Barcelona en el segle XIX - Viquitexts\nBarcelona en el segle XIX\nBreu història de la ciutat de Barcelona al segle XIX publicada a L'Esquella de la Torratxa.\nAltres dades: segurament el text no és complet\n1 Barcelona abans de la invasió napoleònica (1800-1808)\n2 Barcelona durant la Guerra del Francès(1808-1814)\n3 Barcelona durant la Restauració Absolutista (1814-1823)\n4 Barcelona durant el Trienni Constitucional (1820-1823)\n5 Barcelona durant la "Dècada Ominosa" (1823-1833)\n6 Descripció de la "Guerra Carlina i les Bullangues" (1833-1843)\n6.1 La guerra dels set anys\n6.2 Las bullangas\nBarcelona abans de la invasió napoleònica (1800-1808)[modifica]\nEra llavors Barcelona una ciutat patriarcal. Rodejada de murallas, els convents, iglesias, cementiris parroquials y edificis militars se menjaven la meytat de la seva área. No tenís mes diversió profana que las funcions del Teatro de la Santa Creu que acabavan á las nou del vespre, ans de sopar. Una empresa que intentá aclimitar las óperas de nit, perdé molts diners y no ho conseguí. Las professóns, las funcións religiosas y els sermóns adquirían sovint el carácter de verdaders aconteixements.\nMolts carrers a la nit quedavan casi á las foscas, rebent llum únicament de las llantias colocadas davant de las capellas que hi havía en molts punts de la ciutat. Las personas ricas, al eixir de nit, se feyan acompanyar per sos criats ab fanals. Després del toch de queda, no se sentia mes que’l ¡quien vive! de las murallas, el cant dels serenos y’ls lladruchs dels gossos.\nSe resava ‘l rosari en totas las casas: al toch dels Angelus tothom se descubría, y quan moría algú l’andador de la confraría de que´l mort formava part, s´aturava á las cantonadas demanant un Pare-nostre pera l’ànima del difunt.\nEl sigle XIX ha fet un cap-y-qua.Comensá y acaba ab una crisi industrial: la de principis de sigle fou motivada per la guerra que’ns feyan els inglesos irritats per l’aliansa que’l gobern de Carles IV havía contret al Napoleón. Els corsaris británichs interceptavan el camí de América, y obstruhit el mercat de las colonias, els magatzems dels industrials estavan abarrotats de generos.\nPer ausiliar als traballadors sense feyna s´organisá l’Olla dels pobres, que’s feya bullir ab lo que produhían els subsidis de las personas benéficas y ab el resultat de una rifa de solars y casas novas situadas al carrer del Rech.\nL’11 de setembre de 1802 vingué la Cort á Barcelona, celebrantse grans festas: cabalgatas, ball de trajos, iluminaciopns, corridas de toros y l’ elevació de un Montgolfier (5 de novembre), el primer globo, sens dupte, que s’ha elevat á Espanya.\nUn altra festa que vingué á alterar l’ ensopiment de la ciutat, fou la que tingué efecte en 1807 ab motiu de la beatificació del Doctor Joseph Oriol, el beyato, com ja li deyan els barcelonins, anticipantse á las decisions de Roma.\nFets curiosos: 1802. Fundació de la Casa de Caritat ab 44.292 lliuras sobrants de lo recaudat per la Junta de ausilis que tenía al seu cárrech l’Olla dels pobres.- 1803. Establiment de l’ensenyansa de Química en l’Escola de la Llotja, á cárrech de la Junta de comers.- 1805: Establiment de l’ensenyansa de Agricultura.\nBarcelona durant la Guerra del Francès(1808-1814)[modifica]\nMentint amistat á Espanya, y ab l’encárrech del gobern espanyol de que fossen ben rebudas entraren las forsas francesas á Barcelona (13 y 15 febrer de 1808) al mando del general Duhesme. Miradas ab just recel, comensaren á fer servey de retens y guardias barrejadas ab las espanyolas: el dia 29 (dilluns de Carnestoltas)s’introduhiren traidorament en la Ciudadela, y’l 10 de mars, obehint ordres de Madrit, se’ls hagué de facilitar l’entrada á Montjuich. Mestressa de la ciutat ja no se mogueren fins l´any 14.\nBarcelona sufrí sis anys cautiveri. Quan el 23 de maig se rebé la noticia de l’abdicació de Carlos y Fernando, el poble rabiós arrancava ‘ls bandos de las cantonadas. Els alborots populars eran el pá de cada día. El 31 de maig un paisá trepitja á un gastador vélite: aquest se trau el sabre y’l fereix: pero’l poble li cau á sobre y l’esbossina. Desde llavors emplea’l francés els medis més terrorífichs per imposarse: la joventut emigra en massa per anar á engrossar els somatents; els cossos de tropas espanyolas se disolen per tornarse á formar fora ciutat: fugen las personas acaudaladas. Numerosas societats secretas traballan sense descans per a provocar la deserció en las filas francesas: tres ciutadáns acusats de ferho son fusellats en la Ciutadela.\nGran alegria hi hagué á Barcelona al veure tornar completament destrossada y ab numerosos carros plens de ferits la columna de’n Chabrán, que no pogué passar del Bruch (7 de juny). La rabia dels francesos s´esbravava saquejant els pobles del Pla, y l´exasperació dels cataláns creixía.\nBarcelona passava horas molt trsitas: bloquejada pels somatents, escassejaven els queviures: els hospitals estavan plens á corull de malalts i ferits: l´industria y’l comers completament paralisats: un sol barco entrá al port durant el mes de agost; pel setembre cap.\nHavíasigut arrancat el batall de las campanas, y els centinellas dels campanars tenían ordre de fer foch á tot vehí qu’en temps d´alarma eixís al terrat. En els alrededors hi havia combats diariament: s’ acabava’l pá: de carn ja feya temps que ni se’n parlava, y l’ acequia condal havia sigut tallada per las forsas bloqueladoras. Per últim la vinguda de’n Sant-Cyr ab un numerós exércit allunyá de moment als bloquejadors de Barcelona.\nEl poble no parava de conspirar. De Barcelona eixían las escarapelas que galejavan els defensors de la independencia, y en cambi hi entravan armas y’s fabricavan municions en grans cantitats.\nLa negativa de l’ Audiencia, del Ajuntament, y de la Junta de Comers á prestar jurament al rey intrús, Joseph, (9 abril 1809) alentava mes y mes l’esperit dels patriotas.\nMés aquest últim sigué’l traidor, quant tot estava á punt. En sa casa del carrer de Guardia sigueren agafats els caps de la conjura (15 de maig), y sotmesos á un consell de guerra foren condemnats á mort el teatí Pere Gallifa, el Dr. Pou, rector de la Ciudadela, don Joseph Navaro, sargento de Soria, don Salvador Aulet, comerciant y D. Joan Massana, oficial de la consolidació de vales reals (3 de juny). Per ser sacerdots els dos primers moriren agarrotats, y’ls tres ultims en la forca. Tots ells donaren mostras de un valor y una serenitat admirables, guanyantse’l títul de mártirs de la Patria.\nEn el precís moment de l´execució, las campanas de la Seu tocaren a somatent. Tres menestrals Ramon Mas, mestre d´aixa, Juliá Portet, esparter y Pere Lastortas, manyá, havian llensat aquell crit d´alarma ab la veu de las campanas. Quan la guardia francesa pujá á las torres de la Seu no hi trobá a ningú: ‘ls patriotas s´havian amagat dintre las manxas de l’ orga. A las 72 horas de estar allí sense menjar ni beure, se’ls prometé la vida si s’entergavan: ho feren, y’l dia 26 sigueren penjats en l’ esplanada de la Ciutadela. La gent anava á veure als ajusticiats y eran molts els que’ls besaven els peus en senyal d’ adoració.\nBarcelona’s quedá casi despoblada. Els francesos baldavan als vehins á execcions y trabavan embargs sobre las fincas dels ausents. Els combats eran contínuos en los alrededors.\nAl any 14 s’ acabá la guerra: el 22 de mars entrava Fernando á Espanya per la Junquera, y seguía fins al Plá de Barcelona, no essentli permesa l’entrada á la ciutat ocupada encare pels francesos. Desdel Besós se dirigé á Sarriá y á Sant Felíu de Llobregat; nuvoladas de gent eixiren a saludarlo; els terrats de Barcelona estaven plens, mentres el gobernador Habert, se donava á tots els dimonis.\nPer fí tingué efecte l’ evacuació la nit del 29 de abril, obligant als vehins á tencarse á casa. El dia 30 entravan las tropas espanyolas al mando del general Copons, y’l poble aclamava ab frenesí’l retrato de Fernando VII passejat en una carrossa, rescabalantse de no haverho pogut fer ab el rey desitjat en persona.\nY aquell home que tantas baixesas havia comés durant son desterro mentres la nació’s batía per conservarli’l trono, el 4 de maig se negava á jurar la Constitució, y el 30 del mateix mes la derogava, anatematisant als séus autors, contra’ls quals preparava las persecucións mes tremendas.\nFets curiosos: Durant l’ ocupació francesa s’ aumentá l’ alumbrat públich: els fanals estavan penjats en unas cordas que anavan de part á part dels carrers.\nBarcelona durant la Restauració Absolutista (1814-1823)[modifica]\nDel any 14 al 20 anaren enconantse las diferencias entre els lliberals y absolutistas. Gobernavan els últims y no son pera enumeradas las persecucións de que’ls primers foren objecte. Els mes significats emigraren en massa. A mitjans de juliol s’efectuá una manifestació tumultuosa contra’ls afrancesats, sent de advertir que per tals tenían els absolutistas á tots els lliberals. A 21 del mateix mes se restablí’l tribunal del Sant Ofici.\nEn abril de 1817 els generals Lacy y Milans del Bosch, héroes de la guerra de la Independencia donaren el crit de llibertat en un poble de la costa de Llevant. El moviment fracassá: Miláns pogué guanyar la frontera; pero Lacy fou entregat per uns pagesos á las tropas del gobern. Condemnat a mort, y no atrevintse á arrostrar l’ exasperació del partit lliberal, fou trasladat sigilosament á Palma de Mallorca, essent fusellat en el fosso del castell de Bellver. (4 juny) Estant en capella, escrigué ab un clau sobre la paret les següents paraulas: ”Sentado en este sitio Lacy pidió pan al centinela desfallecido de necesisas”.\nFins al any 20 durá aquell período de restricció terrible.\nFets curiosos: La ciutat durant aquest período s’ aná refent y fou objecte de milloras importants. - 1814: s’ estableix en la Llotja la classe de Física experimental. - 1815: Idem la de Cálcul y partida doble. - 1816: S’inuagura l’ Escola de sorts-muts. - 1817: S’ estableix també en la Llotja l’ ensenyansa de l’ Arquitectura técnica y práctica.- Inuaguració de l’Acequia del Llobregat. - 1818 (30 de juny). Inauguració del primer servey de diligencias entre Barcelona y Valencia: viatges bissemanals: preu del passatje 19 duroas al interior y 15 á Fora. El 22 de novembre s’estableixen mensagerías per la mateixa ruta, més lentas pero més baratas. - 1819: S’ inuagura’l cementiri en el Poble Nou, privantse ‘ls enterror en els fossars de la parroquias.\nCastaños, capitá general de Catalunya, desde l’ any 16, realisa algunas obras d’ importancia: el Jardí del General; l’engrandiment de la Plassa de Palacio; la rectificació de la Rambla, la prolongació dels molls, dragatje del port. Comensan á construhirse aceras y empedrats y se suprimeixen els ràfechs de las teuladas. La industria manufacturera progressa considerablement. Y al Principal, una empresa per accions millora’ls espectacles, pagant tribut á la música de Rossini. El mestre Carnicer afegeix una sinfonía al Barbero, que s´ha tocat fins als nostres días.\nBarcelona durant el Trienni Constitucional (1820-1823)[modifica]\nAb el triomf de Riego que se sublevá á las Cabezas de San Juan, se girá la truyta: Fernando VII escrigué aquellas memorables paraulas: “Marchemos francamente y yo el primero por la senda constitucional” Barcelona s’ adhereix al moviment, y entre’l frenetich entussiame del poble el capitá general interí Castellar proclama la Constitucio del any 12 desde la gran balconada de la Llotja (11 mars 1820). Se constituheix una Junta pera evitar renyinas y venjansas; se nombra un Ajuntament popular y s’ organisa la Milicia Nacional, segons el nou Códich del Estat.\nPera contenir la sanya dels servils, el bisbe Sichar publica una pastoral, negant que la Constitució pugui inferir perjudici ni á la religió ni á las bonas costums. En ella parlava ademés contra la Inquisisció que acabava de ser suprimida. Desoint els consells del Prelat, els absolutistas conspiravan á bó y millor, exarcebant als lliberals que demanavan la prodcripció de tots els servils, contra’ls quals cantavan el Trágala qu’era la cansó del dia. L’any 21 (14 juliol) un tintorer francés Jordi Bessiers era condemnat á mort com á cap de una conspiració republicana.\nIndultat, quan ja estava en capella, se’l vejé mes tart ab els realistas, revelantse llavoras que al exagerar las tendencias lliberals, traballava per compte de la reacció.\nA principis d’ agost del 21 se declará la febre groga en la ciutat. Promoguérense graves desordres, que obligaren al gobernador de la plassa á tancarse en la Ciutadela. El 15 s’ establía un cordó sanitari format per forsas del exércit y paisáns armats, baix amenassa de pena de mort al vehí de Barcelona que intentés atravessarlo. La peste se rabejá terriblement en els pochs moradors que havían quedat dintre de Barceloan. Fins al 2 de desembre, fetxa en que ‘s cantá el Te-Deum, se registraren 8.846 defuncions, corresponentne dos per cada tres atacats.\nEl 22 se llensaren al camp els apsotólichs. La insurrecció cundí, protegida manifestament per la Cort, el clero, la noblesa y sobre tot pel gobern francés. Pretenent que’l rey estava seqüestrat pels lliberals, els sublevats establiren á la Seu d’Urgell una regencia presidida pe l’ arquebisbe de Tarragona. En la capital reinava una gran sobrescitació: els lliberals se dividían en moderats y exaltats; partidaris els primers del gobern, y tatxantlo’ls últims de tenir massa miraments ab els enemichs de la llibertat. En aixó arribá en Mina (9 setembre 1822) pera batre als 36 mil facciosos que campavan per la montanya, sembrant arreu l’incendi, la desolació y la mort. Ab l’ ajuda de las milicias nacionals escarmentá rudament als apostólichs; mes tot sigué inútil: la mort de la llibertat espanyola fou decretada en el Congrés de Verona, y’l gobern francés se decidí á executar la sentencia (28 janer 1823).\nEls apostólichs batuts y emigrats entraren de nou ab els francesos: la major part de las plassas de Catalunya, desprovehidas de viures y elements, anavan rendintse. Sols Barcelona es disposava á defensarse. L’esperit públich estava exaltadíssim, al trobarse la ciutat estretament bloquejada. Ocorregueren alborots en gran: Mina, malalt, s’ alsá del llit y lográ aquietar el poble (24 octubre). Una nota típica: la viuda del desventurat Lacy organisá en aquella ocasió un cos de llanceras en el qual s’ afiliaren moltas donas de sentiments lliberals.\nMes en la impossibilitat de resistir l’ embestida de forsas molt superiors, y debilitada la defensa de la plassa per l’ estat de desordre en que aquesta’s trobava, capitulá ‘l dia de Tots Sants, y ‘l quatre de novembre entravan á Barcelona las forsas francesas. Els constitucionals no hi veyan de rabia. El tragala era reemplassat per la marxa reialista, y gran sòrt pels lliberals que’ls francesos ocupants de Barcelona, vinguessen á ser durant molt temps la muralla que’ls ampará contra’ls odis africans dels apostolichs.\nFets curiosos: Durant el período constitucional se desocuparen alguns convents: en el de Trinitaris descalços (avuy Liceo) s’ hi instalá la Tertúlia patriótica: el de Caputxins (avuy Plassa Real) sigué en gran part derruhit. Al reconstruhirse, despres del triomf de la reacció apostólica, exigían els frares els mateixos mahons y las mateixas teulas.\n1821. Comensa la construcció del Passeig de Gracia, quals obrars no terminan fins al 24, essent capitá general de Catalunya, el marqués de Campo-Sagrado. - 1822. S’obra á Llotja la primera exposició de productes catalans. - 1823. S’enderroca la vella iglesieta de Sant Jaume per aixamplar la Plassa de la Constitució.\nDurant aquest periodo la industria manufacturera sufrí grans danys per efecte del contrabando. Fins á las mateixas portas de Barcelona hi havía tiros tot sovint entre’ls parrots y’ls contrabandistas.\nBarcelona durant la "Dècada Ominosa" (1823-1833)[modifica]\nLa reacció apostólica se desencadená terrible y desenfrenada: las presons, els desterros, las venjansas personals estavan á l’ordre del día. Y tanta part prenía en ellas el clero, que’l gobernador de la diócessis de Barcelona en una circular (25 novembre 1823) deya: “Se ha profanado la cátedra del Espíritu Santo, con expresiones bajas escitando al odio y a la venganza.”- Al 6 de mars del 24 l’Ajuntament dirigia una exposició al rey reclamant el restabliment del Sant Ofici.- Se feu un padró en el qual s´hi consignavan las ideas y’ls antecedents de cada ciutadá, y una societat titulada El Angel exterminador exercía sense fré las més abominables venjansas contra els lliberals.\nY encare’ls reaccionaris, no satisfets del gobern de Fernando VII, ja llavoras dirigían els ulls en l’ infant don Carlos. A Getafe (1825) estallá una sublevació que fou ofegada en sanch ple Conde de España. Lo més curiós es que aquest y’l ministre Calomarde formavan part de la conjura carlista, y si sigueren cruels ab els seus amichs, fou degut á la por que’ls assaltá de que aquests arribessin á descubrirlos.\nL’ any 27 (28 de setembre) s’ alsan á Manresa ‘ls apostólichs á la veu de’n Cargol, Jeph dels Estanys y altres cabecillas, els quals cometen grans extorsions contra ‘ls lliberals, arribant al extrém de ferlos escombrar els carrers á tall de presidiaris. Fernando VII se’n vé á Catalunya, expedint desde Tarragona un manifest que desarma com per ensalm á las partidas sublevadas, quals cabecillas en sa major part s´acullen á l’ indult. Mes el que no foren llestos per anarse’n al extranger pagaren ab la vida la seva confiansa. El Conde de España que venía ab el rey en penjá una porció á Tarragona, prescindint del indult que havían obtingut. ¡Y tots els executats eran amichs, cómplices seus!.\nDurant la permanencia de Fernando VII y de la reyna Amalia en la capital, se realisaren ostentosas festas, entre ellas una mascarada ab alegoría de la pau (6 janer 28) y un ball lluhidíssim á la Llotja (18 febrer). Era freqüent veure’l carruatje dels reys tirat per homes que substituhían als caballs. ¡ Ningú hauría dit que sota’ls peus dels que aixís se divertían bramulava sordament un volcá próxim á esclatar!.\nQuan els reuys partiren, quedá capitá general de Catalunya ´l Conde d´España, deixant un recort tan amarch del seu mando, que no s´ha borrat may més. Fou el tal Comte’l prototipo de déspota desalmat: sanguinari com un tigre y ab rams de bojería.\nAb fiscals com en Cantillon, en Chaparro y en Cuello, y ab una policía de perdularis estrets en sa major part dels presiris, bastá inventar l’existencia de una conspiració pel restabliment de la Constitució del any 12, pera omplir les presons á curull, y guarnir tot sovint la forca de l’Esplanada. Per tandas de 30 y de 40 eran tancats els ciutadans als calabossos, ahont sufrían els tractes més cruels y inhumans. Els aposentos eran infectes, sense llum ni respirall: els presos se veyan privats de tota comunicació ab sas familias, y se’ls obligava á consuimir la menestra asquerosa de la cantina de la Ciutadela pagada á pes d’or. Ab l’excusa de practicar registres en els calabossos molts cops els treyan nusos de pel á pel á la intemperie, deixantlos horas enteras sobre la neu, en las fredas nits de un rigorós hivern. Y sobre’ls detinguts pesava sempre l’amenassa de morir ó de ser deportats arrossegant groixudas cadenas als presidis d’Africa.\nSe contan á dotzenas els que moriren, víctimas de aquests maltractes que pera acabar ab tant sufriment, apelavan al suicidi. Un tal Sabater s’obrí la vena yugular ab un os afilat, fent servir l’orinal del calabosso de receptácul de la sanch.\nY’ls sacrificis en massa se succehían, en una forma la més terrorífica. Sense que ningú sapigués precisament el nom de las víctimas destinadas á la execució, aquesta se realisava en la forma següent: s’issava á la Ciutadela bandera negra, se fusellava després als reos un á un, disparantse á cada mort una canonada perque Barcelona s’enterés del cas y pogués contar esgarrifada’l número de las vístimas, y per últim el cos destrossat de aquestas era issat en la forca. Al peu del patíbul pululava la policía secreta, espiant fins la impresió que l’ espectacle produhía en el rostre dels curiosos, distingintse en aquesta tasca un tal Arqués, titulat Estudiant Murri, realista furibundo y escolar del seminari, quals propósits pel porvenir se revelaren en aquesta frasse que solía dir molt sovint.-“ O arribaré á bisbe ó al pal.” Conseguí l’ últim terme de aquesta proposició, puig en los aconteixements del any 35 fou fusellat.\nLa primera tanda portada al patíbul el 19 novembre de 28, se compongué de 13 infelissos, entre’ls quals s’hi contava’l coronel Ortega, gobernador que havia sigut de Monthuich l’any 20 y alguns altres militars. Entre’ls paisans hi figurava un pintor nomenat Porta, que á última hora, empenyat el Conde de Espanya en que els executats havien de ser 13, sigué tret del calabosso, com se treu lóvella del corral pera completar el número de las destinadas al escorxador, en sustitució de una altre que estant ja en capella, á copia de diners logra un passaport pera Fransa.\nNovas execucions del tot idénticas á las precedents tingueren efecte´ls dias 26 de febrer y 30 de juliol de 1829. Quan el Conde d’Espanya en persona no acudía á l’Esplanada á recrearse ab l’ espectacle de las sevas víctimas, feya que una música militar toqués davant la Capitanía una passada de la tonadilla de las habas verdes, molt en boga en aquell temps. Perque en mitj de tot era divertit. Un dia va fer despertar al seu fill per tots els tambors de la guarnició: un altre día va fer montar la guardia escombra en má a la seva propia filla. Y fins á la seva senyora va arrestar per haverse olvidat de encomanar al cuyner un guisot de la séva predilecció. Un dia donava ordres de que tot fill de mare se afeytés el bigoti, un altre dia destacava pels carrers un aixam de mossos d’esquadra, tisoras en má, ab l’ encárrech de tallar las trenas á las donas que las portessin penjadas.\nPer espay de quatre anys mortals dominá aquest monstre. Els barceloníns tenían tots la vida al encant. Bastava una delació qualsevol pera ser detingut. Las acusacions de qualsevol esbirro feyan fe, y fins eran castigats els pares que’s negavan á declarar contra’ls seus fills y las mullers contra’ls seus marits. Las causas se prolongavan indefinidament. Un dels fiscals, en Chamorro, solía prendre declaracions donant cops de cotze al pit dels declarants, en tant que’l deya:-“Vaja, home, digas la veritat.” En Cantillon tenía sempre sobre la taula del seu despaig un cráneo per imposar el terror als que prestavan declaració. Algunas vegadas fins se prescindía de tot sumari, haventse donat el cas de algun ciutadá, que al ser detingut desde casa seva, y sense ni menos passar per la presó, fou agregat, ab el cap rapat, á la brigada de presidiaris qu’escombravan els carrers.\nExecucións en el patíbul, sacrificis misteriosos realisats de nit, en els cementiris, al peu mateix mateix de la fossa oberta pera dragarse á las víctimas; deportacions en massa; desterros imposats á las familias dels morts y dels deportats; robatoris y exaccións en gran escala, ab las quals els esbirros s’enriquian...tot un flagell de maldat y de infamia, hagué de suportar Barcelona per espay de prop de quatre anys, vessant una mar de sanch y llágrimas.\nQuan, al fi, casada María Crsituina ab Fernando VII se doná una amnistía (1832), la ciutat respirá, acullint ab frenétich entussiasme al general Llauder que vingué á sustituir al monstre. Aquest sortí de la ciutat apedregat per la multitut, y encare gran sort sigué per ell que molts se contingueren pera no comprometre al general nou, en quí la població oprimida, posava plena de goig la seva confiansa.\nFets curiosos: 1826 . - Foren iluminadas per medi del gas las escolas de la Junta de Comers.- Durant aquest período s’ obrí´l primer tros de carrer de Fernando desde la Rambla al carrer de Avinyó: el Conde d´Espanya procedí autocráticament amenassant als propietaris que s´hi oposessin ab portarlos á la Ciutadela.- 1831: El mateix Comte feu reigir en la Plassa de Palacio una estátua de Fernando VII en actitud humillant per a Barcelona. Pochs anys després sigué aterrada en una de las moltas bullangas que anem á ressenyar á continuació.\nDescripció de la "Guerra Carlina i les Bullangues" (1833-1843)[modifica]\nLa excitació anava creixent; en tant s’ acostavan á Barcelona las tropas del general Bassa, qui ’l 5 de agost entrava sol, deixan la seva columna á Sans. La idea de que s’ anava á efectuar á Barcelona una gran concentració de forsas, deixant el resto de Catalunya a mercé dels carlins, produhí tal enardiment que’l poble y la milicia se llensaren al carerr al crit de ¡á las armas! Bullia la Plassa Palacio, quan una comissió del Ajuntament demanava á n’ en Bassa que procurés evitar un gran conflicte – “O’l poble ó jo!” respongué ‘l general de moment; y quan sembla qu’estava ja disposat á accedir á las súplicas de la corporació municipal, uns desanimats que s’ havian introduhit á Palacio per la tribuna que unía aquest edifici ab la vehina iglesia de Santa Maria del Mar el materen de un cop de pistola, y llansaren el cadáver á la multitut que com un mar agitat bullía en tota l’ amplada de la Plassa. Arrossegat fins á la Rambla, fou cremat sobre una foguera improvisada ab los mobles y papers de la Delegació de policía.- Las turbas desencadenadas calaen foch á la fábrica de Bonaplata, l’primera d’Espanya que utilisá la forsa de vapor; tractaren de saquejar els dipósits de l’ Aduana, y invadiren el domicili de algúns ciutadans titllats per sas ideas retrógadas. Els vehíns honrats á la fi s’ armaren pera contenir tant desenfré, nombraren una Junta auxiliar y’l dia 7 y ‘l 10 siguren fusellats els principals caps de motí, entre’ls quals s’hi contavan el cabecilla carlí Garrich y’l famós Estudiant murri.\nFets curiosos: 1835.- Traslado definitiu de la Universitat de Cervera á Barcelona.- 1836: Construcció dels Pórtichs de Xifré que tant contribuheixen á embellir la Plassa de Palacio.- 1938: Constitució del Liceo filarmónich barcelonés en el Convent de Montesión, principal de un batalló de milicianos. De aquella societat, que ja representava óperas, baix la direcció del mestre Obiols, n’eixí l’actual Liceo.- 17 juliol: Estreno de La Fattuciera, de Vicens Cuyás, jove de 21 anys, que á poch moria, el día y á l’hora mateixa en que la séva ópera era aplaudida ab deliri al Principal.- 10 de novembre: Primer ensaig de daguerrotipo per Alabern, deixeble de Daguerre: se tragueren vistas de la Llotja y’ls Pórtichs de’n Xifré, posantse un cordó de tropa pera contenir, durant l’ operació, ‘l tránsit de la gent.- En lo mateix any foren trasladats a la presó nova del carrer Amalia`ls presos de la que hi havía en la Plassa del Angel. Els últims reos de aquesta que sufriren pena de garrot foen dos parricidas de Gelida, haventse hagut de suspendre l’execució durant alguns mesos per estar la reo Cecilia Rossell, en estat interessant. Després de l’ execució foren tirats al mar dintre de una bota, ab certas alimanayas pintadas á las fonaduras, recort dels cástichs que imposavan als culpables de parricidi las bárbaras lleys de l’ Edat mitja\nLa regent María Cristina estava entregada en cos y ánima als moderats, quan acompanyada de sa filla Isabel entrá a Barcelona’l 30 de juny del any 40. Compromesa á sancionar una lley de Ajuntaments que’l poble veya ab disgust, se feren diversas manifestacións molt francas per no dir poch respectuosas, entre ellas la de fixar en els arbres de la Rambla ‘ls articles de la Constitució, vulnerats per la indicada lley dels Ajuntaments. Coincidí l’estancia de Cristina, sb ls terminació de la guerra y ab l’entrada d’ Espartero triomfador á la capital (13 juliol) que doná lloch á manifestacions de delirant entussiasme: las massa populars la alsavan a n’ell y al caball á pes de brassos, li besaven leas mans, s’ abrassavan á sos genolls. Després de molts incidents y no pocas intrigas, y gracias á la intervenció enérgica del poble que prengué una actitut imponent. Maria Cristina no pogué menos que cedir confiant el poder al partit progressista. Al dia següent de un motí popular (18 de juliol) áuna gran comitiva de moderats vestits ab pessa llarga, xistera y guants, se’ls ocoregué fer una manifestació de desagravis á donya María Cristina, en el moment d’eixir de palacio; pero’ls caygué al damunt una massa de exaltats, armantse un alborot tan gran y cayent tal pluja de garrotadas, que la Plassa de Palacio, després de la brega, quedá enterament sembrada de barrets y gorras, y trossos de levita, de gech y de brusa.Aquella jornada prengué’l nom de motí de las levitas. Al dia següent el jove advocat Francisco Balmas, reconegut com un dels manifestants madurs, se vejé empaytat per una turba, y haventse refugiat á casa seva, en el carrer de Sant Pau, se girá á tiros contra sos agressors, matant-se á tres y ferintne á vuit de molta gravetat; pero sucumbí acribillat de balassos, y son cadáver sigué arrastrat pels carrers fins davant de las Drassanas. Aquest fet y altres desordres obligaren á Espartero á proclamar l’estat de siti. Partí la familia real á Valencia (22 agost) á bordo del vapor Balear, y allí se resolgué’l plet polítich que acabá per adjudicar á Espartero la regencia única, passant María Cristina al extranger.\nAquesta obra es troba en el domini públic en aquells països en els quals els drets de copyright són vigents fins 70 anys després de la defunció de l'autor.\nLes traduccions d'aquest tipus d'obres poden no estar en el domini públic. (Més informació...)\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Barcelona_en_el_segle_XIX&oldid=7282»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 nov 2007 a les 03:12.


LITERATURA DEL MAÑANA: La novel·la de l'escriptora rubinenca Montse Flores, ressenyada de la mà d'Àngel Brichs a "Rubricata"\nLa novel·la de l'escriptora rubinenca Montse Flores, ressenyada de la mà d'Àngel Brichs a "Rubricata"\nL'edició 2342 de la revista Rubricata ha publicat, en la seva secció cultural, una ressenya d'Àngel Brichs sobre la novel·la que fou finalista del 1r Premi de Novel·la curta de lectura fàcil impulsat pel Servei Lingüístic de CCOO de Catalunya, L'aigua del Rif\nTot seguit, i gràcies a la col·laboració de la revista Rubricata us n'oferim l'article, tot adjuntant-vos un fragment del primer capítol: Nom de profeta, en el que, com descobrirà el lector(a), Flores empra tota una cosmogonia de símbols, alguns tòpics de la cultura àrab (com els djinns), on la tradició i el folclore populars es barregen amb les inquietuts –i ganes d'aprendre– de l'Ahmed, el protagonista i àlter ego de l'escriptora al llibre; i tanmateix, un mirall perfecte del què pot arribar a significar el terme integració:\nVa deixar anar un crit estremidor.\nEl seu cos tremolava a terra.\nTreia salivera per la boca i em vaig espantar molt.\nEn aquell moment ja no entenia res, ni una sola paraula.\nLa mare l'agafava pel cap i l'àvia li donava cops a la cara\nper fer-la reaccionar.\nAquell dia vaig conèixer què era la por.\nEm sentia culpable del que havia passat\ni me'n vaig anar al costat de la nevera,\nper si a l'àvia se li acudia d'obrir-la\ni treure'n les coses de dins.\nNo estava dosposat a cedir, a demanar perdó.\nAlgú havia de plantar cara o riure fort,\nben fort, com hauria fet l'Ibraim.\nDesconec el temps que va passar\nperò a mi em va semblar molta estona.\nEscoltava les dones però no les mirava.\nNo sé quan va trigar a arribar el meu pare.\nCrec que algú el va anar a buscar.\nQuan va entrar el pare, l'àvia es va endur la tia.\nLa va ajudar una veïna, crec.\nCom que havia estat molta estona amb els ulls tancats,_____________________________________________________________________ no m'havia adonat que hi havia més gent a casa.\nLes dones van acotar el cap.\nSeguien parlant, ara amb el pare.\nEm sentia molt trasbalsat.\nPer primer copa a la vida havia sentit por.\nPer primer cop a la vida havia desitjat la mort d'algú.\nLa mort d'algú que duia la meva sang.\nEl meu pare em va treure de la casa agafant-me per l'espatlla.\nRecordo que aquell dia vam anar a la platja.\nVam asseure'ns a mirar el mar.\nEl millor del Marroc són les seves platges.\nVam passar la tarda sense dir res.\nEns fèiem companyia i prou.\nSentíem l'olor de l'aigua i l'aire ens tallava les galtes.\nJo tenia al cap la imatge de la meva tia, estirada a terra.\nTenia un nus a la gola, que no em feia sentir bé.\nAquell dia va ser el primer cop\nque passàvem la tarda junts,\nel meu pare i jo, asseguts a la platja.\nEl meu nom vol dir "digne de ser lloat".\nNo sabia si els fets d'aquella tarda d'agost\neren mereixedors del meu nom.\nHavia protegit la mare, això és tot.\nDies més tard vaig sentir a dir\nque la meva tia tenia el dimoni dins el cos.\n(Fragment de L'aigua del Rif; pàgs. 26-27-28).\nL'aigua del Rif: una novel·la integradora\nVinguda del mateix Servei de Català, depenent del CPNL a Rubí, actual professora d'institut d'ensenyament secundari a la nostra ciutat –des de 2006– i traductora i assessora lingüística en publicacions diverses, Montse Flores Pallarès (Barcelona, 1968), és l'autora de la novel·la curta L'aigua del Rif (Editorial La Mar de Fàcil, 2010), amb la que va rebre una menció especial en el 1r Premi de Novel·la curta de lectura fàcil impulsat pel Servei Lingüístic de CCOO de Catalunya.\nDurant tota la novel·la, l'autora empra una mètrica que adopta forma de prosa poètica (glosa), per a seduir al públic al que va destinada: el lector adult que busca una lectura fàcil, amb mots no gaire rebuscats, però dotada de continguts visiblement adaptables a la seva edat.Set capítols que representen cinc escenes dins la vida d'un noiet marroquí en un institut de Rubí. Un diari molt ben estudiat i que resumeix, a grans trets, l'odisea d'un emigrat en un país forani.\nL'aigua del Rif narra la història de l'Ahmed, un personatge imaginari, inspirat en una realitat social en que a l'autora, sent professora, li ha tocat viure de prop més d'una vegada: la immigració. I tot i que aquest ha estat un fenomen molt utilitzat en la literatura europea contemporània (com podem veure amb la novel·la Le thé au harem d'Archi Ahmed, de Mehdi Charef (1988), reeditada per Folio (2009) ), Flores ho fa des d'una òptica social, fent de pont entre l'immigrant i l'autòcton, fent una sinapsi literària que neix dins del cervell mateix d'un nouvingut.\nEn tota una sèrie de frases establertes com pensaments caçats al vol, Flores desgrana alguns dels problemes que envolta una classe social que, encara que acceptada en els últims anys, dotada de creences i costums diferents que només poden ser posats a escena per la figura del seu protagonista principal, el qual jau en l'edat més noble, veraç i sincera que existeix: la infantesa.\nUna visió onírica, però real, d'una metàfora que veiem al mateix títol del llibre, on el terme Rif (com a zona vista d'antic com a frontera entre l'Àfrica i l'Europa), conté un sentit més profund del que, en una simple ullada, poguéssim identificar. Aquí emmirallat en el difícil –però real– món de les persones i l'eina comunicativa que les mou: les relacions humanes.\nTota una autora de referència, i un text que no ho és menys. I a més, tots dos, de Rubí.\nTítol: L'aigua del Rif\nGènere: Novel·la curta\nEditorial: La Mar de Fàcil (2010)\nAutora: Montse Flores Pallarès\nImatges i fragment:\n©Montse Flores Pallarès\n(De la imatge de l'article: ©Revista Rubricata)\nPublicado por ZENIUS en 16:28\nEtiquetas: L'aigua del Rif, Montse Flores, Rubí, Rubricata


Equips d'elaboració de vi principalment l'equip d'alumini i acer inoxidable equip - notícies - Jiangsu Prettech maquinària 59 Technology Co, Ltd\nEquips d'elaboració de vi principalment alumini material i equip d'acer inoxidable\nJiangsu Prettech maquinària 59 Technology Co, Ltd | Updated: Oct 12, 2017\nLa demanda de vi en el mercat és molt gran. Perquè hi ha moltes persones en la vida com a beure. Així cal treballar fora de la gent que he vist aquesta oportunitat, així que també volen aventurar-se a altres per treballar. Abans cal tenir en compte els dos, el primer és l'elecció de vi equipament i tecnologia vi d'aprendre, aquí és un equipament de vi vi màquina és una molt bona elecció. Equipament és simple, fàcil d'aprendre tecnologia, qualitat del vi preparat també és molt bo, són capaços de complir amb els estàndards de licor estàndard nacional, és fàcil d'aconseguir el reconeixement del consumidor.\nQuins són més àmpliament utilitzat equip cerveser ara? La resposta és que hi ha d'acer inoxidable i aliatges d'alumini, cadascuna amb els propis avantatges, no la millor, només el més adequat, en funció de la seva situació. Majoria de l'equip cerveser popular per l'equip d'alumini i material d'acer inoxidable.\nAlumini cervesa equips aquest material encara ocupa la major part de la quota de mercat d'equips, densitat alumini és petita l'alumini cervesa equips en general és molt lleuger, fàcil maneig. Alumini baix costos, perquè el preu de l'alumini vi equips ser relativament barat, fàcil de ser reconegut pels consumidors.\nMercat d'equips de vi d'acer inoxidable és el personatge principal d'equip fent vi d'acer inoxidable, alta brillantor, dur roba, polit gairebé cap gra, bonica i bella, tan afavorida per consumidors.\nÉs un equip especialment eficient, vi artesanal és més eficient, la puresa de licor és molt alta, de la càrrega de vi per cereals de pànic de la destil només sobre 3 hores, laboral, treball, el que tots sabem que el vi és una obra tècnica, en el vi té el seu propi combustible característiques de la tecnologia vi. Cervesa vi no només és bon gust, la taxa de vi també és molt alta, fins i tot si vostè no té la tecnologia no importa, arribem a beure vi tecnologia per aprendre tecnologia vi que tenim un a un responsable de l'alumnat a resoldre tots els problemes.\nUn parell de: Petit fabricant de vins al control de la temperatura\nSegüent: Factors que afecten l'equip de cervesa de qualitat de cervesa


“Projecte Hamza”, una escola de bàsquet integradora als suburbis de Casablanca | Diari de Badalona\n“Projecte Hamza”, una escola de bàsquet integradora als suburbis de Casablanca\nUna de les entrevistes del documental I Foto: Vidal Sabater.\nTècnics i periodistes badalonins es desplacen al Marroc per entrenar i fer un documental.\n26/01/2017 – Tècnics i periodistes badalonins es desplacen al Marroc per entrenar i fer un documental.\nEl bàsquet li va canviar la vida a Hamza Driouich. Aquest jove català de 20 anys i veï del Masnou no va tenir una adolescència fàcil. Ser expulsat de l'institut va posar en risc la pertinença a la seva 'altra' família: la del Masnou Basquetbol. L'esport ho era tot per ell i, per por de perdre'l, va decidir donar un gir radical a la seva vida.\nAvui, en Hamza estudia Economia a la universitat i continua vinculat a l'entitat fent d'entrenador de formació. Rebre una demanda d'ajut de Zajaria Bougriane, tècnic marroquí resident a Casablanca, li va fer obrir els ulls: 'He de retornar-li al bàsquet tot allò que m'ha donat'.\nHamza Driouich va agafar el telèfon i es va posar en contacte amb el seu amic Vidal Sabater, entrenador i periodista badaloní. En els darrers mesos, en un dels suburbis de Casablanca s'ha treballat per posar en marxa una escola de bàsquet que busca repetir el model seguit pel Hamza: que l'esport sigui el motor de l'èxit acadèmic.\nEl pròxim dilluns, després de mesos de preparació, un equip de documentalistes encapçalat per Vidal Sabater es desplaçarà fins al Marroc per inaugurar l'escola i començar a entrenar en doble sessió diària els 60 nens i nenes que ja els esperen.\nMentre en Vidal i en Hamza entrenen, la resta de l'equip format per professionals de TV Badalona i BTV enregistrarà el gruix d'un documental que ja s'ha començat a gravar a Catalunya. Aquesta iniciativa compta amb el suport del programa 'BQ Solidari', de la FCBQ, i amb la col·laboració del Masnou Basquetbol i de l'Ajuntament del Masnou.\nEl fil argumental del relat\nL'equip del 'Projecte Hamza' ja ha realitzat entrevistes amb amics del protagonista, tots ells fills d'immigrants magrebins. "Com a comunitat, aquests joves tenen interioritzat que són ciutadans de segona", destaca Vidal Sabater. "Volem mostrar les dificultats laborals i el racisme encobert que han de viure", afegeix el tècnic.\nA Casablanca, els entrenaments s'executaran durant una setmana "en una pista exterior d'una escola". "És evident que les dificultats més grans les trobarem en la relació jugador-entrenador i en fer entendre quins són els valors del bàsquet. Intentarem que els alumnes descobreixin què és crear un equip", valora Sabater.\nEll i en Hamza busquen que valors com "la cooperació i la lluita per objectius comuns" quedin arrelats i serveixin als alumnes per tenir èxit acadèmic. "A banda del documental, la idea és que el projecte de bàsquet duri quatre anys. La federació del Marroc hi està implicada i tots els tècnics de Casablanca hi podran assistir", celebra en Vidal.\nAl web del projecte ( www.projectehamza.org ) s'hi ha iniciat una campanya de micromecenatge a Verkami per a subvencionar les despeses de l'estada al Marroc. Badalona té l'honor d'exportar bàsquet arreu.


Pelegrí s’estrena en el sector vitivinícola Pelegrí s’estrena en el sector vitivinícola – VadeVi\nPelegrí s’estrena en el sector vitivinícola\nEl nou conseller d'Agricultura mostra el seu recolzament al sector presidint la celebració dels 20 anys de l’Associació Catalana de Sommeliers.\nLa celebració dels sommeliers catalans ha servit també per signar, juntament amb l’Associació Catalana d’Enòlegs, el programa europeu Wine In Moderation, que promou el consum responsable de vi i cava. Aquest programa està impulsat pel sector europeu del vi i gestionat a l’Estat espanyol per la Fundació per a la Investigació del Vi i Nutrició (FIVIN) conjuntament amb la Federació Espanyola del Vi.\nEn l’acte que s’ha desenvolupat al barceloní Palau Robert, el president dels sommeliers catalans, Jordi Bort, ha destacat que en aquest 20 anys han aconseguit consolidar la formació específica de sommelier, que s’ha estés per les escoles d’hostaleria catalanes.\nS’ha homenatjat els signants, fa vint anys, de la primera declaració d’intencions dels sommeliers, Juan Muñoz, Quim Marquès, Josep M. Gotarda i Josep Roca i als guanyadors de les anteriors edicions del premi al millor sommelier català, que han estat onze en vint anys.\nBort ha anunciat que la final del campionat del 2011 es farà el 23 de febrer al Fòrum Gastronòmic de Girona i ha cedit el torn al president dels enòlegs catalans, Josep A. Llaquet, amb aquestes paraules: “enòlegs i sommeliers són qui omplen i qui buiden les ampolles”, expressant així l’entesa entre ambdues associacions.\nPer la seva banda, el president dels enòlegs ha destacat la davallada constant del consum i ha dit que tots els actors del sector a Catalunya, que genera 1000 milions l’any i representa el 23% de tot l’estat, han de fer pinya en aquests moments difícils.\nUn cop signada l’adhesió de les dues associacions al programa Wine In Moderation, el conseller ha clos l’acte dient que l’estada de dues setmanes que Jay Miller, mà dreta del crític nor-americà Robert Parker, ha fet a casa nostra és una mostra del bon moment que viuen els vins catalans.\nSobre la seva presència en aquest acte, ha dit que: “Amb els petits detalls de cada vi es fa un gran sector i per això he volgut ser-hi”. Finalment, Pelegrí ha felicitat als impulsors de la iniciativa Wine in moderation, ja que “només amb mesura el vi potencia els seus actius”.\nEL CONSELLER PELEGRÍ HA PRESIDIT L’ACTE D’ADHESIÓ DE LES ASSOCIACIONS CATALANES DE SOMMELIERS I ENÒLEGS AL PROGRAMA WINE IN MODERATION FOTO: JOAN NEBOT


Estàs aquí:Inici Notícies Mostrem el nostre suport a la 'Caravana a Grècia. Obrint fronteres'\nDimarts, 02 Agost 2016 18:55\nMostrem el nostre suport a la 'Caravana a Grècia. Obrint fronteres'\nÉs una iniciativa en què s'han unit col·lectius, organitzacions socials i anticapitalistes de diferents territoris de la península ibèrica.\nHi participen prop de 300 persones per visibilitzar la lluita contra la política de fronteres de la Unió Europea que persegueix, criminalitza, deté i expulsa les persones migrants.\nEls autobusos que integren la caravana van confluir el 15 de juliol a Barcelona per partir tots junts cap a Tessalònica (Grècia) i unir-se a l'acampada europea "No Border" de protesta i denúncia davant la dramàtica situació per la qual travessen multitud de famílies, i en particular dones i menors d'edat, que pateixen un especial desemparament i vulnerabilitat en el seu recorregut.\nLa Unió Europea rebutja les refugiades però inunden d'armes els seus països d'origen i alhora augmenta la militarització del control dels camps de refugiades, on s'impedeix l'entrada d'organitzacions civils i de periodistes, militarització que està present també a les fronteres, amb la instal·lació de més tanques i concertines, cap a una Europa fortalesa. L'actitud de la UE està suposant un camp adobat a les màfies i la mort de milers de migrants. Fins ara, més de 3000 persones han mort intentant arribar a territori europeu.\nEls acords establerts entre la Unió Europea i Turquia, el darrer 20 de març, incompleixen el dret internacional d'asil, uns acords vergonyosos per retenir i impedir el pas de les persones migrants i les refugiades. Tampoc no podem oblidar-nos de l'intent del cop d'Estat a Turquia, país en què es vulneren constantment els drets humans, i on a hores d'ara, amb el pretext del cop, Erdogan pot implantar les mesures autoritàries que, fins ara, la majoria parlamentària no li hi permetia. A l'Estat espanyol, la reforma de la Llei de Seguretat Ciutadana, suposa una situació similar a l'acord de Turquia, ja que permet que persones, fins i tot menors d'edat, siguen expulsades sense cap tipus de garantia. Es dóna la paradoxa que hi ha llibertat de capital i de recursos però no de persones, que són cossificades i expulsades d'Europa.\nLa 'Caravana a Grècia, Obrint Fronteres' a Grècia participa en accions reivindicatives que centren l'atenció sobre tot tipus de violències i especialment en la violència sexual que pateixen dones i menors d'edat. S'organitzen assemblees i accions de tota mena, com les manifestacions davant els Centres d'Internament d'Estrangers (CIE) situats a Paranesti i Xanthi (Grècia) o als camps de refugiats de Limeni o Idomeni.\nEn el seu periple han rebut per part dels estats europeus un fort seguiment policial, que els ha acompanyat des de la seua arribada a Igoumenitsa i que els ha fet aturar-se en diverses ocasions. Entre l'operatiu policial, alguns efectius eren de l'empresa de control fronterer FRONTEX. Segons informa l'organització, durant els actes, els efectius policials no han permés que la manifestació avancés fins a les portes del CIE de Paranesti, encara que sí que han permés que una delegació conformada per representants de No Borders i de la Caravana (entre ells algunes doctores) pogueren accedir al centre. En Xanthi la policia va carregar amb gasos lacrimògens per intentar dispersar els manifestants.\nPerò també han trobat en el seu camí la solidaritat del poble, com l'acollida a Barcelona o les que van tindre a Milà, on els esperaven les dones de la Casa Della Donna, i la de l'antiga fàbrica Rimaflow, ocupada i recuperada pels seus obrers a febrer de 2013, quan els propietaris van decidir tancar-la. Però sobretot, han trobat l'agraïment de les persones dels centres d'internament i dels camps de refugiats i refugiades, que es troben desemparades davant d'unes polítiques deshumanitzades.\nLa 'Caravana a Grècia. Obrint Fronteres' alça la veu, articulant un moviment de denúncia internacionalista, per dir ben alt NO A LA GUERRA, que cap persona és il·legal i que davant la barbàrie i el genocidi a la Mediterrània patrocinat per la UE es troba la solidaritat de la classe treballadora de tots els pobles. La solidaritat és la Nostra Millor arma. Obrim fronteres.


La comunicació en el món del vi marcarà el darrer debat del cicle Visions 5.1 | EFMR.cat\nInici Notícies La comunicació en el món del vi marcarà el darrer debat del...\nDebat “Des del món rural, projectes de present i futur” (Foto: Josep Morató)\nLa cinquena edició del cicle de debats Visions 5.1 acaba aquest dissabte a Montblanc amb la darrera taula rodona que reflexionarà al voltant de la comunicació en el sector vitivinícola.\n“Com comuniquem la sommelieria i el vi” és el títol del debat que se celebrarà aquest dissabte a les 7 de la tarda a la Sala de les Corts Catalanes del Centre Cultural Anselm Turmeda de Montblanc.\nUn dels ponents serà Ferran Centelles que és sommelier i consultor a Espanya de Jancis Robinson, la crítica de vins britànica més influent del món, i col·labora amb El Bulli Foundation, a més de ser membre fundador del club vinícola Wineissocial. També hi participarà Anna Vicens, sommelier i presidenta de l’Associació Catalana de Sommeliers, al mateix temps que exerceix com a supervisora de tots els establiments Wine Palace. Finalment, també s’hi podrà escoltar a Patrícia de Golferichs, editora de l’Agenda de Vins Catalans, es dedica a la comunicació del món del vi i col·labora amb diversos mitjans de comunicació especialitzats en el sector.\nEl món rural, present i futur\nSegon debat del cicle Visions 5.1 del 2018 (Foto: Gerard Bosch)\nLa setmana passada, el cicle va tornar al Museu de la Vida Rural, aquesta vegada amb preguntes al voltant dels projectes i reptes del món rural. Maria Carme Freixa, Rafael López Monné, Vanesa Freixa, Marta Amigó, Carme Ferrer i Anna March van compartir dues hores de conversa per explicar els projectes amb els quals han treballat.\nEls reptes de futur del món rural, la diferenciació respecte a les regions urbanes o bé les traves i complicacions amb les quals topen els projectes i iniciatives en els municipis més petits, van ser centrar algunes de les reflexions.\nArticle anteriorL’Espluga i Vimbodí oferiran un taller per a joves sobre com buscar feina\nArticle següentPle Municipal del mes de maig del 2018


Reivindiquen una atenció primària com a entrada a una sanitat pública universal i de qualitat - Canal Terrassa\nReivindiquen una atenció primària com a entrada a una sanitat pública universal i de qualitat\nJosep Maria CodinaData: 30/06/21\nMés d’un centenar de persones han tallat aquest dimecres al matí durant uns vint minuts la Rambla d’Ègara, a l’alçada del CAP Rambla, en defensa de la Sanitat Pública i per a la reobertura presencial dels Centres d’Atenció Primària. Els manifestants que han estat concentrats davant el centre sanitari que gestiona Mútua, reclamen més recursos per finançar les mancances en l’Atenció Primària que diuen han quedat al descobert durant la pandèmia.\nEntre els manifestants molts veïns convocats per la Confederació d’Associacions veïnals, però també professionals de la sanitat i representants dels partits polítics que hi han donat suport. La jornada de protesta ha estat convocada per diferents entitats i plataformes en defensa de la sanitat com Marea Blanca, que han fet una quarentena d’actes i concentracions similars arreu de Catalunya.\nAmb el lema «Més que mai sanitat pública, Sí o sí Atenció Primària» la Plataforma continua defensant la millora de la sanitat pública i l’Atenció Primària com a sosteniment d’un servei públic universal i de qualitat. La protesta ha seguit per Rambla avall fins arribar a l’Ajuntament. Aquí s’ha reivindicat que Mútua Terrassa passi a ser cent per cent pública. Una proposta que l’entitat ja va presentar en el passat ple, i que no va prosperar en no obtenir el suport dels principals grups.\nTags: atenció primàriabutlletiCAPConfederacióentitatpúblicaqualitatsanitatsostenimentUniversal\nL’Església Evangèlica Unida presenta el projecte social que impulsa a Ca n’Anglada\nEls comerciants encaren les rebaixes d’estiu amb bones perspectives


Viviendo la vida pasar: Los Reyes Magos\nFerran Vila 6 de enero de 2008, 16:51\nOstres Fran, tenim una altre cosa en comú a part d l'esport i el nostre Euro.espanyol. A mi també m'agrda molt la musica electrònica i Kruder and Dormeister trobo que són una pasada, la Keli tampoc està malament eh?. Bons reis i ens tornem a veure a Montjüic.\nMariona 6 de enero de 2008, 21:09\nLa Kylie és un autèntic fenòmen. Té cançons que són genials!! Una abraçada.\nFran 6 de enero de 2008, 21:21\nMariona, es veritat. A part de maca i cantar molt bé els últims treballs seus estàn molt acurats, comercial i artísticament.\nFerran, als K&D, des de que els vaig descobrir al Tosca no els perdo de vista, son genials. T'agrada el vídeo de la mel? Ho trobo de lo millor, donen ganes de llipar també, oi? Ho dic per la mel...jejejeje\nEns prendrem una copa a Montjuïc, per cert, anit, quan tornàvem a Premià i Vilassar després del partit, eres tu qui conduia o era un nùvol? ¡Quina sensació de champions...! Salut company.\nkarli 7 de enero de 2008, 0:17\nNo si no m'extranya que siguis de l'español, amb aquesta musica que escoltes no podies triar un equip decent de futbol!!jejejeje...\nEs broma tontet, ja saps que sempre m'haig de fotre amb tu i mes si per casualitat el dia avans el meu puto barça ha guanyat a fora de casa,jejejeje.\nPerò tu amb els conyàs que els hi has donat als de casa teva aquest any vols dir que et mereixies res per reis?jejeje com veus de moment nomes he fet que fotrem amb tu!!\nRes home res que segur que t'ho mereixes que ets molt bon paio, perico però bon paio,jajajaja...\nVinga ens veiem aviat mega crack!!\nFran 7 de enero de 2008, 16:53\nDecència futbolística, això és el meu equip i el meu estimat club. Imagino que a molts de vosaltres, els culers, només us agrada la Regina dos Santos...\nPer cert, no diguis aquestes coses tant lletges del teu estimat bar$a, home!...\nkarli 7 de enero de 2008, 22:09\nRegina dos Santos? ara el que es porta es Giovanni Dos Santos!! jejeje...\nMira encara hem quedo curt a vegades dient el que penso de la colla de vividors que tenim actualment a la plantilla!!!\nQue et vagi molt be demà al metge, espero de tot cor que et dongui el vist i plau per començar a fer moltes mes coses, tu t'ho mereixes Fran!!!


Rosearl B&B Donegal Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nThe Glebe, Donegal, Donegal, Irlanda - Veure al mapa\nMés informació sobre Rosearl B&B\nDissenyat tant per oci com per negoci, Rosearl B&B està situat idealment a Donegal; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Rosearl B&B és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, servei de llançadora, àrea de fumadors, àrea de TV/saló compartit.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Rosearl B&B la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Donegal.


La Muixeranga d'Algemesí actuarà en el partit de Lliga Llevant-Vila-Real | Valencia Extra\nLa Muixeranga d'Algemesí actuarà en el partit de Lliga Llevant-Vila-Real\nLa Muixeranga d’Algemesí protagonitzarà aquest dilluns una de les actuacions més mediàtiques i amb més projecció en les quals ha participat. La colla desplegarà les seues muixerangues durant el descans del primer partit de lliga que enfrontarà el Llevant UE i el Vila-real CF en l’estadi Ciutat de València.El club granota vol donar a conéixer aquesta mostra centenària del patrimoni cultural valencià al públic assistent, així com als milions de telespectadors d’arreu del món que segueixen la lliga espanyola.\nNo serà la primera vegada que la Muixeranga d’Algemesí actue en un estadi de futbol de primera divisió, també ho va fer en Mestalla en el partit de presentació del València CF de la temporada 2012-2013. Per a Marcos Castell, Mestre de la Muixeranga, es tracta d’una oportunitat única de donar a conéixer el nostre ball i la nostra Festa de la Mare de Déu de la Salut d’Algemesí, declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO. Per això volem agrair enormement el compromís del Llevant UE amb la cultura valenciana i per haver-nos convidat a participar en un partit tan important entre dos equips valencians de la millor lliga del món. La colla d’Algemesí desplaçarà 140 membres per a l’ocasió amb la intenció de desplegar el millor del seu repertori muixeranguer en l’última actuació abans de la Festa de la Mare de Déu de la Salut d’Algemesí, el 7 i 8 de setembre.


Pileje VISIOBIANE PROTECT 30 CÀPSULES\nPileje VISIOBIANE PROTECT 30 CÀPSULES\nVISIOBIANE Complement Alimentari PROTECT Laboratoris Pileje està destinada a protegir els ulls de les agressions externes i limitar l'envelliment.\nExtreure Porphyral HSP ® té propietats que limiten el dany cel · lular.\nDe fet, a partir de 0,3%, que és capaç de reduir en un 95% el nombre de lesions induïdes per la radiació UV, que és comparable a la protecció d'un filtre anti-UVB química.\nPileje presentar una patent en el desenvolupament de l'ingredient Porphyral HSP ® de umbilicalis Laver aliments.\nPropietats completes de Visiobiane Pileje\nEn addició de micronutrients antioxidants (vitamines E, B1, B2, niacina, C), conté Pileje Visiobiane Protegir:\n- DHA (promou el funcionament de la retina),\n- Des Porphyral HSP ® (promou la resistència a les agressions dels ulls),\n- La luteïna i la zeaxantina.\nProtegeixi Visiobiane Pileje pot ser aconsellable per protegir els ulls de les agressions externes i limitar el seu envelliment.\nLa luteïna és un carotenoide que és a dir un pigment natural.\nConcentrat a la regió de la retina, aquest antioxidant bloquejant els radicals lliures per tal de protegir l'ull de reaccions d'oxidació perjudicials.\nAixò sobretot en les verdures grogues, fulles verdes crues o els ulls de color groc, el laboratori Pileje ha optat per integrar la calèndula (flor comestible de l'Índia) en els ingredients Visiobiane Protegeixi Pileje per la seva riquesa en luteïna .\nUtilitzeu consells Visiobiane Pileje\n1 càpsula al dia durant 36 dies.\nIngredients Visiobiane Pileje\nCàpsula d'oli de peix concentrat (gelatina de peix, humectant: glicerol) Porphyral HSP ® * (de Porphyra umbilicalis, portador: maltodextrina), vitamines (E, B1, B2, niacina, C), oli de peix, agent recobriment: cera d'abelles groga, extracte de calèndula (luteïna lliure, zeaxantina, mitjà: oli de càrtam).\nOmega 3 EPA i DHA com EPAX qualitat per Omegabianes EPA / DHA.\nLa patent proporciona EPAX omega 3 EPA i DHA concentrats, per un procés natural. El seu procés específic eliminació de contaminants, la patent obtinguda per l'oli EPAX també té una puresa òptima (0 residus de contaminants o els metalls pesants).\nAquest oli té la tecnologia Qualitysilver que proporciona una millor protecció contra l'oxidació.\nLa luteïna i la zeaxantina obté FloraGLO patent ®.\nAquesta luteïna després flors índia augmentar (Tagetes erecta) es purifica, GMO, i bio-idèntica a l'luteïna en la retina a diferència d'èster de luteïna


A principis de març, una delegació de l’OCDE va ser a Catalunya amb l’encàrrec de dur a terme una anàlisi en profunditat de l’impacte de les universitats catalanes en el desenvolupament del país. Aquesta immersió es va dur a terme a través de diverses reunions amb actors clau de la societat catalana, de visites in situ a les universitats i d’entrevistes amb membres de la comunitat universitària. L’equip va estar integrat per tres representants de la OCDE, Jaana Puukka, Karen Maguire i Ernesto Flores, i pels experts Susan Christopherson, de la Cornell University (EUA), Ellen Hazelkorn, del Dublin Institute of Technology (Irlanda), José-Ginés Mora Ruiz, de la University of London (Regne Unit) i Maria Helena Nazaré, de la Universidade de Aveiro (Portugal). En la segona fase del projecte, aquest equip ha treballat en la confecció d’un informe que, partint de la situació actual, ha elaborat diverses recomanacions per millorar la contribució de les universitats al desenvolupament social, econòmic i cultural de Catalunya. El document preveu fer-se públic durant l’últim trimestre del 2010 i les seves recomanacions i anàlisis serviran també com a material per a l’elaboració de l’estudi d’Impactes de la Universitat de Catalunya a la societat. El projecte ha estat coordinat a Catalunya per Josep M. Vilalta (ACUP) i Martí Parellada (Fundación CyD). L’elaboració de l’informe d’autoavaluació de Catalunya ha estat coordinat per José García-Quevedo.


Manifestacions a Síria i Jordània - VilaWeb\nManifestacions a Síria i Jordània\nEl reclam de llibertat s'estén per tot el món àrab\nDes de la revolta a Tunísia i mentre els manifestants egipcis continuen lluitant per destituir Mubarack, les protestes contra l'atur i a favor de la llibertat s'estenen arreu del món àrab. Aquest cap de setmana hi haurà protestes a Síria i Jordània i altres països ja han començat a preparar-ne. En totes aquestes manifestacions internet hi té un paper clau, la 'generació Facebook' s'organitza mitjançant les xarxes socials per fer sentir la seva veu.\nAvui hi ha convocades manifestacions contra el president Bashar Al Asad i de suport a les protestes d'Egipte a diferents punts de Síria. Davant del Parlament de Damasc, a les ciutats d'Homs, Alep i Qamishli i davant de les embaixades síries de ciutats com ara Amsterdam, Londres, París, Nova York i Estocolm.\nLa crida s'ha fet mitjançant les xarxes socials, com aquesta pàgina de facebook amb quinze mil adscrits, on els siris demanen llibertat, respecte als drets humans i posar fi a la llei d'emergència, en vigor des de 1963. Dimecres un grup de manifestants va recórrer Damasc i la policia va dispersar-los, grups de drets humans han demanat que avui no es torni a repetir escenes com aquestes.\nAhir centenars de persones van sortir als carrers d'Amman, la capital de Jordània demanant reformes econòmiques i alhora donant suport a la revolució d'Egipte. I la protesta podria repetir-se avui.\nAl Marroc, també\nAl Marroc els internautes també han fet una crida a manifestar-se a les principals ciutats del país el 20 de febrer. En un to menys bel·ligerant que en altres països, els que la convoquen demanen que el rei Mohamed VI que derogui l'actual constitució, que es prenguin mesures contra la corrupció i que s'alliberin els presos de consciència.\nEl portaveu del govern marroquí, Khaled Naciri, va declarar abans d'ahir que els ciutadans poden expressar-se lliurement dins del marc legal i que acceptaran les protestes amb serenitat .\nDijous el president d'Algèria, Abdelaziz Bouteflika, va anunciar que aviat es posaria fi a l'estat d'emergència vigent des de 1992. L'anunci respon al seguit de protestes que hi ha al país des de mitjan de desembre, de recolzament a la revolta tunisiana, i continuaran aquest cap de setmana. El president també va dir que es prendrien mesures per promoure l'ocupació i que tots els partits polítics tindrien lloc a la televisió i la ràdio públiques.


Memòria de Sants: Un jaciment romà al carrer Begur\nL'any 1972 el servei de clavegueram de l'ajuntament de Barcelona va localitzar al carrer de Begur, a la cantonada amb el carrer de Bacardí diversos enterraments romans. Us adjunto l'article publicat a la pàgina www.patmapa.gencat.cat\nEl jaciment arqueològic es localitza al carrer Begur número 42, cantonada amb el carrer Bacardí número 57. Entre el carrer de Badal i el carrer de Sugranyes dins del barri de Sants, en el districte Sants-Montjuïc. A l'any 1970, el servei de clavegueram de l'ajuntament de Barcelona va localitzar en aquest indret restes de diversos enterraments romans en àmfores i tègules, troballa que seguidament varen informar al Museu d'Història de la Ciutat. Quan va intervenir l'arqueòloga Joaquina Sol del Museu d'Història de la Ciutat, es varen identificar 9 sepultures orientades cap a l'est, amb una atribució cronològica baix-imperial romana. Els enterraments estaven distribuïts en una rasa d'uns 11 metres per 2 metres d'ample, amb una profunditat de 3,75 metres. Tan sols dues de les inhumacions estaven senceres. Aquests enterraments eren del tipus de cobertura de tègules a doble vessant, i una d'elles presentava imbrices a la part superior. Els dos esquelets es varen trobar sencers, que varen ser entregats al doctor S. Alcobé, Director del Laboratori de la Universitat per al seu estudi antropològic. Altres dues tombes -i tal vegada una tercera- també presentaven restes de tègules, i altres tres enterraments eren en àmfora. La darrera tomba era en àmfora, però estava coberta de tègules. Les inhumacions no contenien cap tipus d'aixovar, però segons F. X. Menéndez (1988), podrien situar la necròpolis entorn del segle IV-V dC. Aquesta troballa no s'ha pogut relacionar amb cap vil·la romana ni via romana, ens és desconeguda l'existència de vil·les romanes dins del territori del barri de Sants. Actualment, la zona està completament urbanitzada, però les diferents intervencions arqueològiques podien delimitar la necròpolis tardorromana. Es possible que al carrer encara queden restes arqueològiques, així com en l'illa que es situa entre el carrer Bacardí, el carrer Canalejas, carrer de Sugranyes i el carrer Badal, ocupat per un edifici industrial amb un pati a l'interior que no ha estat urbanitzat.\nPublicat per Agus Giralt a 1:11\nDoncs a veure què apareix com el Mediterrani vulgui fer la piscina més fonda.\n2 de febrer de 2013, a les 16:10\nEl que crec que hauria d'aparèixer segur sota el Mediterrani és un refugi antiaeri de la Guerra Civil.\nQue vagi bé, una abraçada!\n3 de febrer de 2013, a les 23:22\nJaume Ríos Calvet ha dit...\nJo ho recordo perquè visc a sobre mateix d'aquesta necròpoli. Van tenir el carrerobert molts dies. Estava relacionat amb l'obertura de la ronda del Mig i el soterrament d'aquesta via que interceptava el clavegueram del barri.\n6 de febrer de 2013, a les 11:13


La barra d'eines de favorits del Firefox no mostra punts - Firefox\nHe tingut un problema al Firefox després d’instal·lar l’extensió Piclens. La meva barra d’eines d’adreces d'interès ja no mostrava les meves adreces d'interès, només una barra d'eines en blanc. Tampoc era possible afegir-hi nous punts. Una revisió ràpida de la biblioteca d’adreces d'interès va revelar que la carpeta de la barra d’eines d’adreces d'interès encara era allà, per la qual cosa devia ser un problema diferent.\nHe intentat desactivar i habilitar de nou la barra d’eines que no tenia cap efecte, tornaria a aparèixer la barra de punts en blanc. Sabia que era important que a la barra d’eines s’afegís l’entrada anomenada Elements d’elements de marcadors.\nFeu el següent per verificar-ho:\nSeleccioneu Menú> Personalitza a la interfície del Firefox.\nSi la barra d'eines de punts d'interès mostra 'Elements de la barra d'eines d'adreces d'interès', hi esteu definit.\nSi no ho fa, localitzeu l’element entre la llista d’elements que podeu arrossegar i deixar anar i arrossegar-lo i deixar-lo anar a la barra d’eines d’adreces d'interès.\nSeleccioneu fet i torneu a revisar la barra d’eines d’adreces d'interès.\nSi no veieu la Barra d’eines d’adreces d'interès a Personalització, feu clic a Barra d’eines i comproveu que la barra d’eines d’adreces d'interès s’hi afegeix a la interfície.\nInstruccions antigues (pre-Firefox 57)\nPer comprovar-ho, heu de fer clic amb el botó dret a la barra d’eines superior i seleccionar personalitzar de la llista. Podeu activar el mode alternativament tocant la tecla Alt del teclat i seleccionant Veure> Barres d'eines> Personalitzar al menú que apareix.\nSi a la barra d’eines d’adreces d'interès no hi ha cap icona visible, haureu de tornar a col·locar-la. La icona s’anomena Marcadors a la llista d’icones. Només heu d'arrossegar i col·locar-lo a la barra d'eines d'adreces d'interès i les adreces d'interès haurien de tornar a ser visibles després d'acabar la personalització. Els meus punts d'interès eren de nou allò que era exactament el que volia passar.\nTambé heu d'assegurar-vos que la barra d'eines de punts d'interès està habilitada al Firefox. Podeu comprovar-ho fent clic a Veure> Barres d'eines> Barra d'eines de punts d'interès.\nActualitza : La situació no ha canviat en les versions més noves del navegador Firefox. És possible que altres extensions o actualitzacions del navegador causin problemes amb la vostra barra d’eines de favorits.\nLa solució no ha canviat gaire, ja que encara cal seguir els passos descrits per resoldre la situació.\nA aquesta guia s’han afegit dues captures de pantalla que visualitzen una barra d’eines sense cap icona de la barra d’eines i com ha de semblar la pantalla de personalització fixa.\nNomés heu d'arrossegar i deixar anar l'element Bookmarks a la barra d'eines en mode de personalització per activar-lo de nou.


Bolívia: les famílies guardianes del bosc Amazònic\nAssegurem aliments i treball digne\nProporcionem aigua per salvar vides\nDefensem els drets de les dones\nReduïm la desigualtat\nCompra comerç just\nUna organització íntegra\nAL LLOC ON ES GENERA LA MEITAT DE L'OXIGEN DEL PLANETA, NO ÉS FÀCIL SOBREVIURE\nMoltes famílies camperoles de l'Amazònia, al nord de Bolívia, han aconseguit el títol de propietat d'una parcel·la després d'anys de lluita, per a la qual han comptat amb el nostre suport. Però la majoria no disposa de recursos per aconseguir que la seva terra produeixi el necessari per viure. 1.800.000 bolivians segueixen vivint en la pobresa extrema.\nLes famílies que participen en els nostres programes actuen com guardianes del bosc amazònic, per elles mateixes i per a tots els habitants del planeta. A més de treure el màxim partit a la seva parcel·la per a ser autosuficients i viure dignament, ajuden a la recuperació de boscos degradats i són un fre a les grans tales.\nPer preservar l'entorn natural, dediquen menys de l'1% del terreny a conrear fruites, hortalisses i cereals. A la resta, recullen fruits silvestres i planten arbres fruiters, medicinals i fusters.\nAquest camperol és un d'aquests defensors perquè tots puguem respirar, les persones no només necessiten diners per viure, necessiten oxigen, i això és el que nosaltres oferim\nComunitat de Trinchera.\nDes Oxfam Intermón, al costat d'altres organitzacions locals, els donem suport amb:\nLLAVORS I PLANÇONS\nEINES I VIVERS\nLes famílies reben les llavors i plançons de varietats cultivables, medicinals o la fusta, que millor s'adaptin a les característiques del sòl de la seva parcel·la i a les condicions climatològiques.\nAl contrari del que podríem pensar, els sòls tropicals són poc fèrtils. A més, el canvi climàtic està afectant aquesta zona tant amb sequeres duradores com amb inundacions.\n"Abans no tenia interès de sembrar en aquest lloc perquè molt s'inundava. Ara he vist que posant plantes que s'adaptin al lloc i que són resistents, puc tenir collita i un ingrés per a la meva família".\nFacilitem els materials necessaris perquè les comunitats puguin construir vivers en els quals deixar créixer les llavors i plançons fins que estiguin preparats per al terreny. Així, tenen més probabilitats de supervivència i adaptació quan se'ls trasplanta al seu lloc definitiu.\nTambé els proporcionem eines per conrear, plantar i regar les seves parcel·les.\n“El que estic rebent és un somni. Tenia les forces però no els recursos per tirar endavant”.\nCada família compta amb unes 500Has. que han de servir per obtenir aliments tant per a ells mateixos, com per vendre i obtenir ingressos amb què cobrir les seves necessitats.\nFomentem que diversifiquen i no depenguin únicament de la castanya o la goma, com solia fer-se tradicionalment. Per a això, els assessorem sobre quina és la millor combinació d'espècies, sobre quins tenen millor sortida al mercat, i en alguns casos, els donem suport per organitzar-se. Així poden augmentar volums i qualitat i tenir més capacitat per negociar preus de venda.\n“Abans jo només em dedicava a la recol·lecció de castanya. Ara he vist que un Sistema Agroforestal és una altra alternativa de produir tant per la meva alimentació com per a la venda; i no estar esperançat en un sol producte... ”\ncomunitat San Pedro\nJunts hem aconseguit que un 70% de les terres, més de 28 milions d'hectàrees, hagin estat titulades a nom de comunitats o pobles originaris camperols. Això suposa que les famílies tenen terres en les que poden viure, conrear i decidir com cuidar-les i a què dedicar-les.\nActualment els donem suport en l'aprovació de Llei Especial de l'Amazònia, per a la consolidació del territori, i la promoció del desenvolupament sostenible de l'Amazònia boliviana.\n“Al principi tothom pensava que estàvem bojos, però ho vam aconseguir. Si jo moro, la meva família va a seguir tenint una terra on viure”.\nBloc d'Organitzacions Camperoles i Indígenes del Nord Amazònic de Bolívia\nLA VIDA DE MILERS DE FAMÍLIES CAMPEROLES I LA SALUT DEL PLANETA ESTAN EN RISC\nMés d'un terç de la superfície de Bolívia correspon a selva amazònica, el pulmó del planeta. Els incendis i les tales massives estan provocant que cada cinc minuts es perdin uns 30.000 m2 de bosc.\nLa teva aportació desgrava: els primers 150€ que dones desgravaran el 80% i a partir de 150€ desgravaran el 35%. A més, si portes més de 3 anys col·laborant amb OXFAM INTERMÓN, la teva desgravació en aquest últim tram s'incrementa fins al 40%. Amplia informació en aquest enllaç.\nBotiga online Feina Voluntariat\nInscrita en el Registre de Fundacions Privades de la Generalitat de Catalunya amb el número 259.


Tallers d’educació ambiental | Gegantur\nA Gegantur oferim tallers d'educació ambiental a mida on treballarem aspectes relacionats amb l'entorn que ens rodeja adequats al nivell educatiu dels xiquets i xiquetes o joves.\nEn què consisteixen aquests tallers? En la realització d'activitats que ens permetran estudiar i conéixer diferents aspectes del medi natural, social i cultural mitjançant l'observació, l'experimentació i la descoberta de l'entorn. Tot açò realitzat de manera pràctica gràcies al treball de camp i als quaderns de treball.\nL'objectiu final d'aquests tallers és el coneixement del medi en el qual s'emmarquen les activitats (un lloc privilegiat de la província de Castelló per la seua gran riquesa natural i cultural), d'una manera diferent, on es prioritza l'experimentació, la participació dels xiquets en el procés d'aprenentatge i el respecte pel medi ambient i els seus habitants.\nQuina classe de tallers oferim? Tallers d'ecosistemes forestals i animals, de meteorologia, de cartografia; tallers culturals, on veurem costums, tradicions, oficis de la zona...\nI tot realitzat per gent preparada i amb ganes i il·lusió per ensenyar aquest gran petit racó de la nostra terra.


Confrides corre per Gabriel | Sense Límits Aventura\nHome » NOTICIES TRAIL » Confrides corre per Gabriel\nEl III Trail Primavera Desafiament Aitana del 19 de maig portarà a la samarreta el peixet que recorda el xiquet Gabriel\nEs tracta de fer un xicotet homenatge i al mateix temps sensibilitzar perquè casos com aquests no es tornen a repetir\nHa sigut un dels casos que més ha commocionat la societat espanyola en els últims temps. L’assassinat del xiquet Gabriel a Almeria per part de la parella del seu pare ha deixat molts cor encongits, i una marea de sensibilització molt gran. El Trail de Confrides s’ha volgut afegir a les mostres de solidaritat amb la família de Gabriel i ha decidit que, en la samarreta de la carrera del pròxim 19 de maig, s’hi afegirà un peixet, en record al ‘pececito’ i al xiquet mort.\nSón d’aquests casos que posen la pell de gallina. Situacions per les quals ningú voldria passar mai. I menys que afecten a un xiquet. Gabriel ha estat en el pensament de tota Espanya en les últimes setmanes, i molt més quan es va conèixer que havia sigut assassinat per la que era l’actual parella del seu pare.\nEl cas ha sobrepassat les fronteres geogràfiques però també de la sensibilitat, i moltes han sigut les mostres d’estima que s’han fet a Espanya els últims dies. Homenatges als partits de futbol, o que a gales com les d’Operación Triunfo contaren amb el peixet a la solapa d’alguns dels cantants, ha fet créixer el record del xiquet Gabriel. A Confrides no són aliens a tot això i per això van decidir, des de l’organització, incorporar el peixet al pit de la samarreta.\n«Pensem que és una situació que afecta a tota la societat», afirmen des de l’organització de la prova, que creuen que s’han de «banyar». Es tracta «d’un xicotet homenatge que ha calat molt en els seguidors que tenim i pensen que fem el correcte», hi afegeixen.\nUn primer disseny\nDe moment tenen un primer disseny, i tot i que el color definitiu de la samarreta està per decidir, el que sí portarà és el peixet al centre del pit i damunt del nom del Trail Primavera Desafiament Aitana. Un bonic homenatge per sensibilitzar la població respecte a casos com aquests, perquè no es tornen a repetir.\nCrida a més trails\nDe fet, la intenció també és que aquesta iniciativa de la cita de Confrides arribe a més organitzadors de carreres perquè incorporen el peixet en els dissenys de les seues samarretes o agafen altres iniciatives en aquest sentit. En tot cas, es tracta de donar visibilitat i aportar un granet de sorra per evitar que casos com el del xiquet Gabriel tornen a produir-se.\nArriben Confrides i Moriscos Trail | Sense Límits Aventura - […] Confrides corre per Gabriel […]


Abu-Saïd al-Jannabí - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAbu-Saïd Hàssan ibn Bahram. més conegut com a Abu-Saïd al-Jannabí (nascut entre 845 i 855-mort en 913 o 914) fou un daï ismaïlita i fundador de l'estat càrmata a Bahrayn; era persa i nadiu de Ganaveh (en àrab, Jannaba), a la costa del Fars reclamant descendència de la dinastia sassànida.\nIslam i Càrmata\nEs va casar a la família dels Banu l-Kassar, de tendència ismaïlita i va rebre ensenyament d'Abdan, el cap ismaïlita d'Iraq que el va nomenar per dirigir les dawa (missions) a Djannaba, Siniz, Tawwadj, Mahruban i la costa de Fars vers el 880.\nVa fer molts conversos i va obtenir molts diners. Alguns el van denunciar per confiscar les seves pertinences i va haver de fugir segurament a Bàssora on va viure com a captaire o en treballs humils; fou convidat pel cap ismaïlita a l'Iraq, Hamdan Karmat, a Kalwada i al cap de poc el va enviar com a dai a Bahrayn on va arribar vers el 886/887 (les fonts varien entre el 886 i el 899 però la primera sembla més probable).\nEs va establir com a mercader a Katif on va guanyar l'amistat de dos fills d'un notable local de nom Sanbar de la família dels Takafi, Hasan (amb la filla del qual es va casar), Ali i Hamdan. Els ismaïlites ja havien estat actius a Bahrayn abans de la seva arribada, amb el dai Abu Zakariya Tamami enviat anys enrere pel dai del Iemen Ibn Hawshab, i una certa rivalitat es va detectar entre els dos dais però de moment van cooperar.\nAbu-Saïd va obtenir el suport dels beduïns Banu Kilab que ja havien estat convertits per Abu Zakariya, i després dels Banu Ukayl, que formaran la base del seu exèrcit. Amb aquests suports va conquerir una ciutat rere l'altra a la província de Bahrayn (Katif, Zara, Safwan, Zahran, al-Ahsa i Juwala); després es va dirigir a Oman on va ocupar Suhar encara que no va aconseguir mantenir el control permanent sobre el país en conjunt; després va fer campanyes a Balad al-Faladj (al sud de la Yamama) i a Yabrin (a l'est) i a aquesta darrera va massacrar als seus habitants els Banu Kusayr o Banu Said dels tamimites.\nNo se sap si va imposar el seu domini sobre la Yamama central però va lluitar almenys contra els hassànides Banu l-Ukayzir que regien la Yamama des d'una data a l'entorn del 866 amb capital a Kizrima, i que els Banu l-Ukayzir van cooperar més tard amb els càrmates per un temps. També va ocupar l'illa d'Uwal on va cobrar impostos als vaixells allí ancorats. No se sap les dates en què aquestos fets van tenir lloc (entre 890 i 899) però el 899 ja dominava tota la província de Bahrayn excepte la capital al-Hassà on residia el governador abbàssida, i estava en condicions d'atacar Bàssora.\nL'abril del 900 el califa va nomenar governador de Yamama i Bahrayn a Abbas ben Amir al-Ghanawi i el va enviar a la zona amb dos mil homes. Abu-Saïd el va enfrontar a la zona de les maresmes salades a dos dies de marxa de Katif i el governador, abandonat per les seves tropes beduïnes, fou derrotat i fet presoner el mes de juliol del 900. Estranyament fou alliberat per portar un missatge al califa amb l'advertència de no interferir altre cop als seus territoris. Va ocupar llavors Hadjar, que fou reconquerida probablement l'any següent (901) pel nou governador abbàssida mentre Abu-Saïd s'acostava a Bàssora, però es va retirar en arribar a les seves portes.\nEl desembre del 902 se sap que el governador abbàssida Ibn Banu va informar que havia derrotat i matat a un parent d'Abu-Saïd, que vivia a Katif i havia estat designat com a successor (potser Hasan ibn Sanbar) i que havia conquerit la ciutat, però poc després, el 904, Abu-Saïd va ocupar altre cop Hadjar després d'obligar a la ciutat a rendir-se tallant el subministrament d'aigua; els habitants van fugir a Uwal, Siraf i altres llocs i una part es va unir als càrmates; la ciutat va quedar parcialment destruïda, però va romandre la capital provincial si bé Abu-Saïd residia a un palau que havia construït a al-Ahsa.\nDesprés del 905 Abu-Saïd va enviar freqüents incursions a la regió de Bàssora on va fer captius i especialment va combatre contra els Banu Zabba que havien donat suport a l'expedició d'Abbas ben Amir al-Ghanawi. Una expedició a l'estiu del 912 va aconseguir assolar la rodalia de la ciutat.\nAbu-Saïd fou assassinat el juny/juliol del 913 en el seu bany a al-Ahsa per dos eunucs saklabis que havia capturat al combatre l'expedició naval que des d'Oman havia fet Badr Mahalli. Al mateix moment diversos companys seus de Katif foren també assassinats entre els quals Ali ibn Sanbar i Hamdan ibn Sanbar; la seva mort fou mantinguda en secret i se saber a l'estiu del 914, però altres fonts diuen que de fet el crim va passar el 914.\nFou l'iniciador de les institucions comunitàries de producció i distribució. Els captius de menys de 4 anys eren entrenats especialment en cavalleria i en religió. Els esclaus capturats eren dedicats a la producció comunitària. El producte dels territoris conquerits era confiscat i repartit. La producció d'armes, vestits i pells fou organitzada de manera comunal i supervisada pels seus agents, i va tenir molt d'interès a millorar l'agricultura i les plantacions de palmeres.\nVa ser fidel al cap ismaïlita Abdan i a Hamdan Karmat i quan aquests van trencar amb el califa fatimita el 899 els va seguir; en canvi el seu rival Abu Zakariya va romandre lleial a la causa fatimita i llavors el va empresonar i el va fer matar a presó. Després del 900 va proclamar que el mahdí era Muhammad ibn Abd Allah ibn Muhammad ibn Hanafiya i que apareixeria el 912. D'acord amb les creences ismaïlites per l'aparició d'un Mahdi, va abolir la pregària i altres ritus islàmics.\nEl va succeir el seu fill Said ibn Abu-Saïd.\nM. J. de Goeje, Mémoire sur les Carmathes du Bahraïn et les Fatimides, Leyden, 1886\nB. Lewis, The origins of Ismailism, Cambridge, 1940\nS. M. Stern, Ismailis and Qarmatians, L'Elaboration de l'Islam, Paris, 1961\nW. Madelung “Abu Said Jannabi,” Encyclopædia Iranica, I/4, pp. 380–381; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abu-said-jannabi-hasan-b\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abu-Saïd_al-Jannabí&oldid=21430564»\nDarrera modificació: 5 jul 2019 a les 18:22


IB3N | El nou curs de la UNED a les Illes compte amb 4.000 alumnes, 300 més que abans de la pandèmia\nIB3 Notícies > societat > El nou curs de la UNED a les Illes compte amb 4.000 alumnes, 300 més que abans de la pandèmia\nNou curs acadèmic a la UNED de les Illes, amb 4.000 alumnes, de moment, matriculats (el termini per matricular-se s’ha ampliat fins al deu de novembre). Són tres-cents alumnes més que abans de la pandèmia. Unes dades que constaten que no s’ha punxat la bombolla del curs passat i que continua la tendència positiva.\nEl Museu de Menorca ha acollit aquest dimarts capvespre l’acte acadèmic d’obertura del curs, que té matriculats a l’illa tres-cents estudiants. La sociòloga i epidemiòloga Ester Villalonga, professora de l’Escola de Farmàcia de la Universitat de Maryland, ha pronunciat la lliçó inaugural, sobre el capital social com a factor clau a Menorca durant la pandèmia.


NEVA DINS EL VIDRE: TORNEM-HI AMB EL TIL A BALEARS\nNúria Riera, la nova Consellera que substitueix a la\nSTEI-I, FETE-UGT i FE-CCOO denunciam la campanya manipuladora de la nova consellera.\nPodría, a més, resultar prevaricatòria.\nEl que li demanàvem era molt senzill: que acatàs les sentències i informàs als centres de que es poden acullir a la nornativa bàsica per poder continuar fent feina mentre es consensua amb la comunitat educativa i a les meses sectorials d'educació una nova proposta de projecte lingüístic que dur als centres. En torns d'això, ens hem trobat aquesta "nota informativa" no signada i plena d'imprecisions i manipulacions -per no dir mentides-.\nLa Conselleria ens demostra ara que no ha canviat el seu rumb ni les seves intencions.\nEls 3 sindicats volem deixar molt clar que exigim que la Conselleria acati les sentències,comuniqui a tots els centres i a tots els cursos, que és d'aplicació el Decret de mínims i que deixi de generar confusió de forma absolutament irresponsable als centres.\nEl TIL és inaplicable. Exigim i exigirem responsabilitats.\nCuriositat que hem trobat: Si la carta recomana que poden continuar, admet implicitament que per l'autonomia de centres, també poden canviar els projectes.


Chelsea Manning surt de la presó set anys després per la filtració a Wikileaks\nChelsea Manning, responsable de la filtració de documents classificats més important en la història dels Estats Units a Wikileaks, ha sortit aquest dimecres de la presó militar en la qual ha passat els set últims anys. Segons ha informat l'Exèrcit nord-americà en un comunicat, Manning, de 29 anys, ha sortit de la presó de Fort Leavenworth, a Kansas, cap a les 2.00 hores.\n"Valoro el meravellós suport que he rebut de tantes persones a tot el món en aquests últims anys", ha assenyalat Manning en una declaració remesa a la cadena ABC News abans de la seva posada en llibertat. "A mesura que reconstrueixo la meva vida, em recordo a la mi mateixa no reviure el passat. El passat sempre m'afectarà i ho mantindré en ment mentre recordi com va influir és només el meu punt de partida, no la meva destinació final", ha afegit.\nManning va ser condemnada a 35 anys de presó per lliurar aproximadament 75.000 documents a Wikileaks, part dels quals van ser publicats per la premsa. Aquests documents contenien informació sobre els conflictes amb l'Iraq i l'Afganistan així com sobre el centre de detenció de Guantánamo. La seva posada en llibertat aquest dimecres és el resultat de la commutació de la seva pena decretada per l'expresident Barack Obama poc abans d'abandonar la Casa Blanca, qui va justificar la seva decisió, entre altres coses, per com n'era de "desproporcionada" la pena i que ja havia passat un temps significatiu entre reixes.\n"Al llarg del terrible calvari pel qual ha passat Chelsea Manning, milers d'activistes d'Amnistia Internacional de tot el país i de la resta del món han fet campanya sense descans per l'arribada d'aquest dia", ha celebrat Margaret Huang, directora executiva d'Amnistia Internacional dels Estats Units. "Chelsea ha rebut un tracte especialment mortificant, atès que no s'han exigit responsabilitats a ningú pels presumptes crims que ella va posar al descobert", ha afegit en un comunicat.\n"Encara que celebrem el seu alliberament, seguirem demanant una investigació independent sobre les possibles violacions dels Drets Humans que Chelsea va treure a la llum, i així mateix que s'adoptin mesures de protecció perquè cap denunciant d'irregularitats com Chelsea torni a patir un tracte similar", ha reblat.\nFiltracions Obama commuta la pena a Chelsea Manning, font de WikiLeaks El Nacional


S'acaba Lost. I ara no és broma La República\nS’acaba Lost. I ara no és broma\nAra sí que va de veritat: s’acaba LOST. Una de les millors sèries de tots els temps finalitzarà el proper diumenge 23 de maig i se’n prepara una de molt grossa. Qui s’ha volcat en el desenllaç de la sèrie és el Festival de Sitges, que ha organitzat una vetllada per acomiadar com cal aquest espectacle que ens ha donat tantes alegries.\nS’acaba LOST i se’n prepara una de grossa, a l’alçada el que ha estat per molts la millor sèrie de tots els temps. Milions de fans arreu del món ja estan fent plans per la matinada del proper diumenge 23 de maig, quan es reoldran tots els dubtes. Qui n’ha montat una de bona és el Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, que de la mà de Cuatro, Fox, Shôko Barcelona i el col·lectiu Lost Day, han organitzat la NIT LOST per celebrar com cal el comiat de la sèrie.\nLa NIT LOST a Barcelona començarà a les 22:00h del diumenge 23 de maig, al costat del mar a la Barceloneta, a la Sala Shôko, on s’han organitzat diversos concursos de disseny de samarretes, disfresses i altres activitats que seran comunicades els propers dies a través del Facebook i Twitter del festival. Els assistents que participin als concursos optaran a premis i regals, entre els que hi ha un passi VIP per a la pròxima edició del Festival de Sitges, que se celebrarà del 7 al 17 d’octubre.\nA partir de la 1h de la matinada, la festa es traslladarà al local Bharma (C/ Pere IV, 93, Barcelona), l’únic local temàtic consagrat a LOST que existeix al món, on es podrà veure el capítol pilot, el penúltim capítol i el final de la sèrie (el final serà en V.O. subtitulada, a les 6:30 h).


El PSPV critica la tutela del PP sobre el Consell de la Dona de Xàtiva | L'Informador\nXelo Angulo proposa dotar al consell de pressupost i personal per posar en pràctica les mesures acordades i senyala la línia continuista de la nova presidenta\nLa secretària de polítiques publiques del PSPV, Xelo Angulo, ha proposat la modificació dels estatuts del Consell de la Dona de Xàtiva per fer-lo més operatiu. La proposta consisteix en dotar-lo de pressupost i de personal per a poder dur a terme tots els acords que s’hi prenen. La regidora ha criticat l’excessiva tutela que, al seu parer, exerceix el Partit Popular sobre el funcionament del consell. Aquest organisme acaba de reunir-se hui després d’haver estat inactiu des del passat mes d’octubre.\nAngulo ha manifestat la seua reserva sobre les intencions del PP, ja que “la presidenta no fa cap moviment de cara a obtenir un consens real. No resol cap qüestió, ja que necessita l’autorització del seu partit. Després de tardar més de 3 mesos en convocar el consell, continuen presentant la programació totalment tancada des de la regidoria, no com a programació pròpia del consell que representa totes les dones de la ciutat.”.\nA juí de la regidora socialista, el PP ha aconseguit fer inoperant el Consell de la Dona. Angulo basa la seua reflexió en el fet de que el consell acumulava actes de sessions pendents d’aprovació des de feia més d’un any; concretament des del mes d’octubre de 2013. Les actes que fins a hui estaven pendents d’aprovació eren les del 25 d’octubre de 2013 i les de les sessions celebrades el 3 de febrer, 9 de juny i 14 d’octubre de 2014.\nXelo Angulo ha criticat amb duresa l’escassa participació que els populars permeten als altres membres del Consell de la Dona en el seu funcionament general i, en particular, en la proposta d’assumptes a tractar. Segons la socialista, “el PP no té en compte les propostes que fan la resta de membres representatius de la societat civil i dels altres partits que pensen diferent en matèria d’igualtat. Eixa és la importància que els populars donen a aquesta matèria: es fa el que volen ells i, posteriorment, s’informa a les associacions i a l’oposició perquè peguen la cabotada. I tot per apuntar-se la medalla. Ho han fet sempre i més ara, en època d’eleccions”.\nEl Consell de la Dona està presidit per Júlia Isabel Vercher, qui va accedir al càrrec com a conseqüència de la dimissió de l’anterior presidenta, Rosa Esteban. Cal recordar també que Vercher va obtenir l’acta de regidora després d’altra dimissió en el Grup Popular; la d’Enrique Perigüell. Per a la secretària de polítiques d’igualtat del PSPV, el canvi de regidora no ha implicat un canvi en les formes: “la línia de la nova presidenta és continuista en allò essencial. De tota manera serà l’últim consell presidit pel PP. A partir de maig, les forces progressistes de la ciutat tornaran a donar veu a les dones en el lloc adequat per ser escoltades i tingudes en compte, que no és altre que el Consell de la Dona”.\nDiferències respecte la Llei de l’Avortament\nAngulo ha senyalat que el PSPV de Xàtiva veu difícil arribar a un consens amb el PP de cara a l’elaboració d’un manifest conjunt per commemorar el Dia de la Dona Treballadora, com a conseqüència de l’actitud dels populars respecte de la modificació de la Llei de l’Avortament i Salut Reproductiva. Segons els socialistes, tots els anys el PSPV proposava al consell una moció per celebrar el 8 de març. Aquesta moció era pactada amb la resta de membres de l’entitat per tal que fora una proposta conjunta. Posteriorment s’elevava al plenari de l’ajuntament per manifestar el consens de tots els col·lectius en aquesta matèria.\nTanmateix, segons la regidora, “aquest any serà difícil consensuar amb el PP el contingut del manifest, després que el Grup Parlamentari Popular al Congrés dels Diputats haja introduït la proposta de modificació de la Llei d’Avortament i Salut Reproductiva, per la porta de darrere i sense poder debatre-la. No han deixat que altres partits defensen les dones i no han volgut escoltar l’opinió pública, qui s’ha manifestat majoritàriament en contra d’aquesta modificació. És una llei retrògrada que fa que les dones tornen a ser dependents i les priva de llibertat per poder decidir si volen o no ser mares”.


Pension Casa Alba Slanic-Moldova Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 17 allotjaments a Slanic-Moldova.\nNicolae Balcescu nr. 59, Slanic-Moldova, Slanic-Moldova, Romania, 5500 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Slanic-Moldova, no busqui més enllà de Pension Casa Alba. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Slanic-Moldova. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen massatge, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Pension Casa Alba és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Slanic-Moldova.\nTots els tipus de viatgers (29) Parelles (8) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (7) Grups (6)


L’AFA fa 10 anys! – La Dolors Martí | AFA\nL’AFA fa 10 anys!\nPosted on 22/01/2020 by ampadolorsmarti\nAhir, dia 21 de gener, l’associació de famílies de la nostra escola va fer 10 anys. Vam començar com a AMPA el 21 de gener del 2010 amb 6 pares voluntaris, abans de començar el curs 2010-2011, que arrencaria amb dos grups d P3, un grup de P4 (amb 17 alumnes), un de P5 i un de segon. En total, 120 alumnes. Va ser aquesta primera junta la que va crear el logo i el disseny del xandall de l’escola.\nEl primer president de l’associació va ser en Jaume Riba, i després d’ell van venir en Xavi Porta, en David Rodríguez i, finalment, l’actual presidenta, la Judit Henares. Tots ells han treballat de valent amb els diferents equips de junta per aconseguir una escola de qualitat per a tots els alumnes de l’escola. No ens podem deixar de mencionar l’Ana de Dios, que molts de vosaltres coneixereu. L’Ana ha estat a l’associació des del primer dia i, tot i que els seus fills ja no van a l’escola, segueix treballant a l’AFA com a coordinadora.\nL’AFA ha invertit molts diners a l’escola durant aquests anys, ja que el centre no tenia prou equipament ni material (com PDI, ordinadors, jocs, pantalles, cadires, equips de música, jocs per al pati, etc.). La primera adquisició per part de la llavors AMPA van ser cubells i pales per al sorral i un matalàs per al gimnàs.\nDurant aquests 10 anys, per l’associació hi ha passat molta gent, i tots han posat el seu granet de sorra per fer de l’escola i de la nostra comunitat un lloc millor. Aquesta tasca és totalment altruista i molt més dificultosa del que sembla, però els qui ho fem, ho fem amb ganes i amb la voluntat d’anar sempre cap a millor. L’AFA és de tots els socis i, per això, us convidem a col·laborar-hi en la mesura que us vagi bé, des de formar part de la Junta (amb reunions un cop al mes), fins a participar en alguna comissió, o simplement venir a ajudar-nos en dies puntuals en què necessitem moltes mans. I recordeu que un cop l’any celebrem l’assemblea, que és on es vota tot allò que decidim com a associació. Qualsevol ajuda és benvinguda!\nReunió de junta el setembre del 2019\nExtraescolars 2n semestre