Fins a 45 participants es disputen el formatge de la cabana de Claror a la 3a cursa de Sant Bernabé - FÒRUM.ad\nFins a 45 participants es disputen el formatge de la cabana de Claror a la 3a cursa de Sant Bernabé\nOn: 10/06/18 14:28\nLa tercera edició dels temps moderns de la cursa de Sant Bernabé ha aplegat aquest diumenge al matí un total de 45 corredors que han desafiat la pluja i han enfilat el camí de Prat Primer en direcció a la cabana de Claror, tal com al segle XV corrien els ramaders d’Andorra la Vella i Sant Julià de Lòria perquè el primer que arribava a l’orri de Claror per Sant Bernabé tenia dret a utilitzar-lo per fer-hi formatge durant la resta de l’any. Per recordar aquesta vinculació històrica, tots els participants que arriben a Claror són obsequiats amb un formatge.\nLa participació ha estat una mica inferior a la de l’any passat a causa de les males previsions meteorològiques i de la confluència de curses durant el cap de setmana. De fet, el cap d’àrea d’Esports del comú d’Andorra la Vella, Josep Tudó, creu que caldria més coordinació entre els responsables de les diferents activitats que s’organitzen al país, perquè arriba un punt que el calendari “està saturat”.\nEs tracta d’una cursa vertical de 6 quilòmetres que passa per tres parròquies amb un desnivell positiu de 1.135 metres, i amb un retorn fins a la carretera de la Plana de 4 quilòmetres i 900 de desnivell. Organitzada pel Club Pirinenc Andorra amb el suport del comú de la capital, des de l’any passat està inclosa dins del calendari de la Copa d’Andorra de curses de muntanya, una circumstància que ha fet pujar el nivell dels participants i ha escurçat els temps.\nEn categoria absoluta masculina hi ha hagut un empat dels germans Òscar i Marc Casal, que han arribat tots dos amb un temps de 54,46 minuts. Els han seguit Jordi Solé, en segona posició, i Jsep Isidre Domènech en tercer lloc. En categoria absoluta femenina les tres guanyadores han estat Anna Artal, Hanna Benson i Carme Millan. En cadet masculí, han fet podi Oriol Olm, Gerard Rogé i David Rogé. Malgrat la pluja, la cursa s’ha desenvolupat sense cap incidència.\nPrevious Post: Visita de la Confraria de Ntra. Sra. de Fàtima d’Andorra\nNext Post: Camp creu que els festius del maig podran compensar la baixada de visitants per culpa de les obres


Fotografia de Josep Tur difosa pel Museu del Càntir\nL'artista Josep Tur, el qual va treballar en el món de la ceràmica i la pintura durant tota la seva trajectòria, ha mort a l'edat de 86 anys després d'una llarga malaltia. Nascut a Mataró i amb un ampli vincle amb Argentona, Tur va començar la seva trajectòria artística a aquest petit municipi maresmenc amb el seu germà. Després de crear moltes obres, Tur va acabar sent un artista de reconegut prestigi a escala mundial.\nEl Museu del Càntir d'Argentona es proposarà presentar una retrospectiva de la trajectòria i les obres de Josep Tur per retre-li homenatge.\nLes seves primeres exposicions van ser a Mataró a Argentona i seguidament va fer el salt a Barcelona. D'aquí va passar a portar les seves obres a Mònaco, París, Londres, Roma, Milà, entre moltes altres ciutats del món amb un alt pes de l'art. Als anys 60 ja era un artista de reconegut prestigi internacional que treballava la pintura i la ceràmica amb un estil propi. Es va traslladar a Segovia, on va centrar la seva projecció a la zona de Castella i el Nord d'Espanya.


Omarosa llançarà la nova cinta blanca de la casa a 'la vista'\nOmarosa llançarà la nova cinta de la Casa Blanca a 'La vista'\nEns va dir que Omarosa té una altra cinta i la publicarà la setmana que ve a 'La vista'.\nEls estrangers no escorçaran qui va estar a la darrera gravació secreta de l'anterior assistent de Trump de la seva època a la Casa Blanca, però ens van dir que es tracta de 'diverses persones; tant homes com dones ”i que“ són alts a l’administració. Un d’ells s’ha quedat (el treball des que es va fer la gravació) ”.\nOmarosa Maginault, que va exercir un exercici a l’administració fins al seu exercici el gener del 2018, va provocar un trastorn a l’agost després d’haver publicat una conversa registrada en secret entre ella i Lara Trump.\nL'autor 'sense voler', que apareixerà a la programació el dilluns 10 de setembre, afirma que també ha gravat el president Trump durant el seu mandat.\nDe fet, Trump pot voler evitar la 'vista' de la setmana que ve.\nLa seva alineació és una de les filades d'un assassí Trump, amb Stormy Daniels que va aparèixer el dimecres 12 de setembre per fer que el que ens va dir és un 'gran anunci'.\nÉs la seva primera entrevista, ja que l'exadvocat personal de Trump, Michael Cohen, va admetre que va disposar a fer un pagament important a Daniels poc abans de les eleccions de 2016. No cal dir que el seu advocat, Michael Avenatti, estarà al seu costat.\nMentrestant, el turmentador superior de Trump, Michael Moore, també ha d'aparèixer al programa de converses ABC que té lloc al llarg del divendres 14 de setembre.\nDemi Moore es manté sempre jove amb la rutina de cura de la pell de 1.555 dòlars\nJennifer Lawrence es va sentir empoderada per escenes nues\nFelicity Huffman vol ajudar les dones internes després de passar un temps a la presó\nLes 'mestresses de casa' prenen gots falsos després de l'arrest de Luann\nMichelle Williams: Pujar a Matilda sense Heath 'no serà mai correcte'\nEl raper Capo, nadó assassinat en un incident relacionat amb la colla\nL’estrella de RHONY, Ramona Singer, va veure l’executiu de la construcció Andrew Catapano\nEl hiatus de Britney Spears també retarda el seu nou àlbum\nDean McDermott va pensar que l'esposa Tori Spelling 'correria pels turons' després que va enganyar\nLes acusacions d’agressions sexuals contra el marit de “RHOP” van caure\nGisele: Vaig sortir quan vaig saber que Tom va assolar al seu ex\nPremis Acadèmics De Música Country\nAliat Va Fer Una Sortida D'hernandez


Al gran brigadista Antoni Puigverd li encanta parlar d'allò del rescalfament del catalanisme. Segons ell som els de sempre (encara que tots els estudis demoscòpics el desmenteixin) però anem més calents que abans. Des d'una perspectiva no tan melíflua potser es podria resumir d'una altra manera: s'ha acabat tanta tonteria, ja no ens conformem amb engrunes, ho volem tot. I això passa per dir a les coses pel seu nom i per reduir al mínim la tendència, tradicional, habitual i majoritària dels catalans a l'esquizofrènia identitària. Aquests dies ho hem viscut amb la "Roja". Mentre els opinadors intentaven conciliar sense defallir l'aigua i l'oli, moltes enquestes d'ocasió i testimonis d'espectadors contradeien la consigna oficial segons la qual hem d'acceptar que, com hi ha catalans que hi van i que juguen a l'estil Barça, hem de donar suport a la selecció espanyola. No, senyors no, ara hi ha la necessitat de dir les coses pel seu nom, com la Pilar Rahola en un article brillant al diari comtal. Perquè és senzillament de bojos desitjar la victòria de qui t'agradeix cada dia.\nFa no gaires anys, una gran majoria de catalans, mentre donaven suport a la reivindicació de les seleccions pròpies, encara es conformaven amb el detall que els nostres jugadors ensenyessin una senyera en el moment de la celebració. Ara, en canvi, aquesta mena de comportaments vaselina, aquestes actituds que pretenen tranquil·litzar la pròpia consciència sense prendre un autèntic compromís, ja no se les creu ningú. L'estanquera per la qual realment juguen tants futbolistes catalans, els agradi o no, simbolitza la nostra dependència, la creació de les condicions que generen un atur i una pobresa sense precedents, l'espoli fiscal, l'atac a la nostra llengua, la precarització (encara més) de la minsa autonomia que ens queda. I tantes i tantes altres xacres. Una majoria cada dia més gran de catalans ho sap i també sap que no vol barrejar-se amb el lumpen feixista que assalta els nostres carrers (mentre el conseller Puig s'ocupa del #novullpagar) per celebrar les victòries de la "Roja": el millor que podem fer (atès que a TV3 no pensen col·laborar a ensenyar-ho) és difondre les imatges de les seves banderes vergonyoses. Alegrar-se amb aquella gentussa els farà pensar.\nRamon Llull 5 de juliol de 2012 a les 10:42\nAmb la història d'adormir-nos amb les repressions espanyoles, ara se'ns acosta una de bona amb aquesta pretensió del famós Pacte Fiscal. Nosaltres diem que no cal negociar res perquè tot està perdut. Però CiU està en que encara hi ha possibilitats ("pobrets!", que hauria afegit en Capri). M'ha arribat el comentari que en Rajoy sembla que està preparant una jugada juntament amb en Rubalcaba -l'idea deu ser d'aquest- proposant (o decretant) que el nivell d'endeutament serà d'un màxim d'un 4% per a cada autonomia. Formidable!, diran alguns babaus. I, el nostre Timoner es tornarà a quedar burlat i sense calçotets. Una jugada magistral que ni el Messi... i la nostra independència més depenent que mai de Madrid...\nArnau Estanyol 5 de juliol de 2012 a les 15:27\nEspero que el Pacte Fiscal no quedi satisfet amb una promesa de mes diners i res mes. CIU (i Catalunya) nomes tenen una sortida que es la independència. Altres coses serien una traïció. Si Mas escull la traïció la nostra responsabilitat com a catalans serà fer justícia.\nAnònim 5 de juliol de 2012 a les 18:56\nel guapo està tenallat per la por i mai farà el pas, ni el referendum ni la proclamació d´independencia. A més els catalanets estem colpits de tantes garrotades durant tants segles i tenim complexe d´esclaus. Per tant qui farà de detonant d´aquesta situació ?\nDavid Roig 5 de juliol de 2012 a les 20:14\nper la feina em bellugo amb moto per diferents barris de BCN sense parar. Les (escasses) estanqueres penjades als balcons donen per a una reflexió sociològica d'urgència:\n1-se n'han vist menys que el 2010\n2-al barri de classe mitjana per excel·lència, l'Eixample, se n'han vist molt poques.\n3-a la vila amb més incidència independentista -Gràcia- pràctica absència de rojigualdas; la implantació independentista ha reclòs l'espanyolisme a l'armari.\n4- a la zona alta una davallada general d'estanqueres, amb algun repunt a Francesc Macià. La burgesia ja veu d'on bufa el vent ara mateix...\n5-més presència al Carmel, barri obrer hispanòfon, a alguns carrers determinats\n6-enllaçant amb aquest darrer punt: on s'ha penjat alguna estanquera, s'hi han apuntat seguidors.\n7-i, finalment, en determinats punts on han paraegut estanqueres, altres veïns han replicat amb estelades fins a minoritzar l'espanyol. Hi ha reaccció...\n8-en resum, segons l'índex "estanqueril", l'espanyolisme va residualitzant-se entre els estrats socials més baixos, és absent de les capes mitjanes i la burgesia l'abandona, llevat dels directius -públics i privats- que viuen de l'estat i el seu complex econòmic.\nAnònim 5 de juliol de 2012 a les 21:36\nIntervenció de l'Uriel Bertran al parlament d'avui. Sigueu de SI o de ERC o de RCat o fins i tot de Ciudadanos (ho dubto) mireu-lo. Si sou de CiU mireu-ho amb més intensitat encara, a veure si deixeu de ser-ho d'una punyetera vegada:\nÉs un video absolutament llegendari.


L'Associació de Joves Empresaris de Catalunya (AIJEC) lliurarà el XXIV Premi Jove Empresari el pròxim 5 de juliol al Castell de Montjuïc, en una gala presidida pel president de la Generalitat, Carles Puigdemont\nGerard Olivé, al capdavant d'Antai Venture Builder; José Elías, fundador entre d'altres empreses d'Audax, empresa comercialitzadora d’energia elèctrica i gas; i Martina Font, codirectora i tercera generació de Font Packaging Group, empresa fundada el 1954 i referent dins el sector de l'embalatge, són els tres finalistes al Premi Jove Empresari 2016 que organitza anualment l'Associació de Joves Empresaris de Catalunya (AIJEC).\nA l'acte, que se celebrarà el pròxim 5 de juliol al Castell de Montjuïc, es premiarà també la Millor Iniciativa Empresarial del 2016. Els tres projectes que hi opten són NABLA Thermoelectrics, Signaturit i Transplant Biomedicals.\nEl Premi Jove Empresari arriba a la seva 24a edició consolidat com un dels guardons més importants de l'emprenedoria que se celebren a Catalunya. Amb aquest reconeixement, l'Associació de Joves Empresaris de Catalunya vol distingir el treball, l’esforç i la constància dels joves empresaris capaços de generar llocs de treball i impulsar projectes empresarials.\nGerard Olivé és cofundador i co-CEO d'Antai Venture Builder, BeRepublic i BeAgency on ha creat empreses de la talla de Wallapop, Deliberry, Glovo, Cornerjob, Carnovo o el fons d'inversió Media Digital Ventures, un grup amb més de 500 treballadors i presència a més de 12 països. Olivé es defineix com un emprenedor en sèrie, creador i inversor en startups innovadores i noves unitats de negoci basades en comerç electrònic, mobile commerce, màrqueting en línia i llocs de xarxes socials. De fet, aquest esperit emprenedor ha estat un dels factors que ha tingut en compte el jurat en la seva elecció.\nJosé Elías és un altre emprenedor en sèrie. El seu projecte més conegut és Audax Energia, empresa comercialitzadora d’energia elèctrica i gas de la que és fundador i CEO. Audax comercialitza electricitat a Espanya, Portugal, Itàlia, Alemanya, Polònia i Holanda. La companyia va tancar el 2016 amb una xifra de negoci de quasi 360 milions d'euros i un benefici net d’11,8 milions. Elías encapçala un fort grup empresarial amb més de 27 societats majoritàriament del sector energètic i sanitari. El jurat ha tingut en compte la passió d'Elías en veure néixer un nou projecte, la seva il·lusió i dinamisme, que l'han portat a crear un projecte empresarial que amb 8 anys de vida, ja té més de 1.700 treballadors.\nMartina Font és la codirectora de Font Packaging Group, empresa que es dedica a la fabricació de cartró ondulat, caixes de cartró i embalatge des del 1954. El jurat ha valorat la capacitat de Font de liderar el procés d'innovació i modernització dins l'empresa familiar fins a convertir-la en un referent a la industria 4.0. Font, a més, ha creat Kartox, la primera empresa online d'embalatge del país en dissenyar i fabricar caixes a mida en 4 dies.\nNABLA Thermoelectrics, Signaturit i Transplant Biomedicals, finalistes al Premi a la Millor Iniciativa Empresarial\nD'altra banda, les tres empreses finalistes a la Millor Iniciativa Empresarial, amb què l'AIJEC premia el projecte amb la idea de negoci més creativa i innovadora són: NABLA Thermoelectrics, empresa que idea dispositius que permeten recuperen el calor residual dels vehicles o de les instal·lacions industrials o domèstiques per generar electricitat. Signaturit, la primera solució de signatura electrònica que permet a empreses i individus sol·licitar signatures directament des de qualsevol plataforma de correu electrònic amb plena validesa legal. Transplant Biomedicals, companyia sorgida de l'IDIBAPS - Hospital Clínic de Barcelona que es dedica a desenvolupar un nou dispositiu mèdic per a la preservació i transport d'òrgans per a transplantament, incrementant el nombre d'òrgans disponibles i l'èxit en el procediment.\n5 de juliol, castell de Montjuïc\nEls finalistes, que han estat escollits d'entre un centenar de candidatures rebudes, han presentat aquest matí els seus projectes davant d'un jurat format per representants de les Conselleria d’Economia i Coneixement i d’Empresa i Ocupació, la Direcció General de Joventut, Foment del Treball, Barcelona Activa, ACC1Ó, la Cambra de Comerç, així com a personalitats del món de l’empresa, les principals escoles de negocis i els mitjans de comunicació. La decisió final es coneixerà el pròxim 5 de juliol durant el transcurs d'una gala presidida per Carles Puigdemont, president de la Generalitat de Catalunya.\nA banda dels dos guardons principals de la nit, durant la gala de l’AIJEC també es lliuraran el Reconeixement a la Qualitat Lingüística Empresarial, que premia l’aposta per la llengua catalana en l’àmbit de l’empresa, i el Reconeixement a la Millor Trajectòria Empresarial, que l'associació entrega anualment a un empresari consolidat per distingir la seva trajectòria. Durant la gala, s’entregarà també el premi al Futur Jove Empresari que vol premiar un projecte emprenedor treballat per menors de 18 anys.


Connexions possibles entre l'Educació Visual i Plàstica i altres àrees de coneixement - SomDocents\nPublicado poradmin 15/05/2020 22/06/2022 Publicado en Àrees de coneixement, Articles d'opinió, Infantil, Info Docents, Primaria, SecundariaEtiquetas:Informació docent, Visual i Plàstica\nL’Educació Visual i Plàstica no hauria de ser una matèria aïllada a les nostres aules. Quan parlem d’Educació Visual i Plàstica parlem d’art. I si posem l’art en el centre de tot, ens trobem sobre la taula nombroses connexions amb altres àrees de coneixement.\nTreballar mirant diversos horitzons en els continguts de l’Educació Visual i Plàstica és una oportunitat per oferir als alumnes una visió transversal de diferents matèries. Així, els docents hem de saber que no només eduquem en l’art, sinó que acompanyem als nens i nenes en molts altres aprenentatges, com ara la música, el còmic, la història, les matemàtiques, la llengua…\nI no només això. Un aprenentatge transversal a través de l’Educació Visual i Plàstica també implica l’expressió oral, l’intercanvi d’emocions i la seva representació a través de les creacions. Avui volem parlar-te de diferents connexions possibles de l’Educació Visual i Plàstica amb altres àrees de coneixement. Som-hi!\nEl còmic: llengua i expressió\nEl novè art, el còmic, sempre ha estat molt accessible. Quants infants han gaudit, des de fa dècades, dels populars tebeos? Avui el món del còmic es nodreix d’un ampli ventall de propostes, riques i variades, les quals poden convertir-se en un magnífic recurs per als docents. En l’àrea d’Educació Visual i Plàstica, però també en matèries com Llengua i Literatura o bé Història. Propostes com les de la col·lecció Mamut de Bang Ediciones ens poden servir per apropar el còmic als més petits (a partir de 3 anys) en les seves primeres lectures, a través d’un llenguatge tan plaent i visual com és aquest. Aquí hi trobem grans propostes d’èxit, com ara la sèrie Superpatata d’Artur Laperla; Marcopola de Jacobo o Astro-Ratón y bombillita de Fermín Solís.\nTítols tan fonamentals com els d’Astèrix i Obèlix de Goscinny i Uderzo, les (massa oblidades) Aventures d’en Massagran de Josep Maria Folch i Torres i Joan Junceda o propostes tan noves com l’enginyosa i divertida col·lecció d’Ana y Froga d’Anouk Ricard poden resultar-nos de gran ajuda per presentar el format. Ja a secundària, hi ha obres que ens poden ajudar – i molt – a introduir una gran varietat de temes: Arrugas de Paco Roca (la vellesa, l’Alzheimer), Adolf d’Osamu Tezuka (la Segona Guerra Mundial), Mary Shelley: la muerte del monstruo de Julio César Iglesias i Raquel Lagartos (una biografia per explorar l’univers de la creadora de Frankenstein) o bé Antonio Machado. Los días azules de Josep Salvia i Cecília Hill (un recorregut pels últims anys de vida del poeta Antonio Machado).\nAl procés de lectura cal afegir-hi una altra fase, que probablement fascinarà infants i joves. És el de creació. Un taller de còmic és una proposta perfecta per treballar en diferents direccions l’expressió visual i plàstica, el llenguatge i la narrativa.\nMatemàtiques: observació, anàlisi i vivència\nEn la seva visió sobre docència i aprenentatge, Smole (2000) recorda als docents que l’aprenentatge matemàtic, ja des de l’educació infantil, no pot realitzar-se a través d’activitats ocasionals i fortuïtes. Des de les primeres edats, cal oferir als infants situacions culturals i d’interacció amb la resta.\nTenim a les nostres mans crear situacions didàctiques en les quals es fusionin continguts de l’aprenentatge matemàtic i de l’àrea d’Educació Visual i Plàstica. Una de molt interessant pot ser la d’observació, anàlisi i interpretació d’obres d’art (pintura, escultura i arquitectura), centrada en la descripció objectiva d’elements de l’alfabet visual que es puguin reconèixer l’obra: línies, punts, taques, figures, volums, superfícies, textures, colors…\nLa següent fase, que és la de la interpretació, ha d’oferir als alumnes l’evocació creativa, centrada en l’obra observada. Què creus que és? Què et recorda? Quin títol li posaries? Les dues fases ofereixen a l’infant la capacitat de ser analítics i, a la vegada, de posar en marxa la maquinària creativa.\nMúsica: colors, sons i emocions\nCom a màxim, dediquem a la matèria de Música una hora a la setmana. Com l’Educació Visual i Plàstica, aquesta és una altra de les matèries relegades a anècdota o passatemps. No obstant això, des del punt de vista científic, hi ha estudis que demostren com d’important és la música, les arts visuals i el moviment en el desenvolupament del cervell i de la funció cognitiva. De fet, ni hi ha cultura, passada o present, que no hagi desenvolupat les arts.\nLa música ens produeix benestar, perquè és capaç d’estimular el nostre sistema de recompenses cerebrals. La música ens fa alliberar dopamina i això ens fa sentir bé. Practicar-la encara més.\nPerò, quina relació trobem entre la música i l’art? Wagner o Chopin relacionaven la música amb el color i la pintura. Kandinsky va saber donar matisos psicològics al color i el compositor i pianista Scriabin va associar colors a dotze tonalitats de la música.\nLes teories associatives entre música i color són complexes i profundes. Per això, us recomanem la lectura del treball de Rocío Barrio Paz on, a més, s’ofereixen diferents propostes d’intervenció amb els alumnes a l’aula.\nUna de les més interessants consisteix a realitzar una audició a l’aula de dos fragments musicals del Concert de flauta núm.1 i del Rèquiem de Mozart, sense explicar les teories sobre el color als alumnes. L’experiència és només un exemple de com deixar confluir dues matèries, oferir als infants espai per a l’expressió de les emocions i la creació i obtenir resultats sobre l’activitat, interessantíssims en l’àmbit pedagògic i dins la nostra àrea d’intervenció.


Fira de la Candelera de Molins de Rei - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Fira de la Candelera de Molins de Rei és un certamen multisectorial que se celebra cada primer dissabte i diumenge del mes de febrer. Des dels seus inicis va veure com el procés d'industrialització que vivia el país feia que el tèxtil anés prenent importància i compartint protagonisme amb l'activitat agrícola i ramadera. Ha esdevingut una celebració popular que va més enllà de la simple activitat econòmica que l'originà oferint una variada mostra agrícola, comercial, industrial, lúdica, social i cultural. Fou instituïda per la reina Isabel II l'any 1852 arran de la petició formulada per un grup de propietaris i pel mateix ajuntament de Molins de Rei.\nDins els actes merament econòmics i firals cal destacar les mostres de planters, jardineria i maquinària agrícola, sectors que la fira manté des dels seus orígens i als quals s'hi ha anat afegint l'automoció i la indústria. Al costat d'aquests sectors hom pot trobar-hi productes artesanals, brocanters, objectes de col·leccionisme i diverses fires dins el certamen general com poden ser la de vins i caves, la d'alimentació, l'ecològica, la de les arts i la mostra de bestiar. A la fira també hi conflueixen tot de manifestacions socials, lúdiques i culturals: concerts, exposicions, concursos, espectacles, presentacions..., tot plegat completat amb l'esmorzar dels traginers, la botifarrada popular, les ballades dels gegants, els castellers i la sortida del Camell, un espècimen únic dins el bestiari festiu català, 50.000 m² de superfície, més de 700 expositors i uns 500.000 visitants són algunes xifres de la celebració.\n↑ 1,0 1,1 Gencat «Fira de la Candelera de Molins de Rei». Catàleg del Patrimoni Festiu de Catalunya, 2011 [Consulta: 9 abril 2014].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fira de la Candelera de Molins de Rei\nPàgina oficial de la Fira de la Candelera\nLa Candelera de Catalunya\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Fira_de_la_Candelera_de_Molins_de_Rei&oldid=27996219»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 ago 2021 a les 16:30.


Three-Bedroom Holiday home in Lemvig 12 Trans Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSobre Three-Bedroom Holiday home in Lemvig 12\nConvenientment situat a Trans, Three-Bedroom Holiday home in Lemvig 12 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Three-Bedroom Holiday home in Lemvig 12 és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Piscina coberta de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Three-Bedroom Holiday home in Lemvig 12 és una elecció inteligents per a viatgers a Trans, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Eureka!: Entrada nº 100!\nEstimats seguidors d'Eureka. Sembla que tinc un poc obligat aquest espai virtual però no és així, el que passa és que com cada any m'he buscat massa feina per les vesprades encara que el meu corpus tampoc m'ha acompanyat molt des de la darrera entrada. Com que fa massa temps que no li dedique una estona a escriure ja toca.\nTot això m'ha fet descuidar el fet que amb la publicació d'aquesta el blog en té 100 entrades! En podrien ser moltes més però com que és un nombre significatiu crec que els déus no m'ho tindran en compte.\nPer altr a banda crec que el fet que els meus petits déus del Camp NO DEIXEN COMENTARIS a Eureka ha fet que m'entristira un poc i no m'animara a escriure com abans. Espere que amb el nou any aquesta situació canvie un poc, perquè ja sabeu que "un blog s'alimenta dels vostres comentaris".\nEls meus alumnes diuen que entren al blog però que no saben què comentar. Aleshores no sé si val la pena que busque, per després comentar-los a classe, un vídeo del programa de José Mota del passat divendres escenificant la mort de Juli Cèsar, o unes imatges dels participants del "instructiu" programa "Gran Hermano" on els seus protagonistes, no sé veritablement perquè, van aparèixer vestits de romans aquesta setmana passada. Cada minut que passe davant d'aquesta capsa horribilis pense que sembla que la televisió d'avui en dia, cada vegada més, vullga oferir a la societat "pa i circ" (panem et circenses) com es deia en època romana i si no mireu quina versió del "Gran hermano" han fet uns xiquets amb uns clics romans amb aquest vídeo dque anomenen "el Gran romano". Si algun dia em porte els meus clics romans a classe us promet que jugarem a matar lleons i gladiadors; almenys farem un poc d'història.\nPer cert, encara que amb un poc de retard, vull felicitar-vos l'any nou amb un preciós dibuix de tema nadalenc d'una de les nostres deesses particulars del Camp de Morvedre, el qual sembla que ha guanyat un premi d'una revista i, el que és millor, té un missatge en Llatí.\nSembla que m'ha quedat un post amb un mare magnum d'informació. Per cert, prompte en tornarem a jugar al nostre Mare magnum particular! I espere que aquesta vegada estigueu tots\nPublicat per malcaraz a 22:52\nMoltes felicitats per la teua entrada nº 100!!!!\nM'he quedat ben sorpresa amb el vídeo de "Gran romano", ara em tocarà fer un a mi tota la família de Playmobil encara que li donarem un tema més clàssic...\nBé, guapa, moltes felicitats i ànim que demà comencem curset.\n4:54 p. m., de gener 18, 2009\nMoltes gràcies xiqueta. La veritat es que amb tanta feina no es pot escriure molt al blog però la intenció és el que compta. Hauries de plantejar-te fer un gran romano amb els teus clics; així donariem exemple als nanos. Molta sort demà. Ja em contes\n6:17 p. m., de gener 21, 2009


Visió i valors | annapamplona psicologia\nQuina és la meva filosofia?\nPersonalment parteixo de la visió que cadascú de nosaltres és diferent, això significa que cada persona ha de rebre i rebrà un servei individual i personalitzat, adequat a la seva mida i als seus objectius.\nLa confidencialitat és essencial en la pràctica de la psicologia.\nNo crec en una pràctica basada en l’ús d’etiquetes que et marquen de per vida, una persona pot estar passant per un procés depressiu degut a unes circumstàncies determinades, però no vol dir que sigui una persona depressiva.\nPer aconseguir reduir el nombre de sessions, intento posar feina per casa i que, sempre que es pugui, se m’expliquin detalls importants via correu electrònic. D’aquesta manera aconseguim destinar les sessions a treballar.\nLes persones tenim un paper actiu en el procés psicoterapèutic.\nSóc conscient que molta gent pensa que anar al psicòleg és sinònim d’estar malalt. Cada vegada més hi ha més consciència de la importància de la nostra professió en la societat, però és veritat que anar al psicòleg resulta una mica incòmode. Jo treballo de tu a tu, de persona a persona; perquè només amb humiltat, respecte i des del cor, es pot ajudar al que pateix.\nSi creus que ens podríem entendre bé, no dubtis a posar-te en contacte amb mi.


El 3 de novembre, el dia que les dones deixen de cobrar respecte els homes | Ràdio Sabadell\nEl 3 de novembre, el dia que les dones deixen de cobrar respecte els homes\nLa bretxa salarial entre homes i dones hi és en tots els nivells.\n03.11.2017 14:02 Mireia Prat\nLes dones cobren gairebé un 24% menys que els homes anualment a Catalunya. Una xifra que, posada sobre el calendari, suposaria que des del 3 de novembre i fins el 31 de desembre, les dones deixarien de cobrar en comparació al que reben els homes. És per això que avui se celebra el Dia Europeu de la igualtat salarial.\nEncara que la diferència econòmica es veu molt en càrrecs de direcció, resulta que es veu molt perquè es cobren sous molt alts. El que és cert és que no depèn del salari alt; és en les condicions més precàries i que estan menys regularitzats on veiem que hi ha les bretxes més altes”, relata la responsable de tranversalitat de gènere i anàlisi d'impacte de gènere a Comissions Obreres, Lidia Sandalinas.\nRevertir aquesta situació és molt complicat perquè es deu a múltiples factors, com ara que les dones accedeixen a categories professionals inferiors, que s'acullen a reduccions horàries que comporten reduccions de sou, que no fan hores extres o no s'emporten els complements salarials.\nL'entrevista sencera es pot escoltar aquí.


▷Consigue tus entradas para Jazzà - Sergi Felipe Trio La plataforma más fácil para eventos\nJazzà - Sergi Felipe Trio\nQR Jazzà - Sergi Felipe Trio\nSergi Felipe lidera aquest trio que neix a proposta del Basement Jazz Fest 2018 i amb la complicitat de David Xirgu i Massa Kamaguchi, una de les bases més destacades de l’escena actual.\nDesprés de la bona experiència, tots tres han seguit compartint escenari a sales i clubs de Catalunya, així com festivals internacionals a Barcelona i Berlin. El trio navega entre les cançons pròpies i la reinterpretació d’estàndards, deixant espai per la improvisació lliure. Connexió i interplay són dues paraules que defineixen aquest formidable trio.\nJazzà va ser la nova proposta de Cassà Cultura del darrer trimestre de l’any passat. Jazzà és música en viu a Les Golfes de can Trinxeria, espai que s’ha convertit en un autèntic club de jazz per gaudir d’algunes de les propostes més destacades de l’escena jazzística actual i músiques improvisades de casa nostra.\nCada concert té un pròleg amb una xerrada on els artistes ens donen a conèixer de primera mà els seus projectes i experiències.\nJazzà vol ser un punt de trobada a Cassà de la Selva per descobrir algunes de les noves propostes jazzístiques del país i gaudir plegats de la música en estat pur i en directe


– Dansa – I WILL WAIT FOR YOU (🐌🐌) – Sala Hirsohima – 2018.03.03 (temp. 17/18 – espectacle nº 214) |\nTres ballarins que apareixen feblement en la foscor, diferents tons de llum canvien la percepció dels seus cossos i l’espai mentre el so envolta als espectadors.\nJugar amb el visible i l’invisible, amb la llum i la foscor, amb el moviment i la música reiteratives que fan oblidar el sentit del temps. Un flux continuat, sense interrupcions, que va canviant a mesura que avança. Una peça magnètica, una continua acumulació de moviment i música que va incrementant la intensitat fins al final.\nUna performance molt física i conceptual que fa ús del cos dels ballarins, el moviment, la música, la llum i l’espai creant una relació única entre el públic i els artistes. Una coreografia basada amb moviments gairebé idèntics i on la música s’ha compost al mateix temps.\nEn acabar la representació va tenir lloc una xerrada amb el coreògraf, que ens va explicar l’objectiu de la peça i les motivacions que l’havien inspirat. Amb les seves produccions vol crear una experiència visceral entre el fet de mirar i les expectatives generades en l’espectador.\nPotser ara que ens ho ha explicat, entenem una mica més la peça que hem vist i que en el mateix moment de veure-la, ens ha deixat força descol·locats.\nCreiem que tècnicament és perfecte i esgotadora pels ballarins, però a nosaltres tanta reiteració ens ha arribat a avorrir i hem temut de quedar-nos endormiscats en algun moment; hauríem estat igual de satisfets amb una durada molt inferior als 60 minuts de la peça i potser amb mitja hora hauríem tingut més que suficient.\nDisseny d’il·luminació: Ellen Knops \_ Composició musical: Wim Selles \_ Vestuari: Inge de Lange \_ Producció: SHARP i ArnoSchuitemaker\n← – Teatre – SOPA DE POLLASTRE AMB ORDI (🐌🐌🐌🐌🐌) – Teatre de la Biblioteca de Catalunya – 2018.03.03 (temp. 17/18 – espectacle nº 213) – Teatre – LLIBRES PER CREMAR (🐌🐌+🐚) – El Maldà – 2018.03.04 (temp. 17/18 – espectacle nº 215) →


L’Elvira (2a part) – Revista Catalunya\nEndinsar-me en el relat de l’àvia ELVIRA ha fet possible parlar d’ella amb l’orgull d’haver superat els misteris i secrets que em perseguien des de petita.\nEl meu desig és continuar amb la descoberta de més dades i lliurar-me a expressar els sentiments i emocions sense reserves; plorar amb desconsol per les notícies rebudes i connectar amb les avantpassades protagonistes de la història que ens precedeix.\nL’agost de 1992 vaig decidir anar a conèixer la terra de l’origen patern. Li vaig proposar al meu company fer un viatge a Astúries, el destí del qual seria Belmonte de Miranda i des d’allà visitaríem Quintana, Alcedo, Boinas i altres llogarets del Concejo. Una aventura de plaer i descoberta. Pel camí vam parar a Donosti per veure uns cosins i després vam seguir per la cornisa cantàbrica cap als Pics d’Europa, Covadonga i llacs d’Enol, fins endinsar-nos per les belles terres asturianes cap al Port de Somiedo. Un cop allotjats a Belmonte vam prendre els camins cap a Alceu que s’enfilen costeruts fins arribar als 550 m sobre el nivell del mar. Un curull de pau i tranquil·litat ens omple quan contemplem l’entorn i les valls regades pel riu Pigüeña.\nArribats a Alceu deixem el cotxe i caminem entremig de les cases escampades dalt del muntijol. A la vora del camí un home conrea un camp. Ens presentem i flueix l’intercanvi d’informació. Recorda a José de quan eren petits; anaven a l’escola, corrien pels afores i amb l’ajut dels gossos pasturaven el bestiar a l’esguard dels llops. Poc a poc sentim veus que s’acosten i encuriosides s’integren a la conversa. L’emotivitat del moment es reflexa en els rostres alegres: ¿a ver que mire tu cara por si me da a alguien?\nVoltem entremig de les quatre cases que hi han enfilades en els petits turons i ens senyalen la casa de l’únic ramader que queda. En ella havia servit José. Una mica més avall entrem en la casa on van viure Celina i Elvira. És una habitació fosca amb una forn de llenya amb el que s’escalfaven i cuinaven. Les parets de l’habitacle en desús confrontaven amb un hòrrio que s’alçava pel damunt dels nostres caps.\nEns conviden a casa seva i al davant d’un got de “sidriña” comencen a parlar sense embuts del que recordaven que es deia i es parlava, que a la fi és la història oral del poble i la seva gent:\n-Elvira tuvo dos hijos. El mayor, Monolito dicen que podia ser de Benjamin de la Josefa… Benjamín se fue a trabajar a Madrid de capataz de obras públicas y allí vivió… pareció ser que, en Madrid, vivió con una mujer. Ya de mayor volvió al pueblo y cuidolo una sobrina suya, hija de su hermana Josefa.\nTot plegat va semblar-me un garbuix de fets, emocions i sentiments, difícils d’assimilar. Però, no era això el que buscava?\nD’aquesta trobada a Alceu conservo el vídeo més valuós d’aquell viatge. Ara, de bell nou, quan torno a veure’l i escoltar-lo amb deteniment penso en cóm seguir amb la descoberta del passat.\nRecordo que fa uns vint anys, en una trobada de Dones de la CGT a Madrid, vaig conèixer a la companya Maria que viu i treballa a l’esmentada ciutat. Parlem de la coincidència del cognom, Alvarez, i la sorpresa i alegria per les dues és descobrir que havia nascut al poble de les meves avantpassades, a Alceu. Hem estat connectades mitjançant la xarxa de dones de CGT i, ara, en fer el relat de l’àvia Elvira l’he comentat la meva inquietud per continuar amb la recerca. En el poble encara viu la seva mare i una parenta que conserva bona memòria. Durant la setmana santa les veurà i parlarà amb elles. Espero amb delit el resultat.\nUna altra companya que és de València m’ha comentat que el seu germà està fent recerca en hospitals i cementiris d’aquella zona per trobar familiars desaparegudes en la guerra civil i la postguerra. Tinc l’esperança que la seva experiència em serveixi per saber com buscar qualsevol indici que em porti a l’Elvira.\nÉs un treball genealògic que voldria completar aquest estiu amb un nou viatge a Astúries per intentar esbrinar en els llibres del Registre civil de Belmonte de Miranda les incoherències entre relats orals i documents escrits. De pas aprofitaré per conèixer en persona la Jesusa, treballadora del Registre que m’ha ajudat en la recerca. També serà interessant anar a l’Arxiu diocesà d’Oviedo per explorar, en els vells llibres procedents de les parròquies, els registres d’esdeveniments en la vida de les persones d’abans de 1871. Sembla ser que l’Elvira tenia un germà que va emigrar a Amèrica.\nFins aquell agost de 1992 cap descendent de l’Elvira no havia visitat mai Belmonte ni Alceu. L’any 2019, al cap de 80 anys de la seva desaparició , obro de nou el cor al passat amb dos objectius: seguir investigant sobre els orígens i trobar el lloc on descansen les seves restes.\nConte: “La Raquel aTRAPada”


El CN Sallent viu el final de temporada més cruel en el derbi davant del CN Minorisa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nWATERPOLO | PROMOCIÓ\nEl CN Sallent viu el final de temporada més cruel en el derbi davant del CN Minorisa\nEls de Jordi López, a falta d'una decisió federativa, baixaran de categoria\nmiki manrique 05.06.2017 | 07:47\nNo ha pogut ser pel Club Natació Sallent. Els sallentins es jugaven la permanència en el derbi davant el CN Minorisa que, a més, era el darrer partit de lliga. L'equip local s'ho disputava tot, però quan faltaven quatre segons les seves esperances de continuar a Primera Catalana es veien diluïdes per un gol dels manresans.\nLa piscina estava plena per veure un partit molt important on el Sallent va sortir amb intensitat i molta atenció defensiva. En el primer quart, els locals van deixar palesa la seva superioritat amb l'1 -0 en el marcador.\nAl segon quart es va mantenir la tònica, bona defensa sallentina i un Minorisa amb problemes per anotar. L'equip de Jordi López va aconseguir augmentar la diferència fins al 2-0 però, abans del final de quart, els de Gaspar Ventura reduïen diferències fins al 2-1.\nEn el tercer quart, la intensitat defensiva local va baixar una mica i els manresans aconseguien empatar el resultat i capgirar-lo als primers minuts (2-3). Els nervis van començar a aparèixer en el bàndol sallentí, que errava ocasions clares de gol i el seu atac entrava en una dinàmica de precipitació constant.\nAmb l'avantatge dels visitants s'arribava a l'últim quart. Els sallentins, conscients que en vuit minuts s'ho havien de jugar tot, van sortir a mossegar i amb un gran llançament de A. Montalà empataven el partit. Però el Minorisa, lluny de deixar-se intimidar, responia a la següent jugada amb una internada de R.Ruiz, que aprofitava una jugada de superioritat per posar per damunt al seu equip. Els sallentins continuaven creient i no es deixaven superar, i van arribar a empatar el partit quan només faltava un minut pel final.\nEn aquest punt, els de López van pecar d'inexperiència en perdre una pilota que va propiciar la possessió dels manresans a trenta segons del final. Una exclusió sallentina obligava als locals a jugar amb un menys els darrers segons del matx. Així, arribava el gol manresà quan faltaven quatre segons, sense temps per a més.\nCruel final de temporada pel Sallent, que amb aquest resultat empata amb el Girona però perd el gol average. Ara haurà d'estar pendent de la decisió federativa per si un equip de segona pot, o no, pujar a Primera Catalana.


Editorials | Premià Notícies | Pàgina 2\n‘Escoltar els socorristes’. Editorial del Premià Notícies del 26 de Juny de 2012\n26 Juny 2012 per xaviertg Deixa un comentari\nCreuem els dits perquè no haguem de lamentar cap fet irreparable, però de moment insistim en la necessitat que els usuaris de les platges facin cas del que diuen els vigilants.\nFiled under Editorials Tagged with Platges\n‘Fogueres’. Editorial del Premià Notícies del 25 de juny de 2012\n25 Juny 2012 per xaviertg Deixa un comentari\nSembla que de mica en mica es va recuperant a Premià la tradició de la foguera de Sant Joan amb els elements festius però també culturals que això comporta. Desapareguts els darrers espais descampats on antigament associacions o particulars aixecaven les seves fogueres, la tradició havia caigut en quelcom proper a l’oblit a la ciutat. Des de fa pocs anys, el Centre Excursionista de Premià organitza una pedalada popular que arriba fins a Dosrius, el punt de distribució de la flama del Canigó per les poblacions del baix Maresme. No es pot dir que aquesta sigui, ara per ara, una activitat molt participativa. Dissabte només 13 ciclistes van fer els poc menys de 40 quilòmetres entre l’anada i la tornada des de Premià fins a Dosrius, una xifra prou curta si la comparem amb la participació que aconsegueixen altres localitats veïnes a nosaltres.\nEn la vessant més positiva trobem, però, el que dèiem a l’inici. La rebuda de la flama a Premià, amb una segona convocatòria ciclista des de la plaça de can Fitó, i la festa organitzada a la plaça dels PP.CC, per la seva rebuda, guanya cada any en activitat i, com a conseqüència, en presència de públic. Els actes, organitzats per l’esplai parroquial, Òmnim Cultural, o els Simplement Diables per destacar els més significatius, van arrodonir una rebuda mereixedora de la flama i la presència d’una foguera de Sant Joan digna a Premià de Mar. Esperem que aquesta evolució en la tradició es mantingui i que les noves generacions puguin recuperar el costum de presenciar la foguera quan arriba la nit de Sant Joan.\n‘Escoltes’: Editorial del Premià Notícies del 22 de Juny de 2012\n22 Juny 2012 per xaviertg Deixa un comentari\nEl ple de juny, celebrat dimecres passat, va aprovar per assentiment el nomenament de l’agrupament escolta Amon Ra com a entitat de l’any 2012, un fet que, com ja hem destacat en altres ocasions, significa que seran els escoltes premianencs els encarregats de fer el pregó de la Festa Major des de la balconada de l’Ajuntament el proper dia 6 de juliol. L’Amon Ra assoleix aquest honor en l’any del seu 50è aniversari, un factor de pes per haver-los nomenat entitat de l’any. No obstant això, i tal com van destacar unànimement els portaveus municipals en el ple, el que s’ha de destacar no és només un aniversari rodó, sinó la tasca d’educació en el lleure que els escoltes porten fent a la ciutat durant mig segle.\nSi reculem cinquanta anys enrere ens situem en els primers anys 60, una època fosca emmarcada en el franquisme, quan el concepte de lleure infantil i juvenil a la natura el quasi monopolitzava una organització paramilitar i parafeixista com era la OJE. En aquells anys, i en els que van seguir després fins a la consolidació de la democràcia, s’havia de tenir molt de valor i molta fe, tant per part dels caps escoltes com dels pares que hi portaven els seus fills, per educar els menuts en conceptes com la laïcitat, la coeducació, el respecte, la llibertat i el catalanisme, combinant-ho a sortides a muntanya que obrien noves perspectives als nens que teníem la sort de participar-hi.\nEls escoltes premianencs han estat molt més que un esplai. El seu compromís i preparació els va portar a desplaçar-se a València per col•laborar en les tasques de rescat posteriors al dramàtic trencament de la presa de Tous el 1982, o a participar en l’extinció d’alguns dels focs forestals que, dissortadament, han patit els nostres boscos. Són dos exemples que extrec de la meva experiència personal, però que es poden afegir a tantes altres vivències d’una entitat que ara compleix 50 anys i que el dia 6 ens faran el pregó de la festa major.\nQue sigui, doncs, per molts anys però, sobretot, que sigui sense perdre mai de vista el significat de la paraula Escolta i els compromisos que se’n deriven.\n‘Conflictes d’espai 02’: Editorial del Premià Notícies del 21 de Juny de 2012\n21 Juny 2012 per xaviertg Deixa un comentari\nCom us explicarem després més a bastament, una quarantena d’usuaris i col•laboradors de l’associació de formació permanent d’adults Creixent, amb la responsable d’activitats Victòria Quesada al capdavant, es va personar ahir a la sala de Plens per fer pressió en la seva reivindicació d’uns espais suficients per realitzar les seves activitats, sobretot les classes que imparteixen. Com ja us hem explicat des d’aquest informatiu amb la participació de totes les parts implicades, el problema s’ha generat amb el canvi de situació de l’Aula d’Adults que la Generalitat ha catalogat com a Escola d’Adults per la qual cosa la seva distribució d’espais dins de l’edifici de l’antiga escola Santa Tecla varia. Els caldrà més esplai i això deixa fora a Creixent, atenent a les prioritats d’ús d’aquell edifici. Des de l’entitat tenen raó quan reivindiquen una tasca feta la ciutat durant més de 20 anys, amb incalculables usuaris al llarg d’aquest temps i un nombre de col•laboradors que arriba al centenar. No obstant això es tracta, no ho oblidem, d’una entitat privada que cobra per oferir els seus serveis a preus per sota dels de mercat, per la qual cosa, com va recordar ahir Anna Maria Medina, poden ser competència per algunes empreses privades del sector. La prioritat per l’Ajuntament és, i ha de ser, la formació reglada, oficial i gratuïta, que és la que ofereixen tant l’Escola d’Adults com l’Oficina del Català, que són els centres que es queden a Santa Tecla. La situació dels espais públics municipal és la que és, i no sembla fàcil trobar una nova ubicació perfecte per a Creixent. Potser una cosa a plantejar podria ser una reestructuració global dels usos que fan les entitats als Centres Cívics i resta d’espais municipals de la ciutat.\n‘Estafa Banca’: Editorial del Premià Notícies del dimecres, 20 de Juny del 2012\n20 Juny 2012 per xaviertg Deixa un comentari\nAquests temps convulsos que ens ha tocat viure estan farcits de circumstàncies que mai no hauríem imaginat que podríem arribar a conèixer. De la mà de la crisi, econòmica, financera, política i cada cop més social, estem apreciant l’existència de situacions que, si existien anteriorment, era en casos molt més aïllats i de manera més oculta. Aquest podria ser el cas dels desnonaments, que sempre han existit, però mai amb la freqüència actual. Un altre cas seria el d’entitats bancàries a les quals de generacions els hem fet confiança i els hem dipositat els sous i els estalvis, que de cop i volta descobrim astorats que es han venut productes tòxics en una maniobra que se sembla molt a una estafa i en la qual molts petits estalviadors, sobretot gent gran, han vist com a mínim difuminar-se els estalvis de tota una vida.\nEl cas de les Participacions Preferents ha tret a la llum de manera descarnada la poca vergonya amb la qual han actuat algunes entitats bancàries, que no ha dubtat en abusar de la bona fe i la confiança de tota la vida dels seus clients per incrementar els seus beneficis, últimament més minvats del que estan acostumats. Davant d’aquesta situació, part de l’administració i de la judicatura han començat moure algunes peces, tot i que amb l’exasperant lentitud amb la qual solen reaccionar aquests organismes. Per això és d’agrair, i d’aplaudir, que la societat civil actuï de manera més àgil i, com passa en aquest cas, sigui capaç d’organitzar un assessorament jurídic gratuït per a les persones afectades. És el que fa a Mataró l’entitat Estafa Banca, que ofereix aquest servei al centre cívic del barri de Peramàs-Esmandies, un servei que, per cert no atén només els casos mataronins -amb unes 3000 persones afectades, segons calculen-, sinó també, i mentre no tinguem una associació semblant a la ciutat, als que arribin des de Premià de Mar i de la resta de la comarca.\nNomés falta, com insistia ahir a Premià Notícies un dels portaveus d’Estafa Banca, el premianenc Toni López de Haro, que els afectats s’informin i es mobilitzin. A més casos denunciats, més pressió hi haurà per obligar a aquestes entitats a reconsiderar aquestes pràctiques i restituir a les persones afectades allò que és seu.\n‘Ajuntament jove’: Editorial del Premià Notícies del 19 de Juny de 2012\n19 Juny 2012 per xaviertg 1 comentari\nUn cicle de cinema per a joves que es farà a l’espai de l’Amistat en data encara no concretada ha estat el projecte guanyador de la quarta edició de l’Ajuntament Jove de Premià de Mar. Aquesta activitat, creada en els anys de l’actual diputat al Parlament Roger Muntañola com a regidor de Joventut, té com a finalitat bàsica ensenyar als joves, en aquest cas als alumnes de 3er d’ESO de la ciutat, els mecanismes de la política municipal amb l’objectiu de que no els sembli quelcom aliè. Per aquest motiu, els estudiants han de desenvolupar un projecte determinat, que compta amb un pressupost real de 6.000€, i defensar-lo com si fos un de tants punts que passen pels plens municipals.\nEnguany, però, s’ha afegit un canvi important en l’estructura de l’Ajuntament Jove. Tal com us havíem explicat a l’inici del procés, en aquest cas no es va deixar llibertat als alumnes per pensar en el projecte que els semblés, sinó que havien d’escollir entre cinc opcions que presentava prèviament la regidoria de Joventut. El precedent del tercer Ajuntament Jove, en el qual el projecte guanyador va ser un dia de gaudi al parc aquàtic de la Illa Fantasia, va portar als responsables de la regidoria a adoptar aquest canvi substancial.\nEs podria dir, i de fet alguna cosa s’ha apuntat al respecte en algun fòrum d’opinió, que limitant els possibles projectes es limita també la llibertat democràtica dels alumnes de desenvolupar el projecte que ells vulguin. Si bé és possible que una limitació en aquest sentit pugui semblar un cert dirigisme, també és veritat que dedicar 6000 € del pressupost municipal a una activitat com la de l’any passat a la Illa Fantasia aixeca els colors tenint en compte la situació econòmica en la qual ens trobem. I la possibilitat de que això tornés a passar, com es va veure l’any passat, no era gens remota.


divendres 27 de setembre de 2013 | Gloria\nLes dones volem decidir: avortament lliure i gratuït!\nDeclaració de Esquerra Anticapitalista-Revolta Global\nUn altre 28 de setembre commemorem el dia internacional per la despenalització de l’avortament. Després de tants anys, seguim sortint al carrer a lluitar pel dret a poder decidir sobre els nostres cossos. Un cop més el govern del PP carrega frontalment contra les dones. Aquest intent de control sobre els nostres cossos i les nostres vides per part de l’Estat no és nou; aquest atac se suma a tots els efectuats des de l’esclat de la crisi, destinats a recuperar els rols familiars i de gènere tradicionals.\nA l’Estat espanyol, actualment, l’avortament per decissió de les dones només està permès fins la setmana 14 de l’embaràs. La nova llei, que s’anuncia per l’octubre d’aquest mateix any, a més de ser impulsada des del Ministeri de Justícia i no des del de Sanitat (la qual cosa ja anuncia el seu caràcter criminalitzador), pretèn fer de l’avortament una pràctica il·legal. D’aquesta forma, la nova llei condemna les dones a retrocedir en els nostres drets més de vint anys. Un cop més, els interessos del patriarcat, de la jerarquia catòlica, dels sectors més conservadors i d’un PSOE que va cedir a aquests interessos, ens volen imposar la seva moral i les seves condicions.\nA més, aquesta nova regulació amplia les desigualtats socials, tornant a que les dones amb més recursos econòmics puguin viatjar o permetre’s un avortament fora de l’Estat espanyol i les dones sense recursos hagen de patir avortaments clandestins arriscant la seva salut i les seves vides, ja que en l’actualitat ens trobem amb més de 40.000 morts al món cada any com a resultat d’avortaments ilegals.\nDes d’Esquerra Anticapitalista-Revolta Global recordem que només les dones han de decidir sobre el seu propi cos i sobre si volen/volem o no volem ser mares. Donem suport a totes les mobilitzacions previstes per al 28 de setembre i ens sumem a les iniciatives feministes que s’estan duent a terme i sorgeixin contra el canvi de la llei amb la que ens amenaça el govern dia rere dia.\nNo acceptarem que es restringeixin els nostres drets sobre el nostre propi cos, exigim que l’avortament estigui fora del Codi Penal i es realitze de manera gratuïta, en la Sanitat Pública. A més, reivindiquem una educació sexual completa i real, així com un accés a anticonceptius sense cap tipus de condició.\nELS NOSTRES COSSOS, LES NOSTRES VIDES, NOSALTRES DECIDIM!\n¡Educació sexual per decidir; anticonceptius per no avortar; avortament lliure, segur i gratuït per no morir!\nLa ONU saca los colores a Gallardón y a su contrarreforma del aborto 31/10/2013


✔ RECEPTA: Bacallà amb espinacs, panses i pinyons\nUna recepta especial per Quaresma\n"Bacallà de Quaresma" o "Bacallà amb espinacs, panses i pinyons", li podeu dir com vulgueu. Receptes nº 182 i 169 respectivament del C.P.C.C. Sóc un amant del bacallà....pel gust del producte però també per la versatilitat tant gran que ofereix a la cuina. És a dir, que el podeu cuinar de mil maneres. I aquesta, és una de les més tradicionals.\nNo l'havia tastat abans....i m'ha encantat. És clar, els espinacs han de ser frescos....si no el plat perd tota la gràcia. Un plat que li hauria encantat a la meva mare, ja que era una apassionada d'aquesta mena de guisats amb bacallà. Va per tu, mare!.\n4 lloms de bacallà (2 per persona...uns 600 g)\n80 g de panses varietat moscatell\n1 Kg d'espinacs fresos\nPartirem de la suposició que ja tenim els lloms de bacallà dessalats. Si voleu saber com dessalar-los us recomano la lectura del consell "Com dessalar el bacallà salat". Tasteu-los sempre abans de començar a cuinar, no sigui que estiguin mal dessalats.\nUns lloms ben macos eh?\nEls enfarinem bé...\n...escalfem abundant oli en una paella...\n...i els fregim per totes dues bandes.\nEls reservarem per més endavant.\nAra, preparem els pinyons...les panses...\n...trinxem una ceba vermella de Figueres...\n...i posem els espinacs en remull. Ja sabeu que contenen molta sorra i s'han de netejar unes quantes vegades. Jo omplo la pica i els poso dins una estona. Desprès netejo fulla per fulla sota l'aixeta....i arrenco la part de l'arrel.\nJa tenim els espinacs nets i apunt.\nEscalfem un bon rajolí d'oli d'oliva en una paella....\n...i daurem la ceba.\nSeguidament, incorporem tots els espinacs.\nCom veureu, pel seu volum, pràcticament no hi caben dins la paella....\n...però de seguida perden humitat i queden en no res....\nAmb els espinacs ja saltats....incorporem les panses i els pinyons.\nHo deixem fer uns 5 minutets i remenem de tant en tant. Els podeu salar una mica, però no massa. Tot dependrà de la quantitat de sal que tinguin els lloms de bacallà.\nAra incorporem els llom de bacallà a sobre.\nCom veureu, n'he posat només tres...perquè el quart me'l guardo per a la meva filla, perquè no es trobi "coses rares"...ja m'enteneu, oi?\nAra afegim mig got d'aigua, més o menys....\n...i ho deixem fer tot junt durant uns 5-7 minuts a foc més aviat baix.\nUn cop passat aquest temps, com sempre, us recomano donar-li un cop de forn en mode grill...\n...i us quedarà aquest daurat tan atractiu a la vista.\nEstà deliciós...us ho puc ben assegurar.\nEspinacs Bacallà Pinyons Fruita


Nou punt de vacunació al Centre MQ de Reus | Canal Reus TV\n11:02 - 22 desembre 2021\nS’obre per administrar únicament terceres dosis de record i tindrà una capacitat de 300 vacunacions al dia\nLa Regió Sanitària Camp de Tarragona obrirà a partir de demà dijous, 23 de desembre, un nou punt de vacunació poblacional a Reus. El nou punt serà el Centre MQ Reus, antiga Clínica Fàbregas, al carrer Gaudí número 3.\nNomés terceres dòsis\nEn aquest punt de vacunació s’administraran únicament terceres dosis de record per tal de reforçar l’estratègia de vacunació del Departament de Salut. Aquesta setmana obrirà demà dijous 23 de desembre i el divendres 24 de les 8 a les 14 hores.\nEl nou espai comptarà amb dos punt d’inoculació i una capacitat diària de 300 dosis. Per tal d’accedir a les cites del Centre MQ ja es pot fer a través del web\nA partir dels 50 anys\nEl Departament de Salut va obrir ahir la vacunació de la dosi de record per a totes les persones d’entre 55 i 59 anys, que ja poden demanar cita a través del portal vacunacovidsalut.cat. I, a partir d'avui s’ampliarà la franja d’edat i ja podran demanar cita les persones de 50 a 54 anys. La dosi de record augmenta la immunitat, l’allarga i ajuda a reduir el risc d’ingressar a l'hospital a causa de la COVID-19.\nTercera dosi per als majors de 55 anys


Apartament amb piscina En Venda a L'Escala - Costa Brava | ref. 214\nApartament tipus dúplex a primera línia, amb vistes al mar, a la zona del Port Esportiu de l’Escala. Distribuït en 2 nivells. La primera planta consta d’una entrada, la cuina, el menjador amb sortida a la terrassa, 2 dormitoris dobles i 1 bany. A la segona planta, hi ha 1 bany i 1 dormitori ample, que dóna a una segona terrassa. L’edifici té ascensor i, al ser un quart pis, gaudeix d’agradables i clares vistes al port. Comunitat sense piscina. Edifici en bon estat de conservació. El preu inclou un pàrquing de 15 metres quadrats.\nApartamento Dúplex con vistas al Mar was last modified: març 31st, 2020 by Zona Comunitaria\nApartament tipus dúplex a primera línia, amb vistes al mar, a la zona del Port Esportiu de l’E [..]


Valldemossa oferirà Wi-Fi gratuït a tota la zona comercial del poble\nPart Forana 22/06/2016\nL'Ajuntament ha signat el conveni amb l'empresa MallorcaWifi, guanyadora del concurs per instal·lar el servei\nLa implantació de la xarxa sense fils s’emmarca dins el projecte 'VisitValldemossa'. P.BOTA\nPalmaValldemossa estarà connectada a internet sense fils. El poble instal·larà una xarxa Wi-Fi gratuïta per tal de dotar tota la zona comercial del poble de connexió a la xarxa i oferir un servei com el que hi ha al centre de Palma i a la Platja de Palma.\nL'Ajuntament ha signat aquest dimecres el conveni d'instal·lació amb l'empresa MallorcaWifi, guanyadora del concurs per oferir el servei i encarregada de les xarxes de Palma.\nAmb aquest conveni, l’Ajuntament de Valldemossa podrà donar un servei que fins ara no tenia, tant als habitants de Valldemossa com als turistes que visiten el poble diàriament. Amb la implantació de la xarxa sense fils gratuïta es fa una passa endavant en la idea de millorar l’estada dels visitants a Valldemossa.\nLa implantació de la xarxa sense fils s’emmarca dins el projecte VisitValldemossa, que consta d’un seguit de millores que es duen a terme al poble amb l’objectiu de diversificar el turisme i fer més agradable la visita. El projecte VisitValldemossa inclou, a més de l’accés a internet gratuït, la millora del Punt d’Informació, la creació d’una app de Valldemossa i la creació d’una nova pàgina web turística. Tot aquest projecte serà presentat el proper 1 de juliol al local Costa Nord de Valldemossa.


Historia i Patrimoni — Ajuntament d'Artesa de Lleida\nHistoria i Patrimoni https://artesalleida.ddl.net/el-municipi/historia https://artesalleida.ddl.net/@@site-logo/logo.png\nFins a les investigacions fetes en el Llibre verd de l'Arxiu Capitular de Lleida, eren molt escasses les notícies sobre l'origen del lloc d'Artesa de Lleida. Consta un Arnau d'Artesa (procedent segurament d'Artesa de Segre) des del 1148 al Segrià, afavorit per Ramon Berenguer IV, al qual serví en la conquesta de la ciutat, i que rebé unes terres a la vall de la Femosa. També hi ha un altre repoblador, Ximeno d'Artusella, que en el 1174 signà la segona carta de poblament d'Alguaire, procedent segurament tambè d'Artesa de Segre.\nUn altre repoblador de l'indret procedent del bescomptat d'Àger és Pere d'Oromir, que donà nom a alguna partida d'aquest territori. Amb tot, aquests llinatges no foren els principals beneficiaris del lloc, sinó els Ribelles, i per això durant l'edat mitjana el poble rebé el nom d'Artesa de Ribelles. Ja Miret i Sans assenyala Gombau de Ribelles, que participà en el setge de Lleida el 1149, com a repoblador d'Artesa, amb terres des de la Costa dels Pals (Albarés) fins a la Femosa (1159).\nEl procés de colonització segons el Llibre verd esmentat i el Cartoral de Gardenya des del 1156 fins al 1194. En el seu testament, Gombau de Ribelles i la seva muller Marquesa deixaren (1179) el castell d'Artesa als seus fills Ramon i Gombau. Però sabem, per un testament citat per J.R. Gallart, del Grup d'Estudis La Femosa, que el 1159 un tal Ramon Arnau havia deixat en testament al seu fill el castell d'Artesa, i que vers el 1190 els templers apareixen ja com a donadors de terres del terme, regades per la clamor o reguer de la Femosa, i tambè que el 1194 un Pere d'Artesa es fa vassall de la milícia del Temple. Sembla que hi havia relació familiar entre els Artesa i els Ribelles.\nMolt probablement el castell d'Artesa, que corresponia a l'actual Vileta o nucli antic del poble, passà aviat sota el domini de la comanda templera de Gardeny, que des del 1319, extingits els templers, fou transferit al Gran Priorat de Catalunya de l'ordre militar dels hopitalers.\nLes escriptures dels segles XIII i XIV donen notícies d'algunes partides i torres dins el terme d'Artesa, com a torre d'Oromir (entre Artesa i Juneda, no lluny de Minferri), o la torre de Fenosell (que el 1231 era del ciutadà de Lleida Ramon d'Ofegat i de la seva muller Romia).\nAl N del terme (actualment de Lleida) hi havia la torre o castell de Grealó. Tenim també notícia de la Torre Mirona (entre Artesa i Castelldans), que Ramon Berenguer IV atorgà a Miró Torbaví: la carta de poblament d'aquesta torre (situada entre Lleida i Artesa segons el Cartoral de Poblet) fou atorgada per Alfons I el 1173 (ha estat publicada per Gallart el 1978 en la revista "La Femosa"); aquest lloc era ja despoblat a mitjan segle XIV.\nEn els enfrontaments entre els hospitalers de Gardeny amb la paeria de Lleida i amb Guillem de Montcada a mitjan segle XIV, Artesa consta com un lloc de 20 cases habitades. Quan el 1359 hi hagué un conveni entre els hospitalers i els seus vassalls d'Artesa de Lleida, l'ordre no tenia encara el mer i mixt imperi o jurisdicció plena sobre la vila, que adquiriren de Pere III el 1380 per 3000 florins. Aleshores Artesa formava part de la vegueria de Lleida. Els arxius lleidatans donen notícies de la petita població, que anava creixent al llarg del segle XV (alguns dels casals que havien persistit fins fa pocs anys a la Vileta eren d'aquesta època). En un censal del 1429 de la parròquia de Sant Joan de Lleida es parla d'unes vinyes d'en Ferrer de Torres, veí d'Artesa , vora el pont de la Femosa (a la clamor de la Femosa), anomenat el pont del Boc de Biterna, cosa que indica que ja aleshores el lloc tenia fama de punt de reunió de bruixes ( el topònim perdurà fins al segle XIX).\nEncara és costum avui a Artesa de fer por als minyons que van per primera vegada a la ciutat amb la frase: "Noi, si vas a Lleida et faran besar el cul del boc". En un procés de bruixeria del 1627 hi ha notícia d'un aquelarre en aquest indret. El 1462, a l'inici de la guerra contra Joan II, els soldats del rei saquejaren l'esglèsia d'Artesa i profanaren el Santíssim Sagrament (s'endugueren la custòdia, que llençaren pel camí). Aquesta esglèsia, dedicada a Santa Maria des del segle XII (després a Sant Miquel), fou reconstruïda al segle XVIII, en el moment d'expansió demogràfica de la població. Hi ha ESCUT, Segell, i no hi ha SENYERA.


Els treballadors de la indústria nuclear exigeixen més cura i rigor a les centrals\nLa UGT reclama més seguretat i prevenció i denuncia els greuges entre la plantilla i els subcontractats\nLa UGT atribueix l'incident d'Ascó I a «una negligència per manca de preparació» dels operaris que van causar-lo. De fet, de l'informe sobre el succés fet pel Consell de Seguretat Nuclear (CSN) en resposta a les preguntes de Greenpeace, es desprèn que aquests treballadors eren subcontractats: «Els treballs de buidatge i descontaminació de la cavitat de recàrrega i del canal de transferència es contemplen en un procediment del contractista aprovat pel titular», diu l'ens inspector de la indústria atòmica. Segons Jordi Salvador «les subcontractacions es poden entendre per a tasques específiques però no per a les regulars», ja que això «va en detriment de la cultura de seguretat».\nLa UGT exigeix a Endesa i Iberdrola, les «empreses mare» de l'Associació Nuclear Ascó-Vandellòs II, que és qui gestiona les centrals, que apliqui mesures preventives i proactives de riscos laborals «més estrictes» i que la prevenció, planificació, avaluació i coordinació d'aquestes siguin «molt més curoses» i s'apliquin «amb més rigor». Salvador va explicar que el percentatge de treballadors subcontractats ha anat augmentat «fins al 60% actual» i que «en matèria de salut i seguretat no hi pot haver treballadors de primera i de segona».\nEn l'assemblea, que va comptar amb l'assistència de més de mig centenar de persones, també es va acordar, com a mesura a mig termini, demanar a Treball i a la Seguretat Social que reconeguin el risc afegit que corren els treballadors del sector nuclear i que es faci un estudi epidemiològic sobre aquest.\nLa UGT considera «inacceptable» que els comitès de seguretat i salut laboral de les centrals «estigui inoperatiu» i denuncia l'incompliment de la normativa que regula les funcions d'aquests comitès. Per això reclama «que s'activi el comitè d'intercontractes, com a mecanisme de coordinació entre l'empresa principal i les empreses subcontractades», i que «es traslladi la informació precisa i necessària» sobre qualsevol incident a tots els treballadors, independentment de si són o no de la plantilla.\n«Personalment crec que les centrals no haurien d'estar en mans privades que només es guien pels beneficis en detriment de la seguretat», va concloure Salvadó.\n>«Gairebé tot el que vol saber»\n>Empleats fixos i subcontractats de les nuclears fan pinya per exigir rigor i seguretat


Exposició ‘Àfrica en femení’ - Associació 9 Barris acull\nLa Fundació Solidaritat UB i RUIDO Photo organitzen l’exhibició de la mostra ‘Àfrica en femení’, del 4 al 30 de maig de 2022, al Centre Cívic Zona Nord de Barcelona. L’acte d’inauguració serà el dimecres 4 de maig a les 18 hores.\n‘Àfrica en femení’ presenta les lluites i victòries de dones al Níger, Gàmbia i Senegal. D’una banda, explica les dificultats que viuen les dones en àmbits com l’educació, la inserció en el mercat laboral, l’accés a recursos econòmics o els drets sexuals i reproductius i, d’altra banda, recull com s’enfronten a aquests problemes i els superen a través de projectes de cooperació catalans.\nMÉS INFORMACIÓ: solidaritat.ub.edu/africa-femeni


Com recuperar-se de la pena de Google Penguin 4.0? – Congresdelesprofessions\nCom recuperar-se de la pena de Google Penguin 4.0? Consells de recuperació de pingüins\nA partir del 23 de setembre de 2016, 99 dels 100 professionals de l’optimització de motor de cerca (SEO Analyst / Specialist), empreses de SEO, webmestres, màrqueting digital, propietaris de llocs web, bloggers, influència d’Internet i aquells que els agrada guanyar diners en línia amb l’ajuda de Google (no només AdSense) hauria buscat aquest “Google Penguin 4.0”. Perquè no? Si perquè no? Com que és el seu negoci principal i més. Espero que sàpigues, la pàgina de resultats del motor de cerca de Google (SERP) es basa en l’algoritme de Google Core, que depèn de més de 200 senyals de classificació úniques. Curiosament, el contingut de qualitat, enllaços d’entrada i Rankbrain són els 3 principals senyals de classificació per mantenir-se al corrent de Google SERP, afirmat per Google.\nAra, el Google Penguin 4.0 es converteix en el 4º senyal de classificació principal de SERP, oficialment.\nGoogle Penguin 4.0 es converteix en senyal de classificació oficial\nD’acord. Ara, anem a veure què és exactament aquest algorisme de Penguin 4.0, característiques de Penguin 4.0, impactes de Penguin 4 per a llocs web, com verificar si el lloc web és afectat per Penguin 4.0 o no i, finalment, com recuperar-se de l’algorisme de Google Penguin 4.0 en les següents línies.\n1 Què és exactament l’algorisme de temps real de Google Penguin 4.0?\n2 Característiques de l’algoritme bàsic de Google Penguin 4.0:\n3 Quan Google Penguin 4 arribarà a jugar?\n4 Com esbrinar si el meu lloc està afectat o no per l’actualització de Google Penguin 4.0?\n5 Com recuperar-se de Google Penguin 4.0 Penalització de xecs en temps real?\n6. Vigileu les vostres classificacions de SERP de manera constant:\n7 Manteniu el perfil de retrocés net i d’alta qualitat:\n8 Aprofita al màxim l’eina Disavow:\nQuè és exactament l’algorisme de temps real de Google Penguin 4.0?\nLa paraula clau “Penguin” es va nomenar per l’algorisme de Google Core, que simplement manté estrictament la qualitat dels llocs en oferir els resultats per a la consulta de l’usuari. Tradicionalment, si algun dels vostres llocs web ha estat afectat per alguna de les actualitzacions de Google Core Algorithm, com ara Google Panda, Google Penguin, etc., heu d’esperar que s’actualitzi per veure les millores. Curiosament, això no passarà en temps real i de vegades també triga un parell d’anys. Sí, l’última actualització de Penguin 3.0 es va publicar el 24 d’abril de 2014.\nNo obstant això, l’historial d’algoritmes de Google Penguin està a punt de canviar amb l’última versió 4.0 Penguin. De fet, “les dades de Penguin s’actualitzen en temps real, de manera que els canvis seran visibles molt més ràpidament, que generalment tindran efecte poc després de tornar a rastrejar i reindexar una pàgina”, publicat per Google.\nGoogle Penguin 4 es fa més granular, és a dir, ara es pot devaluar el correu brossa ajustant simplement el rànquing basat en senyals de correu brossa, en comptes d’afectar tot el lloc web.\nNota: A mesura que Google Penguin 4 es converteix en algorisme de nucli en temps real, no rebrà cap actualització dels funcionaris sobre les actualitzacions en el futur.\nCaracterístiques de l’algorisme de Google Penguin 4.0:\nVegem totes les últimes funcions afegides a l’algoritme del nucli Penguin 4.0 aquí.\nEl costat negatiu o positiu del lloc web es calcula en temps real. Vostè obtindrà èxit o es recuperarà del Penguin 4.0 cada vegada que el lloc web sigui rastrejat i indexat.\nEl nivell d’impacte de la pena de pingüí s’aplicarà a tot el lloc web o fins i tot al nivell de la pàgina de fet. Potser, podria copiar o recuperar paraules clau, carpetes, subdominis, pàgines i molt més.\nÉs gairebé impossible reconèixer algunes penes menors de pingüins 4.0.\nPer a l’impacte del nivell de la pàgina, hi ha una major probabilitat que el pingüí 4.0 arribi a la paraula clau de pàgines completes que altres.\nGoogle desplega la nova actualització de Penguin 4 en tots els idiomes (no esperis en xinès, LOL) i, per tant, no trobeu canvis importants al canviar l’idioma a SERP.\nQuan Google Penguin 4 arribarà a jugar?\nCom hem comentat anteriorment, el nou Penguin 4 és un algoritme en temps real, que lluitarà contra el correu brossa cada vegada que el lloc web sigui rastrejat i indexat per SERP. Anem a veure, la probabilitat que un lloc web sigui colpejat per Google Penguin 4.0 en temps real.\nEncara que no tinc la llista completa de factors que probablement rebi la pena de Penguin 4 (potser qui ho té?), Els següents factors són molt nocius per aconseguir-los afectats.\nEls enllaços d’entrada procedents de llocs web de mala qualitat o spam\nLa majoria dels enllaços que es creen només per als propòsits de SEO, és a dir, a través de xarxes de blocs privades (PBN) i més\nEnllaços de pagament (no estic segur de les publicacions de convidats)\nEnllaços d’entrada dels continguts o temes irrelevants.\nEnllaços d’entrada d’textos d’ancoratge excessivament optimitzats.\nCom esbrinar si el meu lloc està afectat per l’actualització de Google Penguin 4.0?\nCom esbrinar si el meu lloc ha estat colpejat per l’actualització de Google Penguin 4\nÉs molt fàcil de trobar si el vostre lloc web té una pèrdua de Google Penguin 4 o no. Sí, ho és i és el següent.\nLa caiguda sobtada del trànsit orgànic (altament, Google) és el primer símptoma per descobrir la pena del pingüí 4 al lloc web.\nContinueu impactant si no veieu cap o petita pujada en el funcionament


Des dels seus inicis, la teoria dels valors o axiologia (dels mots grecs axos i logos, valor i saber) ha tractat una qüestió que ha originat postures ben enfrontades, a saber:\nTenen les coses valor perquè les desitgem o les desitgem perquè tenen valor?\nLa primera opció defensa que els valors són subjectius, és a dir, que la seva existència depèn del subjecte que valora; la segona, que els valors són objectius, és a dir, que existeixen independentment del subjecte que valora; aquest els descobreix.\nEls subjectivistes comparen els valors amb els segells de correus: ni el paper ni la qualitat del dibuix són les qualitats que fan d'ells un objecte de valor. El valor l'atorga el filatèlic amb el seu interès: les coses són valuoses no per elles mateixes sinó per la relació que tenen amb nosaltres.\nEls objectivistes, per altra banda, comparen els valors amb els colors, els colors tenen característiques físiques que els diferencien objectivament: el color blau no es torna vermell quan es pinta de vermell un objecte blau. El color blau perdura, és immutable i no depèn del subjecte. Un assassinat, encara que ningú el condemni, és sempre dolent.\nEl subjectivisme ha estat argumentat partint d'observacions empíriques diferents. S'ha dit que una cosa té valor quan ens agrada i en la mesura en què ens agrada, que només són valuosos les coses que desitgem o anhelem, que és el nostre interès el que fa que una cosa esdevingui valuosa per a nosaltres. "Allò que és objecte d'interès adquireix eo ipso valor".\n"x és valuós = ens hem interessat en x".\nPerry Teoria general del valor\nAltres consideren que els enunciats valoratius no són sinó expressions d'un estat d'ànim personal i tenen la funció de despertar sentiments semblants en els altres, que no hi ha cap possibilitat de trobar arguments satisfactoris per a provar que un determinada cosa tingui un valor per ella mateixa.\nL'objectivisme, en un extrem oposat, argumenta que els valors són descoberts, no atribuïts per nosaltres a les coses. El diamant sempre serà més valuós que el grafit per les seves propietats objectives de duresa, brillantor i transparència. L'home pot descobrir l'essència dels valors de la mateixa manera que pot aïllar un color de l'espectre; és indiferent a la seva essència que una persona els realitzi en ella o els descobreixi ja que els valors no resulten afectats per les vicissituds humanes: són absoluts i objectius. Malgrat ningú jutgés que l'assassinat és dolent, l'assassinat seguiria essent dolent.\nEl més apassionat defensor d'aquesta postura fou l'alemany Max Scheler (1874/1928); a ell deu l'axiologia contemporània bona part de la seva reflexió. Defensa, entre altres coses, que només per via intuïtiva (seguint les raons del cor), no per via racional, es poden captar els valors; els valors se'ns revelen en les vivències emotives de l'amor i de l'odi. També són molts reconeguts els intents de Scheler per establir criteris que ens permetin descobrir la jerarquia de valors existent.\nSubjectius i objectius\nL'axiologia contemporània tendeix a superar l'oposició entre subjectivisme i objectivisme dels valors: els valors tenen aspectes subjectius i aspectes objectius. El subjectivisme ens ha mostrat la conveniència de no oblidar la valoració, és a dir, l'activitat del subjecte que valora, una activitat marcada per condicionaments psicològics, sociològics i culturals. Els valors són valors d'una societat i els individus, en el seu procés de socialització, els aprenen (o els rebutgen). L'objectivisme ens ha mostrat la conveniència d'analitzar les característiques de la cosa que considerem un valor, que els valors no són arbitraris ni gratuïts, que els valors sempre són valors compartits.\nAls valors els passa una cosa semblant al cinema, que només es comprèn el seu funcionament si considerem la coparticipació de factors subjectius i factors objectius. En el cinema es projecten fotogrames estàtics a una determinada freqüència (factor objectiu) que l'espectador, amb pel seu sistema perceptiu (factor subjectiu), interpreta com a moviment. Quan valorem, actua la nostra personalitat completa amb les seves experiències positives i negatives, amb els coneixements que ha incorporat, amb la seva particular concepció del món; però aquest component subjectiu coparticipa d'un altre component, les qualitats objectives de, per exemple, una pintura (colors, estil, temàtica) o una acció (fins perseguits, resultats obtinguts).\nMés elevat, més objectiu ...?\nSolem acceptar que hi ha objectes i accions que valen més que no pas altres, que hi ha una mínima jerarquia de valors. Tot allò que forma part de les nostres aspiracions, somnis o ideals ocupa un lloc més elevat en la nostra jerarquia o escala de valors. En aquests context, són molts els axiòlegs que consideren que quant més baix es troba un valor en una jerarquia més pesen els components subjectius i que, per contra, quant més elevat és un valor més dominen els components objectius.\nLes expressions populars subjectivistes "sobre gustos no hi ha res escrit" o "tants caps tants barrets" només són aplicables als valors més baixos de l'escala jeràrquica; ningú pot negar que uns valoren més el vi, altres la cervesa i que per a uns tercers no hi ha res com l'aigua. Però si passem a l'àmbit dels valors estètics, veurem que "hi ha molt escrit"; si un s'adorm escoltant l'Himne a l'alegria de la Novena Simfonia de Beethoven perquè no li agrada, se li pot dir que no ha aprés a valorar prou bé, tot aplicant-li la dita "hi ha gustos que mereixen pals!" I si passem als valors d'ordre ètic, encara hi ha més escrit i proclamat; aquí, l'objectivitat i la universalitat s'imposen.\nEstàs convidat a participar tot aportant el teu punt de vista.\nEl nostre debat es centra en la qüestió:\nQuant més elevat, superior o digne considerem un valor, més components objectius i universals incorpora?\nMés components objectius?


Els futurs de l'educació - Boris Mir, ajudo les persones a aprendre\nPresentació del fòrum Els futurs de l'educació\nEstem contents de retrobar-vos després de tot aquest temps presencialment al Citilab.\nTambé de tenir uns centres convidats que passaran el matí amb nosaltres per compartir les reflexions i, si ho consideren, afegir-se al nostre col·lectiu Futurs de l’Educació.\nJo, ara, us hauria de dir que volem que us quedeu amb nosaltres perquè som un grup d’escoles dites avançades o “innovades” i que – com es pensa l’Ismael Palacín i la Bofill – estem centrats a col·laborar amb la UNESCO en el seu projecte Els futurs de l’educació, una proposta a llarg termini. I que som -com es pensa l’Eduard Vallory – un “grup d’opinió” que volem influir en les polítiques educatives davant de l’immobilisme del sistema, els sindicats reaccionaris o els docents negacionistes de l’emergència educativa.\nPerò, a mi em passa com a la Mercè Rodoreda: la veritat sempre m’ha temptat de mala manera. Així que em permeto recomanar-vos que no us hi quedeu. Que passeu un dia agradable i cap al centre que prou problemes patim a la pública, carai. Amb tota la feina que tenim, per què dimonis ens hem de preocupar del 2050 o de les polítiques públiques?\nNosaltres estem aquí per a poder dir que els nostres centres són una merda (bé, els més petits, com el meu, som una merdeta). Vull dir que no personalitzem com voldríem, ni fem una avaluació formativa sobre el desenvolupament de les competències com caldria, ni sabem fer bons projectes, racons o ambients. Que tenim molts mestres o professors que naveguen i que la precarietat del sistema a tots nivells ens fa que treballem com a burros. Com diu una amiga meva “els nostres centres justegen”.\nQuan dic això a les nostres reunions internes, els de la comissió gestora no saben si riure o plorar. Llavors els dic que això no és per desanimar, és per veure clarament que estem tan malament que no podem fer sino que millorar! Vull dir que nosaltres sabem això i no ens dediquem a queixar-nos o a fotre la culpa als altres – que la tenen i com que ja ho sabem , no volem perdre el temps.\nEns dediquem a fer coses i a millorar, a compartir i a dir-nos la veritat incòmoda que tenim un propòsit més alt que les nostres realitzacions i que necessitem amics i espais com aquest.\nNo us apunteu als Futurs perquè no és el que sembla, no és un lloc d’escoles xupiguiaus. És un lloc on ens diem la veritat per aprendre i explorar plegats. És un lloc on hi estem perquè estan els nostres amics i amb això ja en tenim prou.\nEn fi, si teniu una birria d’escola i voleu ser amics nostres, doncs llavors sí, esteu en el lloc adequat. Quedeu-vos a dir-nos les veritats incòmodes i aprendre pegats.\nUs desitjo a tots que tingueu una bona jornada!\nMatí de retrobaments, matí de seguir avançant, matí de repensar i debatre per actuar. Primera trobada presencial del forum @futurseducacio . Autèntic plaer escoltar a @acornella com des-de l’educació podem transformar el món. @educaciocat @Airunuriamora #trasnformacioeducativa pic.twitter.com/ulteMlkbks\n— Juanjo Coca (@juanjo1415) October 16, 2021\nformació, transformació educativa


Visita a la Colònia Vidal (Puig-reig):\nLa visita a aquesta colònia ens permet copsar com es treballava i es vivia en una colònia industrial tèxtil de principis del segle XX i adquirir una visió global del que va significar la industrialització, quins van ser els fonaments tècnics, energètics i socials i com va afectar la vida quotidiana de les persones. A més a més ens permet fer-nos una idea de com era la vida en el temps dels nostres besavis en relació a l’alimentació, la higiene, l’educació, el lleure i les relacions socials.\nLa Colònia Vidal és una de les colònies tèxtils que es van instal·lar al peu del riu Llobregat durant l’últim terç del segle XIX i els primers anys del segle XX per a utilitzar la seva aigua com a font d’energia. Va ocupar el darrer espai que quedava lliure entre Navàs i Berga, la zona on es va crear la principal concentració de colònies d’Europa. A partir del moment del tancament de la fàbrica, les noves idees apunten cap una revalorització del patrimoni trobant nous usos a les instal·lacions i així neix un Museu que permet explicar com era la vida a la colònies.\nAquest Museu està inclòs en el Sistema Territorial del mNACTEC, que és una organització complexa formada per museus i espais d’interès patrimonial, científic i tècnic, repartits per tota la geografia catalana. Cada un d’ells és singular respecte als altres, perquè expliquen una temàtica específica o la industrialització en un espai concret del territori català, tenint en compte tan els aspectes científico-tècnics com els socials.\nEls objectius de la nostra visita són:\nAdquirir una visió global del que va significar la industrialització; quins van ser els fonaments tècnics, energètics i socials; i com va afectar la vida quotidiana de les persones.\nQue els alumnes puguin captar com era la vida en els temps dels seus besavis en relació a l'alimentació, la higiene, l'educació, el lleure, les relacions socials,...\nLa visita comença amb un àudio-visual i tot seguit es fa un itinerari amè que permet visitar els serveis de la colònia obrera, l’habitatge, l’escola, la biblioteca, la peixateria, el safareig, les dutxes, la sucursal de caixa Manresa i una exposició permanent que ens explica el dia a dia dels homes i les dones que treballaven a la fàbrica; i els serveis del conjunt industrial on es poden veure els elements bàsics de l’aprofitament del aigua com a font d’energia, – resclosa, canal, turbines- la màquina de vapor i la maquinària tèxtil més significativa del procés de transformació del cotó – obridora, continues de filar, telers de garrot…\nNosaltres fem la visita teatralitzada, que és una visita guiada per dos personatges de l'època en què la fàbrica estava a ple rendiment. En Jepet i la Remei representen a dos personatges que han quedat anclats a la colònia i que ens ensenyen com era la seva vida en el passat. Si bé la Remei es limita a explicar com eren la vida i el treball a la colònia, en Jepet encara pensa que fa tard a la feina i que la fàbrica està en ple funcionament, la qual cosa provoca situacions curioses mentre ens acompanyen en el recorregut per la colònia.


Propostes del gremi d’hostaleria i turisme de mataró i el maresme a l’ajuntament de mataró - Gremi Hostaleria i Turisme\nHome Propostes del gremi d’hostaleria…\nDonades les circumstàncies que ens estan afectant a tots, en especial al sector de l’Hostaleria, i veient com va evolucionant en el temps la COVID-19.\nA la vista de les mesures que ja ha anunciat l’Ajuntament de Mataró per pal·liar els efectes del Coronavirus.\nTenint en compte que les Jornades del Plat de Mataró no s’han pogut dur a terme tot i que es van inaugurar (el mateix cap de setmana es va ordenar el tancament de locals) i han generat despeses de publicitat contractada anteriorment.\nTenint en compte que difícilment es podrà realitzar la Ruta de la Tapa de Primavera,\nLes exempcions pel preu públic de brossa comercial, que siguin apli-cades d’ofici pel mateix Ajuntament en els rebuts corresponents, sense necessitat que l’establiment en concret hagi de realitzar cap tràmit addicional.\nAixò requerirà una comunicació prèvia a tots els afectats pel tancament obligat,on s’expliqui quin és el percentatge que es descompta.\nAquestes exempcions seran aplicades també a les entitats empresarials i Gremis, que hagin tancat o reduït la seva activitat per causa de força major.\nEn les exempcions per la taxa d’ocupació de via pública (terrasses i d’altres) s’actuarà igual que en el punt anterior.\nQue aquells imports, que l’Ajuntament destina cada any a les entitats per ajudar en el seu Pla d’Accions via Conveni, que no es puguin destinar a les accions concretes per causes de força major provocades pel COVID-19, en el seu conjunt, siguin destinades a dues accions:\nA incrementar el percentatge per les accions que es puguin realitzar la resta de l’any, vinculades al Pla d’Accions de cada entitat.\nA realitzar una campanya de Promoció de la Ciutat que ajudi a recuperar el pols econòmic de Mataró, un cop es torni a la normalitat.


La presidenta de la Convenció Constitucional veu inadequada una visita de Piñera per les "violacions de DH"\nPublicat 06/01/2022 15:06CET\nMaría Elisa Quinteros, presidenta de la Convenció Constitucional de Xile, ha alertat que una visita del president, Sebastián Piñera, a l'entitat resultaria "complexa" i poc apropiada perquè l'Estat "no ha reconegut del tot les violacions de Drets Humans registrades durant l'esclat social" xilè.\nHores després de ser elegida presidenta de la convenció, la successora d'Elisa Loncon ha abordat la possibilitat que Piñera faci una visita oficial a l'òrgan encarregat de redactar la nova Carta Magna de Xile, que substituirà l'actual Constitució, que és remunta a la dictadura d'Augusto Pinochet.\nQuinteros ha assenyalat així que considera que "lamentablement no podem oblidar que durant l'esclat social hi va haver violacions dels Drets Humans, que no han estat del tot reconegudes". Per això, ha dit, "es fa molt complexa la presència de l'actual president en aquest espai".\n"Jo no posaria en risc el que estem construint col·lectivament en polaritzar d'aquesta manera la Convenció", ha aclarit abans de matisar que la Mesa haurà de valorar, en cas de ser convidada, si assisteix a la Moneda. "És una conversa que hem de tenir".\n"Recordem que estem enmig d'un procés de transició cap a la Mesa en aquest segon temps, llavors és una conversa que segurament hem de donar. Jo lamentablement no he tingut l'oportunitat de veure correus, respondre'n, ni veure xarxes socials, així que estic una mica desconnectada d'això", ha manifestat.\nPoc abans, Piñera ha felicitat els membres de la nova taula i ha assegurat que tindran "la missió de portar la Convenció Constitucional a bon port". "Felicito i desitjo èxit a M. Elisa Quinteros i Gaspar Domínguez, nova presidenta i vicepresident de la Convenció Constitucional", ha dit.\nEn el seu missatge, Piñera ha indicat que els nous membres de la taula "tindran la missió de portar la convenció a bon port, cosa que implica "una bona Constitució per a Xile i per a tots els xilens, que doni unitat, estabilitat i projecció al país".\nEn la mateixa línia, el ministre de la Secretaria General de la Presidència, Juan José Osa, també ha enviat una salutació a la directiva entrant per la mateixa via. "Felicitem la nova presidenta de la Convenció, María Elisa Quinteros, i el seu vicepresident, Gaspar Domínguez. A tots dos els desitgem èxit en les tasques que compliran en els propers mesos, seguiran comptant amb la col·laboració de la Segpres per al correcte funcionament d'aquesta instància", ha assenyalat al seu compte de Twitter.\nPer la seva banda, el president electe de Xile, Gabriel Boric, ha felicitat tots dos i s'ha compromès a col·laborar "al 100 per cent amb el procés constituent", segons informacions del diari 'La Tercera'.\nDesprés d'una extensa sessió i nou votacions, la convenció de la regió del Maule va aconseguir els 78 suports necessaris per quedar-se amb el càrrec. La convenció tindrà la missió de liderar l'òrgan encarregat de redactar una nova Constitució en els seus últims sis mesos de feina.\n"Hi ha vegades en què de situacions difícils emergeixen bones i esperançadores notícies i crec que aquest és el cas. Compta amb mi, presidenta", ha insistit abans d'asseverat que Quinteros és una persona "provinent dels moviments socials". Així, ha afirmat que no té cap dubte que "serà una gran presidenta".


Pyeongchang, dia 15: Zagitova, un or esplèndid amb 15 anys | Fosbury\nFosbury » Jocs Olímpics » Pyeongchang, dia 15: Zagitova, un or esplèndid amb 15 anys Kjeld Nuis guanya un nou or per als Països Baixos a la pista de gel\nAlina Zagitova compleix els pronòstics i es proclama campiona olímpica amb tot just 15 anys. Emoció fins al final a la pista de gel també en velocitat i domini clar del Canadà en l’espectacular ski cross femení.\nMartin Fourcade ha conclòs la seva participació als Jocs de Pyeongchang lluny del podi però amb un nou diploma olímpic. 5è lloc en una cursa de relleus masculina que s’ha torçat des del principi per a l’equip francès, incapaç en tot moment d’apropar-se a la lluita per les medalles. El nord-català no ha estat fi i no ha pogut ajudar al seu equip tal com hauria volgut. El balanç, però, és excel·lent: 3 medalles d’or, dos cinquens llocs i un vuitè lloc. Uns registres que el situen al capdamunt del medaller dels Jocs i que el confirmen com una de les grans estrelles mundials dels esports d’hivern.\n06:00 – Esquí de fons: 50 km. La prova més llarga de l’esquí de fons tancarà el programa olímpic masculí a Pyeongchang. Serà la tercera cursa a Corea del Sud per a un Irineu Esteve que ja compta amb un top 30 en la seva darrera prova i que avisa que arriba amb bones sensacions als 50km. No dubtem de les possibilitats del jove talent andorrà de tornar a oferir el seu màxim rendiment i millorar el dorsal número 34 que té assignat d’entrada. El segon top 30 consecutiu, sens dubte, és al seu abast.\nIrineu Esteve serà el darrer esportista de casa nostra en competir als Jocs de Pyeongchang.\nAlina Zagitova, la campiona adolescent\nNascuda a la primavera del 2002, Alina Zagitova va completar un 2017 fantàstic al màxim nivell internacional que va catapultar les seves opcions de ser olímpica, primer, i de posicionar-se com a clara opció de medalla, més tard. Si en el programa curt va batre un rècord de puntuació històric per enfilar-se a la primera plaça, en l’exercici final no ha decebut amb més de 156 punts per refermar la medalla d’or al so del ballet Don Quijote de Leon Minkus. La vigent campiona del món júnior ha mantingut l’avantatge envers la seva compatriota Medvedeva i ha donat a Rússia el seu primer or a Corea del Sud. Ha nascut una estrella.\nNuis guanya l’or amb quatre centèsimes de marge\nLa final dels 1.000 metres de patinatge de velocitat ha estat tan emocionant com es preveia i no s’ha resolt fins a la darrera sèrie de la final. El campió olímpic a Pyeongchang en 1.500 metres, Kjeld Nuis, actuava al final i ha patinat més ràpid que ningú amb un final incert resolt per només quatre centèsimes de marge sobre un altre campió, el noruec, Havard Lorentzen, que s’ha hagut de conformar amb la plata després de triomfar als 500 metres. Un nou or per als Països Baixos, que ja en suma 8 a les proves de velocitat sobre gel.\nLes canadenques arrasen a l’ski cross\nModalitat tan espectacular com frenètica, amb caigudes constants i amb salts notables que genera molta entrega entre l’afició. L’ski cross triomfa i les canadenques han demostrat tot el seu potencial amb un magnífic doblet. Triomf de Kelsey Serwa, que va ser medallista de plata fa quatre anys a Sotxi per davant de Brittany Phelan, l’esportista que en els darrers jocs també va ser olímpica.. com a membre de l’equip canadenc d’esquí alpí i amb un meritori 15è lloc a l’eslàlom com a millor resultat. Canadà s’enfila al tercer lloc del medaller amb opcions d’èxit en hoquei gel o en cúrling en les jornades finals dels jocs.\n1 Noruega 13 14 10 77\n2 Alemanya 13 7 6 59\n3 Canadà 10 8 9 55\n4 EUA 8 7 6 44\n5 Països Baixos 8 6 4 40\n6 França 5 4 6 29\n7 Suècia 6 5 0 28\n8 Àustria 5 2 6 25\n9 Suïssa 3 6 4 25\n10 Corea del Sud 4 4 4 24\n11 Japó 3 5 3 22\n12 Rússia (OAR) 1 5 8 21\n18 Gran Bretanya 1 0 3 6\n24 Eslovènia 0 1 0 2\n28 Letònia 0 0 1 1\nAlina ZagitovaBiatlóBrittany PhelanDestacatEsquí crosEsquí de fonsEvgenia MedvedevaHavard LorentzenIrineu EsteveJocs OlímpicsJocs Olímpics d'HivernKelsey SerwaKjeld NuisMartin FourcadePatinatge de VelocitatPatinatge sobre gelPyeongchang


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: La visita d'Albert Rivera a Veneçuela ha provocat que el Govern de Mariano Rajoy mogui fitxa per intentar que Ciutadans no capitalitzi en la campanya electoral la situació al país llatinoamericà. El president del Govern va convocar aquest dijous d'un dia per l'altre al Consell de Seguretat Nacional. En l'ordre del dia, els interessos de ciutadans i empreses espanyoles a Veneçuela.\nLa visita d'Albert Rivera a Veneçuela ha provocat que el Govern de Mariano Rajoy mogui fitxa per intentar que Ciutadans no capitalitzi en la campanya electoral la situació al país llatinoamericà. El president del Govern va convocar aquest dijous d'un dia per l'altre al Consell de Seguretat Nacional. En l'ordre del dia, els interessos de ciutadans i empreses espanyoles a Veneçuela.\nEl candidat de Ciutadans a la Presidència del Govern, Albert Rivera, ha concedit la seva primera entrevista després del seu viatge de dos dies a Veneçuela. Rivera relata com ha vist la situació del país caribeny a les 48 hores que va passar a Caracas i respon si el que va veure es correspon amb una dictadura: "Jo diria que és fins i tot pitjor. Les dictadures no tenen llibertat, però tenen certa pau i ordre perquè tothom sap el que hi ha, però allò és pitjor, és una tirania arbitrària ".\nR.- Jo diria que és fins i tot pitjor. Les dictadures no tenen llibertat, però tenen certa pau i ordre perquè tothom sap el que hi ha, però allò és pitjor, és una tirania arbitrària. No respecta res.\nEl líder de Ciutadans també acusa a l'entrevista en OkDiario a Podem de finançament il·legal. Albert Rivera no té cap dubte que el Govern veneçolà va lliurar diners per a la creació del partit que lidera Pau Iglesias.\nP.- Abans d'anar a Veneçuela, tenia algun dubte sobre el finançament de Podem?\nR.- No. Jo crec que el finançament de la Fundació CEPS, l'origen de Podem, són els diners de Moneder.\nBona part de l'entrevista se centra en les relacions de Podem i el chavisme està trufada de múltiples referències explícites a aquesta suposada finançament il·legal. "Els que han anat [a Veneçuela] a formar-se i a formar, els que han anat a finançar-se, aquests que són chavistes perquè ho han reconegut sempre, aplicarien el seu model", diu Rivera en un moment de l'entrevista. En una altra resposta assegura: "Ajudar a menjar no és una ingerència, però finançar a un partit polític a Espanya per implantar les seves polítiques, sí que ho és".\nDes Podem, per la seva banda, han criticat el viatge de Rivera a Veneçuela per electoralisme i han recordat que és el Govern qui ha de mediar, si cal, amb l'Executiu de Nicolás Maduro.\nPublicat per Eduard Nogués a 14:30