. juny 2013 - 14:26 Carla Mauricio\nPresidenta del grup ASPANIN\nLa Maite fa 9 anys que presideix el grup ASPANIN, Pro persones amb discapacitat intel·lectual i les seves famílies, i en fa més de 20 que corre per l’Associació. Tenir un fill amb discapacitat la va portar a involucrar-se en aquest món i a voler conèixer altres famílies que patien la mateixa situació. Amb els anys ha après que, en aquests casos, actuar amb naturalitat és el millor que es pot fer.\nAspanin es va fundar fa més de 40 anys per uns quants pares que se sentien desemparats i sols i no sabien què fer amb els seus fills discapacitats. Amb l’ajuda de tres assistents socials van crear una petita entitat a l’Església de Sant Josep i allà va començar tot el moviment. Els darrers 10 anys han passat de ser 4 treballadors a 28 i s’han constituït com a grup. Ara, amb l’excusa que han estat guardonats com a entitat Badalonina de l’any, ens acostem a l’associació per conèixer d’aprop quina és la seva feina i com han rebut aquest premi.\nQuè s’hi fa a l’Associació Aspanin?\nUna de les seccions més importants que tenim és la de tutela de les persones amb discapacitat, en aquests moments estem tutelant més de 60 persones. Això vol dir que els hem de donar tota l’atenció que necessitin, som com les seves famílies. Aquest servei dona molta feina perquè has de tenir els papers en regla de cada tutelat. Cada any el jutge ho revisa tot i, per això, es necessita molta gent perquè cada tutelat ha de tenir un referent. És complicat, però de moment ho estem fent prou bé, la prova està en que la Generalitat ens va enviant tuteles.\nSón persones de l’Àrea de Badalona?\nÉs Badalona i l’àrea d’influència. Nosaltres no ens guiem pels socis, no cal ser soci per venir a demanar ajuda o assessorament. La majoria dels socis que tenim són simpatitzants, no necessàriament gent afectada. Estem oberts a tothom.\nBàsicament donem assessorament. Tenim l’assistent social que assessorarà a la família amb tota la paperassa que ha de fer, també hi ha una psicòloga i ajudem jurídicament que és la part més feixuga i complicada, amb tràmits com quan cal incapacitar legalment a la persona amb discapacitat.\nA més teniu la Fundació Gestió i Suport.\nSí, tenim el Programa de Suport d’Autonomia a la Llar, amb pisos tutelats a Canyet, Bufalà, LLefià, Sant Roc, Progrés, Casagemes i Pomar per nanos que són suficientment autònoms com per viure amb dos o tres més i tenen el suport d’un monitor durant unes hores. També tenim la Llar-residència al barri de Casagemes en el que sempre estan acompanyats d’un monitor. La nostra idea és integrar les persones dins la ciutat, perquè formen part cada cop més de la nostra societat. I, finalment, tenim un club de lleure que per nosaltres és importantíssim, però es veu que per l’administració no.\nPerquè ens l’han retallat un 75% i és molt important per al discapacitat, però també per les famílies perquè els permet tenir el seu fill de vacances uns dies i això els treu un gran pes de sobre. A més, en el Club Llevant, que és el nostre club de lleure, dediquem cada tarda a fer tallers de lectoescriptura, informàtica, jocs, música i altres activitats. Però l’administració es deu pensar que tot això és un luxe.\nQuina relació teniu amb les administracions?\nHi ha hagut èpoques de tot. Aquest espai és cedit per l’Ajuntament per exemple, però sí que és veritat que en els últims anys tant amb uns com amb altres es fa feixuc que t’escoltin. Des que van canviar el Regidor de Serveis Socials de l’Ajuntament que va marxar per aquell escàndol d'inspecció de locals, encara no coneixem la nova persona i ja fa uns quants mesos que hem intentat parlar-hi. Jo no pretenc que tothom sàpiga què és una persona amb discapacitat, però un polític sí i no ho saben.\nCom es sosté l’Associació?\nTenim subvencions de la Generalitat, de l’Ajuntament i alguna donació privada, però cada vegada n’hi ha menys. Cada una de les seccions que tenim té un tipus de subvenció, per exemple la Llar-residència té una subvenció per Llar-residència.\nI amb la crisi?\nAra i en els propers anys ja ens ha dit la Generalitat que no podem obrir cap servei nou. El que fa que ens haguem de plantejar noves fórmules. Va haver-hi una època que, no sé per quina raó, creien que el número de persones amb discapacitat baixaria, però ha estat al revés. Sempre n’hi haurà de persones amb discapacitat i per això hem d’estar preparats.\nCom estaríem ben preparats?\nQuan va sortir la Llei de la Dependència jo ja vaig dir que allò no era una bona solució. A mi que em donin un sou no em soluciona absolutament res, perquè amb el sou que em donaven només podies tenir una noia dues hores. Amb aquests diners haurien d’haver fet serveis i residències que és el que fa falta. I al final ja veus com ha acabat, no donen ni un duro i les valoracions de les famílies han caigut en picat. I ara per entrar a una residència van amb comptagotes.\nI com ho feu per tirar endavant?\nL’important d’Aspanin en aquests moments és el factor humà que està treballant aquí. La direcció és molt important, perquè una bona gestió és el que porta a que les entitats funcionin, però des de la persona que està al capdavant fins a l’últim monitor són gent que se senten l’entitat seva i dona gust estar aquí i veure com treballen.\nQuè representa per vosaltres haver estat escollits com l’Associació badalonina de l’any?\nHa estat un reconeixement popular que per a mi i per a tots els treballadors és molt important i els discapacitats ho han viscut molt. Jo sempre he pensat que no se sap prou el que és tenir una persona amb discapacitat al teu càrrec. No exigeixo que la gent ho sàpiga, però sí explicar que no és el que ens ensenyen els mitjans.\nMoltes vegades fan reportatges, anuncis, i coses que, per no ferir la sensibilitat de l’espectador, t’ensenyen el nen més maco que troben, et mostren que tots són molt ‘carinyosos’ i tot és feliç. Però la veritat és que hi ha patologies esgarrifoses, famílies desestructurades i gent que ho passa molt malament. Aquestes persones existeixen i no pot ser que això no es vegi perquè això és el món en el que vivim, no tothom es maco, preciós i simpàtic. Les persones amb discapacitat són una realitat desconeguda per la nostra societat. Per tant, hem de donar una altra visió: no totes les persones amb discapacitat són el que veieu als mitjans.\nO el que es veu a les pel·lícules també, no?\nSí, això tendeix a crear falses esperances a les famílies, perquè evidentment això costa molt d’assumir i no sé si arribes a acceptar-ho mai perquè és molt dur. La persona amb discapacitat es fa gran i tu també et vas fent gran i cada vegada costa més.\nCal donar molt suport a les famílies, acceptar la diferència i no marginar a les persones amb discapacitat intel·lectual, hem d'aconseguir que la nostra societat sigui integradora en tots els aspectes. Des d'Aspanin seguirem lluitant perquè això sigui una realitat.


Kaiserhotel Kitzbühler Alpen Oberndorf Bei Kitzbühel Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHabitació Quàdruple amb balcó - Llit\nPenzingweg 5, Wiesenschwang, Oberndorf Bei Kitzbühel, Àustria, 6372 - Veure al mapa\nMés informació sobre Kaiserhotel Kitzbühler Alpen\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Oberndorf Bei Kitzbühel, Kaiserhotel Kitzbühler Alpen és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Kaiserhotel Kitzbühler Alpen, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, esquí, massatge, parc infantil, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Kaiserhotel Kitzbühler Alpen.\nTots els tipus de viatgers (107)Parelles (36)Viatgers en solitari (12)Famílies amb infants petits (42)Famílies amb infants grans (2)Grups (17)


el 16/abr/12 Mar Castro Societat PDF\nUn centenar de reconeguts científics d'arreu del món es reunirà a Sant Cugat des d'aquest dilluns i fins dijous per debatre i aprofundir sobre la fenomenologia induïda per raigs còsmics en ambients de formació d'estrelles. Aquest és el tema que centrarà el principal taller del segon Fòrum d'Astrofísica de Sant Cugat.\nEl Fòrum es va fundar el 2009 i el 2010 Sant Cugat ja va acollir la primera edició del certamen. El Fòrum està pensat com un congrés en forma de tallers internacionals, amb una durada de quatre dies i la participació d'un centenar de científics. Són reunions compactes dels millors experts en cadascun dels temes que s'estudien. És previst que, de cada conferència, se n'editi una monografia de consulta per a investigadors i estudiants avançats.\nEl Fòrum també vol posar en relleu les idees dels joves científics. És per això que el Fòrum concedirà un premi per taller a la millor presentació d'un estudiant o d'un postdoctorat recent. A banda del reconeixement acadèmic, el premi inclourà dotació econòmica i una litografia del Monestir de Pep Blanes.\nA banda, el Fòrum també inclourà una xerrada de divulgació sobre l'origen del sistema solar adreçada al gran públic, que anirà a càrrec del doctor Josep Miquel Girart. La cita serà aquest dimecres a les set de la tarda a la Casa de Cultura.\nEl Fòrum del 2010 va tenir un impacte de 40.000 euros sobre Sant Cugat, segons l'Ajuntament. És previst que enguany sigui el mateix o el superi.


Susana Díaz recupera Rosa Aguilar per al nou Govern andalús - Diari de Girona\nSusana Díaz recupera Rosa Aguilar per al nou Govern andalús\nL'Executiu tindrà com a principals reptes la lluita contra la desocupació i la corrupció\nsevilla | efe/ddg 18.06.2015 | 00:00\nEl nou Govern andalús de Susana Díaz, que passa d'onze a tretze conselleries, incorpora vuit cares noves, entre les que destaca la tornada de Rosa Aguilar a l'executiu autonòmic cinc anys després, la confirmació de Manuel Jiménez Barrios com a "número dos" i la presència de dos independents.\nEl nou Executiu autonòmic respecta la paritat electoral, amb vuit homes i sis dones (inclosa la presidenta), i hi ha representades les vuit províncies andaluses. L'"home fort" de l'Executiu andalús serà Jiménez Barrios, que a Presidència sumarà Vicepresidència i Administració Local, tasques de les quals ja s'encarregava des de gener després de la sortida de Diego Valderas (IU) del càrrec per la ruptura del pacte de govern.\nLa incorporació més cridanera és la de Rosa Aguilar, que dirigirà la cartera de Cultura (àrea que recupera una conselleria independent), i que torna al Govern andalús després de ser fins al 2010 consellera de Foment i Habitatge amb José Antonio Griñán, càrrec que va deixar per ser ministra amb José Luis Rodríguez Zapatero.\nEls dos independents del Govern de Díaz són els rectors de la Universitat de Sevilla, Antonio Ramírez de Arellano, que dirigirà Economia i Coneixement, i de la Universitat de Màlaga, Adelaida de la Calle, al capdavant d'Educació, àrea que recupera una conselleria pròpia, igual que Salut, amb Aquilino Alonso, també una nova incorporació.\nEn l'actual equip repeteixen cinc consellers respecte l'anterior govern, encara que alguns ara dirigeixen àrees amb menys competències, mentre que han sortit del mateix 3 (Luciano Alonso, Elena Víboras i María Jesús Serrano), ja que els altres tres que el van deixar eren els representants d'IU.\nEl nou Executiu andalús, que governarà en minoria a la desena legislatura, tindrà com a principals reptes la lluita contra la desocupació a la comunitat, en la qual hi ha més d'un milió d'aturats, i desterrar els casos de corrupció per recuperar la confiança ciutadana.\nAmb el seu segon Executiu, després del que va formar el 2013 en assumir la Presidència de la Junta d'Andalusia després de la sortida de José Antonio Griñán, Díaz mantindrà com a principal necessitat baixar del milió d'aturats a l'autonomia, fita que previsiblement s'assolirà aquest estiu perquè actualment hi ha 1.006.591 aturats. L'atur, juntament amb la corrupció, es mantenen com a principals preocupacions per a la gran majoria dels andalusos.


Marlaska defensa que la policia actua amb «proporcionalitat» en els aldarulls | NacióDigital\nMarlaska defensa que la policia actua amb «proporcionalitat» en els aldarulls\nEl ministre d'Interior en funcions insta Torra a "garantir la convivència" i defensa que Sánchez sempre ha ofert "constitució, llei i diàleg"\nper NacióDigital , 19 d'octubre de 2019 a les 15:14 |\nFernando Grande-Marlaska, ministre de l'Interior en funcions, en una roda de premsa. | ACN\nEl ministre d'Interior, Fernando Grande-Marlaska, ha defensat que la Policia Nacional, els Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Civil estan actuant "amb proporcionalitat" i ha garantit que l'Estat "no està desbordat". En una compareixença des de Barcelona, ha assegurat que els agents estan donant una resposta "progressiva" segons les circumstàncies davant de "gent preparada en l'exercici de la violència, organitzada, amb estratègia i que sap al que va". D'altra banda, ha lamentat que el president de la Generalitat, Quim Torra, no hagi fet una "condemna ferma" de la violència i l'ha instat a "garantir la convivència", al mateix temps que ha dit que el president espanyol, Pedro Sánchez, sempre ha defensat "constitució, llei i diàleg".\nMarlaska ha comparegut des de la sala de premsa de la Delegació del govern espanyol a Barcelona després de reunir-se amb el conseller d'Interior, Miquel Buch. Abans havia anat a visitar alguns dels policies ferits aquests dies a Barcelona per transmetre'ls el seu "reconeixement".\nEl ministre ha defensat que la coordinació entre els cossos policials està sent "extraordinària" i que estan treballant "colze a colze" en una situació "tremendament difícil". "No importa el color de l'uniforme sinó l'entrega per garantir l'ordre públic i els drets del conjunt de la ciutadania", ha indicat.\nEn aquest sentit, ha dit que veient el nombre de ferits i cotxes policials afectats es veu la proporcionalitat amb què estan actuant els agents. En concret, 101 ferits aquest divendres i 300 des de dilluns i 264 vehicles destrossats, dels quals 43 dels Mossos i 221 de la policia espanyola, 171 dels quals aquest divendres. "Sí, hi ha proporcionalitat", ha reblat.\nHa lamentat que hi hagi manifestants ferits però ha recordat que "el monopoli de la violència es dels cossos de seguretat", al mateix temps que ha alertat que no es tolerarà cap agressió física a agents policials. "No puc restar impassible davant el vandalisme indiscriminat en algunes zones de Catalunya", ha declarat.\nSobre les crítiques per l'ús de pilotes de goma, ha reblat que la Policia Nacional "segueix protocols internacionals" i fa ús dels "mitjans indispensables, precisos i progressius atenent a la situació de violència que es generi per tercers".\nInsta Torra a condemnar fermament la violència\nEn l'aspecte polític, ha lamentat que després de cinc dies d'aldarulls, el president de la Generalitat, Quim Torra, no hagi fet una "condemna ferma" de la violència, així com tampoc altres membres del seu govern o altres institucions. "Ningú entén que facin declaracions i parlin minuts i minuts i no condemnin la violència i no se solidaritzin amb els cossos policials", ha declarat. A més, els ha alertat que "han d'escollir el camí de les institucions democràtiques perquè no hi ha un altre camí".\nSobre la petició de Torra de reunir-se amb Sánchez, ha considerat que el que ha de fer el president català és "ser conscient que és el president de tots els catalans, seure amb tots i restablir la convivència".\nGrups organitzats i molt violents\nEl ministre també ha indicat que els grups que estan protagonitzant els aldarulls responen a una "violència important, greu, organitzada amb direcció". Ha afegit que tots els cossos policials coincideixen en destacar l'"extrema virulència" i en assegurar que no s'han trobat una situació així abans.\nSegons Marlaska, es tracta de persones que intenten "posar en tela de judici l'Estat de dret" però ha asseverat que aquest "es defensa ostensiblement bé". Com ja va fer fa uns dies, també ha apuntat que darrere d'aquests grups hi ha l'"independentisme violent". "És una cosa evident i que no admet discussió. Una altra cosa és que hi hagi hagut algun altre element que hagi pogut unir-se", ha declarat.\n"No estem desbordats, aquesta situació d'ordre públic greu però a la qual l'estat amb tots els cossos està donant resposta", ha manifestat. En aquest sentit, ha assegurat que l'Estat havia previst tot el marc de possibilitats i les actuacions posteriors i que aquestes es van adaptant a les circumstàncies. A més, ha indicat que ja s'han produït més de 300 detencions des de dilluns, 83 aquest divendres, i nous ingressos a presó provisional.\nEn cas que es tornin a produir aldarulls, ha afirmat que els agents actuaran seguint els criteris de "proporcionalitat, necessitat i progressivitat" com fins ara i aplicant "els mitjans necessaris i imprescindibles per retornar la normalitat".\nEn acabar la seva compareixença Marlaska ha tornat al Departament d'Interior per assistir a una nova reunió del Centre de Coordinació policial (CECOR).\nEn una altra compareixença, el conseller de l'Interior, Miquel Buch, ha assegurat que confia amb els responsables del dispositiu que, segons ha recordat, es tracta d'un dispositiu coordinat amb altres cossos policials. D'aquesta manera ha respost la pregunta sobre si confia amb la Policia Nacional després de les actuacions dels darrers dies en els aldarulls ocasionats per "grups antisistema molt violents i organitzats".\nPolítica, Fernando Grande-Marlaska, Interior, Barcelona, aldarulls, disturbis, sentència de l'1-O


Enrere han quedat els dies en què les persones es van reunir en un banc al Parc o anar a caminar per la pista.\nCada vegada més popular a la tecnologia d’Internet, juntament amb electrònica tipus de Cites. Tot i que no donem suport a la comunicació virtual a càrrec de la real, cal assenyalar que alguns dels avantatges de les xarxes socials i les habitacions de la xerrada és que encara hi ha. En aquest article s’intenta examinar l’molt significat de la paraula»gat».Aprendre què és el xat privat, i familiaritzar-se amb les mesures de seguretat a seguir, fins i tot a Internet. Fer alguna cosa que pot amenaçar que quan estàs a casa en una còmoda sofà prop de l’ordinador? Aquest article donarà resposta a totes les preguntes.\nEn poques paraules, el xat és la capacitat per a l’intercanvi de missatges de text en temps real. Des de les adreces de correu electrònic és diferent perquè podeu veure immediatament la frase que va escriure la seva parella.\nXat de Text, pot implicar la comunicació, fins i tot entre un gran nombre d’usuaris\nNormalment s’utilitza per a l’intercanvi curt, ràpid frases. Aquestes xerrades es pot incrustar en una pàgina web sobre un tema concret (per exemple, pesca), i s’utilitza per a l’intercanvi d’experiències i notícies. No obstant això, les sales de xat són tancats.Per accedir a aquest xat, que necessita per obtenir els drets especials o invitació dels usuaris.\nTotes aquestes restriccions fixades pel lloc Creador o administradors (moderador)\nDes dels fòrums, el xat es caracteritza en que, com a regla general, no té un tema específic i s’utilitza sovint per simple»xats»\n← Vídeo de cites no - Llocs de la ruleta de xat


sempre molt més lluny: Els Culfreda, amb vistes\nEls Culfreda, amb vistes\nHavia pujat als Culfreda dues vegades, una a l'octubre del 2001, i una altra a l'agost del 2003. A més, a l'agost del 2001 havia pujat, en solitari, al Cauarere, un 2900 que precedeix als tres Culfreda per la seua via normal. Aquell dia, que anava sol, no feia bon temps i vaig decidir no continuar. Les altres dues vegades, tampoc no feia bon temps, però els companys es van animar a pujar igualment. El resultat, tres vegades de pujada per la zona sense veure les vistes. Així que aquest dissabte, 11 de setembre del 2010, vam anar fins al refugi de Tabernés per a fer els cims esmentats el diumenge 12, tot acompanyant a l'Aleix, que li faltaven per a la col·lecció de tresmils. També ens hi acompanyaven el Víctor i el Dani.\nDesprés d'alçar-nos una mica més d'hora del que calia, ja que segons l'Aleix, a les 6.40 ja s'hi veia... vam passar uns minuts tots quatre dins la furgoneta esperant veure-hi alguna cosa a fora. Finalment, a les 7 i pocs minuts ens vam posar en marxa, camí del Puerto de la Madera:\nEl dia pintava bé i aviat es deixa veure el nostre objectiu:\nAnem guanyant alçada pel marcat sender que puja fins als 2500 metres de l'esmentat coll.\nDesprés de menjar una miqueta al coll, encarem la llarga carena que ens porta cap al Cauarere:\nAl final, la pendent és força considerable, però no s'arriba a complicar. Només un parell de cops hem d'utilitzar les mans. Un cop al cim, ja es deixa veure el que ens resta: una baixada considerable abans d'afrontar la pujada al primer Culfreda, des d'on ja queda poc per als altres dos:\nI bé, finalment a la tercera ascensió als Culfreda, ha estat possible veure les vistes des dels cims, i són molt recomanables:\nCap a la cresta de Bachimala i la cresta Espadas-Posets\nCap al Cotiella\nCap a l'estany d'Ordiceto i la Punta Suelza\nCap a la zona del Montperdut i la Munia\nCap a la gelera d'Ossue i el Vignemale\nI cap al Lustou... tot un privilegi de vistes\nI d'aquell clar en el bosc, el pla de Tabernés, venim...\nI aquests són els sospitosos d'haver pujat als Culfreda\nEn fi, una bona i plàcida jornada de muntanya que només va tenir un final més trist, que podeu veure en l'entrada que hi ha a continuació...\nPublicat per carles a 14:07