u-LINGUATECH — Recerca i Innovació en Metodologies d'Aprenentatge. RIMA — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya BarcelonaTech. Cerca\nComparteix Grup de Recerca en Comunicació Científica i Tecnològica multilingüe\nSom persones del PDI interessades en fer recerca i innovació d’eines per a la millora de la intercomunicació científica i tecnològica multilingüe, en especial en relació a la docència universitària en anglès, l'ús de la qual és cada vegada més comú amb la implantació dels nous graus.\nEl grup ha nascut a l'EPSEM-UPC arran de la motivació per elaborar material de suport a la docència multilingüe de continguts dels graus tecnològics, i és obert a la participació de totes les persones interessades en fer recerca i innovació en aquest àmbit.\nL'objectiu principal és tirar endavant projectes que ens permetin elaborar i compartir material que pugui ser d'utilitat per a la millora de la competència multilingüística en l'àmbit científico-tecnològic universitari.\nConsulteu a la resta d'apartats els RECURSOS ELABORATS, els objectius del grup, les seves publicacions, etc.Podeu veure un video de presentació de resultats del grup en innovació docent. Estàs impartint assignatures en anglès? Has analitzat el teu entorn? Creus en el multilingüisme? Tens idees per elaborar nou material interessant?\nContacta i col·labora amb nosaltres !\nObjectius i interès del grup\nRECURSOS OBERTS PROPIS !\nHistorial i publicacions


Aquesta bonica gosseta és la Nina, encreuament de pit-bull de tamany mitjà i aproximadament 7 anys. La Nina és una gossa molt agraïda i carinyosa, si té alguna desconfiança és perquè no hi acaba de veure molt bé. Als passejos a l'exterior li encanta anar caminant tranquil.lament i anar-ho olorant tot al voltant. Al pati d'esbarjo disfruta explorant tranquilament tot. És sociable amb els altres gossos. Ara la Nina busca la seva familia adoptiva, que la cuidi i estimi per sempre, sentir-se envoltada de nou de la companyia humana i poder oferir-li tot el seu amor. La familia adoptiva haurà d'anar fent els controls corresponents de la malaltia de la leishmania que té. Vols ser tú el seu angelet? Vine un dia a conèixer-la, t'agradarà! Per a la seva adopció es requerix la llicència ppp.\nMore in this category: « SONJA\tLEO »


Una exposició sobre l’Ateneu enceta els actes commemoratius del centenari d’aquest equipament - Ajuntament de Rubí\nUna exposició sobre l’Ateneu enceta els actes commemoratius del centenari d’aquest equipament\nUna exposició sobre l’Ateneu enceta els actes commemoratius del centenari d’aquest equipament Es creu que l’edifici, que va ser la torre del pagès rubinenc emigrat a Xile Climent Riba, és obra de l’arquitecte Lluís Muncunill Parellada. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/una-exposicio-sobre-l2019ateneu-enceta-els-actes https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEs creu que l’edifici, que va ser la torre del pagès rubinenc emigrat a Xile Climent Riba, és obra de l’arquitecte Lluís Muncunill Parellada.\nEl proper dijous, 28 de febrer, s’inicien els actes commemoratius del centenari de l’edifici de l'Ateneu Municipal. El mateix dijous s’inaugurarà l’exposició “100 anys de Torre Riba a Torre Ezpeleta: l’Ateneu”, que es podrà visitar fins el 27 d’abril. Aquesta mostra permetrà conèixer l’abans i el després d’aquest emblemàtic equipament.\nTambé s'instal·laran, a les principals estances de l'equipament, uns codis QR que explicaran què havien estat anteriorment.\nEn el marc dels actes commemoratius del centenari de l’Ateneu també hi ha previst, el dijous 7 de març, la conferència “El Modernisme i Muncunill, arquitecte de l’Ateneu”. La xerrada anirà a càrrec de la catedràtica d'història de l’art de l'UB Mireia Freixa, que parlarà de l’arquitectura modernista a Catalunya i a Rubí, fent especial menció a l’obra de Lluís Muncunill, arquitecte municipal durant el període de 1892 – 1925 i autor de l'edifici de l'Ateneu. La conferència s’iniciarà a les 19:30h.\nL’edifici que actualment acull l’Ateneu va ser la torre de Climent Riba, un pagès rubinenc emigrat a Xile que es va enriquir amb el comerç de guano. L’edifici es va acabar de construir el 1912 pels manobres rubinencs Francesc Rovira i Màrius Marcel. Malgrat que l’Ajuntament no disposa de documents que ho acreditin, es creu que l’arquitecte va ser Lluís Muncunill Parellada, arquitecte municipal de Rubí entre els anys 1892 i 1925. De fet, si es fa un estudi comparatiu amb altres obres d’aquest arquitecte, es poden veure clars punts en comú, com la casa Escudé (1905) o la casa Galí, ambdues de Terrassa.\nL’actual construcció, ubicada al c/ Xile, posseeix un estil colonial. Consta d’un cos polièdric amb soterrani, planta i primer pis cobert per un terrat, amb la torrassa o miranda a una cantonada, coronada per una teuladeta a quatre vertents. Grans finestrals i balcons que es distribueixen per les quatre façanes i uns jardins que en principi eren vinyes envolten el conjunt.\nL’edifici té un acabat exterior lliscat i pintat i presenta moltes influències gaudinianes, les més importants de les quals són els coronaments de les dues pilastres que delimiten l’entrada principal que està a nivell de carrer. Estan construïts per rajoles trossejades, a l’estil de la famosa barana de la plaça del Parc Güell de Barcelona. Un altre element típic modernista és que a l’interior de la torre Riba o Ezpeleta podem veure com les parets segueixen línies corbes, com la Pedrera o casa Milà, també obra de Gaudí. Altres elements típics del modernisme són les decoracions pintades que encara es troben a les estances. Es tracta d’un dels pocs edificis de Rubí que ha conservat les pintures interiors d’aquest estil, ja que a les veïnes torres de la Plana de Can Bertran pràcticament són absents. Un altre element interessant són els vitralls de colors de les finestres de la torrassa. I no poden mancar, en una obra de marcat caràcter modernista, els treballs de ferro forjat a les baranes dels balcons i de les finestres del pis superior. Alguns dels mobles de la casa d’estil genuïnament modernista es conserven al Museu Municipal Castell (MMUC).\nL’any 2010 es van dur a terme unes obres de millora a l’Ateneu. Una primera fase va consistir en treballs de pintura tant exterior com interior, així com reparació d’esquerdes i fissures. Aquests treballs de pintura van permetre restaurar també les sanefes originals interiors. La reparació del badalot, la supressió de barreres arquitectòniques al bany i la reparació i substitució de fusteries van formar part de la segona fase de les obres. Els treballs van finalitzar amb la reparació de les instal·lacions d’electricitat, fontaneria i climatització, entre d’altres, per adequar-les a la normativa vigent. Per adequar l’edifici es va fer una inversió de prop de 100.000 euros.


El Nàstic cau per 3 a 1 contra el València Mestalla en el darrer amistós de pretemporada\nEls grana encaren els últims dies de treball abans d'iniciar la competició oficial el diumenge 25 a les 19h contra el Llagostera\nEl Nàstic de Tarragona ha perdut aquest diumenge davant el Valencia Mestalla per 3 gols a 1 en l’últim partit de la pretemporada. L’objectiu dels grana era acomiadar-se del període de preparació amb una victòria i iniciar la competició oficial amb les millors sensacions possibles, però només han fet que ratificar la irregularitat que els ha caracteritzat en tots els amistosos.\nLa primera ocasió de gol ha estat pel conjunt tarragoní amb una acció en la qual Ferran Giner no ha pogut rematar una pilota dins de l’àrea petita. A partir de llavors, els locals s’han fet amb la possessió de l’esfèrica i s’han aproximat amb perill a la porteria de Bernabé Barragán, fins que en el 23’, Jordi Sánchez ha aprofitat una errada de la defensa per fer l’1 a 0. Tot seguit, el porter grana ha salvat el que hagués estat el segon.\nEn l’últim quart d’hora del primer temps, l’equip de Xavi Bartolo s’ha refet amb tres ocasions de Romain Habran, Ferran Giner i Jonathan Pereira. A la quarta ha anat la vençuda. David Goldar ha rematat al fons de la xarxa la pilota que Damián Petcoff ha servit des de la cantonada.\nEn la segona part, el guió ha estat similar. Pol Valentín ha hagut d’aparèixer per tallar una ocasió molt perillosa dels valencians en el 54’. Deu minuts després, Jordi Sánchez ha tornat a aprofitar una errada de la defensa visitant per fer el 2 a 1. Lolo Plá ha tingut l’oportunitat de fer l’empat, però el seu remat, després d’una excel·lent jugada individual, l’ha aturat el porter valencià. Qui no ha perdonat ha estat Noha, que en els últims minuts ha batut a Bernabé Barragán per fer el definitiu 3 a 1.\nEls grana tanquen la pretemporada amb un balanç de dues victòries davant el Peralada i la Pobla de Mafumet, dos empats contra el Girona i el Villarreal B, i tres derrotes contra el Real Zaragoza, l’Espanyol B i el Valencia Mestalla.\nAra, però, ja pensen en l’inici de la competició oficial el pròxim diumenge 25 d’agost amb la visita de la UE Llagostera a partir de les 7 de la tarda. El conjunt entrenat per Xavi Bartolo buscarà començar la lliga amb tres punts davant el conjunt gironí. Per aquest partit, i també pels posteriors, únicament serà vàlid el carnet de soci 2019-2020. El mateix diumenge, les oficines del Nou Estadi obriran les portes a partir de les 5 de la tarda.


Massiva participació a la manifestació per un finançament "just" per als valencians\nPaís Valencià 18/11/2017\nLes entitats convocants han xifrat la participació en 60.00 ciutadans i en 17.000 el govern espanyol\nInici de la manifestació per reclamar un finançament "just" per al País Valencià.\nValènciaMilers de ciutadans, 60.000 segons les entitats convocants, i 17.000, segons la delegació del govern, han omplit aquesta tarda els carrers de València per reclamar una millora del finançament i de les inversions de l'Estat al País Valencià.\nLes expectatives dels organitzadors s'han complert i la participació en la manifestació ha estat massiva. En aquest èxit sembla clau la transversalitat de les entitats que han participat, i que van des de les ONGD fins a les organitzacions agràries, les entitats ecologistes, les agrupacions de consumidors, les associacions de pares i mares d'alumnes o els col·lectius culturals. I, esclar, les formacions polítiques que, a excepció del Partit Popular, han encoratjat la ciutadania a participar en una mobilització que aspiren que suposi un abans i un després en les reclamacions del País Valencià.\n"Si algú no està haurà d'explicar perquè"\nSobre l'absència del Partit Popular, el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, ha assegurat que "si algú no està haurà d'explicar-lo". Per la seva part, la vicepresidenta, Mónica Oltra, ha afirmat que tot i que el PP no estava present "molts dels seus votants han participat".\nTambé en declaracions als mitjans, el secretari general d'UGT al País Valencià, Ismael Sáez, ha remarcat que avui era una oportunitat per dir "que estem farts". Des de Comissions Obreres, el seu secretari general, Arturo León, ha advertit que si el govern espanyol no atén les peticions dels valencians "hi haurà més mobilitzacions". León ha afegit que el País Valencià ha estat "generós" però que ara és un territori "empobrit" i amb una renda per càpita 11 punts inferiors a la mitjana.\nEl president de la Confederació Empresarial Valenciana, Salvador Navarro, ha remarcat que la manifestació ha de servir perquè hi hagi diàleg i negociació a partir d'aquest dilluns i ha afirmat que els empresaris han donat suport a la mobilització "pel consens polític expressat i en favor dels interessos dels valencians".\nMassiva participació a la manifestació per un finançament "just" per als valencians. José Soler / Acn\nAl seu torn, el portaveu de Podem, Antonio Estañ, ha manifestat que si es volen solucionar els problemes polítics cal un millor finançament i ha afegit que "l'anomalia" valenciana és símptoma "d'esgotament del model d'estat".\nPer últim, la portaveu de Ciutadans a les Corts Valencianes, Mari Carmen Sánchez, ha defensant que el finançament "no és un problema partidista perquè perjudica tota la societat valenciana". En aquest sentit, ha afegit que la seva formació "estarà allà on hi hagi un problema que afecti els valencians".\nFINANÇAMENT AUTONÒMIC Reforma Finançament


L'aula de música del Maria-Mercè Marçal: Troba el pastis\nTroba el pastis\nEls petits gestos de vegades esdevenen accions que poden emocionar-nos, ja que ens demostren quan grans o petits podem ser. Quan penses que la humanitat va cap enrere, et fixes en un petit detall que et fa riure o plorar i tot d'una sents que no hi ha per tant, que no cal mirar les coses de forma tan negativa. El món queda redimit per una estona, i les coses, per uns moments, tornen un color més alegre. El blanc i negre tornarà... no ho dubtem, però les ocasions per acolorir-lo segur que no faltaran. Aquesta setmana escoltarem un tema de la pel·lícula Nebraska, un film que no va guanyar cap Oscar, que és en blanc i negre, i que sense explicar grans coses, pot fer-nos plorar, i no perque el que s'expliqui sigui trist o fins i tot depriment, sinó perque amb petits detalls, ens diu que viure, sentir-se viu és un gran regal.\nObviament tot això no els hi direm als vostres fills,,, els hi farem saber d'altres maneres,, i podran gaudir d'aquest bonic tema que dona peu al film i que corona la millor escena de la pel·lícula.


Diumenge es presenta el llibre dels Special Olympics a Figueres :: Tramuntana TV\nHOME > Diumenge es presenta el llibre dels Special Olympics a Figueres\nAmb el títol de Olimpíada a Figueres. 10 anys del somni més special, Edicions Brau publica un llibre que rememora el que van ser els Jocs Special Olympics que es van celebrar a la ciutat de Figueres el mes d’octubre de l’any 2000. El llibre serà presentat en un acte públic que tindrà lloc al Teatre Municipal el Jardí, el diumenge 10 d’octubre, a les 6 de la tarda. Presentat pel periodista Francesc Cruanyes, a l’acte s’hi projectarà un video resum del que van ser els jocs fa 10 anys, i s’interpretaran la Cançó de la Carlota, d’Andreu Bassagañas i Paloma Gómez i Donem-nos les mans, l’himne dels jocs composat per Jordi Cristau.\nOlimpíada a Figueres. 10 anys del somni més special és un recull de fotografies originals de Conxi Molons i Xavier Torner, que es complementen amb uns textos del periodista Alfons Gumbau, que – a partir d’una subjectiva tria de paraules col·locades en ordre alfabètic- reviuen els moments principals d’aquell esdeveniment així com les sensacions i emocions viscudes per totes les persones que van participar-hi: des dels mateixos atletes, les seves families i preparadors, als organitzadors, entre els quals van destacar més de 1200 voluntaris. La publicació, que ha estat possible gràcies al suport de 21 empreses que ja van col·laborar en els jocs d’aquell moment, es complementa amb un pròleg de Joan Armangué, alcalde en el 2000, i un epíleg de Pere Cabrafiga, Coordinador General dels Jocs Special Olympics Figueres 2000.\nEl volum es podrà adquirir en el decurs de l’acte de diumenge i, posteriorment a les llibreries. Els beneficis que generi seran per a la Fundació Tutelar de l’Empordà, entitat nascuda poc després dels jocs, la finalitat de la qual és la tutela de persones amb disminució que hagin estat declarades incapacitades judicialment.


Josep Gironès Descarrega: CINC SENTITS: EL TACTE\nCINC SENTITS: EL TACTE\nTot el nostre cos està revestit de pell, que és la part encarregada de percebre el sentit del tacte. La pell, que està formada per dues capes: l'exterior o epidermis i la derma, conté també les glàndules sudorípares.\nA través de la pell rebem les sensacions de tacte i de temperatura des de l’exterior, una informació que es enviada a la medul·la espinal i a l'encèfal a través dels nervis.\nEl sentit del tacte ens ajuda a conèixer el relleu, la textura i la temperatura de les coses, de la mateixa forma que ens aporta sensacions plaents o de rebuig.\nLa textura de la pell canvia amb el pas del temps; és llisa en la joventut i solcada en la vellesa. Curiosament, en la zona dels dits de les mans dibuixa unes empremtes del tot personals, unes marques que ajuden a identificar les persones en àmbits de seguretat.\nSobre la pell com a òrgan se'n parla poc.\nEn canvi, de la pell com a símbol se'n diuen infinitat de coses, sobretot els poetes.\nI ara recordo la pel·lícula "La pell dolça", de François Truffaut.


Visiteu Marrakech com a local\nMarràqueix com a local\nMés enllà de palaus, minarets i altres icones turístiques, el plaer d’una estada a Marràqueix deu molt a la dolçor de la vida quotidiana a la ciutat. Un ambient únic que un descobreix aprofitant el temps per anar de compres als mercats, passejar pels jardins, absorbir la ciutat. Alguns suggeriments per a un viatge únic al Marroc …\nEls socs de Mouassine\nEns encanten les seves botigues originals i els creadors marrakchi!\nEls mercats tradicionals de Mouassine s’estan modernitzant gràcies a la nova energia aportada per joves dissenyadors. Prova si cal que Marrakech no sigui un museu de la ciutat, sinó un centre artístic en evolució perpètua.\nEl districte de Bab Doukkala\nEns encanten els seus carrers tranquils i la seva zona residencial.\nAllotgeu-vos dels socs per passejar per les sales on viuen els Marrakchis, lluny del bullici de les botigues. Per això, res com Bab Doukkala.\nBab Doukkala, Marràqueix\nDescoberta de Bab Debbagh\nEns encanten les adoberies i els santuaris dels marabots.\nEls adobers estan ocupats al nord-est de la medina, on els santuaris de marabouts (els sants, en la religió musulmana) continuen sent objecte de devocions. Es nota aquí que les tradicions continuen ocupant un lloc important en la vida moderna dels Marrakchis.\nSubmarinisme al cor dels socs\nEns agraden els tallers d’artesans i els mercats locals.\nEl districte comercial de Marràqueix no es limita a souk Semmarine i souk el-Kebir. Passegeu pel soc Haddadine, un domini de ferreteria, sense oblidar anar al qissariat (mercats coberts), per descobrir parades que venen una altra cosa que no pas souvenirs.\nSopa de ferreteria, Marràqueix\nEns encanten les galeries d’art i les cafeteries.\nGueliz, a la nova ciutat, acull una vida cultural totalment diferent. Aquest pròspero barri de galeries d’art i animades cafeteries reflecteix l’escenari creixent.\nTotes les claus per descobrir Marràqueix per fer un petit viatge\n10 hotels francesos mítics\nFrança: on menjar els millors formatges\n100% Lyonnais: visita al local\nApropant-se als Volcans


Sessió de control en el Parlament de la CCMA, amb Vicent Sanchis, director de TV3, al centre.\nCs i PSC han criticat aquest divendres l'emissió de '20-S' a TV3 per ser "de part", mentre que el director de la cadena, Vicent Sanchis, ha subratllat que no és de producció pròpia i que hi ha interès informatiu en aquest documental, que aborda la jornada de concentració davant de la Conselleria d'Economia durant un registre.\nEn la comissió de control de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) al Parlament, el diputat de Cs, Nacho Martín, l'ha qualificat de "publireportatge per proveir d'instrument de defensa" als presos sobiranistes Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.\nHa criticat que es vulgui "blanquejar la comissió de delictes" amb un documental -produït i dirigit per Jaume Roures- que dóna la visió d'una banda, i ha qüestionat que es pugui pagar per documental destinat a material de defensa, segons ell.\nSanchis li ha replicat que és una compra a una productora i que, com amb totes les adquisicions, no és el 100% del que es vol, però "cobria de sobres" els mínims per emetre a la cadena pública perquè el considera un document revelador, exhaustiu i que intenta dilucidar incògnites d'una jornada molt controvertida.\nEl diputat del PSC, David Pérez, ha carregat també contra el documental per ser "de part, amb sola una versió", al que Sanchis ha afirmat que li va semblar interessant emetre.\n"BLANQUEJAMENT LA VIOLÈNCIA" DELS CDR\nNacho Martín (Cs) ha acusat Catalunya Ràdio de "blanquejar i normalitzar la violència" dels Comitès de Defensa de la República (CDR), el que el director de l'emissora, Saül Gordillo, ha negat. Martín ha qualificat de "ordres separatistes" als CDR, que, segons ell, en les seves mobilitzacions afecten l'espai públic de forma violenta i assenyalen a persones.\nTambé ha considerat que els CDR "violenten la convivència" i ha criticat que, segons ell, en les emissions de Catalunya Ràdio es els arribi a comparar amb defensors de la llibertat, com Martin Luther King.\nGordillo ha replicat que Catalunya Ràdio tracta als CDR com correspon, i no considera que tinguin un "tracte diferenciat ni elogiador", ja que aquesta no és la voluntat ni la missió de l'emissora.\nI ha remarcat que tracten els CDR com un fet noticiable, que no té la impressió que se'ls estigui "blanquejant", i que aquests moviments no es recolzen en els mitjans tradicionals per difondre els seus propis actes.\nEl socialista David Pérez ha tornat a qüestionar que Jaume Alonso Cuevillas -advocat de Carles Puigdemont- aparegués 2 hores i 44 minuts d'octubre a desembre a TV3, "més que el PSC,\nPP i Cs junts ": Sanchis ha dit que Cuevillas ha estat al centre de l'huracà informatiu.\nEl diputat del PSC ha acusat la CCMA de "fer trampes amb les dades" d'aparició dels partits, davant del que Sanchis ha recordat que són informes del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC).\nSonia Serra (Cs) ha assegurat que TV3 no va cobrir un acte de pares d'alumnes fills de guàrdies civils però sí mobilitzacions a favor de professors de l'institut El Palau de Sant Andreu de la Barca (Barcelona), al que Sanchis ha rebatut que sí es va cobrir la mobilització i que es "intenta fer" un mitjà per a tothom.


Ja us podeu presentar a la 23a. Mostra de Teatre de Barcelona - Jove Espectacle\nJa us podeu presentar a la 23a. Mostra de Teatre de Barcelona\n15 de maig de 2018 per JMViaplana Deixa un comentari\nLa 23ª Mostra de Teatre de Barcelona, que se celebrarà d’octubre a desembre de 2018 al Teatre del Raval, ha obert el període de presentació de projectes interessats a participar-hi. Les companyies interesades poden presentar les seves propostes fins el proper 2 de juliol a les 14h. Us preguem doneu la màxima difusió a la noticia.\nEs poden consultar les bases de participació a: http://www.teatredelraval.com/23a-mostra/bases-23a-mostra/\nPoden participar en aquesta Mostra totes les companyies de teatre que disposin d’espectacles que combinin professionalitat, creativitat i qualitat, de fàcil muntatge i desmuntatge i no programats per via comercial a Barcelona.\nQuin material necessiteu enviar?\nPer optar a ser seleccionats per la Mostra d’enguany, caldrà fer arribar a l’organització els següents ítems:\nPer correu electrònic a artipolis@mostradeteatredebarcelona.com\nFitxa d’inscripció que trobareu AQUÍ.\nDossier de l’espectacle (que ha d’incloure:)\nCurrículum dels actors, director, i trajectòria de la companyia.\nSinopsi estesa de l’espectacle i resum de la sinopsi en màxim 8 línies.\nCòpia del text de l’espectacle.\n4 fotos de l’espectacle (en format JPEG)\n(L’organització agrairà que feu un .zip o .rar amb tots aquests arxius anteriors)\nLink del vídeo que faciliteu. (Llegiu punt 2)\nPenjat a VIMEO o YOUTUBE:\nVídeo sencer de l’espectacle\nPodeu penjar-lo a VIMEO o YOUTUBE privadament i facilitar-nos les credencials, o penjar-lo públicament. El vídeo no ha de requerir descàrrega prèvia, ha de poder visionar-se directament.\nTambé podeu enviar-nos 4 còpies en DVD a l’adreça física del teatre – Sant Antoni Abat, 12 08001 Barcelona- .\nNomés es podrà presentar a la selecció un espectacle per companyia, que haurà d’estar degudament autoritzat per llurs autors o propietaris dels drets de representació; en cas contrari la responsabilitat corre a càrrec de la companyia participant.\nEls projectes que no presentin tota la documentació requerida i degudament complimentada seran desestimats.\nQuina és la data límit d’inscripció?\nEl termini de recepció de projectes es tancarà el 2 de juliol del 2018 a les 14h.\nCom s’informarà a les companyies si han estat seleccionades o no?\nA finals de juliol es comunicaran les dates de les obres escollides. Els grups no seleccionats en seran informats per email. Els vídeos rebuts en DVD de les propostes no seleccionades es podran passar a recollir fins el 28 de setembre del 2018; passat aquest període, seran eliminats.\nQuines condicions heu de complir?\nEl teatre aportarà el material de llum i so del que disposi. El muntatge escènic, atrezzo i material tècnic específic necessari per a la representació correrà a càrrec dels participants. El dia de l’estrena la sala es posarà a disposició del grup per a assajar i muntar des del matí fins l’hora de la representació. Totes les companyies hauran de disposar d’un tècnic de llum i so.\nPodem enregistrar les vostres representacions?\nLa Mostra de Teatre de Barcelona – Artípolis es reserva el dret d’enregistrar les obres participants en qualsevol dels suports existents, així com el dret d’utilitzar el material del muntatge en totes les seves accions de caràcter divulgatiu. També podrà arribar a acords amb els mitjans de difusió que cregui oportuns per tal de fer reportatges, retransmissions o qualsevol altra acció durant i després de la Mostra.\nQuins són els guardons?\nEl Jurat qualificador atorgarà els següents reconeixements:\nEl Jurat estarà format per persones competents del món del teatre.\nL’organització es reserva el dret de declarar deserta qualsevol de les categories. Tanmateix podrà proposar els reconeixements especials del Jurat que cregui oportú. Els espectacles també optaran al Premi Popular, que atorga el públic amb les seves votacions.\nEl veredicte del Jurat es farà públic en el decurs de la Festa de Cloenda, en la qual es lliuraran els guardons corresponents i serà inapel·lable.\nEl muntatge reconegut com a Millor Espectacle serà premiat amb la seva programació per via comercial a Barcelona al Teatre del Raval, sempre que compleixi els requisits necessaris per a la seva exhibició, segons la direcció d’Artípolis.\nEls espectacles guanyadors faran menció expressa dels premis rebuts en els elements de difusió i propaganda que utilitzin amb posterioritat a la Mostra.\nEn qualsevol situació, prevista o no en aquestes bases, la Comissió Organitzadora podrà prendre la decisió que cregui oportuna i serà inapel·lable. El fet de participar en la Mostra suposa l’acceptació íntegra d’aquestes bases.\nHorari: 8:30h a 14:30h | T 93 443 38 19


El Govern no descarta que Torra vagi al Congrés espanyol - Diari Jornada\nEl Govern no descarta que Torra vagi al Congrés espanyol\n| 04 de set, 2018 - 14:35\nEl Govern no descarta que el president, Quim Torra, vagi al Congrés després de la invitació e la presidenta de la cambra, Ana Pastor (PP). Així ho ha exposat la portaveu de l'executiu, Elsa Artadi, en una roda de premsa al Palau de la Generalitat aquest dimarts al migdia, posterior a la reunió del Consell Executiu. Això sí, Artadi ha avisat que seria «estèril» que es repetís la proposta de l'any passat, quan va instar Carles Puigdemont a presentar el seu projecte sobre el referèndum a la cambra espanyola i sotmetre'l a votació. Sigui com sigui, la consellera de Presidència ha demanat concreció a Pastor, per saber si la proposta seria per exemple un debat monogràfic sobre drets civils i dret a decidir: «No podem dir que no d'entrada, però volem més detalls». D'altra banda, Artadi ha respost el president espanyol, Pedro Sánchez, que el camí cap a un nou Estatut només té el suport de 17 diputats al Parlament, en referència als escons del PSC-Units.\nArtadi ha recordat que el Govern ja va rebutjar l'any passat que Puigdemont assistís al Congrés per participar en un format de comissió d'afers autonòmics, i ara pregunta a Pastor si la seva proposta és la mateixa o no. En aquest sentit, la portaveu de la Generalitat ha destacat que la proposta ve de la presidenta del Congrés, del PP, i per tant que ja no és de part del partit que governa Espanya. Artadi també ha dit que la proposta de Pastor no s'ha tractat a la reunió del Consell Executiu d'aquest matí. «No és un 'no', i no ens tanquem, però volem més detalls», ha insistit la consellera de Presidència.\nD'altra banda, i sobre la proposta de Sánchez per millorar l'Estatut i dotar Catalunya de més autogovern, Artadi ha celebrat que el president espanyol ja parli de «referèndum», però ha replicat que la societat catalana no debat pas sobre aquest tema. Així, ha fet notar que el gran consens a Catalunya és sobre el dret a decidir, de manera que ha emplaçat Sánchez a concretar què vol fer exactament: «És un pas però volem escoltar la proposta que té».\nArtadi també ha subratllat que l'escenari «central» del Govern és el diàleg i la negociació amb el govern espanyol, i que això ja era així des d'abans del canvi d'executiu a la Moncloa. Tot i això, la consellera ha matisat que no s'ha abandonat «per sempre» la «unilateralitat» ni la «desobediència», sinó que ara s'aposta pel marc del diàleg. «Explorem totes les possibilitats», ha conclòs.\nFinalment, i sobre la reunió entre Torra i Sánchez -que ha de tenir lloc entre setembre i octubre-, Artadi ha constatat que la prioritat seran els acords, més enllà de la data. Així mateix, la portaveu ha dit que els equips de les diverses conselleries ja s'han emplaçat a posar en comú els avenços de les converses bilaterals amb els ministeris de l'executiu espanyol.


S'han presentat un centenar de fotografies\nL'alcalde de Vila-seca, Josep Poblet, acompanyat de l'esposa del fotògraf homenatjat, Rosa M. March, van lliurar els premis als guanyadors. El primer, valorat en 700 euros, va ser per a Daniel Garcia Alcón, per la fotografia Platja del Racó de la Pineda; el segon premi, amb un valor de 350 euros, va ser entregat a Marta Brosa Gallera, per la fotografia La Nit 03; i per últim, el tercer premi, dotat amb 175 euros, va ser per Albert Cilveti López, per la fotografia Interstici_3.\nDesprés d'anunciar els guanyadors del concurs, es va procedir a inaugurar l'exposició que recull les 104 fotografies presentades al concurs i realitzades per un total de 25 participants.\nEl jurat d'aquest segon Concurs Fotogràfic "Albert Itúrria" va estar format per Josep Toquero, regidor de Cultura; Xavier Graset, president del Patronat Municipal de Turisme; Alberto Miñambres, regidor de l'Ajuntament de Vila-seca, i per les fotògrafes Sílvia Itúrria i Sílvia Amador.\nDocument relacionat Fotografies premiades


Els Amics “Baldufa”: Artà-Formentera-Argentona-Eïvissa – kurtibolos.com\nQuatre actuacions, algunes festes, cinc avions (amb quatre retards), dos ferris (un d’ells amb tramuntana i la mar moguda), molta música, algun tiberi amb sobretaula musical improvisada, molts riures, abraçades i bon rotllo. Això ha estat aquesta setmana boja amb Els Amics de les Arts i la Bed&Banda. I aquest n’és el resum.\n3/8 Artà, Mallorca\nAvui som a Artà, a un acte organitzat per l’Obra Cultural Balear. L’actuació és a la plaça del Santuari de St. Salvador, el ple és absolut i el públic està entregadíssim. Acompanyen a Els Amics la secció de vents, en Genís, en Sidro i l’Andrés, que moments abans de les proves ja encandilava a les mallorquines amb la trompeta, mentres en Didac, el nostre “cangur mainader”, s’expressava des de dalt d’un balcó darrera l’escenari. Després de l’actuació Els Amics s’immortalitzen amb en Rafel Sedano (grup del Facebook: jo també conec a en Rafel Sedano). Ara toca furgo fins a Palma, on tenim l’hotel que ens espera per dormir, demà matinem per agafar l’avió fins a Eïvissa i el ferri fins a Formentera.\n4 i 5/8 St. Francesc, Formentera\nDia de relax a Formentera. Mentre esperem per embarcar a l’avió d’hèlices cap a Eïvissa Els Amics no paren de barrinar i d’apuntar-se qualsevol idea que els passi per la closca. Una vegada instal.lats a l’habitació comunitària de les escoles on dormirem amb els Pirat’s Sound Sistema i El Belda i el conjunt Badabadoc decidim anar a jeure i banyar-nos a la platja. Això és com estar de colònies! Després vindrà el sopar i la primera nit de les Festes de Sta. Maria o Festes de la Terra, amb Oprimits, Revolta 21 i els Pirat’s Sound Sistema, actuació en la que en Didac va fer incursió a l’escenari per gaudir encara més de la festa. Sí senyor!!! A l’hora de retirar-nos ens anem trobant gent pel camí de tornada i no acabem d’arribar mai al llit. Xerrar ens agrada i a aquestes hores de la matinada -hora indeterminada- la fresqueta ens acompanya i ens fa sentir a gust. Finalment ens posem al llit, no sense abans fer algunes fotos, les últimes del dia…\nA l’endemà, dia de l’actuació, el dia s’acaba igual que comença, fent fotos, i aquesta vegada no vaig ser jo, que consti! Fins a la nit no torno a treure la càmera de la butxaca, a vegades també va bé resposar de fer tantes fotos, home! Després de l’actuació d’El Belda i el conjunt badabadoc és el moment d’anar a domir, d’aquí a unes poques hores agafem el ferri per tornar.\nMolt dur. Així és com es podria definir aquest matí després de dos dies i dues nits a Formentera. Ferri a 2/4 de 10, avió, amb retard suficient com per no arribar a temps a les proves de so -les vam fer com un coet al vespre-, recolida del back-line a St. Andreu i anada cap a Argentona, on es celebra la Garrinada, dins dels actes de la festa major. La pista on es fa el concert queda petita davant la gentada que va al concert, on també actua Trikizio i els DJ Noisy Neighbours. Després de l’actuació d’Els Amics, marxem ràpidament cap a a dormir a, sííííí, a casa!!!!\n7/8 Eïvissa, Vila\nEl vol, també amb retard, ens fa arribar amb el temps just per fer les proves de so. L’empresa de llums i so és la mateixa que hi havia a Formentera, amb el que les coses són més fàcils perquè ja saben de què va la moguda. Gran actuació d’Els Amics amb la Bed&Banda, cada dia estan més compenetrats i van més quadrats, amb el que em faciliten la feina a l’hora de mesclar el so. Després de les fotos i firmes d’autògrafs és el moment de sortir de marxeta per alguns baretos, però ni hi ha fotos -vaig deixar la càmera a l’hotelet- ni crònica, no me’n recordo de massa res, només sé que ens ho vam passar mooooolt bé… Ha ha ha ha!!!\n8/8 En algun punt de l’illa\nAvui tornem a tenir un dia de relax, cosa que s’agraeix després de la festa d’ahir. Anem a la casa d’uns familiars d’Eïvissa de l’Eduard -moltes gràcies per la invitació- a on fem un asado argentino acompanyat d’altres exquisiteses culinàries. Espectacular!!! És el millor que podíem tenir avui i estem tots encantats i agraïts. La sobretaula acaba amb Els Amics i la Bed&Banda cantant tot tipus i gèneres de cançons (i quan dic tot tipus i gèneres vull dir exactament això, tot tipus i gèneres…). Aquestes són algunes fotos del dia, però també hi haurà vídeos que s’estan cuinant en aquests moments i on podreu veure la magnitud de la cantada improvisada… Després del xeflis és el moment d’anar cap a l’aeropot, tenim el vol a la 1:15 de la matinada i també porta retard… Estem fets pols pel cansament acumulat de tot plegat. Ha estat una gran setmana!\nI per si no n’hi hagués prou amb les fotos, tres vídeos…\n13/08/2010 a les 11:37\nNo hi havia d'haver un tercer vídeo? … ai quina por!\n14/08/2010 a les 21:03\ni això que no es veu per la taula una gran quantitat d'ampolles buides… es veu que ho porten a la sang ja de naixament…\n17/08/2010 a les 21:44\nBoníssims els vídeos! 😀\nGràcies Kurti perls vídeos caseros, sempre graciosos!\n17/08/2010 a les 22:01


La família: Una contribució essencial - Diari de la Discapacitat\nIniciOpinióLa família: Una contribució essencial\nLa família: Una contribució essencial\nSociològicament una família no pot coexistir sinó se li reconeix la seva contribució al mig d’una societat on manquen certs referents socials. Persones, d’edats diferents, que intentar donar, el seu temps, lliure i ocupat, per tal de fer una mica millor la vida dels que viuen al seu voltant\nLa família ha de poder garantir que els drets dels seus membres siguin sempre objecte de respecte. Quan en un nucli familiar s’obliden dels drets, en ella, pot esdevenir, certs patrons de conducta autoritaris i restrictius de llibertat. L’autenticitat d’una família no és altra que la d’acompanyar, des de la proximitat, als que ho necessitem, sense ser plenament conscients.\nAl llarg de la història el concepte família, per múltiples factors, ha estat subjecte a modificacions i avui segueix sent-ho. No obstant això mai, repeteixo mai, hem de deixar d’associar família amb afecte. Si una família no mostra afecte difícilment seus membres seran algun dia persones autònomes i felices.\nUna bona família ajuda a canviar el món. Ens ha d’ajudar a seguir treballant cap a una nova manera d’estimar sense esperar ser estimat. Cap a una nova manera d’abraçar la llibertat sense esperar ser esclaus addictes del fet de ser lliures\nLa família no pot tancar els ulls davant la situació de maltractament que pateixen els fills per part dels pares i a la inversa. Cal educació perquè no es doni i valors sòlids per ensenyar des de ben petits.\nA les escoles esdevindria necessari que s’ha ensenyes a respectar fins a l’extrem als qui conviuen amb nosaltres. No podem tolerar certes conductes agressives i potser radicals que cerquen fer mal a la humanitat.\nLes famílies tenim, hem d’ésser conscients, una tasca a fer i de la qual no podem abdicar. Aquesta tasca es resumeix en ensenyar a ser feliç. Ser feliç, convé recordar, es fer allò que vull fer amb harmonia amb un mateix i amb els que tinc a la vora assumint les conseqüències, positives i negatives, que se’n deriven de tota conducta humana.\nLa felicitat no pot ser mai un desig sinó una realitat en constant moviment. Si ens considerem, una mica feliços, vol dir, al meu entendre, que tenim algú a qui estimar, el qual, mica en mica, ens ensenya que l’amor es allò, solament allò, que dona la veritable felicitat.\nArticle anteriorTRAM estarà present a la primera edició de l’Smart Mobility World Congress de Barcelona\nArticle següentArrenca aquest dissabte a Mataró una nova edició de la Lliga Catalana de natació


🥇 Lloguer d'altaveus a Barcelona | Xso Audiovisuals\nLloguer d'altaveus a Barcelona\nInici / Lloguer d'altaveus a Barcelona\nAltaveu portàtil a bateria amb Bluetooth i micro de mà\nAltaveu portàtil a bateria amb micròfon de diadema\nPack d’altaveus RCF ART 310A (800W RMS)\nPack d’altaveus RCF ART 422A (800W RMS)\nPack d’altaveus RCF ART 712A (1400W RMS)\nPack d’altaveus JBL Eon 610 (700W RMS)\nPack d’altaveus JBL Eon 615 (1000W RMS)\nPack d’altaveus RCF 2500W RMS\nPack d’altaveus RCF 3600W RMS\nSistema d’altaveus RCF Evox 8 (1400W RMS)\nSistema d’altaveus Electro Voice 3400W RMS\nLine Array RCF NX sèries 16.000W RMS\nLA TEVA EMPRESA DE SO I LLOGUER DE ALTAVEUS A BARCELONA\nEn Xso Audiovisuals sabem la importància que puguis comptar en les teves festes i esdeveniments amb equips de so de qualitat, per això, col·loquem a la teva disposició el nostre servei de lloguer de altaveus per a esdeveniments de tot tipus: Conferències, congressos, fires, esdeveniments corporatius, casaments, aniversaris, esdeveniments esportius, concerts, festivals i molt més.\nTipus d'altaveus que disposem\nComptem amb un ampli catàleg d’equips de música ideals per a festes i esdeveniments de tota mena. Amb els nostres altaveus autoamplificats full range podràs sonoritzar des d’una petita festa familiar, fins a conferències i rodes de premsa. El nostre ampli estoc d’equips de so es poden adaptar per a tot tipus de celebracions i reunions tant en sales d’esdeveniments indoor com a espais oberts a l’aire lliure.\nDes d’un altaveu amb Bluetooth, USB, SD o micròfon integrat, fins lloguer de subgreus d’alta qualitat per a concerts, discomòbils i festes amb DJ, pots comptar amb nosaltres. Explica’ns les necessitats del teu esdeveniment i ens encarregarem de recomanar-te el millor equip perquè la teva celebració sigui tot un èxit.\nDe forma addicional al lloguer d’altaveus, podem subministrar el transport dels equips i el personal tècnic qualificat per a la sonorització dels teus esdeveniment. Treballem amb tècnics de so professionals amb molta experiència, per això, podem sonoritzar el teu esdeveniment a la mida exacta i de forma personalitzada.\nGràcies a la nostra estratègica ubicació per a lloguer d’altaveus a Barcelona capital, també podem oferir lloguer d’equips de so per a la resta de poblacions dins de la província de Barcelona, com per exemple: Sabadell, Terrassa, Rubí, Cerdanyola, Mollet de Vallès, Martorell , Badalona, l’Hospitalet de Llobregat, Mataró, Viladecans, Castelldefels, Manresa, Igualada, entre moltes altres.\nPer què llogar equips en Xso Audiovisuals?\nPer garantir l’èxit i qualitat del teu esdeveniment, posem a la teva disposició els millors preus en lloguer de altaveus a Barcelona i treballem amb les millors marques d’altaveus professionals per a esdeveniments i festes de tot tipus, com per exemple: RCF Àudio, JBL Audio, Electrovoice, Denon i LD System.\nCom llogar altaveus amb nosaltres?\nLlogar altaveus a Barcelona mai havia estat tan fàcil. Visita el nostre catàleg de lloguer d’altaveus, tria l’altaveu que millor s’adapta a les teves necessitats i deixa’ns un missatge comentant la data i ubicació on ho necessites, en menys de 24 hores ens posarem en contacte amb tu.


Notícies - El Talent & Knowledge Congress posa el focus en les persones\nEl congrés celebrat a Esade Creapolis ha comptat amb les intervencions de Sor Lucia Caram, Pilarin Bayés i Xavier Sala-i-Martín entre d'altres\nel 27/nov/21 Maria Bragós Societat PDF\nLa participació, la col·laboració i especialment les persones. Aquests són els eixos en què s'han mogut les conferències del Talent & Knowledge Congress, celebrat entre aquest divendres i dissabte a l'Esade Creapolis de Sant Cugat. En la primera edició del congrés, la Fundació Impulsa Talentum XXI ha organitzat diverses taules rodones amb convidats com Sor Lucia Caram, Pilarin Bayés, Xavier Sala-i-Martín, Andreu Mas-Colell o Judit Giró. Amb la intervenció de cadascun d'ells, s'ha parlat de gestió de coneixement i de talent, però sempre sota el paraigua de posar les persones al centre.\nJuntament amb Josep Ametller i Iván González, Mas-Colell, Caram, Giró i Bayés han fet les seves xerrades després de recollir els Premis d'Honor Talent Cambra. Uns premis, que enguany s'han reivindicat com a paritaris. Giró ho ha recalcat després afirmant que "com a societat, arribarem cada vegada a ser més paritària. I és el que està passant perquè és allò que és just i normal que passi, i el que estic convençuda que acabarà passant. El futur no és tan lluny, sinó que és una mica ara ja".\nPer la seva banda, Bayés s'ha mostrat molt contenta de participar en el congrés: "m’he sentit una mica com el dia que em convidaven a jugar al pati dels grans. Perquè jo, tota la meva vida, fa més de 60 anys, treballo pels nens i en un món que és molt de nens. I avui m’ha agradat molt venir aquí i sentir les petites i grans empreses: de la gent que té la missió de guanyar calés i de fer empreses importants, que la seva preocupació també és fer-ho de manera ètica i pensant en les persones". De manera similar, Caram ha subratllat la necessitat d'humanitzar la humanitat: "veure que hi ha gent que pensa en les persones. I veure que tota la innovació, la tecnologia i el negoci serveix per servir les persones i fer un món més humà. Això té tot el sentit".\nLa segona taula del matí de dissabte s'ha dedicat a l'anàlisi i la reflexió del talent i el coneixement amb una visió de futur. En aquest cas, el col·loqui ha anat a càrrec de Michael Blackman, Xavier Sala-i-Martín, Judith Palmés, Oriol Amat i Esteve Almirall. Un dels temes que ha destacat l'economista i professor de la Universitat de Colúmbia ha estat la importància del sistema educatiu, pensant en els infants: "el que hem de fer és canviar el sistema educatiu i, en lloc d’ensenyar professions, ensenyar capacitacions que permetin als joves sobreviure al llarg de la seva vida. Això vol dir potenciar la creativitat, la curiositat...".\nEl vicepresident del Govern, Jordi Puigneró, ha estat l'encarregat de cloure el congrés. Pel també conseller de Polítiques Digitals i Territori, "fins que no hi ha una adopció generalitzada de la importància que poden tenir per poder desenvolupar i ser competitius aquest tipus d’eines i tecnologies, resulta que al final el principal escull en què es troben les empreses i la societat és la capacitat d’accedir a aquest tipus de mitjans. És per això que cal focalitzar molt en el vessant humà de la tecnologia des de la perspectiva de la seva adopció".\nPerquè nosaltres com a societat, arribarem cada vegada a ser més paritària. I és el que està passant perquè és allò que és just i normal que passi, i el que estic convençuda que acabarà passant. El futur no és tan lluny, sinó que és una mica ara ja\nM’he sentit una mica com el dia que em convidaven a jugar al pati dels grans. Perquè jo, tota la meva vida, fa més de 60 anys, treballo pels nens i en un món que és molt de nens. I avui m’ha agradat molt venir aquí i sentir les petites i grans empreses: de la gent que té la missió de guanyar calés i de fer empreses importants, que la seva preocupació també és fer-ho de manera ètica i pensant en les persones\nVeure que hi ha gent que pensa en les persones. I veure que tota la innovació, la tecnologia i el negoci serveix per servir les persones i fer un món més humà. Això té tot el sentit\nEl que hem de fer és canviar el sistema educatiu i, en lloc d’ensenyar professions, ensenyar capacitacions que permetin als joves sobreviure al llarg de la seva vida. Això vol dir potenciar la creativitat, la curiositat...\nFins que no hi ha una adopció generalitzada per part de la gent de la importància que poden tenir per poder desenvolupar i ser competitius aquest tipus d’eines i tecnologies, resulta que al final el principal escull en què es troben les empreses i la societat és la capacitat d’accedir a aquest tipus de mitjans. I per això cal focalitzar molt el focus en el vessant humà de la tecnologia des de la perspectiva de la seva adopció\nUn moment del congrés d'aquest dissabte / Foto: Cugat Mèdia


Arxius de La vida és circ - Les cinc llunes\nConeixem el nou circ contemporani i els homes i les dones que el fan possible. Ens fa de guia Maria Colomer, presidenta de l’Associació Professional del Circ a la Comunitat Valenciana.\nagost 17, 2021 Circ, La vida és circ\nLluna del circ. Cada vegada són més les dones que es presenten al públic amb el seu vestit de clown, o que s’atreveixen amb les masses i els malabarismes, que s’enfilen per estructures impossibles i que, fins i tot, fan servir els seus dots de músiques per a convertir-se en el centre d’atenció de totes les mirades. D’exemples n’hi ha molts, i en tots els sectors, des de la pista fins a les tasques de producció i representació.\nagost 6, 2021 Circ, La vida és circ\nL’Espai de Circ\nagost 5, 2021 Circ, La vida és circ\nGonzalo Santamaria, showman i acròbata\nLluna de circ. Gonzalo Santamaria és un dels pioners del circ a la Comunitat Valenciana. Va crear a València l'Associació Valenciana del Circ.\nagost 1, 2021 Circ, La vida és circ\nEl circ Gran Fele\nLluna de circ. Homenatge al Circ del Gran Fele, després del traspàs del seu líder, Rafael Pla. Es tracta d’una de les companyies de circ modern que més han treballat per la posada al dia d’esta disciplina artística, on la presència d’animals vius ha sigut substituïda per una bona dosi de fantasia, imaginació i música en directe.


100 anys de la concessió del títol de Basílica a Vilafranca | Catalunya Religió\n- El papa atorga el títol de Basílica al Santuari de Núria, nou reconeixement als santuaris d’Urgell\n- Girona té una nova basílica designada pel papa\n- La Basílica de Santa Maria de Vilafranca del Penedès, declarada bé cultural d’interès nacional\n- Tot el viatge de Benet XVI\n(CR) “Entre els edificis sagrats que més honoren a la diòcesi de Barcelona, justament i merescuda és comptada l’església parroquial de Santa Maria de Vilafranca del Penedès. Construïda a llaor de la Verge, Mare de Deu, en la tretzena centúria, pot considerar-se com l’església mare de totes les parròquies de la comarca, tant per la seva antigor com per la magnificència de la seva estructura i fàbrica”. Així comença el text amb el que el 7 de gener de 1920 el cardenal Gasparri, secretari d’Estat, certificava la concessió del títol de basílica al temple de Sant Maria de Vilafranca del Penedès. Una basílica coneguda com “la catedral del Penedès” i que fins i tot es va arribar a especular que podria ser la seu del nou bisbat quan el 2004 es va dividir la arxidiòcesis de Barcelona.\nPer celebrar el centenari d’aquest reconeixement atorgat pel papa Benet XV, el dimarts 7 de gener, solemnitat de Sant Raimon de Penyafort, copatró de Vilafranca del Penedès, se celebrarà una eucaristia presidida pel bisbe de Sant Feliu de Llobregat, Agustí Cortés, amb la participació en els cants de la Schola Gregoriana de Vilafranca. En la celebració s’interpretarà l'Ave Verum de Mozart, a càrrec del cor Ave Verum, creat especialment per a aquesta ocasió, amb l'acompanyament de l'orquestra de cambra Art&So, a l'orgue Berenguer Montserrat i la direcció de Miquel Benito.\nAmb motiu d'aquesta efemèride s'estrenaran unes noves insígnies pròpies de les basíliques (conopeu i tintinacle), que es van destruir l'any 1934 i ara es recuperen. També es presentarà un nou escut basilical.\nAquesta celebració coincideix amb una nova fase de les obres de rehabilitació de la basílica, Santa Maria 2020, concretament de la part central de l'edifici: la teulada. La campanya de recaptació de fons continua oberta.\nUn dies abans, el dijous 2 de gener, l’historiador Daniel Sancho farà una conferència sobre els "Cent anys de la concessió del títol de basílica menor a Santa Maria de Vilafranca (1920)"\n27 basíliques a Catalunya\nUna basílica és una estructura arquitectònica d’origen romà que tenia una funció econòmica i jurídica. Aquests edificis originalment servien per a les transaccions comercials a gran escala i eren també com una mena de jutjat. La seva estructura, anomenada "planta basilical", estava formada per 3 o 5 naus, de les quals una central més gran que les laterals, en les quals s'hi poden obrir galeries de finestres. Aquesta planta serà la que adoptaran els primers edificis religiosos cristians, degut caràcter assembleari de la litúrgia cristiana i al fet que aquesta mena d'espais permetia acollir grans quantitats de persones, i establia la jerarquia que se li escau, amb els fidels distribuïts per la nau i qui presideix la cerimònia situat a l’absis que encapçala el conjunt.\nActualment, però, el nom de basílica no respon a criteris arquitectònics sinó que és el títol que es concedeix a esglésies notables per la seva antiguitat i prestigi i que frueix de certs privilegis. La concessió del títol de basílica a una església correspon al Papa.\nLes basíliques poden ser majors o menors. Només hi ha 4 basíliques majors, totes elles a Roma: Sant Pere del Vaticà, Sant Joan del Laterà, Santa Maria la Major i Sant Pau Extramurs. De basíliques menors n’hi ha 1.500 a tot el món.\nA Catalunya hi ha 27 basíliques menors, 9 de les quals a Barcelona: la catedral, la Mercè, Santa Maria del Mar, el Pi, Sant Josep Oriol, Sant Just i Pastor, Tibidabo, la Concepció i la Sagrada Família (títol concedit el dia de la dedicació pel papa Benet XVI, el 7 de novembre de 2010). Les altres són: les catedrals de Tarragona, Terrassa, Tortosa, la Seu d’Urgell, Solsona i Vic, i les esglésies de Castelló d’Empúries, Igualada, Manresa, Mataró, Sant Feliu de Girona, Poblet, Tremp. Les últimes que han rebut el títol de basílica han estat els santuaris de Núria i Meritxell (2014) i Balaguer (2016). Al bisbat de Sant Feliu de Llobregat hi ha les basíliques de Montserrat i Vilafranca, concedit el papa Benet XV fa cent anys.\nNoves insígnies a Vilafranca\nTradicionalment els temples amb el títol de basílica menor tenen dos símbols que els identifiquen: el conopeu i el tintinacle. El conopeu és una peça històrica de la indumentària i insígnies papals, usada en principi per fer ombra al Papa en les processons, i que actualment simbolitza la vinculació específica amb el bisbe de Roma. És una mena de para-sol amb amples ratlles alternades de color daurat i vermell, els colors tradicionals del papa (el blanc no va començar a ser utilitzat per la Santa Seu fins a principis del segle XIX). Es feia servir a les processons i actualment es col·loca a l’altar major o en un altre lloc visible.\nEl tintinacle (campaneta) és una peça de fusta que representa un campanar amb una campaneta al seu interior, generalment amb algun element identificatiu de la pròpia església. El seu simbolisme, ús i col·locació és paral·lel al conopeu.\nLa normativa vigent sobre les basíliques no es pronuncia en cap moment sobre el dret a utilitzar el conopeu i el tintinacle, ja que actualment no existeixen litúrgicament, i són només símbols tradicionals externs per identificar que una església ostenta el títol de basílica. Sí que s’esmenta, en canvi, la possibilitat d’utilitzar el símbol papal de les claus (en referència a sant Pere) en l’escut, el segell o altres ornaments propis.\nPer altra banda, les basíliques tenen unes condicions i obligacions pel que fa al temple, la litúrgia i la pastoral: cal que sigui un edifici amb un perfil destacat, reconegut per la seva història, relíquies o imatges sagrades; cal que sigui un focus espiritual d'una comunitat que hi acudeix a celebrar la seva fe; cal que posseeixi un tresor espiritual i sagrat, donant culte continuat al Senyor, a la Mare de Déu i als sants allà venerats; cal que l'ofici que s'hi celebri sigui exemplar per a la resta de temples de la diòcesi; cal que promogui la formació bíblica i religiosa dels fidels, així com l'estudi i la divulgació dels documents del magisteri papal; cal que celebri les festes pròpies de tota l’Església catòlica i en comunió amb el Papa de Roma.\nLa basílica de Santa Maria de Vilafranca va estrenar el conopeu i el tintinacle poc després de la seva declaració com a basílica, per Corpus del 1920, però van ser destruïts el 6 d’octubre de 1934. També tenia un escut basilical que va deixar d’utilitzar-se. Ara, amb motiu del centenari, es recuperen: els nous conopeu i tintinacle s’estrenaran el 7 de gener en la missa solemne presidida pel bisbe i un nou escut s’incorpora a la imatge gràfica de la parròquia.\nbasílica, Santa Maria de Vilafranca, Benet XV, Sant Feliu, Actes, Patrimoni, Tradicions


En marxa una campanya per prevenir el càncer de pell entre els pescadors | betevé\nEs calcula que els professionals de la pesca tenen el doble de possibilitats de desenvolupar càncer\nJessica Moreno Cusac | Dijous, 13 de Jun del 2019, a les 14.33\nHi ha determinades professions que són més susceptibles de patir càncer de pell. És el cas dels pescadors, agricultors, ramaders, obrers i professionals de l’esport. Tenen el doble de possibilitats de desenvolupar càncer de pell no melanoma, un tipus de tumoració menys agressiva que el melanoma que només és difícil de tractar en aquells casos més avançats. Per això, coincidint amb el Dia Europeu per a la Prevenció del Càncer de Pell, un laboratori ha posat en marxa la campanya “El càncer de pell treballa a ple sol”. L’objectiu és conscienciar la societat sobre els efectes perjudicials que té l’exposició continuada al sol i la relació entre determinades feines i el càncer de pell no melanoma.\nAdhesius que recorden quan s’ha aplicar el protector solar\nDurant tot el dia, un dermatòleg farà revisions de pell a tots aquells professionals del mar que s’acostin fins a l’espai que hi haurà a la Confraria de Pescadors de Barcelona. A més, com que nou de cada 10 tumoracions cutànies es podrien evitar amb una bona prevenció, es repartiran uns adhesius entre els pescadors. Es posen sobre la pell i canvien de color quan detecten que la crema protectora ha deixat de fer efecte i, per tant, s’ha de tornar a aplicar. Un hàbit que la majoria de pescadors no tenen gaire present: “Jo em posava el banyador i em passava fins a les sis de la tarda sense posar-me cap tipus de protecció”, assegura el José Manuel Juárez, patró major de la Confraria de Pescadors de Barcelona.\nQuina és la millor protecció solar?\nPer tal d’evitar que el sol perjudiqui la pell, la dermatòloga de l’Hospital Clínic Maria Javiera Pérez recomana els pescadors que vagin ben tapats amb màniga llarga i pantalons llargs, que es posin ulleres de sol i gorra i que s’apliquin una crema amb un factor de protecció superior a 50. A més, l’especialista també els aconsella que es posin a l’ombra sempre que puguin.\nEs calcula que cada any es diagnostiquen entre dos i tres milions de casos de càncer de pell no melanoma. És el tipus de tumor més freqüent en el món, especialment entre aquelles persones que treballen més d’un 75 % de la jornada laboral exposades als rajos del sol.


Comprar cordes per a viola online a Luthier Vidal i rebre en 24 hores. - Luthier Vidal\n> Violes i accessoris de viola per a tots els nivells>Cordes per viola\nHi ha 197 productes.\nA Luthier Vidal disposem d'un catàleg de cordes per viola molt ampli. Els nostres productes han estat seleccionats per cobrir tots els tipus de necessitats i preferències que els violistes puguin tenir. Comptem amb cordes per als músics més exigents, des d'aquells perfils més dolços en la seva interpretació fins als més agressius. La nostra selecció està composta per múltiples marques que consten d'una garantia d'alta qualitat.\nLes cordes són un element fonamental per la viola que proporcionaran millor o pitjor qualitat sonora, atès que són les encarregades d'originar la sonoritat de l'instrument quan el violista el toca. Podem tocar la viola de formes diverses però les cordes són un factor determinant i s'han d'adequar a cadascuna d'aquestes diferents pràctiques per tal d'obtenir una bona sonoritat.\nA la nostra botiga podrà trobar cordes per viola de totes les gammes i tipus existents segons el seu nivell i necessitats. Les cordes de viola es corresponen a les notes de LA (A) seguida del RE (D), el SOL (G) i DO (C) de més aguda a més greu. Cal tenir en compte que les cordes més greus seran a la vegada més gruixudes amb el propòsit de mantenir millor la tensió per vibrar de la forma adequada.\nLes cordes es classifiquen segons el material pel que estan compostes, ja que el seu material aportarà unes qualitats o unes altres. A la nostra botiga online o la nostra botiga física de Barcelona vostè podrà trobar els següents tipus de cordes per viola segons la seva composició:\nCordes de budell – El budell és el material més tradicional utilitzat en la manufactura de les cordes per viola. En general aquest tipus de corda resulta molt sensible a canvis ambientals i de temperatura, sent les cordes més agudes i més fràgils pel fet de ser les més fines. No obstant això, les cordes de budell ofereixen a la viola una rica sonoritat amb càlids matisos. Són les més característiques per instruments barrocs i antics per que proporcionen el so més tradicional i pel fet que exerceixen menys pressió sobre la viola.\nCordes metàl·liques - Les cordes metàl·liques resulten molt pràctiques gràcies al fet que conserven millor l'afinació i resulten resistents als canvis ambientals i de temperatura. El timbre que ofereixen és més metàl·lic i fort, però al ser menys flexibles que les de budell limiten la vibració i redueixen la sonoritat. Són més usades en violes modernes ja que exerceixen el doble de pressió sobre l’instrument. Molta gent les coneix com les corda acer o corda nucli acer sòlid (com les cordes Prelude de D'Addario)\nCordes sintètiques - Són més semblants a les cordes de budell pel que fa a so però resulten menys duradores que les metàl·liques. Les cordes sintètiques ofereixen un to brillant i clar, sent les cordes més utilitzades avui dia per la seva gran oferta en relació qualitat i preu.\nTensió de les cordes\nLes cordes també es divideixen per la seva tensió, de manera que podem trobar una tensió forta o forte, una tensió normal o una tensió suau o dolce. Les que són de tensions més fortes ofereixen un major volum a més d'una major resistència a l'arcada, però exerceixen més pressió sobre l'instrument pel que no serien idònies per violes antigues. Per contra, les cordes de tensions més baixes produeixen un so molt suau, però molt menys potent. Les més usades són les cordes de tensions mitjanes, deixant les forte i les dolce per a casos més concrets.\nEn la nostra selecció de cordes vostè podrà trobar tant cordes individuals com jocs de cordes complets. Comptem amb cordes tant sintètiques, metàl·liques com de budell de diferents tensions i terminacions, a més de diferents mesures en referència a la grandària de la seva viola. Algunes de les marques que conformen la nostra gamma són Corelli, D'Addario, Jargar, Pirastro, Larsen Strings o Thomastik entre d'altres.\nQuan canviar les cordes?\nÉs difícil determinar quan és hora de canviar les cordes, ja que a més d'indicis com una corda trencada o molt deteriorada, el fet de donar-los molt ús també les deteriora i solen perdre afinació i projecció. Molts són els factors que influeixen en el deteriorament d'una corda com les hores de pràctica, la suor de les mans, les vegades que aquestes es netegen, etc. Per norma general les cordes metàl·liques són les que duren més, seguides de les sintètiques i finalment les de menor durada són les de budell. Aproximadament unes cordes sintètiques seria recomanable canviar-les als 6 mesos. Però com hem dit això depèn de molts factors pel que solament l'experiència ensenyarà realment a identificar quan és el moment de canviar les cordes de la nostra viola. Si se'ns trenca una corda del joc i la reemplacem per una nova, aquesta sonarà més fort. Hi ha violistes que busquen aquest efecte a propòsit, però si vols evitar-ho recomanem reemplaçar la corda trencada per alguna corda antiga fins que sigui hora de canviar el joc complet. Podem allargar la durada de les nostres cordes mitjançant protecció i neteja, de manera que allargarem el seu rendiment. És recomanable apuntar sempre el tipus de cordes que utilitzes per la teva viola ja que oblidar-ho pot resultar molt fàcil. D'aquesta manera, en cas que la combinació t'hagi agradat podràs tornar-la a utilitzar, o en cas contrari canviar-la i crear noves combinacions.\nQuant valen les meves cordes?\nCom tot el relacionat a la música, dependrà de la gamma en la qual vulgui contemplar opcions. També cal dir que no totes les cordes d'un mateix model valen el mateix ja que, normalment, com més gruixuda és la corda, més elevat serà el seu preu. Si vol comprar cordes per viola bàsiques, els preus seran més reduïts però la sonoritat de les cordes serà més plana i mundana. Si en canvi, vol comprar cordes per viola professionals, el seu preu s'incrementarà però guanyarà molt en qüestió de qualitat de so.\nEls rangs de preus en les cordes solen ser bastant variats depenent del tipus de corda i la gamma. Un mateix model de corda pot diferir en preu segons les prestacions d'una o altra, sent les cordes més gruixudes més cares que les fines. Podem trobar llavors cordes individuals des dels dotze euros fins a trenta euros aproximadament. Mentre que els jocs de cordes per a viola (LA, RE, SOL, DO) es troben més o menys entre els seixanta i els cent euros aproximadament. Si no sabeu quin tipus de cordes és el que més s'adeqüen a la vostra viola, des de Xavier Vidal i Roca posem a la vostra disposició al nostre equip de professionals disposats a assessorar-li en la seva compra.\nVEURE JOCS DE CORDES RECOMANATS\nALLIANCE 15" - 16" CRYSTAL 15" - 16" CANTIGA 15" - 16"\nHELICORE 14" - 17" PRELUDE 11"/12" - 13"/14" 15" -16"+ KAPLAN 15" - 16"\nAZUL 15" - 16" ROJO 15" - 16" VERDE 15" - 16"\nLARSEN 15" - 16" VIRTUOSO 15" - 16"\nCHROMCOR 15" - 16" EUDOXA 15" - 16" OLIV 15" - 16" EVAH PIRAZZI 15" - 16" EVAH PIRAZZI GOLD 15" - 16" OBLIGATO 15" - 16" PASSIONE 15" - 16" PERMANENT 15" - 16" PERPETUAL 15" - 16" TONICA 15" - 16"\nDOMINANT 12" - 13" - 15" - 16" - 16,5" SPIROCORE 15" - 16" VISION 15" - 16" VISION SOLO 15" - 16" PETER INFELD 15" - 16" RONDO 15" - 16"\nTORO 15" - 16"\nCORDA VIOLA PIRASTRO EUDOXA 2a RE\nCORDA VIOLA PIRASTRO OBLIGATO 2a RE\nCORDA VIOLA DADDARIO HELICORE 4a DO LARGE\nCORDA VIOLA DADDARIO PRELUDE 2a RE\nJOC CORDES VIOLA PIRASTRO EUDOXA\nCORDA VIOLA JARGAR BLAVA 1a LA\nCORDA VIOLA CORELLI ALLIANCE 3a SOL\nCORDA VIOLA LARSEN 1a LA DOLCE\nJOC CORDES VIOLA THOMASTIK DOMINANT 13"\nCORDA VIOLA CORELLI CANTIGA 4a DO\nJOC CORDES VIOLA CORELLI CRYSTAL\nJOC CORDES VIOLA LARSEN\nCORDA VIOLA PIRASTRO OBLIGATO 4a DO FORTE\nCORDA VIOLA PIRASTRO CHROMCOR 2a RE\nPACK JOC CORDES PACK VIOLA LARSEN, EVAH PIRAZZI, OBLIGATO I SPIROCORE WOLFRAMI\nCORDA VIOLA PIRASTRO OBLIGATO 1a LA FORTE\nJOC CORDES VIOLA CORELLI ALLIANCE


#FinalCircuitProfessional, fem bullir les xarxes amb la final del Circuit - Diari La Veu\nEscriba el número 328120\n#FinalCircuitProfessional, fem bullir les xarxes amb la final del Circuit\nDemà diumenge a les 11.30h els amants de la pilota valenciana tenim una gran cita. Els equips de Vinalesa (Puchol i Santi) i Benidorm (Pere Roc II, Dani i Monrabal) disputaran la Gran final del XXIV Circuit Professional d'Escala i Corda.\nEncara que molts aniran a Montcada a vore la partida, i altres la voran de vesprada a les 16h per Levante TV, hui en dia, la societat demanda informació actualitzada a través de les xarxes socials.\nPer tant els mitjans que normalment cobrim la pilota valenciana hem decidit, com ja férem en la final de l’Individual d’escala i corda i de raspall, anar tots a una. Volem que en Twitter, Facebook, Instagram... la pilota valenciana torne a ser la protagonista, encara que siga per uns moments.\nPer este motiu hem decidit etiquetar totes les nostres publicacions amb el hashtag #FinalCircuitProfessional. Volem que qualsevol persona puga estar informada a l'instant en el mateix espai, on podrà llegir les diferents opinions i visions. També esperem que tots interactueu, que ens ajudeu a fer bullir Twitter amb dita etiqueta, que doneu les vostres opinions des de hui dissabte.\nPotser fer de #FinalCircuitProfessional ‘trending topic’ siga un somni, però volem somiar junts i volem que somieu vosaltres també. Per eixe motiu, PilotaVeu, Frediesport, Escoladepilota, Fedpival, Levante TV, Diània TV i Tesasport vos convidem a fer ús d'esta etiqueta.\nEscriba el número 597214


Defilsicolors: Sortides de l'ou...\nSortides de l'ou...\nAcabem de sortir de l'ou...\nSom la Maria, l'Anna B, l'Anna T, la Bea,\nla Muntsa, l'Eva, l'Illa i la Cristina i ens\nhem embolicat en un projecte comú :\na més de tenir la nostra feina, disfrutem amb\nles manualitats i ens hem decidit a compartir-ho\namb tothom! La nostra primera fita serà\nla Fira del Bolet de Seva, estem treballant de valent!\nEsperem que ens vingueu a veure...i que us agradi\ntot el que estem preparant!\nFins el 9 d'octubre!\nPublicat per Defilsicolors a 12:35\npatou 11 d’octubre de 2011 a les 20:43\nFelicitats per l'éxit de diumenge. A partir d'ara, una fira del bolet sense "de fils i colors" ja no serà el mateix. Però si continueu aquest ritme, les empreses de café es fregaran les mans...hi ha hores que a certes edats s'ha d'estar dormint.\nDe fils i colors 14 d’octubre de 2011 a les 14:05\njajajajaja Quanta raó que tens!!! Per cert, ja tens unes quantes fotos.... :)


Ariadna Oltra diu en un manifest que la violència s'exerceix de moltes maneres, més o menys subtils\n25/11/2018 - 12.11 Actualitzat 09/09/2020 - 08.22\nEl dia internacional per l'eliminació de la violència contra les dones s'ha commemorat a Barcelona amb un acte institucional que s'ha fet a la plaça de Sant Jaume i que ha comptat amb l'assistència de diverses autoritats.\nDurant l'acte, la periodista de TV3 Ariadna Oltra ha llegit un manifest unitari en què ha reclamat que la violència masclista sigui un dels temes "de l'agenda de país" després de constatar que les lleis elaborades fins ara no són suficients per eradicar aquesta xacra. En el seu discurs, Oltra ha dit que la violència s'exerceix de moltes maneres, més o menys subtils. I s'ha referit a alguns dels casos dels darrers mesos:\n"Fa set mesos, el 26 d'abril d'aquest any, l'Audiència de Navarra va fer pública la sentència de La Manada. Un cas que ha sacsejat consciències, que ha estat molt mediàtic, però no és l'únic. Aquesta setmana hem tingut exemples, i parlem de la justícia amb sentències, amb condemnes que per a moltes i per a molts surten del sentit comú".\nEn el manifest s'ha destacat la necessitat de destinar més recursos per combatre la violència masclista. En aquest sentit, la consellera de la Presidència i portaveu del govern, Elsa Artadi, ha anunciat que el Pacte Nacional contra les Violències Masclistes en què estan treballant des de la Generalitat tindrà una partida pressupostària específica.\nPer la seva banda, la regidora de Feminismes de l'Ajuntament de Barcelona, Laura Pérez, s'han compromès a incrementar els esforços de les seves respectives administracions per lluitar contra aquesta xacra.\nL'acte ha acabat poc abans de les 11 amb un minut de silenci en record de totes les víctimes de violència masclista. Només aquest 2018, han mort 6 dones a Catalunya, i 44 en el conjunt de l'estat.\nHi han assistit el president del Parlament, Roger Torrent; el conseller d'Afers Socials, Chakir el Homrani, la consellera de la Presidència i portaveu del govern, Elsa Artadi; el conseller d'Interior, Miquel Buch, i la presidenta de l'Institut Català de les Dones, Núria Balada, entre altres càrrecs de la Generalitat de Catalunya, el Parlament i els ens locals.\nEl Consell de Govern de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) s'ha adherit al Manifest per commemorar el Dia Internacional per a l'Eliminació de la Violència envers les Dones.\nEl govern impulsa un Pla Nacional contra la violència masclista i el president del Parlament demana el compromís dels homes\nAda Colau: "Denunciem especialment la justícia patriarcal, que ja no hi ha qui ho aguanti"


REACCIONARIS D’AQUÍ I D’ALLÀ. — Centre d'Estudis Locals d'Alaior\nYou are here: Home / Articles / REACCIONARIS D’AQUÍ I D’ALLÀ.\nELS REACCIONARIS D’AQUÍ I D’ALLÀ.\nDesprés de molts anys de seny democràtic hem encetat un temps, que esperem breu, en què les decisions electorals ens volen exposar a la intolerància i a l’autoritarisme ( EUA, Brasil, Itàlia…) Com a solució de què? Hi ha massa ignorants de la història que també voten.\nEn democràcia els responsables d’allò que acaba succeint són els ciutadans. És cert que a vegades són ciutadans alienats, manipulats i inconscients, però el règim de la llibertat no els eximeix de les seves decisions electorals. Les inhumanitats dels nazis, la depravació col·lectiva que van normalitzar, van ser conseqüència d’allò que els ciutadans alemanys van donar per bo amb el seu vot. No hi ha excuses.\nEls espanyols que van apostar per transitar cap una democràcia europea van ser subjectes del mèrit. El electors que van votar J.L. Gil a Marbella són també els responsables per dècades de la corrupció reiterada en aquell municipi. El que ha succeït a València amb el PP passarà a la història de la mà dels ciutadans que en van ser devots i còmplices.\nLa responsabilitat compartida, difusa, sembla que no ho és. L’analfabetisme ideològic no eximeix ningú d’allò que acabi elegint. Ni del que pugui passar amb els fillets a la frontera dels EUA… Ni de mirar a l’altra banda davant els dictadors saudites. L’ètica no importa ja al socialisme per vendre armes a Aràbia Saudita que mata infants del Iemen sense cap legitimitat o que es dedica a esquarterar periodistes crítics a les ambaixades. La democràcia amb aquesta ètica no té dignitat.\nEl món és molt complex i el volem abordar amb sistemes que són primaris: la fe en els líders, la demagògia, l’autoritarisme, el màrqueting permanent… Què tenen de racionals aquests mètodes? Res. Mirat amb perspectiva, d’aquí a uns anys, serà com allò de curar l’heretgia perseguint els moixos negres.\nUna democràcia es basa en la qualitat del sistema d’elecció. Se suposa que els ciutadans passen les opcions pel purgador de la consciència i dels valors ètics que construeixen amb la informació que els arriba i amb les experiències que acumulen.\nPerò la desafecció allunya la ciutadania de les experiències. El diluvi de falsedats i bajanades mediàtiques fa la resta respecte de la informació. Hi ha milions de ciutadans que no tenen criteri. I s’apunten a la reacció. Ho saben tot sense pensar res. Il·lusos, fan servir la democràcia per llimar els pilars que la sustenten.\nSón com dos mons perillosament paral·lels, el de la racionalitat i el de la politiqueria de masses. Aquesta democràcia descafeïnada no encerta. Acaba sotmesa als oligopolis o als interessos de clans poderosos. ( El compromís del Suprem amb els bancs d’aquests dies, un exemple al cas). Però podríem parlar de la xarxa de l’AVE i aeroports en benefici de constructores. O de les clavegueres de l’Estat dedicades a preparar o segrestar proves en benefici de qui volen que surti elegit… Açò aquí i al Brasil i …\nLògicament aquestes democràcies sense pedigrí són una justificació perquè molts ciutadans apostin una altra cop pels partits d’extrema dreta camuflats de modernitat.\nEl millor de tot és que la humanitat té la capacitat de ser intel·ligent i acabarà entenent el que està passant. Costarà més o menys, però l’evolució cap a més democràcia i més llibertat ens hi durà encara que hagi d’extingir alguns tòtem que s’autoanomenen imprescindibles. ( Ai! quantes veritats inqüestionables han acabat convertint-se en vergonyes històriques).\nDels pronunciaments militars periòdics del segle XIX hem evolucionat fins a les acusacions verbals i l’electoralisme mediàtic d’avui, bé, hem fet qualque passa, podria ser pitjor.\nSeguir evolucionant dependrà del que tardem els electors en adonar-nos que hi ha la possibilitat de dipositar la fe en el llegat de la il·lustració o en la politiqueria mediocre. Tants d’anys de mentir fent-ho tot artificialment planer, digerible i fàcil a la massa ( no us preocupeu, voltros divertiu-vos i comprau). Ara la massa no té criteri, li manquen les experiències i la reflexió.\nQuan li va bé a la democràcia? Quan ha format una societat madura. Quan l’anàlisi és rica perquè els intel·lectuals fan el seu paper. Les universitats actualitzen l’exigència. Els col·lectius es guanyen les reivindicacions participant. Els periodistes són professionals i no mercaders. I els mercaders saben fer negocis sense jugar a polítics. Quan les escoles fan ciutadans crítics i no persones confortades. Quan les persones es miren i veuen éssers intel·ligents i implicats i no una massa de consumidors de porqueria mental.\nAl final és una qüestió d’hores. D’hores invertides en créixer o d’hores invertides en el pa i circ moderns. Ocupar l’espai i el temps amb energies de racionalitat. O fer-ho amb la societat babaia. La societat madura o la decadència i el renaixement dels reaccionaris. Entre tanta boira és fàcil seguir al monstre.\nTanmateix l’evolució ja ho té açò. No sempre és progressiva. Hi ha hagut regressions que han portat a segles de foscor, en totes les èpoques. Però també en totes les èpoques hi ha hagut persones que han tingut la llum clara i han acabat obrint camí. Modernitats n’hi ha hagut permanentment en la història, totes han acabat essent un passat corregit. Tant de bo les correccions que calen ara les facem sense dolors innecessaris. Apostem per reconèixer-nos més alts, llestos i intel·ligentment democràtics. Comencem per elegir només els polítics de molta qualitat, potser ajudats de llistes obertes perquè és una solució més instrumental i a l’abast. Respectem i promocionen els bons. Necessitarem anys…\nSi la democràcia no ho és de veritat, els llops són a tocar, només manca regar la claca. Les conseqüències dels reaccionaris europeus no són un conte, són una part de memòria dolorosa de la humanitat.


SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 - Informació sobre la marca\nSOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 - Informació sobre la marca\nMarca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 a França\nInformació sobre la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370\nLa marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370 va ser sol·licitada el 23/09/2013. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de OFFICE DE TOURISME DE OUISTREHAM. La marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370 va ser sol·licitada per les classes 16,41 segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370 va ser sol·licitada a les classes 16,41 pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en 16,41 clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de OFFICE DE TOURISME DE OUISTREHAM entre les quals es troba la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el nombre M4034370. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de OFFICE DE TOURISME DE OUISTREHAM clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 16 (paper, cartó, productes d'impremta, material d'enquadernació, fotografies, articles de papereria, articles d'oficina, adhesius (coles) de papereria o per a ús domèstic, material de dibuix, material per a artistes, pinzells, material d'instrucció, material didàctic, fulles, caixes de pintura material escolar, pel·lícules i borses de matèries plàstiques per a embalar i empaquetar, caràcters d'impremta, clixés d'impremta, lacri, talls histològics amb finalitats didàctics, mostres biològiques per a la microscòpia com a material didàctic, Plumines d'or per a escriure, partitures electròniques, targetes de felicitacions musicals, cortapapeles, estotjos, fonguis i dispositius per a contenir o protegir articles de paper, per exemple, carpetes per a documents, les pinces per a bitllets, les fonguis per a talonaris de xecs, pinces per a subjectar papers, fonguis per a passaports, àlbums, certes màquines d'oficina, per exemple, les màquines d'escriure, multicopistes, màquines franquejadores d'oficina, màquines maquinetes, articles de pintura per a artistes, així com per a pintors d'interiors i exteriors, per exemple, salseres per a pintura, cavallets i paletes per a pintors, corrons i safates per a pintura, certs productes d'un sol ús de paper, per exemple, els pitets, mocadors i mantelleres de paper, certs productes de paper o de cartó no classificats en altres classes segons la seva funció o finalitat, per exemple, bosses, sobres i recipients de paper per a empaquetar, estàtues, figuretes i objectes d'art de paper o cartó, tals com les figuretes de paper maché, litografies, quadres o aquarel·les, emmarcats o no, gomes d'esborrar, materials d'embuatat i de farciment de paper o cartó, bosses d'empaquetar que no siguin de matèries tèxtils, classificades segons el material del qual estan fetes, per exemple, bosses d'empaquetar de paper o de matèries plàstiques, fils que no siguin per a ús tèxtil classificats segons el material del qual estan fets, fils per a lligar fils metàl·lics, mantellera de paper, teixits d'enquadernació, pitets de paper, mocadors de butxaca de paper) entre les quals es troba la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el número M4034370. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 41 (educació, formació, serveis d'entreteniment, activitats esportives, servei de domatge i ensinistrament d'animals, activitats culturals, cantants i ballarines, serveis prestats per clubs d'educació física o centres esportius) entre les quals es troba la marca SOLDAT LEON OUISTREHAM 1944 amb el número M4034370. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


Aquest és el govern de Pedro Sánchez: 11 dones i 6 homes, i disposat a «dialogar» | Nació Solsona\nper Pep Martí / Sara González, 6 de juny de 2018 a les 21:37 |\nCinc dies després de guanyar la moció de censura, el president d’Espanya, Pedro Sánchez, ha revelat els noms dels seus ministres. La primera evidència és l’empremta del 8-M: 11 de les 17 carteres de l’executiu estan en mans de dones. El president socialista ha posat especial èmfasi en aquesta tria a l’hora de confeccionar el seu govern, que ha reivindicat que té un segell "progressista, modernitzador i europeista". Durant la compareixença a la Moncloa, ha desvelat les dues darreres peces que encara no estaven confirmades del seu govern: Fernando Grande-Marlaska es fa càrrec d'Interior i Isabel Celáa serà la portaveu de l'executiu, a més de ministra d'Educació.\nSánchez ha argumentat que la tria dels seus ministres respon a la voluntat que el seu govern sigui el "reflex" d’una societat que és paritària, intergeneracional, compromesa socialment, oberta al món, altament qualificada i amb vocació europea. El president ha subratllat que tots ells són plenament conscients que la política "no és una carrera professional" i que en l’escenari en el qual exerciran caldrà "escoltar, dialogar i consensuar amb qui pensa diferent".\nEl president espanyol ha destacat l'"acreditada experiència" i la "vocació de servei públic" de tots els components del govern i ha situat la lluita contra la desigualtat i la precarietat, la regeneració democràtica i el combat contra la corrupció, així com l'afermament del "projecte nacional reconeixent la diversitat del seu ésser" com alguns dels principals reptes del seu govern. També el fet de situar la ciència "com a principal motor" i la consolidació del creixement econòmic, així com el combat contra el terrorisme, la lluita contra el canvi climàtic i la solidaritat amb els refugiats.\nEl nou president espanyol, Pedro Sánchez Foto: Flickr PSOE\nMadrid, 1972. La seva història és la d'un supervivent: el partit el va descavalcar per la seva negativa a facilitar la investidura de Mariano Rajoy, i amb el pas del temps ha anat recuperant el terreny a Ferraz -on es va imposar en primàries a Susana Díaz- abans de fer l'assalt definitiu a la Moncloa en forma de moció de censura. Pedro Sánchez assumeix el càrrec en circumstàncies excepcionals -mai havia triomfat el mecanisme parlamentari per fer fora un president- i amb la crisi política a Catalunya encara oberta. Haurà de governar en minoria i fent equilibris per aprovar lleis. Encara no vol posar data a unes eleccions anticipades que li exigeix un Albert Rivera en fora de joc.\nVicepresidenta, Presidència i Igualtat: Carmen Calvo\nCarmen Calvo, en una roda de premsa a la seu del PSOE Foto: Europa Press\nCabra (Còrdova), 1957. Aquesta doctora en Dret Constitucional ha estat una de les negociadores de l'aplicació del 155 amb el govern del PP. Ara serà titular de Vicepresidència i de Presidència, Relacions amb les Corts i Igualtat. És un producte del PSOE andalús, i va ser consellera de Cultura, abans de ser cridada a Madrid per Rodríguez Zapatero com a ministra de Cultura. Li va tocar gestionar el retorn d'una part dels fons saquejats de Salamanca. En les batalles internes del socialisme, va apostar per Sánchez enfront Susana Díaz, el que, procedent d'Andalusia, ha estat un bon passaport per fer-se un lloc en el sanedrí sanchista. Anteriorment, havia donat suport a Carme Chacon enfront Pérez Rubalcaba. És una gran defensora de la fiesta nacional.\nEconomia: Nadia Calviño\nNadia Calviño, nova ministra d'Economia. Foto: Europa Press\nA Corunya, 1968. És, sens dubte, un dels nomenaments més rellevants del nou govern. La nova ministra d'Economia era fins ara directora general de Pressupostos de la Comissió Europea, un lloc clau en l'estructura comunitària. Amb aquesta designació, Sánchez envia un missatge d'ortodòxia a Brussel·les. Calviño forma part del nucli d'economistes que han assessorat el líder socialista, tot i que ella sempre ha volgut mantenir un perfil professional i amb poques vel·leïtats de partit. Haurà d'acostumar-se aviat a passar dels passadissos burocràtics de Brussel·les als combats abruptes del Congrés. Aviat sabrà el pa que s'hi dona. Per enfrontar-se a la política espanyola, però, sempre tindrà el consell del seu pare, José María Calviño, director general de RTVE en els inicis de l'etapa de González i home d'Alfonso Guerra a la televisió pública espanyola. Allí va deixar petjada com a delegat governatiu al posar RTVE al servei de Moncloa i eliminar espais incontrolables pel poder com el programa La Clave.\nExteriors, UE i Cooperació: Josep Borrell\nJosep Borrell, en una imatge d'arxiu Foto: ACN\nLa Pobla de Segur, 1947. Enginyer aeronàutic, ha sobrevolat per les aigües turbulentes del socialisme espanyol, no sense turbulències. Secretari d'Estat d'Hisenda i ministre d'Obres Públiques amb Felipe González, va encarnar durant un temps una suposada ala esquerra del felipisme. Va ser un dels dirigents del partit que va fer costat a l'exministre José Barrionuevo i a l'exsecretari d'Estat Rafael Vera quan van entrar a presó pel segrest de Segundo Marey. El seu discurs moralista en política fiscal va quedar en evidència el 1999, quan després de ser elegit candidat a la Moncloa en unes primàries, va ser forçat a dimitir per l'esclat d'un cas de frau fiscal que es va endur Josep Maria Huguet, cap d'Hisenda a Barcelona a qui ell havia fet confiança. Després d'un temps a l'ostracisme, va ser eurodiputat i president del Parlament Europeu (2004-07). De llengua afilada, els darrers temps ha esdevingut portaveu de l'ànima més jacobina del PSOE, amb llibre de propaganda inclòs (Las cuentas y los cuentos de la independencia). Durant la campanya per les eleccions del 21-D, els seus estirabots van donar molt de joc. Com quan va dir que abans de cosir les ferides a la societat catalana, calia "desinfectar" primer, en referència a l'independentisme. Ressonen encara els seus atacs al president Quim Torra, comparant-lo amb Le Pen, una comparació -va dir- injusta pel polític francès.\nJosé Luís Ábalos, secretari d'organització del PSOE Foto: ACN\nValència, 1959. Ábalos ha estat una peça clau en l'univers Sánchez, a qui ha donat suport en les trifulgues internes. Mestre de professió, ha estat sempre un polític pur, dels que s'han forjat amb habilitat en l'aparell intern. Ha construït una base de poder a la capital valenciana, on representa un sector aliè al catalanisme. Està enfrontat de fa anys amb Ximo Puig, el president de la Generalitat, el que ajuda a explicar l'aliança en principi contradictòria entre Puig i l'andalusa Díaz. Des de Foment (control de les infraestructures) continuarà controlant la secretaria d'Organització del partit.\nPolítica Territorial i Funció Pública: Meritxell Batet\nMeritxell Batet, al congrés del PSC Foto: Adrià Costa\nBarcelona, 1973. Batet, constitucionalista de formació, serà la "ministra catalana", i en un lloc clau com el ministeri de Política Territorial i Funció Pública, que haurà d'intentar convertir en un interlocutor respectuós de la Generalitat. Ha sabut mantenir-se ben connectada amb Sánchez i amb la direcció del PSC. En algun moment, després que Sánchez fos defenestrat a Ferraz, les relacions entre ella i l'ara president del govern sembla que van passar una crisi, o un refredament. Però Batet, aficionada a la dansa, ha sabut recuperar el pas. El 2016 es va divorciar de José María Lassalle, diputat del PP amb vocació intel·lectual.\nMaría Jesús Montero Foto: Europa Press\nSevilla, 1966. És la quota susanista del nou executiu. Sánchez no podia mantenir fora del poder representants d'un dels grans poders fàctics del PSOE com és el socialisme andalús, avui capitanejat per Susana Díaz. Montero ha ocupat fins ara la conselleria d'Hisenda de la Junta andalusa. És metgessa de formació, especialitzada en gestió hospitalària. De fet, va ser amb anterioritat consellera de Salut del govern andalús. Un cop a Hisenda, va suprimir l'impost de successions dins dels pactes amb Ciutadans. Ha estat una defensora de l'harmonització fiscal de les autonomies. Serà, per tant, una interlocutora difícil.\nFernando Grande-Marlaska, ministre de l'Interior. Foto: Europa Press\nBilbao, 1962. Ha estat una de les sorpreses del govern Sánchez. Grande-Marlaska és un dels jutges estrella des que va entrar a la carrera del 1987. Ha instruït molts dels casos més impactants que han sacsejat la societat, des del crim dels marquesos d'Urquijo a l'accident del Yak-42. Va viure molts anys amenaçat per l'organització ETA. El magistrat, que va donar a conèixer la seva homosexualitat, ha acceptat l'oferiment de Sánchez malgrat que se 'ha situat sempre més aviat en posicions conservadores. De fet, va ser el PP qui el va proposar per entrar al Consell General del Poder Judicial. El seu nom va circular per ser fiscal general de l'Estat durant el govern del PP. És president de la sala penal de l'Audiència Nacional.\nMargarita Robles, portaveu del PSOE al Congrés. Foto: Europa Press\nLleó, 1956. Robles va ser la primera dona a arribar al Tribunal Suprem. Es va donar a conèixer en la darrera legislatura de Felipe González, quan va ser nomenada secretària d'Estat de Justícia i Interior, com a número dos del ministre Juan Alberto Belloch. Va demostrar dots polítiques a l'enfrontar-se al llast d'Interior, departament desprestigiat després de les accions del GAL i l'actuació dels ministres Barrionuevo i Corcuera. Va tallar el flux dels fons reservats per als baixos fons, però no va poder impedir l'ascens a general de Rodríguez Galindo, implicat en el cas de Lasa i Zabala. Robles va ordenar aclarir l'assassinat dels dos membres d'ETA. Després del seu pas pel poder, va tornar a la judicatura. Com a membre del CGPJ, va ser molt activa en les intrigues internes del Consell, des d'on es va enfrontar a Baltasar Garzón, en aliança amb la dreta judicial. Sánchez la va recuperar per al seu equip al Congrés. Estava cantat que entrava al govern i la incògnita era si aniria a Justícia, on s'havia implicat en diverses polèmiques internes amb els seus companys de gremi.\nJustícia: Dolores Delgado\nDolores Delgado, ministra de Justícia. Foto: Europa Press\nMadrid, 1962. És una d eles sorpreses del nou govern. Dolores Delgado serà ministra de Justícia. És una fiscal de l'Audiència Nacional que porta dècades investigant el terrorisme gihadista. Ha treballat també a la Cort Penal Internacional i ha intervingut en causes contra torturadors acusats de crims contra la humanitat. Però Delgado és moltes coses més. Membre actiu de la Unió Progressista de Fiscals, manté una bona relació amb Baltasar Garzón, a diferència d'una companya seva en l'executiu, Margarita Robles, que es va enfrontar amb l'exmagistrat. Delgado es trobarà a Interior un home provinent també del món judicial com Grande-Marlaska, de perfil diferent al seu i més conservador. Finalment, Justícia i Interior no s'han fusionat. La nova ministra de Justícia és una persona combativa i que no tem fer declaracions que poden sorprendre, com quan, en una entrevista, va dir que la mort de Bin Laden no va tenir res a veure amb la justícia i va ser un acte de revenja.\nTransició Energètica: Teresa Ribera\nTeresa Ribera, experta en canvi climàtic però esquitxada pel Castor. Foto: Europa Press\nAmb formació jurídica, Teresa Ribera és una especialista en canvi climàtic i ha estat directora de l'Institut per a la Investigació i el Desenvolupament, que té seu a París. Va ser secretària d'Estat amb Rodríguez Zapatero. D'aquesta etapa arrossega un punt polèmic: va ser ella qui va validar la declaració d'impacte ambiental del projecte de magatzem submarí Castor. Era l'any 2009. Més tard, els terratrèmols provocats per les injeccions de gas va fer actuar la fiscalia. El jutge ho està investigant per suposada prevaricació ambiental i ha cridat a declarar tècnics del seu equip.\nSanitat: Carmen Montón\nLa nova ministra de Sanitat, Carmen Montón, en una imatge d'arxiu. Foto: Europa Press\nValència, 1976. Ministra de Sanitat, Consum i Benestar Social, Montón era un dels noms que sortia en totes les travesses per formar part del nou executiu de Pedro Sánchez. Socialista des del bressol, va ser afiliada de les Joventuts Socialistes des del 1992 i hi va militar fins al 2007. Carmen Montón compta amb una llicenciatura en Medicina per la Universitat de València i un Màster en Estudis Interdisciplinaris de Gènere per la Universitat Joan Carles I. La seva trajectòria política ha anat estretament lligada a l'àmbit de la Salut. De fet, liderava la cartera de Sanitat del govern de Ximo Puig al País Valencià des del 2015. Ara Sánchez li ha fet confiança per substituir la catalana Dolors Montserrat.\nPedro Duque, d'astronauta a ministre. Foto: Europa Press\nMadrid, 1963. És una de les sorpreses del nou executiu. L'astronauta Pedro Duque serà el nou ministre de Ciència, Innovació i Universitats. Enginyer aeronàutic -la mateixa formació que Josep Borrell-, ha dut a terme diverses missions espacials des que el 1998 va participar en el projecte del transbordador Discovery. Ha estat responsable de l'Oficina d'Operacions de Vol de l'Agència Espacial Europea. Ha dirigit empreses del sector i ha posat en òrbita el primer satèl·lit espanyol d'observació d ela Terra. El seu nomenament té molt de gest envers el secor de la recerca, molt crític amb les retallades pressupostàries dels darrers anys.\nTreball, Migracions i SS: Magdalena Valerio\nMagdalena Valerio. Foto: Europa Press\nTorremocha, Càceres, 1959. Designada ministra de Treball, Migracions i Seguretat Social. A diferència d'una part significativa del nou govern, ells és una persona de partit. Valerio ha fet la seva carrera política a Castella-la Manxa, primer com a regidora de Guadalajara i més tard com a membre del govern regional, on ha estat consellera de Cultura i Turisme, i de Justícia.\nEducació i portaveu: Isabel Celaá\nIsabel Celaá, ministra d'Educació. Foto: @europapress\nBilbao, 1949. La nova ministra d'Educació i Formació Professional serà Isabel Celaá. Llicenciada en Dret, Filologia Anglesa i Filosofia, coneix el sector. Va ser viceconsellera i consellera d'Educació del govern basc presidit per Patxi López. Celaá serà la quota del socialisme basc en el nou executiu del PSOE, un cop confirmat que Patxi López no serà en l'executiu. Precisament en el Partit Socialista d'Euskadi Sánchez havia trobat molt suports en el seu pols intern amb Susana Díaz. Un detall no menor: Celaá serà també la portaveu de l'executiu. Serà ella qui informarà en roda de premsa de les decisions del Consell de Ministres.\nLuis Planas, ministre d'Agricultura i Pesca. Foto: Europa Press\nValència, 1952. Advocat de formació, va fer la seva carrera política a la Junta d'Andalusia, on va ser conseller d'Agricultura i de Presidència. S'entenia bé amb els expresidents José Antonio Griñán i Manuel Chaves, i no tant amb Susana Díaz, amb qui es va enfrontar per la successió de Griñán. Finalment, no va aconseguir prou signatures per anar a primàries. Però Planas té també un vessant internacional: ha estat ambaixador al Marroc i en aquests moments era secretari general del Consell Econòmic i Social de la UE. És, per tant, una altra peça vinclada a Brussel·les junt amb la nova ministra d'Economia, Nadia Calviño. Planas té també un curiós fil de contacte amb el president Quim Torra: és nebot del periodista Josep Maria Planas, assassinat el 1936 per la FAI iun dels referents històrics de Torra.\nReyes Maroto, ministra d'Indústria. Foto: Europa Press\nMedina del Campo, Valladolid, 1973. Aquesta economista és ara diputada a l'Assemblea de Madrid i dona un salt al ministeri d'Indústria. D'aquesta manera, Sánchez dona quota també al socialisme madrileny. Maroto confirma que les principals carteres econòmiques estaran en mans femenina, amb la titular d'Economia, Nadia Calviño, i la d'Hisenda, María Jesús Montero, al davant. Maroto és membre de l'Institut d'Estudis de Gènere de la Universitat Carles III i el tema de la igualtat és un dels que ha treballat més.\nCultura i Esports: Màxim Huerta\nMàxim Huerta, ministre de Cultura i Esports. Foto: Europa Press\nUtiel, València, 1971. Escriptor i periodista mediàtic, durant deu anys va formar part de l'equip de presentadors d'El programa de Ana Rosa. Pertany a l'Acadèmia de les Ciències i les Arts de Televisió. El seu nom no s'ha filtrat fins que Pedro Sánchez ha fet la seva compareixença pública per anunciar el llistat del seu executiu.\nPolítica, canvi a Espanya, ministres, Moncloa, govern espanyol, Pedro Sánchez, PSOE\nPer Anònim el 7 de juny de 2018 a les 22:06\nTenen ganes de dialogar? No em feu riure que no en tinc gaires ganes....


POLÍTICA - 20/05/2019 12:10 / Redacció\nVÍDEO URGENT: L'emocionant abraçada entre Junqueras i Rufián que s'ha fet viral\nMatí d'emocions el que s'ha viscut avui al Congreso amb l'arribada d'Oriol Junqueras, Jordi Sánchez, Jordi Turull i Josep Rull al Congreso. Les cares de satisfacció dels presos polítics catalans contrasten amb l'amargor que ara mateix deu estar recorrent les cúpules dels partits del 155. Les imatges d'alegria i emotivitat han anat succeïnt abans que firmessin les actes de diputat.\nCaptura de pantalla de la trobada entre Oriol Junqueras i Gabriel Rufián. Foto: Twitter.\nAvui està sent un dia intens a Madrid, on els presos polítics catalans que van ser esollits com a diputats al Congreso i al Senado han anat a recollir l'acta com hem pogut (VEURE AQUÍ). El primer en reaccionar a les imatges ha estat el President Puigdemont, que des de Waterloo ha enviat el missatge esperançador i ple de dignitat que hem pogut (VEURE AQUÍ). Per la seva banda, Oriol Junqueras també ha estat a l'alçada pronunciant el discurs emotiu que hem pogut (VEURE AQUÍ).\nAbans de recollir l'acta de diputat però, Oriol Junqueras s'ha trobat a Gabriel Rufián a la sortida de l'ascensor i no ha dubtat a l'hora d'abraçar-s'hi i preguntar-li com estava. En aquests moments, l'espanyolada violenta com la que vàrem (VEURE AQUÍ) deu estar treient foc pels queixals per la frustració de veure als presos polítics somrient i passejant-se pel Congreso i el Senado.