Una investigació a Radio Mi Amigo, premi de Recerca Local de Castell-Platja d'Aro • Ràdio Capital de l'Empordà\nLa història emissora, que emetia des d'un vaixell, va passar une temporada al Baix Empordà\nUn projecte de recerca sobre Radio Mi Amigo guanya el 6è premi Jordi Comas de Recerca Local a Castell-Platja d’Aro. El projecte d’investigació guanyador l’ha presentat el comunicador Joan Perich, director de Ràdio Platja d’Aro.\nL’estudi es centrarà en l’estada de la seu de l’emissora Radio Mi Amigo a Platja d’Aro durant quatre anys, de 1974 a 1978. Radio Mi Amigo és una d’aquelles ràdios considerada emissora pirata. Inicialment estava instal·lada en un vaixell en aigües internacionals del Mar del Nord i emetia la seva programació des d’alta mar.\nJoan Perich, però, se centrarà en l’etapa de Radio Mi Amigo a Platja d’Aro. L’objectiu és conèixer i analitzar les circumstàncies geopolítiques que van dur a l’emissora fins a la població. Instal·lant-se a la localitat del Baix Empordà, el mitjà de comunicació també va promoure el municipi arreu d’Europa.\nL’any 1958 va aparèixer la primera emissora radiofònica offshore. Anys més tard, amb una escletxa legal a l’estat espanyol i un teixit empresarial local que hi van veure una oportunitat de promoció turística, els estudis de Radio Mi Amigo es van instal·lar a Platja d’Aro.\nEls concursos promoguts per l’emissora, El Amor se cita en Playa de Aro, van fer que s’organitzessin exposicions i fires a la localitat.\nEls premis de Recerca Local escullen el millor projecte inèdit d’investigació que pugui esdevenir un treball de recerca sobre Castell-Platja d’Aro i S’Agaró en qualsevol àmbit.\nArticle anteriorEl Club de Futbol Palafrugell renova la seva junta\nArticle següentEl Palamós s’adjudica una victòria d’or (0-2)\nTV3 es fa rasó del projecte “Cançons per la gent gran”...


Coronavirus a Catalunya, 3 de juny: Vacunació als sensellar | betevé\nRecupera el minut a minut i el seguiment en directe de l'última hora de la covid a Catalunya i Barcelona del 3 de juny del 2021\nJessica Moreno Cusac | Sílvia Carbonell | dijous, 3 de juny del 2021, a les 22.06\nSegueix en directe a betevé l’última hora sobre el coronavirus a Catalunya i les restriccions. Aquest dijous està previst que Arrels comenci a vacunar les persones sense llar amb el vaccí de Janssen. També seguirem la roda de premsa de Salut sobre l’evolució de la vacunació i actualitzarem totes les notícies relacionades amb la covid-19 a Barcelona i a Catalunya.\nÚltimes notícies del coronavirus del 3 de juny\nMitjà demana no vacunar amb Janssen la franja dels 40 als 49\nImpuls a la vacunació de les persones sense llar\nDes de l’inici de la pandèmia del coronavirus, els positius amb una prova superen els 629.723 a Catalunya. Del 24 al 30 de maig es van detectar 4.033 positius amb una prova diagnòstica. Segons l’últim balanç de Salut, hi ha 659 persones ingressades als hospitals. A les UCI hi ha 231 pacients crítics. La setmana passada es van comunicar 28 morts i, des de l’inici de la pandèmia, són 22.197 persones.\nBALANÇ D’ESPANYA: 3.693.012 casos confirmats (PCR i TA) i 80.099 morts\nBALANÇ DE CATALUNYA: 629.723 casos (PCR i TA) i 22.197 morts\nAquí conclou el seguiment en directe del coronavirus a Catalunya\nFinalitzem el seguiment minut a minut de l’actualitat informativa sobre el coronavirus a Catalunya. Tornarem demà! Moltes gràcies per seguir-nos\nLa diferència és evident. Uns dies després de reprendre la vacunació dels menors de 60 anys que es van posar la primera dosi d’AstraZeneca, són molts més els que opten per repetir amb la mateixa farmacèutica per a la segona dosi que els que accepten la de Pfizer. Al punt de vacunació massiva ubicat al Centre Comercial la Maquinista de Barcelona, per exemple, s’han adaptat fins a quatre punts per rebre-hi AstraZeneca, i només un per a Pfizer.\nLa UE exclou els Estats Units i el Regne Unit de la llista de països sense restriccions\nLa Unió Europea mantindrà les restriccions als viatgers procedents del Regne Unit i els Estats Units. Els 27 han decidit excloure’ls de la llista de països sense restriccions i només han acordat per ara obrir les fronteres amb el Japó. Des de Brussel·les argumenten que han tingut en compte altres factors com les variants, la campanya de vacunació i les mesures de prevenció de cada país.\nLa situació laboral de la meitat dels espanyols ha canviat arran de la pandèmia\nLa crisi sanitària i econòmica generada per la covid-19 ha modificat la situació laboral d’un de cada dos espanyols, pràcticament. Segons un informe de Randstad, un 47 % dels ciutadans han estat acomiadats o han treballat una quantitats d’hores diferents a les habituals. La pèrdua d’ocupació es concentra en el grup de persones d’entre 18 i 34 anys (19 % sobre el total) i en el conjunt de treballadors amb un nivell de formació bàsic (27 %).\nDels 10 barris més tocats per la covid, la meitat són a Nou Barris\nSi visualitzem els barris amb la incidència de casos més alta i més baixa l’últim mes obtenim un mapa amb les zones més tocades per la pandèmia al maig. Els barris amb registres més pessimistes són la Marina del Prat Vermell, Can Peguera, la Trinitat Nova, el Besòs i el Maresme, Vallcarca i els Penitents i Ciutat Meridiana. En aquests territoris, la taxa supera els 350 casos per cada 100.000 habitants. Ara bé, la xifra és molt més baixa que en pics de pandèmia.\nDurant el mes de maig, Nou Barris destaca com un dels districtes més afectats, ja que la meitat dels 10 barris amb la taxa més alta pertanyen a Nou Barris.\nLa incidència de casos l’últim mes només creix en dos dels 73 barris i allà on augmenta ho fa molt lleument\nUn jutge demana als Mossos que investiguin si el govern va prevaricar per no vacunar agents de la Policia Nacional\nEl titular del Jutjat d’Instrucció número 17 de Barcelona ha demanat als Mossos d’Esquadra que investiguin si la Generalitat va prevaricar per no vacunar els agents del Cos Nacional de Policia (CNP) amb el mateix percentatge que els agents dels Mossos d’Esquadra fins que ho va ordenar la justícia el 27 d’abril passat. En la interlocutòria el jutge acorda incoar diligències prèvies després de la denúncia contra la Generalitat interposada pel sindicat de la Policia Nacional JUPOL i l’associació de la Guàrdia Civil JUCIL per un presumpte delicte de prevaricació i contra el dret dels treballadors. També remet la denúncia a la Fiscalia perquè sol·liciti les diligències que consideri oportunes.\nEls professionals pediàtrics coincideixen a prioritzar la vacunació a partir dels 16 anys (prevista a partir del juliol) abans que la franja dels 12 als 15 (encara sense data). El cap de Pediatria de l’Hospital Sant Joan de Déu, Juan José García, apunta que “no entra dins les prioritats” vacunar els adolescents d’entre 12 i 15. En la mateixa línia, el director clínic de Pediatria de l’Hospital Trias i Pujol, el doctor Carlos Rodrigo, conclou que la vacunació en adolescents “és convenient però no necessària”.\nLa immunitat de grup estava prevista per a finals d’estiu, quan el Govern espanyol calcula que s’haurà vacunat el 70 % de la població. El govern de la Generalitat va avançar aquesta data al juliol. Aquests objectius només es podran assolir si es confirma l’augment del ritme de vacunació. Si agafem el nombre de vacunats en primera dosi de l’última setmana confirmada a Catalunya (150.251 persones, del 24 al 30 de maig) la xifra del 70 % s’aconseguiria a principis d’octubre del 2021. Cal tenir en compte que en l’última setmana les segones dosis han estat majoritàries, i que aquest càlcul es fa sobre persones vacunades en primera dosi.\nBerga es queda sense la Patum per la pandèmia\nDesenes de ciutadans s’han aplegat aquest dijous a la plaça de Sant Pere de Berga per veure i fer-se fotos amb la comparseria de la festa. És la forma que ha tingut l’Ajuntament de viure una Patum atípica, per segon any consecutiu. Els berguedans viuen amb resignació aquesta situació provocada per la pandèmia, però no han volgut quedar-se a casa. “Ni que no es facin actes, el sentiment de Patum hi és”, explica Max Salicrú, que ha vingut expressament des de Granollers amb un grup d’amics.\nCatalunya comença a vacunar el personal de Salvament Marítim\nEl CSIF ha celebrat que s’hagi començat a citar el personal de Salvament Marítim per vacunar-los contra la covid. El sindicat va denunciar fa uns dies que Catalunya era l’únic territori de l’estat on no s’havia punxat la plantilla de Salvament Marítim. Segons defensa, es tracta d’un col·lectiu que presta servei durant les 24 hores tots els dies de l’any i que no ha interromput l’activitat durant la pandèmia.\nNomés el 0,5 % dels grups escolars de Barcelona estan confinats\nA la ciutat de Barcelona hi ha 72 grups bombolla en quarantena, nou més que en l’últim balanç, de dimecres. Aquesta xifra suposa el 0,53 % dels 13.672 grups que hi ha a la ciutat. Si ens fixem en els centres, 57 tenen algun grup tancat. Això vol dir que el 93,6 % de les escoles barcelonines funcionen amb tots els grups a classe.\nEspanya injecta més de 575.000 dosis en només 24 hores\nEspanya ha administrat 575.098 vacunes en només 24 hores, una de les millors xifres de la campanya de vacunació, que va arrencar el 27 de desembre. Segons el Ministeri de Sanitat, en total s’han injectat 28.182.345 vaccins i hi ha 18,7 milions de persones amb la primera dosi i 9,9 amb la pauta completa.\nEl 94,1 % de les escoles catalanes funcionen amb tots els grups classe\nSegons les últimes dades del Departament d’Educació (dijous, 3 de juny del 2021), el nombre de grups confinats als centres escolars per un positiu de covid-19 és de 396, 42 més que aquest dimecres. Abans de les vacances de Setmana Santa, el curs va acabar amb 953 grups tancats.\nA Catalunya hi ha 72.000 grups escolars estimats, segons el Departament d’Educació. Per tant, hi ha un 0,55 % de grups confinats a Catalunya, que es troben en 301 centres. Al 94,1 % dels centres no es registra cap positiu.\nEspanya notifica 5.250 casos més i 50 defuncions per covid\nEl Ministeri de Sanitat ha comunicat 5.250 casos més de coronavirus, 2.404 dels quals s’han detectat en les últimes 24 hores. En total el país ha registrat 3.693.012 positius i 80.099 defuncions, 50 més que en el balanç anterior.\n📣 Actualización de datos de #COVID19https://t.co/hs76Nj70D4\nEl Raval registra la taxa de contagi més alta de la ciutat\nL’àrea bàsica de salut 01E, al districte de Ciutat Vella, que engloba la part nord del barri del Raval, és on trobem l’Rt més alta, amb 3,01 possibles contagis de mitjana per cada cas positiu, segons l’últim balanç. La més baixa, 0,58, se situa al Poble-sec i la zona portuària del Morrot.\nL’Ajuntament invertirà 2 M € en ajuts per a les noves terrasses a la calçada\nBarcelona comença a dir adeu als blocs de formigó que delimiten les terrasses dels bars i restaurants instal·lades a la calçada. De moment, s’han posat els primers prototips i s’ha previst una línia d’ajuts de dos milions d’euros per ajudar els restauradors a finançar part del cost de la instal·lació. Els nous models han de substituir els blocs “new Jersey” amb què s’han delimitat les terrasses a la calçada —i que han estat polèmics—des de la irrupció de la pandèmia.\nMés d’un 87 % dels serveis essencials trien AstraZeneca per a la segona dosi\nEls treballadors essencials menors de 60 anys que havien rebut AstraZeneca fa unes setmanes, ho tenen clar a l’hora de triar la segona punxada. Entre un 87 i un 90 % de les persones han decidit repetir amb el vaccí d’Oxford. En aquest sentit, la secretària de Salut Pública ha recordat la importància de rebre la segona dosi, independentment de la marca. “Esperem tenir suficients vacunes per fer les segones dosis de les persones de 60 a 69 anys, però recordem que és important rebre la segona punxada”.\nArgimon, sobre l’oci nocturn: “Pensem que s’ha de donar aire al jovent i al sector”\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, ha expressat que el govern seguirà treballant per elaborar un pla de reobertura de l’oci nocturn. Argimon ha insistit que “s’ha de donar aire al jovent i a la ciutadania, també a un sector que fa un any que està tancat”. Tot i això el conseller no ha concretat la data en què les discoteques podran tornar a apujar la persiana.\nLa vacunació, també als centres d’atenció primària\nEl web de Salut per concertar una cita per vacunar-se inclou una novetat. Segons ha anunciat la secretària de Salut Pública, Carmen Cabezas, des d’aquesta setmana els ciutadans podran optar injectar-se el vaccí als centres d’atenció primària o, com fins ara, als grans espais de vacunació. En relació amb la vacunació amb Janssen, Cabezas, ha recordat que l’EMA no posa límits d’edat i que la majoria de fàrmacs poden generar efectes secundaris. “La valoració global és que la vacuna té un benefici superior al risc”, ha conclòs.\nLa variant britànica comença a retrocedir lleument a Catalunya\nLa variant britànica continua suposant un 70 % dels contagis que es produeixen a Catalunya. És la dominant, tot i això ha començat a retrocedir en benefici d’altres variacions del virus. És el cas de la variant índia i de la brasilera, que han augmentat fins al 3-4 %. Segons ha informat el cap del Servei de Microbiologia de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, Tomàs Pumarola, totes les variants, excepte la britànica, tenen capacitat d’escapar parcialment de l’efecte de les vacunes. “A mesura que vacunem, predominaran les variants que millor es transmetin i més resistència tinguin a les vacunes”, ha expressat.\nBarcelona ha vacunat un 39,5 % de la població\nAmb dades fins al 2 de juny, s’han vacunat com a mínim amb una dosi 653.691 persones, un 39,5 % de la població. El cens de Barcelona és d’1.655.292 persones. El nombre de vacunes administrades és de 1.008.387 (sumant primeres i segones dosis). El 23,2 % de la població (384.040 persones) tenen la pauta completa.\nProp de tres milions de catalans tenen una dosi de la vacuna\nSegons el Departament de Salut, amb dades fins al 2 de juny, el nombre de persones vacunades com a mínim amb una dosi és de 2.921.113. Això suposa el 37,8 % de la població de Catalunya, i 1.506.109 n’han rebut la segona. Si hi afegim els vaccins monodosi, en total, 1.606.491 persones ja han rebut la pauta completa, el 20,8 % dels catalans.\nEl Procicat i el govern català fan un pas més en el relaxament de les restriccions a Catalunya. A partir d’aquest divendres, 4 de juny, és a dir, a partir de la mitjanit d’aquest dijous, entren en vigor noves modificacions i mesures covid a Catalunya, coincidint amb la bona evolució de les dades epidemiològiques i de l’acceleració del ritme de vacunació. En aquest enllaç et detallem els canvis que es començaran a aplicar la mitjanit d’aquest dijous.\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, acompanyat de la secretària de Salut Pública, Carmen Cabezas; i el cap del Servei de Microbiologia de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron, Tomàs Pumarola, compareixen davant dels mitjans per analitzar l’evolució de la campanya de vacunació. En aquesta pàgina podràs seguir la roda de premsa en directe a partir de les 16.30 h.\nLa taxa de contagi a Barcelona arriba a l’1,3\nSegons les dades que recull l’Agència de Salut Pública de Barcelona dels serveis d’atenció primària, l’Rt a Barcelona és de l’1,3 amb data del 30 de maig. Això vol dir que actualment un positiu de covid-19 pot encomanar la malaltia, de mitjana, a una persona durant una setmana. Alguns experts alerten que els dies festius, com la segona Pasqua, afecten els resultats de la taxa de contagi i que no és un paràmetre fiable per seguir l’evolució de la pandèmia.\nRodalies amplia l’oferta de bitllets combinats per reactivar l’oci i la cultura\nRodalies de Catalunya ampliarà la seva oferta de bitllets combinats durant la temporada d’estiu amb l’objectiu de reactivar sectors com l’oci i la cultura, greument afectats per la crisi de la covid-19. Durant els pròxims mesos, la companyia posarà a disposició dels clients fins a 22 ofertes (més que qualsevol altre any), que permetran assistir a festivals de música, parcs d’atraccions o gaudir de diferents plans d’oci.\n9,2 milions d’espanyols tenen la pauta completa\nA Espanya, 9,2 milions de persones han rebut la pauta completa de la vacuna. També s’han registrat 965 positius en les últimes 24 hores i els acumulats des de l’inici del coronavirus sumen 3.678.390 persones confirmades amb una prova PCR o test d’antígens. Les darreres dades xifren el nombre de morts en 79.953, 70 en la darrera setmana.\n14.123 morts en hospitals des de l’inici de la pandèmia\nSi desglossem el total de 22.197 defuncions segons les funeràries, es confirma que 14.123 s’han produït en hospitals i centres sociosanitaris (64 %); 4.565, en residències de gent gran (21 %); 1.181, en domicilis (5 %), i 2.320 són casos no classificables per manca d’informació (10 %). Sobre aquests últims casos, Salut va assegurar que treballaria per reduir-ne el nombre, ja que es tracta de defuncions que s’acaben reclassificant posteriorment i, això, pot esbiaixar el significat de les dades i l’evolució.\nFa 22 dies que la mortalitat diària per covid té un dígit, és a dir, està per sota de les 10 defuncions. De moment, però, no podem dir encara que hi ha zero morts per covid a Catalunya. També és destacable que la mitjana de persones mortes cada dia per coronavirus s’ha reduït a la meitat en un mes. A l’abril es produïen, de mitjana, 18 defuncions diàries i, al maig, vuit.\nLa positivitat es manté inferior al 4 %\nDel 24 al 30 de maig, la positivitat ha pujat una dècima però es va situar en el 3,9 % amb 115.459 proves fetes a la població. Així doncs, la situació és optimista perquè es tracta de la quarta setmana per sota del 5 % que recomana l’OMS per tenir controlada la pandèmia. De fet, en les últimes tres setmanes de maig, el percentatge ha estat per sota del 4 %.\nLa taxa de contagi a Catalunya torna a superar l’1 a finals de maig\nLa taxa de contagi Rt, l’índex que indica a quantes persones pot encomanar la malaltia un positiu per covid-19, es va situar en el 1,04 amb data del 30 de maig, la xifra més recent publicada per Salut. Així doncs, l’indicador ha tornat a superar aquest llindar després d’estar-ne per sota durant tot el mes de maig.\nEls crítics a l’UCI, per sota dels 250\nActualment hi ha 231 pacients en estat greu a les UCI catalanes, tant públiques com privades. En l’últim informe de Salut, les UCI s’han buidat amb tres persones menys i el balanç diari està per sota dels 250 crítics des de fa dos dies.\nJanssen ha retardat l’entrega de vacunes contra la covid-19 a la UE\nJanssen ha retardat l’entrega de vacunes contra la covid-19 a la Unió Europea. “Els estats membres han estat informats i han expressat preocupació pels retards”, ha admès un portaveu de la Comissió Europea. La filial de Johnson&Johnson ha lliurat més de 7 milions de dosis dels 55 milions que s’ha compromès a repartir a la UE abans de finals de juny, segons dades del Centre Europeu per a la Prevenció i el Control de Malalties. L’executiu europeu ha assegurat que “només és una reducció temporal i limitada” dels enviaments i espera que es puguin compensar més endavant. A més, Brussel·les creu que els estats de la UE tindran “suficients dosis al juliol” per vacunar el 70 % de la població adulta, tenint en compte els lliuraments dels quatre proveïdors.\nL’oci nocturn reclama poder decidir sobre com reobre\nLa patronal Spain Nightlife considera que és el sector de l’oci nocturn qui ha de poder decidir sobre com reobre “en condicions rendibles, per no perdre protecció pel que fa als lloguers i ERTO”. Diu que les condicions que ha aprovat el Consell Interterritorial de Salut “no són rendibles per a molts locals, que decidiran no reobrir”.\nLa Fira d’Economia Solidària recupera el format presencial a l’octubre\nLa Fira d’Economia Solidària de Catalunya (FESC) arriba aquesta tardor a la seva desena edició. Recuperarà en bona part el format presencial, després que l’any passat tot el programa acabés sent virtual. Enguany la FESC s’allargarà una setmana sencera, del 18 al 24 d’octubre, i durant aquest període es desenvoluparà el programa d’activitats, xerrades, tallers i propostes culturals que combinarà el format presencial i el virtual. La fira d’expositors, que es va anul·lar l’any passat a causa de les restriccions sanitàries, tornarà de nou el cap de setmana del 23 i 24 d’octubre a la Fabra i Coats, de Sant Andreu.\nL’Associació del Passeig de Gràcia, l’entitat que reuneix les botigues, restaurants i hotels d’aquest eix comercial a Barcelona, es mostra esperançada per l’arribada de turistes i la represa de l’activitat, però adverteix que la reactivació turística “s’està veient enfosquida” per un increment de la delinqüència.\nAquest dijous ha començat la vacunació de les persones sense llar al centre obert d’Arrels Fundació, per on s’espera que passin una cinquantena de persones fins a les 12 h. L’entitat ha posat a disposició l’espai i la vacunació està gestionada pel CAP Drassanes. Se’ls administra la vacuna Janssen, la d’una sola dosi.\n659 persones ingressades en planta per covid-19\nPel que fa a les hospitalitzacions en general, hi ha 659 ingressats per covid-19 als hospitals catalans. Per primer cop des del setembre del 2020, aquest indicador se situa per sota dels 700. En les últimes 24 hores, el balanç ha baixat en 26 persones. Cal tenir en compte que en cap de setmana i festius els ingressos solen augmentar perquè no es donen tantes altes.\n4.033 positius detectats la darrera setmana a Catalunya\nDel 24 al 30 de maig es van detectar 4.033 positius amb una prova diagnòstica. Representen una reducció del 9,2 % respecte a la setmana anterior. No hi havia un balanç tan baix des de mitjans de juliol. Catalunya encadena cinc setmanes consecutives amb descens de contagis. De mitjana, cada dia de maig es detecten 767 positius, mentre que aquesta dada a l’abril era de 1.520 casos. La mitjana de contagis ha disminuït a la meitat.\nMetro de Barcelona, FGC i TRAM amplien l’horari fins a les 2 h\nA partir d’aquest divendres el metro de Barcelona, els FGC i el TRAM oferiran servei fins a les 2 de la matinada, els divendres i els dissabtes, coincidint amb l’ampliació horària del sector de la restauració, aprovada pel Procicat. La setmana passada l’ATM va decidir mantenir l’ampliació nocturna fins a la 1 i ara fa un pas més, guanyant una hora de marge. L’ens públic ja va explicar fa unes setmanes que els horaris s’anirien adequant a la demanda ciutadana i al relaxament de les restriccions.\nL’aFFaC reclama a Educació que permeti que els centres acomiadin el curs amb les famílies\nLes Associacions Federades de Famílies d’Alumnes de Catalunya (aFFaC) han demanat al Departament d’Educació que relaxi les restriccions perquè l’alumnat pugui acomiadar el curs amb les famílies. Nombroses AFA s’han posat en contacte amb l’aFFaC per demanar una mediació, després que Educació fes arribar una notificació en què es recordava que no es podien fer les tradicionals festes de final de curs amb les famílies. Les associacions de famílies han lamentat que malgrat que s’està produint una reobertura en molts sectors, l’educació continua amb restriccions de l’any passat. L’aFFaC ha destacat el compliment dels protocols a les escoles i han lamentat que les famílies fa un any que no poden participar en la vida dels centres.\n10 defuncions la darrera setmana a Barcelona\nDesprés d’una reducció destacada de les defuncions la setmana del 10 al 16 de maig, la setmana del 17 al 23 de maig es van notificar 13 decessos per covid-19. Representen un creixement, amb una defunció més que la setmana anterior. Segons l’últim balanç del Departament de Salut, la setmana passada es van notificar 10 decessos, però aquesta xifra encara pot augmentar més perquè les funeràries notifiquen amb retard les morts.\nRepunt de la positivitat a Barcelona, set setmanes després\nEl 4,1 % de les proves PCR i tests d’antígens fets a Barcelona la setmana passada, del 24 al 30 de maig, van tenir un resultat positiu. Aquesta xifra encara pot variar a mesura que s’estabilitzin les dades, però ara per ara representa 0,6 punts superior a la positivitat mitjana de la setmana anterior. És, doncs, el primer increment en la positivitat després de set setmanes consecutives amb descensos.\nLa FECASARM acusa l’Estat d’envair competències a l’hora de regular l’oci nocturn\nLa FECASARM denuncia que l’Estat envaeix les competències regulant l’oci nocturn perquè depèn de la Generalitat. El president, Joaquim Boadas, diu que “l’Estat s’ha excedit en l’exercici de les seves competències en matèries que no li correspon regular, ja que una cosa es coordinar i l’altra imposar, i menys quan s’està fora d’un estat d’alarma o no hi ha una necessitat indispensable d’intervenció”. Es pronuncia l’endemà que la Comissió de Salut anunciés la reobertura de l’oci nocturn a les comunitats que tinguin un nivell de risc 1. En aquests casos, podran aixecar la persiana fins a les dues de la matinada i, si ho volen, podran ampliar aquest límit com a màxim fins a les tres.\nEl descens de contagis nous a Barcelona s’alenteix l’última setmana\nDesprés del repunt de casos registrat la setmana del 5 a l’11 d’abril (2.117 positius), Barcelona encadena set setmanes amb menys positius setmanals. La reducció de la setmana del 10 al 16 de maig va ser la més acusada, amb un 27 % menys de casos detectats. L’última setmana, però, aquest decreixement s’ha desaccelerat. Entre el 24 i el 30 de maig es van confirmar 867 casos més a Barcelona. Representen 24 positius menys que la setmana anterior, és a dir, una reducció del 3 %. A més, cal tenir en compte que la setmana passada es van realitzar un 17,9 % menys de proves diagòstiques a la ciutat.\nEl 43,4 % de les entitats del Tercer Sector Social van tancar el 2020 amb pèrdues econòmiques per la pandèmia\nLa Confederació Empresarial del Tercer Sector Social a Catalunya ha presentat aquest dijous un anuari dedicat a la covid-19 -amb dades del 2020-, que mostra l’impacte que va tenir la pandèmia durant tot aquest any. El document apunta que el 43,4 % de les entitats el van tancar l’any amb pèrdues econòmiques i sobrecostos que ascendeixen als 84 milions d’euros, destinats a la compra d’EPI i a la contractació de personal de reforç. Paral·lelament, les entitats van tenir pèrdua d’ingressos pel tancament d’activitats, places buides o suspensió de contractes, que ascendeix als 593 M €. La Confederació ha apel·lat al nou govern a impulsar mesures de suport i enfortir els serveis d’atenció a les persones.\nMitjà demana no vacunar amb Janssen la franja dels 40 als 49 pels casos de trombosi detectats en dones d’aquesta franja\nL’investigador Oriol Mitjà alerta en un fil de Twitter que no s’ha de vacunar amb Janssen la franja dels 40 als 49 anys. Ho justifica assegurant que “la taxa de trombosi en dones de 40-49 és de 9,4 per milió”. Diu que amb “xifres de mortalitat baixes per covid-19 i amb alternatives segures, no se’n pot justificar l’ús”.\nCelaá diu que es podrà vacunar alumnes a les escoles a partir de setembre si Sanitat ho aprova\nLa ministra d’Educació, Isabel Celaá, ha afirmat aquest dijous que el sistema educatiu espanyol està preparat per a una campanya de vacunació a les escoles a partir de setembre. “Es podria vacunar si s’hi envia allà el personal sanitari”, ha afirmat en una entrevista a RNE. Celaá ha afirmat, però, que aquesta és una decisió que correspon en exclusiva al Ministeri de Sanitat. La ministra també s’ha mostrat convençuda que les escoles podran obrir al setembre amb assistència presencial de tots els alumnes i professors. “Pensem que tindrem condicions sanitàries prou segures per poder-ho fer, perquè el que ens importa és l’evolució acadèmica de l’alumne”, ha dit. La setmana passada es va autoritzar la vacunació amb Pfizer als menors d’entre 12 i 15 anys.\nLa delinqüència urbana va disminuir prop d’un 80 % a Barcelona durant el confinament per la pandèmia del coronavirus, segons un estudi publicat a la revista ‘Nature’ en què ha participat la Universitat de Barcelona. La investigació ha estat liderada per l’Institut de Criminologia de Cambridge i la Universitat d’Utrecht. El treball ha comparat el efectes de les restriccions en els nivells de criminalitat a 26 ciutats de 23 països del món. Barcelona és l’única ciutat de l’estat espanyol que forma part de l’estudi i és un dels llocs on més es va reduir la delinqüència. Segons el document, en el cas dels furts, Barcelona va passar d’una mitjana de 385 diaris a 38 durant el confinament.\nONG avisen que els països pobres necessitaran 57 anys per vacunar tota la població si no es prenen “mesures urgents”\nL’aliança People Vaccine insta el G7 a “deixar de defensar els interessos” de les farmacèutiques i comprometre’s a fer arribar vacunes contra la covid-19 als països pobres. L’aliança, de la qual formen part Oxfam Intermón o Global Justice Now, entre d’altres, avisa que més d’un milió de persones han mort pel virus des que els líders del G7 van rebutjar donar suport a aixecar temperament els drets de propietat intel·lectual de les vacunes contra el virus. L’aliança d’ONG i activistes demana als líders, que es reuniran la setmana que ve, que no facin “promeses buides” i que “adoptin mesures urgents per erradicar l’enorme bretxa de vacunació entre els seus països i els països pobres”.\nSanitat distribueix aquest dijous 1.360.000 de dosis d’AstraZeneca\nEl Ministeri de Sanitat distribueix a les comunitats autònomes 1.360.000 dosis d’AstraZeneca que van arribar a Espanya aquest dimecres a la nit. Aquest juny s’ha accelerat el nombre d’arribada de dosis de vacunes de les diferents farmacèutiques.\nLa Universitat Ramon Llull i la UIC cediran espais per fer la selectivitat per mantenir les mesures anticovid\nLa Universitat Ramon Llull i la Universitat Internacional de Catalunya (UIC) cediran espais per acollir les proves d’accés a la universitat (PAU), que comencen dimarts vinent. Es tracta d’espais a Barcelona, i Sant Cugat del Vallès en el cas de la UIC, on aniran alumnes de l’àrea metropolitana de Barcelona. El secretari general del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC), Josep Ribas, ha explicat a l’ACN que l’objectiu és mantenir la descentralització dels tribunals i reduir la mobilitat de l’estudiantat en el context de pandèmia. Aquestes se sumen a les universitats públiques i es mantindran també instituts de secundària, però menys que l’any passat. Amb tot, les mesures de prevenció seran molt similars a les del 2020.\nRestriccions a Catalunya i mesures anticovid vigents a partir del 4 de juny\nLes restriccions a Catalunya i les mesures per la covid es flexibilitzen atès que la situació epidemiològica continua millorant les darreres setmanes. A partir del 4 de juny, el govern farà un pas més en la reobertura i autoritzarà a la restauració i als equipaments culturals i esportius allargar l’horari fins a la 1h. A més, ampliarà l’aforament dels centres comercials fins al 70 %.\nEspanya supera les 80.000 morts per la covid-19 des de l’inici de la pandèmia\nEspanya ha registrat 4.984 positius de covid-19 des de dimarts, fet que deixa la xifra global en 3.687.762 des de l’inici de la pandèmia. Pel que fa a les defuncions, des de l’últim informe n’hi ha hagut 66, i ara la xifra és de 80.049. Andalusia encapçala els contagis en els últims set dies amb 7.285 casos, seguida de Madrid amb 4.915. A Catalunya n’hi ha hagut 3.323 i, al País Basc, 2.186. Des de l’inici de la pandèmia, Madrid és on més contagis s’han acumulat, amb 717.880 casos. Després se situa Catalunya amb 613.539. Els segueix Andalusia amb 587.551. La comunitat autònoma amb més diagnosticats el dia previ és Madrid amb 701, seguida del País Basc amb 318 i d’Andalusia amb 296. A Catalunya n’hi ha hagut 92.\nEl Consell Interterritorial de Salut —en què estan representats el Ministeri de Sanitat i les comunitats autònomes— ha aprovat la proposta del ministeri per reobrir l’oci nocturn. L’obertura dels locals, però, només es permetrà en aquelles comunitats autònomes amb menys transmissió de la covid, en concret, les que tinguin un nivell de risc epidemiològic 0 o bé 1. En aquests casos, podran aixecar la persiana fins a les dues de la matinada i, si ho volen, podran ampliar aquest límit com a màxim fins a les tres.\nBars i restaurants hauran de pagar el nou disseny de les terrasses ampliades\nEls bars i restaurants que, amb motiu de la pandèmia, han pogut ampliar les terrasses a la calçada hauran de cobrir el cost del nou disseny d’aquestes ampliacions. Ho ha confirmat l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau. “Evidentment, el restaurador ho pagarà”, ha dit Colau en una entrevista al programa ‘bàsics’, de betevé. L’alcaldessa ha avançat que pot haver-hi una línia de subvencions per ajudar els negocis “més petits” a abonar part del muntatge, però “la responsabilitat és del restaurador”.\nArrels inicia aquest dijous la vacunació a les persones sense llar\nArrels vacuna des d’aquest dijous les persones sense sostre a les instal·lacions del centre obert de l’organització. Se’ls administrarà la vacuna monodosi de Janssen. Feia temps que l’entitat reclamava que aquest col·lectiu fos prioritari a l’hora de vacunar-se. Afirma que són “persones de risc, tant per l’edat com per les malalties que tenen associades”.\n“És un model d’èxit que el sistema públic s’adapti a les necessitats de les persones sense llar”


Com el seu nom indica, és molt paregut al “Pastís blanc o Pastís de glòria”, però el farcit no és de massapà, sinó de moniato. També varia un poc el tipus de merenga.\nTota esta varietat de pastissos són boníssims al paladar, per descomptat, però també són molt sans, ja que tots els ingredients que s'utilitzen en la seua elaboració són naturals, sense conservants. Encara que com tots sabem, no podem abusar dels dolços, crec que d'estos ens podem donar algun capritx.\nAra ja sense més, la recepta:\n—8 unces de farina ( 264 gr.)\n—6 unces de sucre (198 gr.)\n—6 clares d'ou.\n—18 unces de sucre glacé (594 gr.)\n—Unes gotes de llima\n—Dolç de moniato: aproximadament 1 Kg.\nLa primera cosa que farem són els bescuits. Separem en dos bols les clares dels rovells. En la batedora introduïm les clares i les fem a punt de neu, llavors, agreguem el sucre a poc a poc. Passats uns minuts afegim els rovells i seguits la farina també a poc a poc, mesclem bé i ja ho tenim.\nPosem el forn a precalfar, mentrestant, farem uns bescuits amb forma de cercle i de grandària mitjana, per a això posarem en la safata del forn paper vegetal o d'estrassa, i amb les mans farem els cercles, deixant separació entre ells perquè no se'ns apeguen.\nLa cocció serà amb el forn a 180é C, uns 10-12 minuts.\nAra els deixem refredar, una vegada els bescuits freds, passarem a omplir-los. Per a això utilitzem 2 cercles de bescuit i al mig posem el dolç de moniato (la quantitat al nostre gust) i reservem.\nJa només ens queda fer la merenga per a decorar-los. Este serà una merenga especial, ja que utilitzarem en compte de sucre refinat, sucre glacé.\nEste tipus de merenga necessita molt més temps d'elaboració en la batedora, però en canvi, no necessita cocció en el forn, sinó que se seca a l'aire.\nPosarem les clares d'ou en la batedora i les fem al punt de neu, llavors afegim el sucre glacé a poc a poc i ha d'estar batent-se uns 30 minuts, i ja ho tenim.\nAra només ens queda per fer decorar els pastissos; per a això, amb una cullera, anem cobrint amb una capa fina i uniforme els dits pastissos. Finalment ho deixem “assecar” unes hores.\nPer a fer el farcit de moniato, es poden comprar els moniatos crus i preparar tu mateix el dolç, encara que jo el que utilitze és un dolç de moniato en conserva, d'una qualitat excepcional, que es troba en tots els supermercats i a més és d'una conservera de la zona.\nConta mon mare, que la meua iaia Teresa feia uns pastissos blancs de Nadal d'un bon grandària, grandassos, perquè els seus germans eren molt bons menjadors, però sobretot eren molt llépols, i volien u per cap.\nPerò el més graciós, era que la meua iaia, quan els feia, els tènia que guardar en una habitació baix clau, si no, el dia de Nadal no quedaven pastissos.


Pantalla tàctil de 15 polzades Pantalla LCD 1024x768 Resolució LVDS per a proveïdors de monitor i fàbrica Xina - Llistat de preus a l'engròs - PANASYS\nPantalla tàctil de 15 polzades Pantalla LCD 1024x768 Resolució LVDS per a monitor\nEspecificacions generals NM150N05-30NC-A001 Aquest mòdul és un mòdul TFT-LCD de color matriu activa (Thin Film Transistor Liquid Crystal Display) que utilitza TFT de silici amorfo com a dispositiu de commutació. Aquest mòdul està format per un panell LCD, un controlador IC i una retroiluminación LED. Sèrie Módulos PANASYS TFT LCD ...\nPantalla tàctil 1024x768 de 15 polzades tft lcd per a aplicacions d'avióica\nQuadre de pantalla LCD de 15 polzades de 1024x768 píxels\nPantalla LCD de 15 polzades amb resolució 1024x768\nEstic interessat en els nostres productes, no dubti en contactar-nos.\nSom una de les principals pantalles tàctils de 15 polzades que mostren LCD 1024x768 de resolució LCD per a proveïdors de monitor a la Xina. Amb tecnologia avançada, podem assegurar-vos l'alta resolució i el bon rendiment dels nostres productes. Benvingut a obtenir la mostra gratuïta i la llista de preus de la nostra fàbrica.\nHot Tags: Pantalla tàctil de 15 polzades Pantalla LCD de 1024x768 resolució lvds per monitor, Xina, proveïdors, fàbrica, venda a l'engròs, llista de preus, mostra gratuïta\nPantalla LCD de 15,0 polzades de 1024 × 768 Lvds\nPantalla tàctil 1024x768 15 polzades TFT Lcd per a aplicacions d'avióica


Memòries de poblet: 01/08/11 - 01/09/11\nFins fa molt pocs anys, podríem dir que fins a finals dels anys 60, no hi havia calefacció en quasi cap casa del veïnat. Tampoc és que Castelló estiga situat en la Sibèria, però hi havia anys que el clima era prou extrem, ajudat per la humitat que aporten els nostres volguts rius.\nAlgunes cases, poques, tenien el foc de llenya amb una cuina econòmica amb forn i foguers. Eren de ferro colat i cremaven llenya o carbó. Es podia cuinar i al mateix temps et calfaves, però només en la cuina o el menjador, la resta de la casa, res de res. La resta, foc en el sòl en la llar i la ximenera.\nFoc a la llar.\nJunt amb el foc de la llar, només et calfaves per davant, perquè la ximenera demanava tir d'aire per a no fer molt de fum, i perquè haguera tir, feia falta un poc de corrent d'aire. Este aire, feia que et calfares només per davant i et refrescares per darrere.\nEls hiverns d'aquells anys eren freds, llargs i durs per als que no tenien recursos, la majoria, i no acabaven mai.\nFins als anys cinquanta, hi havia casa que no disposaven de llum elèctrica (entre les cases de camp, cap) i es feien servir de llum de carbur i altres, i quasi tot el món guisava amb foc en terra amb llenya, carbó vegetal i amb foguers fets de fang.\nCuinant a tèrra\nMoltes cases no tenien portes vidrieres en l'entrada, només una gruixuda cortina i la gran porta de fusta al carrer, amb el que a l'hivern eren un verdader colador per al fred.\nEn la cuina, junt amb el foc, s'estava relativament bé, però a l'anar a dormir, tant la cambra com el llit eren una autèntica nevera.\nCalfador de llit.\nPer a calfar-nos el llit, molts tenien uns bidons xicotets fets de llautó de dos o tres litres de capacitat, fets per a usar-los de calfadors de llit.\nTenien un tap roscat, s'omplien d'aigua molt calenta una mitja hora abans d'anar a gitar-se, i es col·locaven entre els llençols. Es ficaven dins d'una espècie de funda de fil gruixut i es lligava la punta. Al gitar-se, es desplaçava cap a la zona dels peus i tan a gust.\nAlguns, que no tenien recipient per a l'aigua, calfaven un rajola massissa i feien el mateix treball amb ell. Altres, es despullaven només a mitges.\nBosses d'aigua de goma.\nA mesura que en el mercat apareixien coses noves, es van posar a la venda unes bosses fetes de goma, també amb tap de rosca, que s'usaven per a calfar llits.\nEren pràctiques i efectives, i s'usaven també per a calmar dolors de malalts omplint-les d'aigua calenta o freda segons la necessitat, i encara hui es venen en farmàcies.\nPou mitger al corral.\nEn moltes cases del poble no hi havia aigua corrent. Fins que es va fer el pou dels Gallego no hi havia cap. El veïnat agafava l'aigua dels pous que tenien en les cases i dels pous públics.\nA l'hora de construir una casa, els veïns es posaven d'acord i molts d'ells construïen el pou "a mitges". Els pous es feien redons, d'uns sis pams de diàmetre, i es traçaven en la mitgera: una mitat quedava a casa d'un veí, i l'altra en la de l'altre.\nD'eixa manera tenien prou amb un sol pou, una sola va corriola i un sol poal. Se'ls anomenava així, pous mitgers, i hi havia molts.\nEl pou de l'Ermita.\nHavia també pous comunals, públics, dels que se servia tot el món, i la corda i el poal els posava l'Ajuntament.\nHi havia diversos en el poble, i hui encara queda, restaurat, el del meu barri, el de la plaça de l'Ermita, orgullós en el mig de l'esplanada, presidint la vida diària del barri, encara que ja fa molts anys que no li dóna de beure.\nA pesar de tindre el pou a casa, recorde l'ardu de la tasca quan calia llavar la roba. Per a omplir el safareig de ma casa, hi havia que poar una vintena de poals de 10 o 12 litres d'aigua, que a més eren de llanda.\nEra un treball pesat que sovint ens repartíem entre grans i xicotets. Per això, quan la bugada era abundant, totes les veïnes anaven a fer-la al llavador públic, que era més fàcil fer-la.\nLlavors no hi havia neveres, i un parell d'hores abans de dinar o sopar, a l'estiu, es ficava el porró de vi dins del poal i s'abaixava al fons del pou, i així estava bé fresquet a l'hora de la taula.\nEnviat per El grill de la memòria. a diumenge, d’agost 28, 2011 0 comentaris\nEnviat per El grill de la memòria. a diumenge, d’agost 14, 2011 0 comentaris\nEnviat per El grill de la memòria. a diumenge, d’agost 07, 2011 0 comentaris\nEl tema que vos presente hui, encara que està plantejat per mitjà de la meua pròpia experiència i records d'infància, no és un tema personal. L'època va portar que un plantejament vital anàleg el visqueren alguns centenars de castelloners al llarg de la segona mitat de la dècada dels cinquanta i tota la dels seixanta de passat segle, en la que, a més, es va incrementar per diversos motius: un d'ells va ser la vinguda al poble de famílies que havien viscut a cases repartides per tot el terme municipal en condicions prou precàries, un altre el repartiment en diferents vivendes individuals de famílies que havien viscut unides compartint una mateixa casa, i la tercera, que va ser la meua, la millora econòmica provocada per una emigració que va proporcionar diners per a millorar el nivell de vida de moltes famílies.\nTot això va provocar el que, sense incrementar en absolut el cens de veïns, Castelló va incrementar prou la seua dimensió, construint noves vivendes i creant nous carrers, el que va millorar, i molt, les condicions de vida generals dels veïns, a canvi de xicotetes dosis de desarrelament local, cap d'elles greu ni de bon tros, i el canvi de conceptes de convivència local en la població. Castelló no va ser un cas aïllat en este tema, perquè este fenomen es donà per tota Espanya, però en la zona de llevant, especialment en València i Barcelona, de forma molt especial.\nMa casa natal, al Calvari\nJa a mitjan anys seixanta, després de tornar amb els meus pares de l'emigració a França de quasi dos anys, i amb els diners guanyats gràcies a ella, mon pare va comprar una casa prou mas gran que aquella en què vaig nàixer en l'Ermita. No obstant això, sent xiquet, em vaig sentir descol-locat amb el canvi de casa. Ma vella casa tenia moltes altres cases sempre obertes, i vivien en ella molts veïns molt volguts que compartien tota la seua vida entre elles, i també tots els meus amics d'infància primerenca amb què havia compartit els meus jocs, les baralles de xiquet, totes les meues alegries i les meues penes... i de sobte, tot desapareixia.\nPart mes vella del Calvari\nEns vam traslladar al cap del món, a l'altre extrem del poble on estava creixent un nou barri, el de Califòrnia, un poc així com un desterrament del meu món, on, a més d'haver-hi pocs veïns encara, i per això pocs xiquets, no coneixia a ningú i cada un procedia de diverses parts del poble. Com es fuig de l'exili? Aplicant la tàctica de desaparéixer d'ell totes les hores possibles a base d'anar-se'n al vell barri del Calvari, al lloc amat i enyorat, a jugar amb els meus amics i a veure al meu veïnat. Primer van ser moltíssimes, quasi totes, les hores disponibles. A poc a poc, amb el pas dels anys, van anar disminuint, però encara hui són prou, i eixe continua sent el meu barri encara i ho serà sempre.\nEl Calvari des de fora del poble\nQue ningú pense que en el nou es vivia malament. Res d'això. Primer que res, els carrers eren mes amples, i la casa era moltíssim mes gran i moderna, encara que no tinc clar si això de moderna és una millora. En ella ja teníem totes les comoditats de l'aigua corrent. Vam passar del vell pou en el corral (que ja era un luxe) i del "excusat" que calia buidar periòdicament, al lavabo amb tassa, pica i dutxa, cosa increïble dins de la seua exagerada estretor. El corral era més gran, i hi havia una part coberta, hui cotxera, que era més de deu vegades l'espai de la cuadra i pallissa de la vella casa. Les habitacions eren més grans, la cuina molt millor i amb aixeta a la pica, i cuina de gas, el saló era mes o menys igual, amb ximenera i tot, i en general molt més còmoda i tot, dormitoris inclosos, en planta baixa.\nAltra imatge del Calvari\nLlavors no tenia obra alta. Uns pocs anys després es va fer una primera planta com a andana, hui distribuïda en dormitoris i un gran saló. De nou varis anys després, un segón pis com a andana. No obstant això, a un xiquet menut, entendreu que tot això li portava al fresc, i el que enyorava era als meus amics i el meu estil de vida en el meu carrer.\nEl nostre trasllat, a més, va ser en ple hivern. Recorde que la casa estava preparada un parell de mesos abans, però la meua iaia va ser radical: "Jo ja sóc molt vella, i quan em tragueu d'ací no tornaré a veure les festes de Santa Bárbara, pel que no em traieu de casa fins que no passen les d'este any com no siga morta". I així va ser. Vam passar el nadal i any nou i les festes de Santa Bárbara, i només passar el dia de reis, vam començar el trasllat.\nLa meua iaia va acabar tenint tota la raó, perquè dies abans de Sant Josep, a les portes de la primavera, ens va deixar per sempre i lluny de casa. Encara hui trobe a faltar els seus acollidors braços, el seu afecte, aquelles calloses mans que tant de treball tenien fet i encara sabien donar tant d'amor, la bellesa del somriure del seu rostre creuat de les profundes arrugues del temps cada vegada que em mirava, la sensació de relaxar-me a l'abric del seu abraç al bressolar-me...\nBarri de California actual\nA poc a poc, la nova barriada es va anar omplint de veïns i de xiquets, i pel que es veia, tots igual de descol·locats que nosaltres. Probablement va ser això el que va fer que prou prompte es començara a formar una comunitat molt dispar, però que buscava desesperadament una "normalitat" perduda. Ja durant el primer estiu va començar el nostre nou carrer amb el costum, estesa per totes les bandes del poble i de tots els pobles, del sopar a la fresca. Al poc de començar amb la tauleta a la porta de cada casa i les cadires baixes de bova, van començar les reunions de varis sopars en taules juntes a qui un veí aportava la salmorra, un altre els cacauets, l'altre tenia tramussos, l'altre tomaques del terreny acabats d'agafar, encisams frescos, olives...\nLes mares cridant als seus rebrots enmig del carrer quan el sopar estava llesta. "Vicentííííííín...." "Salvadooooooor...." "Daniiiiiiii..." "Ampariiiiin..." "Paquitaaaaaa....". Les sentíem a vegades des de centenars de metres, hui no m'explique ni com. Després, els xiquets, cada un amb el seu entrepà, assentats en el rastell de la vorera (cada casa tenia un trosset propi, cada un d'una grandària i model, i algunes cases ni tenien encara, i el carrer era de terra), i després a jugar pel mig del buid i ample carrer, pe el que rarament passava alguna bicicleta o ciclomotor, un parell de cotxes al dia, i a vegades el camió del tio Juan Moscardó (sempre renegant, però molt bona gent), i molt poc més.\nAltra mes zenital de California\nEn acabant de sopar, sempre apareixia algun meló del terreny i algun meló d'Alger "de sang de bou", tan delicatss com enormes i deliciosos. Després venien les xarrades davall la lluna estiuenca, amb les que a poc a poc tots se van anar coneixent millor i formant eixa comunitat que tots enyoraven, i els jocs dels xiquets ens van anar creant amistats que hui perduren i es van reforçar en l'adolescència. La tertúlia es prolongava al menys just per a posar-se al dia de les últimes corre-cuites del poble, i després, al llit, que demà cal alçar-se enjorn.\nAltra actual de California\nNo van durar molts anys les tertúlies i els jocs, i la culpa la van tindre els primers televisors. Quan va aparéixer el primer, a l'acabar el sopar es partien tots, grans i xicotets, en dos grups. D'una banda, els que continuaven xarrant com abans. D'un altra, els que se n'anaven a la casa del propietari de l'aparell, que sobre la seua taula mòbil, com totes les primeres taules de televisor, la posava volta cap al carrer i amb la veu prou alta perquè la sentiren tots. En el carrer, files formades com si fóra el cine, tots mirant la tele, per descomptat en blanc i negre i una sola cadena, que al voltant de la mitjanit, feia el tancament, encara que a eixes hores l'audiència ja era molt escassa.\nEls anys van anar augmentant el nombre d'aparells i el nombre de grups que els miraven, cada vegada formats per menys gent, fins que cada família veia la televisió en sa casa amb la seua família, tots callats, incomunicats i embadalits cara la caixa bova fins a arribar als límits insofribles de hui.\nAl carrer li van nàixer, primer, les voreres que hui manté, amb els rastells de calcaris repicats i taulells de ciment premsat, com les de la resta del poble. Després, el carrer de ciment que anys després es va asfaltar, i va anar creixent el trànsit fent mes complicat el joc en el carrer i l'estada nocturna que l'ocupaven. Arribava la modernitat.\nA poc a poc van disminuir els sopars a la fresca fins a desaparéixer espentades per l'augment de trànsit i soroll, els xiquets van anar vagarejant cada vegada menys pels carrers, i no cal que vos relate el final, que ja el sabeu tots. No obstant això, els anys que van durar eixes estones de convivència van forjar un veïnat a partir de gents disperses, i hui seguix sent-ho amb els canvis habituals i les variacions de veïns, i ja és un veïnat com un altre qualsevol en un poblet com el nostre, en el que es viu a gust i són molt estranys i xicotets els problemes entre veïns.\nNo obstant això, trobe a faltar un detall quan, de nit, vaig a alguna part pel carrer. Abans, estava tot el món a la porta de casa, sopant, xarrant, o simplement estant a la fresca. I era tota una lletania, un rosari de civisme "bona nit, bona nit, bona nit, bona nit...". Són sensacions de solidaritat pacífica que m'han marcat molt.\nEnviat per El grill de la memòria. a dimarts, d’agost 02, 2011 0 comentaris


Mai Hidalgo: «La meua intenció és acostar-me a l’espectador de forma exagerada»\nL’artista multidisciplinària Mai Hidalgo (Alzira, 1985), especialista en disseny creatiu, està presentant per diversos espais de la ciutat l’exposició Del quadern de camp al quadern en el camp, una mostra que naix arran de la investigació que està realitzant per al seu treball final del Màster en Producció Artística de la UPV i que explora un univers pràcticament desconegut per al públic: els apunts de l’artista; eixes notes als marges del quadern, esbossos, troballes, claus aparentment desordenades que, en si mateixes, són una obra d’art.\n– Un llibre d’artista deriva necessàriament en una altra obra, diguem-ne, convencional?\n– Un llibre d’artista no és un llibre d’art, de vegades ni tan sols sembla un llibre. És… una peça d’art. Integra forma i contingut de manera indispensable. En moltes ocasions s’alberguen esbossos, apunts, pensaments gràfics que, com dius, deriven cap a altre tipus de peces. Però el llibre en si té la capacitat i autosuficiència com per a poder ser una obra final.\n– Diries que en La boîte verte de Duchamp (1934) està l’origen d’aquest gènere artístic?\n– És complicat saber qui va ser el primer en valorar-lo com a génere. L’origen es troba en L’après midi d’un faune, on Manet il·lustra els textos de l’escriptor Stéphane Mallarmé al 1875. Segons altres estudiosos del llibre d’artista, naix a França al 1890 a mans de l’editor Ambroise Vollard, en la peça col·lectiva Parallèlement. I altres opinen que l’autèntic naixement fou al 1904 on el crític Clément-Janin treu l’expressió “Livre d’artiste”, que explica que el propi artista plàstic participa directament en la producció del llibre al complet (disseny, tema, edició).\nCal donar un passet més i fer constar que com a obra d’art independent i no subordinada al text o a la venda va encunyar-se en les primeres dècades del segle XX, identificades com a període de les avantguardes, on tots els moviments artístics treballaren per a distanciar-se de l’academicisme buscant nous mitjans d’expressió, i llavors trobaren en el llibre el vehicle ideal per desenvolupar noves idees. Els surrealistes i el grup Fluxus l’utilitzaren com a suport experimental. La caixa verda de Duchamp, com bé has citat, és un dels exemples.\n– L’editorial valenciana Krausse és un referent internacional en aquest tipus d’obres…\n– Tinc entés que aquesta editorial està especialitzada en enquadernar o unir manualment les peces d’art en edicions limitades de llibres o capses, edicions dirigides al col·leccionisme i a la bibliofilia. En aquestes edicions els autors signen i numeren les peces. La seua col·lecció més important és ART?BOOKS.\n– Podem trobar molts artistes dins d’aquest corrent en la Història de l’Art a València?\n– Artistes de renom com Antonio Alcaraz, Miquel Navarro, Antonio Alegre Cremades, Gabriel Alonso i Francisco Brines. Però no he profunditzat més, ja que la meua investigació deriva cap a altre camp més obert. El llibre sense límits, el llibre en l’espai.\n– Quins trets se’ns descobreixen a través d’estes creacions que des d’altres suports no es farien públics?\n– Considere que el llibre és un suport que per dimensions habituals se’l relaciona amb la intimitat. Per exemple, trobem l’agenda, el diari personal, el quadern de viatge, el de camp, etc. Tots ells amb el denominador comú de poder ser un taller portàtil; no necessites d’un lloc fix de treball perquè el dus al darrere. També m’agradaria remarcar la característica de la polivalència i la pluralitat del llibre d’artista, no sols pel fet de contindre moltes pàgines on poder fer micropeces, gaudir obertament d’un paisatge o recordar un fragment inspirador de Baudelaire, sinò perquè a més d’una peça d’art, és una ferramenta de treball, un calaix de sastre, una capsa d’objectes o una memòria d’experiències.\nEn la investigació que estic duent a terme, intente donar un pas més, deixar de mirar cap a dintre. Passar de l’esfera d’allò privat a l’esfera d’allò públic, intentant repetir les maneres de fer dels quaderns en el camp, en l’espai que vulgam ocupar. Utilitze el terme “camp expandit” de Rosalind Krauss, però en realitat es tracta, simplement, d’obrir els marges i adaptar-se al medi on estàs treballant o exposant.\n– Quina impressió causa en l’espectador ser convidat a “transgredir” eixa intimitat?\n– La intenció no és influir en l’espectador per aquesta violació de la intimitat (que també succeeix en certes peces de gran tamany on ningú s’espera veure aquests canvis d’escala), el que ens preocupa és el procés de desenvolupament de l’obra a nivell personal, el nou diàleg que s’estableix entre l’artista i la peça, que ja no és quadern ni comoditat. I després, fer constar que es respecta la frescor, la immediatesa, la naturalitat o la dedicació en el nou format. És a dir, si utilitze un pinzell al llibre, a la paret hauré d’emprar una granera o com a mínim una brotxa. Tots aquests apunts gràfics, línies que ens aproximen a la tridimensionalitat, collages gegants de segells engrandits que ens mostren, a la par els seus secrets pictòrics, d’offset i de pèls i senyals.\n– Diversos artistes (abans citaves als surrealistes i al grup Fluxus) van emprar el livre d’artiste com una ferramenta per apropar l’art al ciutadà d’a peu. És també eixa la teua intenció?\n– Efectivament, la meua intenció és acostar-me a l’espectador de forma exagerada. A part de per reclamar aquesta atenció al llibre d’artista, també amb el codi que he utilitzat. He fet ús de l’humor i la ironia a la sèrie hiDadálgos, on utilitze un denominador comú a tots els personatges: cobrir-los la cara amb un segell fent coincidir el cos i il·lustrar la resta amb accions i actituds quotidianes i naturals que no solem relacionar normalment a aquestes persones, però que de segur són habituals en elles. O tal vegada no (riu).\n– Per on ha passat la teua exposició? Quin és el pròxim espai que l’acollirà?\n– Del quadern de camp al quadern en el camp va inaugurar-se a la Junta Municipal de Ciutat Vella, a València. Ara clausure el quadern expandit a la Sala de l’Ajuntament de Benimaclet i estem mirant de dur-la a Alzira, al meu poble, a la tardor. També podreu trobar unes vint peces al Mercat de Tapineria fins al 15 de juliol.


L'Hospitalet de Llobregat lloguer ajuts solidaritat tallers Santa Coloma de Gramenet ofertes de treball Estudiar a l'estranger treball premis habitatge ofertes de treball a l'estranger pràctiques estudiants casal trobar feina emprenedoria universitat estranger Voluntariat a l'estranger cultura mobilitat europea estiu cursos participar voluntariat cooperació feina formació ocupacional Treballar a l'estranger educació europa formació Idiomes beques recerca pràctiques a l'estranger concurs art Badalona\n06/09/2017 - 13:31\nLa renda garantida de ciutadania (RGC) ja és una realitat\nLes persones que actualment cobren la renda mínima d'inserció (RMI) i les que voluntàriament sol·licitin la RGC i compleixin els requisits cobraran 550 euros mensuals. Es tracta d'un import que augmentarà progressivament i que l'1 d'abril del 2020 arribarà als 664 euros. Una de les novetats que van desencallar les negociacions entre l'entitat promotora i el Govern va ser la compatibilitat de la renda amb un sou baix inferior a aquest llindar només en el cas de les llars monoparentals.\n"El 12 de juliol és una data històrica, especialment per a la gent mes vulnerable de Catalunya", ha arrencat el portaveu de la entitat promotora, Diosdado Toledano, en el seu discurs al faristol del Parlament, que ha valorat "l'avanç social en l'empoderament de les persones en un sistema injust i crònic".\nLa renda garantida de ciutadania s'atorga a unitats familiars, i en funció dels seus membres serà més o menys elevada. Un adult que compleix els requisits per accedir-hi cobrarà el 2020 664 euros, el 100% de l'índex de renda de suficiència de Catalunya (IRSC), mentre que si la unitat familiar està formada per dos adults en les circumstàncies pertinents per rebre els fons, en cobrarà 996. Això vol dir que al segon membre li pertoca el 50% de l'IRSC. Seguint aquesta lògica, a una família amb dos membres amb dret a cobrar la renda garantida i tres fills percebrà 1.200 euros com a màxim d'aquí tres anys.\nEl desplegament serà progressiu, des del setembre de 2017 fins a l’abril de 2020. Pel que fa a la quantia, es començarà aplicant el 85% de la prestació fins arribar al 100% l’any 2020. Està previst que la renda s’apliqui automàticament a totes les persones beneficiàries de la renda mínima d’inserció el mes de setembre i, posteriorment, a totes les persones que en compleixin els requisits i així ho sol·licitin.


Champions League: Hi haurà una altra final històrica madrilenya a Milà\nLa vida ha estat diferent en els últims 40 anys. Quatre decennis en què, tret d'algun parèntesi i mai en la màxima competició continental, la distància entre els rivals de la capital Reial Madrid i Atlètic era gairebé sideral. Insultant . Així, buscar qualsevol competició real entre tots dos resultava estèril excepció feta de 1996, quan comandats per Radomir Antic els de la ribera del Manzanares van aconseguir doblegar a Lliga als de Chamartín. Un oasi en una història desigual. Per plantilla, pressupostos, resultats directes i títols, els blancs eren gairebé sempre millors.\nPerò en l'actualitat, molts nens tornen a demanar als Reis Mags la blanca i vermella. I ho fan, el que resulta més commovedor a la parròquia, demanant el rètol a l'esquena de Fernando Torres. Un nom màgic, malgrat tot. L'Atlètic de Madrid ha tornat als setanta, bé, és millor que en el seu dècada prodigiosa. No només competeix amb el Reial Madrid sinó que és habitual veure com els guanyen. Títols, com la penúltima Lliga, i duels directes, posant una pica a l' 'roig' del Santiago Bernabéu. Per això la final de Milà es mira amb molt recel per les dues parts. Serà un altre duel històric en què el vencedor deixarà molt tocat a l'altre. I a més tindrà al món sencer per testimoni.\nEl Reial Madrid és l'equip que ha comandat la Lliga de Campions des que la seva denominació és aquesta, el 1992. És el rei de copes europees. L'equip, el club, ha fet de la 'orelluda' la seva raó de ser. Els blancs compleixen amb la història només si sumen a la Champions. Tota la resta sap a poc. Aquesta és la seva grandesa. I la seva condemna. I aquesta temporada tenen mèrit. Han convertit un any nefast en una altra que pot ser enlluernador. I no només per errors aliens. Visc a Lliga ia la final europea, el Madrid ha tornat a reclamar focus ia ser un exèrcit competitiu que pensa només en guanyar. En això té molt a veure la recàrrega anímica de Zidane -malgrat que no sigui encara el millor estrateg possible- i la volta al sentit comú. El de col·locar un mitjà de contenció física en el medi, un com Casemiro, que equilibra i treu la pilota simple. I avui el brasiler és molt important. Per que Kroos i Modric s'ocupen més del que millor saben fer. Facilitar camins a l'àrea.\nA més, altres jugadors discutits aquest any com Ramos o Isco semblen haver trobat les últimes setmanes la pau del bon joc amb la grada del Santiago Bernabéu. Just quan l'equip més els va necessitar. I algun més, com Lucas Vázquez convertit en la reserva espiritual de Valdebebas. Un de la casa sec com semblava el calador del planter.\nPer que la resta que encaren els blancs és majúscul. Enfrontar-se al equip més consistent, tàctic i amb ullal més esmolat del continent. I a un dels més afamats de glòria. Si fem cas a la història recent, l'Atlètic de Simeone s'ha agegantat amb l'argentí. Són una força de xoc. I estan obstinats a honrar la memòria d'icona absent: guanyar, guanyar, guanyar i tornar a guanyar. Només cal un exorcisme per esborrar l'horitzó la maledicció del 93. Nombre fatídic. Simeone, Griezmann, Godín, Koke, Oblak i els altres remaran per a això.


Els Castellers de Mallorca tenim nou Cap de Colla.\nN'Andreu Alba, únic candidat que es va presentar a ocupar aquest càrrec, serà el cap de colla dels Castellers de Mallorca, si tot va bé, pels propers dos anys. La cosa queda així : Cap de Colla: Andreu Alba 2on Cap de Colla: Lluís Barceló "Viking" Cap de Pinyes: Lluís Moll...\nDiada de Minyons de Terrassa 2007 - Caiguda del 2 de 9 amb folre.\nSeguint amb la tònica d'anar penjant fotografies seguirem amb la mateixa diada i amb la putada de la nit de Foc de Mancor i la pluja (que està clar que foc i aigua no sempre casen) seguim amb la Diada dels Minyons . Avui la caiguda del 2 de 9 amb folre dels Minyons de Terrassa. Uns segons...\nDiada minyons - Tancant pinya.\nJa feia temps que no posava gaires fotos. Aprofitant el viatge de la colla a la Diada dels Minyons de Terrasa en vaig fer un parell. Aqui va la primera.  La foto es feta meva amb una Fuji S2 pro i un Sigma 15-30 f3,5-4,5.\nCastellers de Mallorca al 'Va de castells'.\nVoltant per els blogs castellers he trobat al d'en Tete l'enllaç al darrer Va de Castells. Al tractar de la Diada de Minyons surten uns pocs segons de la nostra actuació i la comenten per sobre. I, com no, surten les imatges del pilar per sota ... Per poder veure el vídeo feu click aquí .\nA Terrassa hem carregat el pilar de 4 per sota!!!!!!!!!\nSi qualque cosa varem poder demostrar a Terrassa és que som una colla de nerviosos, novençans a l'hora d'afrontar segons quins castells i de gent a la que li agrada la festa malgrat les coses vagin maldades. El pilar, que durant les darreres setmanes havia donat a la colla alegria i joia, a...\nDarrera setmana i 'descans casteller'.\nAquesta setmana, entre moltes altres coses, els Castellers de Mallorca acabam l'any casteller (per fi!). Si per qualque cosa destacam al món castell, a banda d'aquest aire exòtic que sembla que ens perseguirà tota la vida, és per tenir una de les temporades més llargues del món casteller ....\nPilar de 5 per sota. Net?\nAhir, a l'assaig. Primer pilar de 5 per sota net. 5 persones, una damunt l'altra, aguantant-se en equilibri i amb el desavantatge (o no) que provoca el que siguin els altres que l'enlairin. El podrem pujar damunt pinya?\nCastells mallorquins al Presència.\nEl Presència és una revista setmanal en català que és distribuïda a diferents diaris  dintre de les terres de parla catalana. Avui un dels temes d'aquesta revista son les dues colles mallorquines. 3 planes amb fotos ben grosses ens expliquen a grans trets l'història de les colles...\nNa Clara a "El Món vist des de baix"\nAhir va sortir una de les petites integrants de la nostra colla a IB3 . El programa mostrava els dies previs a la nostra diada, l'assaig, ca la petita anxaneta, els tallers del matí, els eivissencs, el cercavila i moments del 3 de 7 per sota intercalats amb altres castells i amb cares de...\nCastells, Cultura Popular, tv\nAl veure anuncis de la televisió sobre medicaments sempre apareix una pantalla blava amb el següent escrit : Este anuncio es de un medicamento. Lea detenidamente las instrucciones de uso; en caso de duda consulte al farmacéutico Jo proposo que a l'hora de muntar assajos...\nGran sorpresa al rebre, a l'assaig de dijous passat, un qüestionari on es demanava opinió de diversos actes de la colla. Per fi sembla que s'ha entès que és necessari realitzar una avaluació de la feina feta per tal de millorar. Molt bé! :) Actualització El qüestionari el...\nAcabam una temporada curiosa, amb molts alts-i-baixos, amb tensió, amb bonys i amb forats i tal volta ja es hora de començar a plantejar-nos que hem de fer i que hauríem de millorar cara a l'any que ve. D'acord, se que tothom te la seva a dir sobre aquest tema però jo, ara per ara, i només a en...\nCastells, Cultura Popular, medi ambient


L'AVV del barri Sol i Vista convoca eleccions i no celebrarà les festes de barri\nLa zona d'estacionament de Roger de Llúria es veu enllestida.\nLa manca de candidatures donarà continuïtat a l’actual Junta, que ha optat per pausar els actes populars arran del «desgast» pel Pla de Barris\nActualitzada 24/04/2019 a les 13:09\nL’Associació de Veïns de Sol i Vista, presidida per Ana Belén Castaño, va obrir recentment un període de 15 dies per presentar candidatures que optessin a rellevar l’actual Junta. Castaño, que ocupa el càrrec des de fa una mica més de quatre anys, explica que «habitualment, quan portem un temps aquí, fem eleccions perquè si algú altre vol entrar ho faci sense cap obstacle». La previsió era dur a terme avui, 24 d’abril, una assemblea de socis on es procedís a la votació. La presidenta detalla que, dins el termini establert, «no tenim constància que s’hagi presentat cap candidatura». Una situació, aquesta, que donaria amb tota probabilitat continuïtat a l’actual Junta.\nAmb tot, l’associació de veïns ha decidit «posar en pausa» aquest 2019 els seus actes més multitudinaris, com la festa de barri –que l’any passat va tenir lloc del 7 al 9 de setembre–, arran del «desgast que hi ha hagut per les obres del Pla de Barris». El que sí que continuarà en marxa «són els tallers i tot allò que fem des de l’associació, excepte la festa d’estiu o la paella popular. Però, la resta seguirà com sempre, amb normalitat».\nLes feines de remodelació del barri «van generar tensió perquè hi havia una part del veïnat que deia que estava patint molèsties i es queixava que, des de l’associació de veïns, no reclamàvem res». «Nosaltres portàvem al barri representants del govern i, llavors, ningú es queixava», conclou Castaño. El Pla de Barris ha suposat una inversió d’1,3 milions d’euros en reformes a la via pública. La convocatòria d’eleccions –tot i que, segons sembla, no s’ha formulat cap candidatura en aquest aspecte– pretenia també posar la Junta de l’entitat a disposició dels veïns.\nDemanen tenir l’esplai\nLa determinació de no celebrar els actes més publics ha generat malestar entre una part dels qui viuen al barri, que reclamen que s’ofereixi «almenys l’esplai per als nens que s’havia fet altres anys durant l’estiu». Aquests veïns, que prefereixen no aportar el seu nom, expliquen que «hi ha una quantitat gran de nens que feien servir l’esplai perquè tenia un preu assumible» i que «així, cada dia, de nou del matí a una del migdia tenien alguna activitat a fer que els mantenia entretinguts i segurs en els mesos que no hi ha escola, aproximadament entre juny i agost».\nEls treballs vinculats al Pla de Barris continuen en marxa a Sol i Vista i, fa poc, l’Ajuntament ha iniciat feines per donar forma a espais d’aparcament, al carrer Roger de Llúria i al Raval de Sol i Vista, amb 42 i 24 places. La creació dels dos pàrquings i d’un més a Sor Lluïsa Estivill sumen una inversió de 75.600 euros.\nComenta el contingut : L'AVV del barri Sol i Vista convoca eleccions i no celebrarà les festes de barri


Neix el Grup valencià del Consell per la República\nEl Grup valencià de suport a Puigdemont, que en les passades eleccions europees va donar suport a la candidatura del president a l'exili a Europa, ha creat el Grup valencià del Consell per la República.\nComunicat acordat pel «Grup valencià de suport a Puigdemont». pic.twitter.com/qY6GDyYbYo\n— Josep Guia (@JosepGuia) October 5, 2019\nEn un comunicat, la plataforma impulsada per l'exdirigent del PSAN, Josep Guia, explica que donen suport al Consell per la República i que, com a conseqüència, adopten el nom de "Grup valencià del Consell per la República".\nEl text reclama que, "en nom dels 7.000 valencians, homes i dones, que vam votar el president Puigdemont i el conseller Comín com a eurodiputats", el Parlament europeu els reconegui com a eurodiputats, així com també a Oriol Junqueras.\nTambé aprofiten per "reclamar la llibertat dels empresonats i exiliats" i denuncien "la repressió policial i judicial exercida contra tots els qui s'oposen a aquest estat espanyol vell i caduc".\nFinalment, el Grup valencià del Consell per la República apunta que seguirà lluitant pels drets fonamentals de les persones i pel dret a l'autodeterminació dels pobles.\nEleccions 10-N Sànchez, Forn, Rull i Turull, ratificats com a caps de llista de JxCat el 10-N El Nacional\nLa sentència Tsunami Democràtic convoca a "buidar les aules" quan surti la sentència El Nacional


Més inversió per seguir millorant les vies d’accés i la mobilitat interna al Pas de la Casa | Eleccions Demòcrates 2019\nMés inversió per seguir millorant…\nEl candidat de la llista territorial, Jordi Torres, acompanyat de Maria Martisella, Edith Quirós i el candidat de la llista nacional, Carles Enseñat, han visitat novament el Pas de la Casa per posar de manifest la necessitat de fer efectius els acords pactats amb França en matèria de les infraestructures viàries d’accés al Pas. Torres ha explicat que ‘complirem els compromisos acordats amb França a fi de millorar l’accessibilitat al país des del Pas de la Casa’. En aquest sentit, el candidat demòcrata ha destacat, entre altres mesures, ‘els 10,5 milions d’euros que invertirà el Govern fins al 2023 per actuar en obres de millora als diferents corredors d’allaus’.\nTorres ha recordat que la millora d’infraestructures passa també per optimitzar la mobilitat interna del Pas de la Casa per facilitar la circulació i també l’estacionament de vehicles en tota la localitat. En aquest sentit, Torres ha recordat que les obres de l’avinguda del Consell General començaran a executar-se a partir del mes de maig vinent. Serà també a partir d’aquesta data, i gràcies a l’acord signat amb França després d’unes llargues negociacions, que Andorra executarà les obres de la rotonda que s’ubicarà entre el poble del Pas i l’accés al túnel.\nFinalment, i amb la finalitat d’evitar el tancament de la carretera des de Tarascon al Pas, també estan previstes intervencions per protegir de la caiguda d’allaus i l’ampliació dels vials, per millorar la seguretat en aquest tram.


Maria Carme Roca celebra “Ja en són 50!” - Chordà Comunicació\nMaria Carme Roca celebra “Ja en són 50!”\n“Han passat anys des d’aquell 1997. He vist convertir-se els meus fills en homes, i m’he anat construint una trajectòria literària que treballo perquè cada dia sigui més sòlida. I amb la il•lusió de pensar que encara em queda un bon tram de camí per recórrer.” Maria Carme Roca\nMaria Carme Roca va publicar, l’any 1997, la seva primera obra Una setmana plena de boires; al febrer del 2015 ha publicat la que fa 50 La merla blava\nEntre totes dues, 48 obres més tant pel public infantil i juvenil com per a l’adult: Sis contes revoltats, Ermengol el salat, No hi ha petons per als fantasmes, Qui és el penjat?, Nits de celobert, Foc al cor, Estripar la teranyina, Tambors de vidre, De pel•lícula, La ciutat oblidada, El monestir proscrit, Les dones de Jaume I, Barcino, L’Enigma Colom, Dedica’m un poema encara que sigui teu….\nHa obtingut diversos premis i guardons literaris com el Ciutat d’Alzira-Bancaixa, el Premi Nèstor Luján de novel•la històrica, el Premi Barcanova de Literatura Infantil i Juvenil, el Premi Lola Anglada, el Premi Literari Don-na, i el Premi Joaquim Ruyra , entre d’altres.\nMaria Carme Roca és Llicenciada en Filosofia i Lletres (Història) i en Filologia Catalana (Literatura), durant dotze anys es va dedicar a l’ensenyament. És sòcia de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana i membre del Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil.\n“Una de les característiques que més distingeixen l’obra de la Maria Carme Roca és la documentació exhaustiva, però també la gràcia amb què la sap inserir en la seva ficció, de tal manera que tot forma un conjunt tan ben travat i tan versemblant que no saps fins a quin punt és real o s’ho inventa o ho recrea.” Maria Nunes\n“I és que per a ella la literatura no té fronteres, i tant aplica el mateix rigor i qualitat en totes les seves obres independentment de l’edat en què els editors després les col•loquen.” Joan Portell\n“L’escriptura de Maria Carme Roca és meravellosament contradictòria. Escriu amb una senzillesa elegant, gairebé ens sembla qe ho fa a raja-ploma en un moment d’intensa lucidesa. Però per poc que ens aturem per asaborir allò que hem llegit, és fàcil de veure que amaga una densitat no percebuda a primera vista, sentits profunds que, com tots els que vertaderament importen, es manifesten amb senzillesa.” Xulio-Ricardo Trigo\nEl 8 de juny, Maria Carme Roca, vol celebrar amb els seus lectors, els 50 títols i agrair-los la seva fidelitat.


L’Acoda demana abaratir els costos de l’acomiadament per impulsar el sector | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDc., 23/05/2012 - 18:41\nL’Acoda demana abaratir els costos de l’acomiadament per impulsar el sector\nJulià Rodríguez / Foto: Agències /A.R.\nFlexibilitzar el Codi de relacions laborals per abaratir els processos d’acomiadament. Aquesta és una de les propostes de l’Associació de Contractistes d’Obres d’Andorra (Acoda) per frenar la caiguda del sector, que ja s’allarga diversos anys i que pot suposar que, si se segueix el ritme actual, es perdin enguany 1.000 llocs de treball més.\nAixò sí, la mesura s’hauria d’introduir “buscant l’equilibri”, és a dir, juntament amb altres que beneficiïn els treballadors, com podria ser, per exemple, l’increment del sou base, cosa que a la vegada contribuiria a la dinamització de l’economia.\nAixí ho va dir ahir el gerent de l’Acoda, Víctor Filloy, durant la presentació d’un informe elaborat per l’associació que descriu la precària situació del sector i apunta tota una sèrie d’actuacions per revifar-lo. Filloy va ressaltar que els costos d’acomiadar tants treballadors en els últims anys han estat molt elevats per al sector, fins al punt que moltes empreses hi han hagut d’invertir bona part dels beneficis obtinguts en els exercicis de bonança econòmica.\nEn aquest sentit, si es té en compte que entre el 2006 i el 2011 es van destruir 3.145 llocs de treball, passant de 6.777 a 3.632 treballadors, els costos d’acomiadament superarien els 43 milions. Així, la patronal dels contractistes considera que cal revisar els costos dels processos d’acomiadament, “igual que s’està fent a tot arreu”, ja que en cas contrari empreses encara actives haurien de recórrer a la suspensió de pagaments o directament a la fallida.\nLa intenció de l’Acoda és que des del Govern, que ja ha rebut l’informe, s’impulsi un paquet de mesures, que s’haurien de tractar de forma global i immediata per esmorteir la davallada del sector. En aquest sentit, l’associació aposta per un compromís entre l’executiu i el sector per impulsar la rehabilitació, tenint en compte que és difícil que el mercat admeti més obra nova en el moment actual, ja que encara hi ha un excés d’oferta pendent de ser absorbida.\nLes diferents iniciatives legislatives necessàries per portar a terme el paquet de propostes que s’ha elaborat, que es podrien encabir en una llei òmnibus com les que s’han fet en països veïns, haurien de ser una realitat en els pròxims sis mesos i s’haurien de tramitar pel procediment d’urgència al Consell General.\nEn cas que no s’actuï d’aquesta manera, les previsions de l’Acoda són que se seguiran perdent entre dos i tres llocs de treball al sector al dia, tot i que les modificacions que s’introduiran a la llei del sòl poden ajudar a desbloquejar alguns projectes que estaven aturats. Entre els canvis que l’entitat demana que s’introdueixin també en aquest text hi ha l’augment de la volumetria, que seria un altre incentiu per construir, i facilitar l’aprovació dels plans especials.\nEntre les propostes dinamitzadores, l’Acoda esmenta al seu informe la rehabilitació d’immobles, per a la qual cosa s’hauria d’establir la inspecció tècnica d’edificis, que obligaria els propietaris a revisar-los quan tenen un cert nombre d’anys. L’associació advoca també per la normalització del crèdit i el manteniment d’un nivell adequat d’inversió pública, que s’hauria de situar entre el 2% i el 3% del producte interior brut (PIB) –al voltant de 70 milions d’euros–, quan la previsió per als pròxims anys és que sigui d’un 0,2%.\nPel que fa a les iniciatives legislatives que s’haurien de concretar, s’aposta per regular les concessions administratives, ja que en un moment en què no hi ha diners per invertir a les arques públiques hi pot haver empreses interessades a explotar certes infraestructures, així com per una llei de morositat i un tribunal d’arbitratge. L’Acoda es refereix també al seu estudi a un conjunt de projectes de què s’ha parlat molt i que haurien d’entrar “en l’etapa executiva en un període no superior a sis mesos”: impuls de l’energia elèctrica, iniciatives vinculades al llibre blanc de l’energia, telefèric del pic de Carroi, estació d’autobusos, heliport, casino i parc sanitari i tecnològic.\nEl president de l’Acoda, Antoni Baena, va descriure la delicada situació del sector destacant que en obra privada està per sota dels nivells de l’any 1984. L’any 2010 es van autoritzar 56.610 metres quadrats i l’any 1984 van ser 83.042. Pel que fa a obra pública, en els últimes cinc anys s’ha passat de poc més de 60 milions d’euros pressupostats a 11 milions el 2012.\nBaena va manifestar que davant d’aquest panorama cal una “resposta immediata”, no tan sols per ajudar la construcció sinó també altres subsectors i evitar els costos socioeconòmics derivats dels acomiadaments, com són l’augment de les prestacions socials i la disminució de cotitzants a la CASS. Els diners que la Seguretat Social pot perdre si es fa el miler d’acomiadaments previstos per a aquest any són prop de cinc milions d’euros.


La veu d’una comarca\nDurant anys, molts anys, la comarca dels Ports era invisible. Tots els nostres pobles estaven difuminats en una nebulosa de nom “Maestrazgo” d’arrels històriques i geogràfiques no massa precises. Era una visió de la nostra terra, des de dalt, des del centre, des d’on es decideix tot: des del centre a l’any 1833 s’imposaren les províncies (la seua etimologia llatina fa referència a terra conquistada) i les Diputacions Provincials, els governadors i tota la parafernàlia centralista que hem conegut i malauradament seguim coneixent.\nAmb els nous vents democràtics de la transició a l’Estat espanyol, la visió de les coses va anar canviant. Des d’unes terres amb pocs recursos, on es vivia per anar tirant, molts joves se’n van anar a estudiar a fora ja que els seus pares volien un futur millor per als seus fills. Des de la mateixa comarca i amb la participació d’alguns d’aquests estudiants es va anar consolidant una visió comarcal, des de baix, de construcció de la nostra comarca, amb respecte al nostre passat històric i al lligam entre els nostres pobles. Volíem ser visibles i volíem construir una il•lusió anomenada “País Valencià”, un país fet des de baix, des de la realitat de les seues comarques. Reivindicàvem el dret a parlar i a escriure amb la nostra llengua, el dret a organitzar-nos com a entitat comarcal per a solucionar els nostres problemes de sanitat, educació, carreteres.... sense la dependència de la voluntat dels polítics “provincials” de torn. L’Aplec dels Ports naixia i es consolidava any darrere altre. Entre moltes veus, la de l’Aplec és la que ens va fer més visibles. Ara mateix som una de les comarques més ben definides i conegudes de tot el País. Us n’adonareu si cliqueu per Internet la paraula “comarca Els Ports” o “Aplec dels Ports”.\nHan passat anys, molt anys, des del primer Aplec. I les coses no han canviat tant. Les Diputacions i les províncies encara estan al seu lloc, el caciquisme polític es consolida cada vegada més i el servilisme d’alguns dels nostres pobles als governs que “ara manen” és un fet inquietant per no dir “antidemocràtic”. La comarcalització del nostre país encara està per fer.\nDes de la primera ronda de l’Aplec, han intentat callar-nos. Que ja no féiem falta. Que ara ja no toca. Que les reivindicacions comarcals ja es vehiculen per uns altres camins. Tanmateix, l’Aplec ha seguit i ha de seguir perquè té un caràcter democràtic on cada poble de la comarca té la decisió soberana per organitzar-lo com vulga i com puga. Cada any, un dels nostres pobles és l’amfitrió comarcal, és la veu de la nostra comarca. Cada any, tot un poble es posa en moviment, amb un esforç titànic per poder mostrar a la comarca i als visitants que aquí estem i aquí seguim. Molts esforços, moltes hores de treball, però també una il•lusió compartida i un lligam més fort entre els veïns del poble i entre els pobles de la comarca. I no hem de consentir que callen aquesta veu que, per increïble que siga, no és la d’un poble sinó la de tots. Un aplec ( paraula que vol dir “reunió”) per recordar-nos que som comarca, que estem units, que no renunciem als nostres orígens històrics i culturals.\nAquest any, des d’Herbers, des de la Comissió organitzadora del XXXIII Aplec dels Ports, manifestem la nostra indignació pel tancament de les emissions de TV3, una finestra oberta a la nostra llengua i a la tradicional relació amb les terres catalanes on tants vincles familiars tenim; denunciem la falta d’entesa de la nostra Mancomunitat comarcal, l’Aplec no fa diferencia entre pobles petits i grans, l’Aplec som tots; reclamem en la comarca noves veus polítiques més independents i no tan supeditades al bipartidisme actual; reivindiquem en la nostra comarca les infraestructures necessàries per poder seguir vivint aquí i viure dignament com qualsevol altre ciutadà d’altres territoris; demanem l’ajuda de tots els qui vulgueu col•laborar en portar endavant aquest Aplec i des d’una població que no arriba als 100 habitants i, finalment, us convidem a compartir amb nosaltres i amb tots els pobles dels Ports, uns dies de festa, cultura, reivindicació i dignitat que tindran lloc els dies 29, 30 i 31 de juliol.\nPrem ací per a descarregar la programació