Més de 300 estudiants s'han apuntat als tallers d'estiu SeràsUIB - Hemeroteca - Diari de la UIB - Universitat de les Illes Balears\nMés de 300 estudiants s'han apuntat als tallers d'estiu SeràsUIB\nEls més joves venen al campus per fer activitats de ciència, d’emocions o de llengua, entre d’altres\n22/07/2021 - Taller: Aprofita el poder de les teves emocions - Foto: A.COSTA/UIB\nEl Programa d’Orientació i Transició a la Universitat (PortUIB), a través de la iniciativa #SeràsUIB, organitza activitats i tallers que es duen a terme al campus de la UIB durant el mes de juliol. S’adrecen a estudiants que cursen entre 4t de primària i 1r de batxillerat. Enguany, en són 319 en total.\nL’oferta és de deu tallers:\n«Un estiu diferent» (per a primària i secundària); «Periodisme i notícies falses»; «Aprofita el poder de les teves emocions»; «Siguem assertius, no submisos ni agressius»; «Autoestima i relacions socials. La capacitat de decidir»; «Enguany faré primer d'ESO: com afrontar-ho de manera positiva»; «Estratègies eficaces per aprendre a estudiar»; «Els secrets de la memòria. Aprèn les tècniques dels millors»; «Ho passes malament amb els exàmens?»; «Experiments de física curiosos», i «Experiments de química i la taula periòdica».\nAltres activitats per als més joves\nPortUIB organitza també els campus temàtics. D’una banda, la Diada Petits Científics presencial (que substitueix el campament Petits Científics per mor de la pandèmia), un projecte educatiu destinat a estudiants de 6è de primària amb l’objectiu de despertar-los la curiositat per les matemàtiques, la tecnologia, la física i l’arqueologia. Fan activitats científiques, com, per exemple, jocs de coneixença, experiments de ciències, ser arqueòleg per un dia, i jugar amb les matemàtiques i la tecnologia.\nA més, per a estudiants de 4t i 1r de batxillerat, per fomentar-los l’interès pels estudis d’humanitats i ciències socials, s’organitza el Campus Humanisticosocial, i, per la ciència, la tecnologia i la innovació, el Campus Cientificotècnic. En aquests campus, els joves fan activitats relacionades amb geografia, història, història de l’art i les llengües catalana, castellana i anglesa, per una banda, i de química, física, biologia, bioquímica, matemàtiques i enginyeria d’edificació, informàtica i agroalimentària, per l’altra.\n50 infants i joves desenvoluparan el talent acadèmic en una estada a la UIB aquest estiu


catàleg de patrimoni de BEgues – CENTRE D'ESTUDIS BEGUETANS\nLlegim al web municipal que, per decret del primer tinent d’alcaldia, el 25 de novembre de 2021 es va aprovar inicialment el Pla Especial de protecció del patrimoni i catàleg de béns arquitèctonics, històrics i ambientals de Begues (PEUPIC), més conegut com a Catàleg de Patrimoni.\nConsiderem molt trist que un document tan rellevant i extraordinari, pendent des de l’any 1997 i que afectarà de forma molt important als propietaris de tots els elements del patrimoni de Begues, sigui aprovat inicialment sense passar per la Comissió de Patrimoni i Estética i sense passar pel Ple.\nEn aquest enllaç podeu baixar els cinc volums del catàleg així com també els informes dels tècnics municipals.\nL’edicte diu que l’exposició pública serà de 45 dies hàbils, des del 26 de novembre fins el 17 de febrer. Per la importància i complexitat d’aquest document, a la darrera Comissió de Patrimoni del 29/11/2021 hem demanat que s’ampliï el termini d’exposició pública i que el catàleg passi per la Comissió de Patrimoni dins d’aquest termini.\nPingback: convocada la comissió de patrimoni i estètica – CENTRE D'ESTUDIS BEGUETANS


Manteniment industrial a Golmés - Lleida - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A GOLMÉS\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Golmés. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A GOLMÉS\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Golmés, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Golmés a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


PROJECTE: Vulnerabilidad del paisaje supraforestal pirenaico frente al ascenso del límite superior del bosque (subproyecto de botánica) (REN2002-04268-C02-01)\nVulnerabilitat del paisatge supraforestal pirinenc en front de l'ascens del límit superior del bosc (VULPIBOS)\nAquest projecte analitza diversos aspectes del paisatge supraforestal pirinenc, en relació amb un eventual ascens del límit del bosc (timberline), lligat al canvi global. Hem estudiat amb especial interès la dinàmica de la timberline, a escala de parcel·les i de paisatge. En el primer cas, vam analitzar l'estructura i composició de la vegetació, i la biologia de les poblacions i la dendrocronologia de Pinus uncinata, en 12 parcel·les d’estudi intensiu repartides pels Pirineus catalans. Pel que fa al paisatge, el vam estudiar per anàlisi d'aerofotogrames i eines de GIS, incorporant cartografia recent de vegetació i d’hàbitats.\nPer sobre de la timberline, vam dedicar una especial atenció a dos grans tipus d'hàbitats alpins fràgils en front del canvi global: molleres i congesteres. A nivell més general, també vam caracteritzar els hàbitats supraforestals en termes fisiogràfics i cartogràfics, i basant-nos en els trets adaptatius de les plantes que formen les comunitats vegetals.\nCom a resultats concrets més destacables, es poden esmentar:\nLa timberline en situacions relativament naturals és un límit força brusc, i no inclou comunitats pròpiament transicionals entre el bosc i els prats. Sol estar format per una alternança de claps forestals, subarbustius i pradencs a escala petita. La vegetació que s'hi fa ve donada sobretot per la dominància de Pinus uncinata i de Rhododendron ferrugineum, i quan aquestes espècies llenyoses manquen, per trets microtopogràfics.\nEs constata una forta densificació de les poblacions de Pinus uncinata vora la timberline durant les darreres dècades, basada sobretot en individus juvenils, mentre que l'ascens real del límit forestal només s'ha donat en uns pocs exemples. La dinàmica poblacional i de paisatge mostren una forta influència de les condicions locals, i és difícil fer generalitzacions i previsions.\nEls pins ja establerts, incloent les formes mal crescudes (krummholz), faciliten la supervivència de plàntules de la mateixa espècie després d'episodis hivernals amb poca neu i amb temperatures baixes, ja que ajuden a retenir la coberta nival al seu voltant.\nEl paisatge alpí està format per comunitats fortament contrastades. Entre els aspectes fisiogràfics que les condicionen, sobresurt l'exposició, la inclinació del vessant i la natura (carbonatada o no) del sòl. Pel que fa a la morfologia funcional de les plantes, hi destaquen les comunitats d'ambients particulars (roques, pedrusques, molleres...) ja que concentren trets relativament singulars dins de l'estatge alpí (lignificació, cicle anual, succulència, endozoocòria, etc.). Per contra, les comunitats pradenques mostren espectres més típicament alpins (herbàcies, graminoides, anemòcores...) i més riquesa florística a petita escala.


Dissabte de reflexió – Revista Gurb\nHumor Gráfico, L'Avi, Lidia Sanchis, Número 43, Opinión\nDissabte de reflexió\nDes de fa molts anys, els dissabtes previs a les eleccions, reflexione. Reflexione, per exemple, sobre aquella primera vegada –quan encara la paraula crisi només estava en els llibres d’història i sonava a cosa antiga, a cosa passada, com «la crisi dels míssils» o «la crisi de 1929″–, quan una nit d’insomni vaig treure el cap per la finestra i vaig veure un home que furgava dins d’un contenidor. L’home, que tindria l’edat de mon pare, va trobar un tros de pizza, crec que en bon estat perquè anava dins de la seua caixa, i la va dipositar dins d’un carret de la compra que portava, amb summa delicadesa. De sobte vaig imaginar eixe home, que podria ser mon pare, arrossegant el seu carret, la seua vida en eixe carret, arribant al lloc on anava a passar la nit –un banc del parc o, amb molta sort, un racó tibi baix d’algun pont o d’un caixer– i buidant el contingut: la pizza, algunes verdures músties, algunes sabates desgastades, algun jersei ple de borrissol. Potser tinguera néts; potser algú l’estigués esperant com qui espera el diumenge després d’una llarga setmana laboral. Llevat que per aquell home «diumenge» i «laboral» eren unes paraules tan buides de significat com ho estava el carret ple de misèria que arrossegava pels carrers de Castelló.\nMentre guaitava per la finestra i observava aquell home que podria ser mon pare furgant en el contenidor; mentre estava refugiada dins de casa, al caliu de la casa, de la família, del treball i dels amics i ell estava fora exposat al fred i a la calor, a la misèria i a la mala sort, a la solitud, a l’abandonament, a la pobresa que suposa arrossegar la vida dins d’un carret; mentre tot això passava vaig sentir que la distància entre ell i jo era molt més gran que eixos pocs metres que separaven la meua finestra i el seu contenidor.\nPerò la paraula crisi va deixar d’estar en els llibres d’història i va acabar instal·lant-se en les nostres vides fins els punt que alguns de nosaltres vam començar a notar que el caliu de la casa (quina casa?), de la família, del treball (quin treball?), dels amics no era suficient perquè no donava l’abast per a tanta gelor. Vam començar a sentir que aquella distància entre l’home que arrossegava un carret i que em semblava tant a mon pare, s’havia reduït d’una manera molt perillosa.\nDes d’aleshores, reflexione. En com podem canviar les coses. En com podem acurtar la distància entre la misèria i les persones. En quin és el futur que vull per als meus tres fills que tenen un iaio que s’assembla tant a un home que arrossega un carret on guarda tota la seua vida de fracàs. On guarda tots els nostres fracassos.\nArchivado en:Humor Gráfico, L'Avi, Lidia Sanchis, Número 43, Opinión\nEntradas anterioresGalimatías a cuatro bandas\nEntradas siguientesLa trituradora galáctica


Has nascut a l´Hospital de Sant Marc de Gandia? -\nHas nascut a l´Hospital de Sant Marc de Gandia?10 julio 2018\nEl regidor de Cultura, Joan Muñoz i l’Animador Cultural, Joan Josep Payà, han presentat aquest matí una iniciativa singular amb motiu de la pròxima apertura oficial, a l’octubre, del Centre Museístic de l’Antic Hospital de Sant Marc de Gandia. Precisament, el passat de l’edifici, l’antiga maternitat on van nàixer fins al 1973, aproximadament, molts xiquets i xiquetes de Gandia i la comarca ha inspirat el projecte: “Un Museu viu, un museu de vida”. Un homenatge que es vol plasmar en un gran mural fotogràfic, realitzat pel fotògraf Juanjo Todolí, que donarà la benvinguda als visitants al museu.\n“Per aquesta raó, estem buscant al col·laboració de persones nascudes en la maternitat de l’Hospital de Sant Marc. Si s’animen a participar en el projecte poden contactar amb nosaltres de moltes maneres”. Per telèfon: 962 95 95 40, correu electrònic: difusiomaga@gandia.org. O deixant les seues dades al: Centre Museístic Antic Hospital de sant Marc (C/ de l’Hospital, 20). L’horari és de 10 a 20 h, de dimarts a dissabte. I els diumenges de 10 a 14 h.\nEl Centre Museístic antic Hospital de Sant Marc acollirà: el MAGa (Museu Arqueològic de Gandia), la col·lecció de les Clarisses (a la Sala d’Homes), exposicions temporals (Sala de Dones) i el quart Espai Telles del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana (el primer que s’obri fora de les capitals de província). Un espai pioner a l’Estat en la integració de la primera infància (0 a 3 años) en el entorn dels museus i centres d’art. Les formes geomètriques, espills i taules de llum són els eixos que conviden a l’experimentació.


Sharing Session II – Cultura i persones com a eixos de creixement - Barcelona Tech City\nSharing Session II – Cultura i persones com a eixos de creixement\nCultura, talent i creixement van sempre de la mà i en aquesta sessió volem posar de relleu les principals alertes que poden crear problemes amb les persones i en els aspectes que hauríem d’anticipar per evitar-los.\nLa cultura d’una empresa és l’actiu més potent per atraure, incorporar i retenir talent. Si dos de cada tres fracassos a les empreses deriven de problemes amb les persones, potser és perquè massa sovint oblidem el seu valor estratègic i l’encaix amb la cultura. Pensem en les persones que necessitarem per créixer igual que pensem en el producte, les vendes, els clients o els inversors? No ens dona un bon equip credibilitat i solidesa amb els inversors? Però trampegem i incorporem persones sense pensar en el valor estratègic a mig/llarg termini, el que ens porta a perdre temps i diners substituint-les perquè no eren les adequades o perquè marxen desmotivades sense encaixar o entendre la cultura.\nEn aquesta sessió ens acompanyarà la Gina Vidal, una apassionada del valor de les persones com a principal actiu de les empreses. Emprenedora i facilitadora del creixement de les organitzacions basat en les persones i la cultura.


Opinió: els buròcrates de la UE tenen previst protegir els mercats de cigarretes i drogues mentre maten als fumadors - Reporter de la UE\nPer Gilbert Ross, MD ACSH.org, Nova York, EUA, desembre de 2013\nQuan el Parlament Europeu (PE) va rebutjar la Directiva de productes de tabac (TPD) de la Comissió Europea (CE), vetant la regulació dels medicaments per cigarrets electrònics (e-cigs) l'octubre passat, experts nord-americans en salut pública (inclòs jo mateix) van suspir de mig alleujament. Aquesta regulació hauria prohibit els e-cigs, hagués convertit tots els dispositius efectius en il·legals a la UE i convertís milions de "vapers" en fumadors o delinqüents recaiguts. Els beneficiaris? Big Tobacco i Big Pharma.\nPerò no! El Parlament Europeu va marcar la línia en un abast normatiu tan destructiu, limitant les regulacions a dictàmens majoritàriament de sentit comú, amb un marge substancial. Ara, jo i els meus col·legues nord-americans vam pensar, podem tornar a preocupar-nos pel que la nostra pròpia i mal informada i conflictiva Administració d’Aliments i Medicaments (FDA) promulgaria en la seva missió en curs de sabotatge dels dispositius de baix risc. Les nostres regulacions de cigars electrònics, que es produeixen aquell mateix mes, s'han endarrerit una mica per tot el tema de "tancament del govern", de manera que els juanks restem enganxats a l'espera que la revelació arribi de l'agència de supervisió OIRA.\nNo ho sabríeu? Mentre ens giràvem l’esquena, els molestos membres de la CE (que representen a qui, exactament?) Van decidir no deixar sense resposta la seva percebuda bufetada pel PE i van decidir provar una intel·ligent derivació de la legislatura elegida democràticament tot reprenent l’assalt a e-cigs. Potser sabent el desgavell que això generaria, van intentar amb prudència emprendre aquesta mesura en secret ... però no van permetre que fos filtrat a la premsa abans que prengués força impuls a les sales del darrere plenes de fum, com havien esperat els comissaris.\nPer a aquells que no es preocupen pels problemes de tabac, els cigarrets electrònics es presenten de diverses maneres, però tenen en comú: repliquen els rituals "fumats" del cos a cos i exhalen el fumar cigarrets i la gran majoria d’ells ofereixen un fort èxit de la droga preferida per a fumadors addictes, la nicotina. Alguns - "cigalikes" - estan àmpliament disponibles en botigues de conveniència i farmàcies, i sovint s'assemblen als cigarrets de tabac. Alguns tenen consells brillants vermells per cortesia d’un senyal LED, d’altres tenen una brillantor blava; alguns són blancs com els fums normals, altres són negres. Emeten propilenglicol (PG) i aromes amb la seva nicotina vaporitzada amb aigua en diverses concentracions. Tots els components coneguts es reconeixen generalment com a segurs als Estats Units, tot i que no s’han estudiat cap inhalació durant un llarg període d’ús (bé, el PG s’ha utilitzat en alguns inhaladors mèdics sense que es noti cap senyal de salut). Una altra dada clau: milions de persones, la majoria d’Europa i els Estats Units, han comprat cigs electrònics: el seu mercat s’ha duplicat cada any des del 2010 i actualment compta amb gairebé 3 milions de “vapers” (com se’n diu, no fumadors, mai!). ) a Amèrica i un nombre encara més gran a Europa. (Les xifres exactes són difícils d’aconseguir, ja que els governs semblen intentar ignorar aquest fenomen, mentre que les empreses consideren que aquestes xifres són propietàries i estan bé d’exagerar o minimitzar, segons dicten els seus interessos).\nPer què són tan populars? I per què tants governs i reguladors volen segellar-los, fer-los impotents o imposar-los fora de l’abast? En primer lloc, hem d’afrontar un fet que els que odien i temen els cigars electrònics no es dirigeixen mai: el tabaquisme és el problema de salut pública més freqüent, letal i prevenible del món. L’OMS prediu que, si les tendències actuals continuen sense parar, un milió morirà de malalties relacionades amb el tabaquisme a tot el món aquest segle. El peatge anual a la UE és de gairebé 800,000, i als Estats Units aproximadament 450,000 dels nostres 45 milions de fumadors; s’ha demostrat que l’addicció als cigarrets acaba matant a més de la meitat dels seus usuaris. I, tot i que la majoria dels fumadors volen deixar de fumar i més de la meitat ho intenten cada any, la taxa d’èxit es manté en el rang de gall dindi fred del 5%, sense ajuda. Malauradament, el govern va aprovar els mètodes per ajudar a deixar de fumar només millorar aquesta taxa de dues a tres, cosa que significa que només tenen èxit una mica més que un de cada deu intents de deixar de fumar: fumar és una addicció diabòlicament difícil de trencar, almenys al mateix temps que la cocaïna o l’heroïna.\nPer què ara la CE intenta forçar la regulació dels medicaments als cigs electrònics per la "porta del darrere"? Tenint en compte el desastre de fumar de la salut pública (i la UE té el percentatge més alt de fumadors de qualsevol regió geogràfica similar) i la probabilitat d’obtenir beneficis importants (si no miracles) derivats de l’administració generalitzada de cigarrets electrònics, què no els agrada? Per raons que només es poden endevinar, s’han rescatat els hobgoblins i les hipotètiques preocupacions de la brossa on s’havien enviat després de la votació del Parlament Europeu. Què passarà amb els vapers d'aquí a 5, 10, 20 anys? Què passa amb els nens: no esdevindran addictes a la nicotina si experimenten amb e-cigs, com solen fer els nens? I aquests sabors! I aquests anuncis de televisió atractius! Recordeu Big Tobacco! Tot és una trama falsa de BAT-PMI-RJR per tornar al joc, atraure els joves a vapes frescos i el següent que sabeu, un fumador dedicat. I aquells agents cancerígens que la FDA va aconseguir detectar el 2009? I què passa amb el "vapor de segona mà"?\nSi aquestes "preocupacions" sonen a la llum (per no dir falses), ho són. Cap d’aquests hipotètics “riscos” dels cigars electrònics no s’ha demostrat com una preocupació realista, i fins i tot argumentant que poden tenir algun mèrit, posant-los en equilibri amb el conegut poder addictiu i els efectes letals sobre la salut de la inhalació repetitiva de fum de tabac. fes que l’argument sigui breu. Tot i això, aquí estem: corrent voluntàriament o no cap a un entorn regulador estricte matant efectivament aquesta prometedora tecnologia, juntament amb centenars (milers?) De petites empreses i substituint l’agenda, o fins i tot interessos més insidiosos, per buròcrates no escollits i no responsables de milions d’exfumadors desesperats i dels representants elegits al PE. Quina és la pressa, de totes maneres?\nUn altre component d’aquest sòrdid conte: la presidència de la UE és un lituà que és un fervent oponent dels e-cigs; el seu mandat expira a finals d'any i les properes eleccions al PE són al maig. Les forces que intenten mantenir e-cigs fora del mercat, per negar l’accés a aquest substitut de cigarretes senzill, eficaç i relativament barat, no volen esperar a veure qui serà el nou president, quan aquest sigui tan simpàtic.\nNo sabem, però sospitem fermament, que els cigs electrònics són un ajut eficaç al cessament, tot i la manca de proves que solen provenir d’assaigs clínics controlats. Inferim l’eficàcia basant-nos en aquests fets innegables: cada cop més fumadors han canviat al vapor, mentre que les vendes de cigarrets reals han caigut de manera històrica sense precedents.\nAra què? El Parlament Europeu, la CE i el Consell Europeu (ministres que representen els governs nacionals) fins i tot ara participen en un "triàleg" per combinar les seves posicions dispars en una nova Directiva que pugui acordar totes les parts. Tot i que aquest seria normalment un objectiu desitjable, em fa tremolar els possibles resultats que podrien deixar els vapors al fred. Van manifestar clarament els seus desitjos amb manifestacions a les diferents oficines de la UE i els seus voltants durant la primavera i l’estiu passats, amb l’esperança d’influir en el vot del Parlament Europeu - i va funcionar! Ara, com els que treballem en salut pública basada en la ciència, ens sentim traïts, encara que no (encara) abandonats: parlamentaris sòlids mantenen la línia contra els defensors de la CE d’una regulació estricta i esperem que tinguin èxit. Però s’han d’evitar compromisos similars al que es va fer el 1994 quan Suècia va ingressar a la UE al preu de mantenir fora del mercat els snus de baix risc (una posició absurd i contraintuïtiu d’aleshores ençà): el nadó no s’ha de desfer de nou. amb l’aigua del bany.\nUna regulació sòlida, raonable i basada en la ciència dels e-cigs és imprescindible, tot de bona fe està d'acord. L’esmena 170 aprovada recentment pel Parlament Europeu contenia: bons estàndards de fabricació, restriccions d’edat per a vendes i màrqueting / publicitat, etiquetatge precís d’ingredients, envasos a prova de nens per a “sucs” (líquid de nicotina per a aquells que menyspreen els cigalics) i no s’admeten declaracions de salut . Aquests són requisits similars als dels EUA per als "suplements nutricionals" i no hi ha cap raó al món per què no s'apliquin a cigarrets electrònics segurs, efectius, potser miraculosos. Altrament, els que sembren el vent haurien de preparar-se per collir el remolí: un gran mercat negre enfadat brollarà per satisfer la voracitat de la demanda que segur seguirà si s’adopten mesures corruptes desaconsellades de la CE.\nDirector mèdic i executiu,\nFax-212 362, 4919\nlloc web | Facebook | Twitter\nTemes relacionats:Experts nord-americans en salut públicacigarretscigarrets electrònicsFDAdestacatAliments i medicaments-Imatge completaGilbert Ross MDvapers


Informació sobre el reglament. Departament d'Empresa i Coneixement\nGasos combustibles i productes ...\nInstruccions sobre hidrocarburs de la Direcció General d'Energia i Mines\nOrganismes de control habilitats per a gasos combustibles\nEl 4 de setembre de 2006 es va publicar al BOE el Reial decret 919/2006 pel qual s'aprova el reglament tècnic de distribució i utilització de combustibles gasosos i les instruccions tècniques complementàries (de la ICG01 a la ICG11).\nAquest Reial decret composa de 14 articles:\nArt. 1 - Objecte\nArt. 2 - Camp d'aplicació\nArt. 3 - Definicions\nArt. 4 - Materials, equips i aparells de gas\nArt. 5 - Posada en marxa d'instal·lacions\nArt. 6 - Informació als usuaris\nArt. 7 - Manteniment d'instal·lacions i aparells. Controls periòdics\nArt. 8 - Empreses i personal que intervenen en instal·lacions i aparells de gas\nArt. 9 - Compliment de les prescripcions\nArt. 10 - Excepcions\nArt. 11 - Equivalència normativa en l'espai econòmic europeu\nArt. 12 - Normes UNE\nArt. 13 - Infraccions i sancions\nArt. 14 - Accidents\ni d'11 instruccions tècniques complementaries (de la ITC ICG 01 a la ITC ICG11):\nICG01 - Instal·lacions de distribució de combustibles gasosos per canalització\nICG02 - Centres d'emmagatzematge i distribució d'envasos de GLP\nICG03 - Instal·lacions d'emmagatzematge de GLP en dipòsits fixos\nICG04 - Plantes satèl·lit de GNL\nICG05 - Estacions de servei per a vehicles de gas (GLP / GNC / GNL)\nICG06 - Instal·lacions d'envasos de GLP per ús propi\nICG07 - Instal·lacions receptores de combustibles gasosos\nICG08 - Aparells de gas\nICG09 - Instal·ladors i empreses instal·ladores\nICG10 - Instal·lacions de GLP d'ús domèstic en caravanes i autocaravanes\nICG11 - Relació de normes UNE de referència\nCada instrucció tècnica complementaria, excepte la ICG09 i la ICG11, especifica:\nLes condicions de disseny\nLes condicions de construcció\nLa posada en servei\nEl manteniment de la instal·lació\nLa comunicació amb l'Administració\nEl principal avantatge del reglament és que, a mesura que canvia l’estat de la tècnica i la incorporació que se'n fa a la normativa estatal UNE o europea UNE – EN, les condicions tècniques del reglament també varien.\nLegislació que deroga el nou reglament\nDeroga tot el que contradigui o s'oposi al que el reglament i les instruccions tècniques complementàries disposen:\nDecret 2913/1973, de 26 d'octubre, pel qual s'aprova el reglament general del servei públic de gasos combustibles.\nOrdre de 18 de novembre de 1974, del ministeri, pel qual s'aprova el reglament de xarxes i escomeses de combustibles gasosos.\nReial decret 1085/1992, d'11 de setembre, pel que s'aprova el reglament de l'activitat de distribució de GLP.\nResolució de la Direcció General d'Industries Siderometal·lúrgiques i Navals del Ministeri d'Indústria de 25 de febrer de 1963, referent a las normes a què s'ha de supeditar la construcció dels aparells d'ús domèstic que utilitzen GLP com a combustible i a la instal·lació d'aquests aparells als habitatges i locals de pública concurrència.\nResolució de la Direcció General de Industries Siderometal·lúrgiques i Navals del Ministeri d'Indústria de 24 de juliol de 1963, per la qual es dicten normes a què s'han de supeditar les instal·lacions de GLP amb dipòsits mòbils de capacitat superior a 15kg.\nOrdre ministerial de 30 d'octubre de 1970, per la qual s'aprova el reglament de centres d'emmagatzematge i distribució de GLP envasats.\nOrdre ministerial de 29 de març de 1974, sobre normes bàsiques de gas en edificis habitats.\nOrdre ministerial de 24 de novembre de 1982, per la que s'aprova el reglament de seguretat de centres d'emmagatzematge i distribució de GLP a granel per a la utilització com a carburant de vehicles a motor.\nOrdre ministerial de 17 de desembre de 1985, per la qual s'aprova la instrucció sobre documentació i posada en servei de les instal·lacions receptores de gasos combustibles i la instrucció sobre instal·ladors autoritzats de gas i empreses instal·ladores.\nOrdre ministerial de 29 de gener de 1986, per la qual s'aprova el reglament sobre instal·lacions d'emmagatzematge de GLP en dipòsits fixos.\nReial decret 494/1988, de 20 de maig, per la qual s'aprova el reglament d'aparells que utilitzen gas com a combustibles.\nOrdre ministerial de 19 de juny de 1990, per la qual s'estableix la certificació de conformitat amb normes com alternativa a la homologació dels aparells que utilitzen gas com a combustibles per a ús domèstic.\nOrdre ministerial de 18 de juliol de 1991, per la qual s'estableix la certificació de conformitat amb normes com a alternativa a l'homologació dels aparells que utilitzen gas com a combustibles per a ús no domèstic.\nReial decret 1853/1993, de 22 d'octubre, pel qual s'aprova el reglament d'instal·lacions de gas en locals destinats a usos domèstics, col·lectius o comercials.\nLegislació vigent a Catalunya amb el nou reglament. Coexistència\nA Catalunya, la legislació vigent és la següent:\nPel que fa a la tramitació de les instal·lacions receptores de gasos combustibles i dipòsits de GLP fixos, és vigent l'Ordre de 28 de març de 1996, sobre el procediment d'actuació de les empreses instal·ladores, de les entitats d'inspecció i control i dels titulars en les instal·lacions de gasos combustibles.\nPel que fa als procediments per a obtenir els carnets d'instal·lador de gas i el procediment d'inscripció de les empreses instal·ladores de gas, és vigent l'Ordre de 10 de novembre de 1983 que unifica el procediment d'expedició dels carnets professionals creats per diversos reglaments tècnics de seguretat, i successives modificacions.\nPel que fa a les tipologies dels defectes en la inspecció periòdica, és vigent el Decret 291/1991 si el criteri és més restrictiu que la norma UNE 60670 o no es contempla.


Antena Perica: de març 2011\nMàlaga 2 – Espanyol 0\nEls nanos fan el que poden. Carregats de il·lusió, fan carrera rodejats de llicenciats. No hi ha més collons. És el que hi ha. Ens agradi o no, una colla d’aprenents. Des d’ara i fins al final del campionat la defensa benjamina seguirà el seu període de formació.\nPrecisament dons veterans de gran nivell futbolístic. Portuguesos per més senyes. Eliseu i Duda, eren els dos homes que em feien més por d’antuvi.\nAl cap i a la fi, no van estar massa encertats, però van participar de la conducció d’un futbol de cor i cames. Cor, cames i llibreta d’estalvi, perquè és un equip que juga a vida o mort cada partit. I a més el seu propietari milionari els paga 50 mil euros per punt aconseguit. Això fa córrer i molt.\nI tot i que la possessió de pilota va ser igualada, les arribades decisives a porta van ser dels andalusos, a la primera part. I amb la gana que arribaven, no trobaven resposta encertada de la novella defensa catalana, que va acabar fent dos clars regals al minuts 8 i 26, que van acabar dins la porteria de Kameni. 2 a 0. I no en va fer una altra al 34, perquè el camerunès va estar doblement encertat.\nEs confirmava aquell concepte teòric que assegura que l’Espanyol s’especialitza en regalar punts als equips necessitats.\nCom en situacions precedents, es notava en excés l’absència de Javi Màrquez.\nA la segona part, l’equip va sortir amb major seguretat defensiva, més domini de pilota, i més arribades a l’àrea contrària. S’ensumava el gol, quan el killer Osvaldo va tornar al futbol actiu. Al poc temps d’entrar va ser a punt marcar. Pochettino veia el gol a prop quan va tornar a posar sobre el camp a Thievy, en lloc d’un Sergio Garcia pesant, que sembla una embarassada de sis mesos, de la manera que es belluga.....\nNo hi va haver manera d’escurçar diferències. En realitat va ser el Màlaga qui en una nova intervenció made in Kameni, qui va estar més a punt del gol. El de Màlaga va ser un Kameni capaç del millor, els desafortunats van ser els defenses a la primera part.\nUna actuació llastimosa més, però que ha de servir de lliçó en el camí d’aprenentatge d’una defensa que pot tenir un gran futur, si Pochettino els ensinistra a la seva imatge i semblança. Sabrem esperar, tot i els perills que la cosa pot comportar per a la l’equip en les darreres jornades. La presència en l’ordre del joc de Javi Marquez, i de Dani Osvaldo al davant, ha de garantir la suma de punts que ha de permetre la classificació per Europa.\nPublicat per Antena Perica a 19:01 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: espanyol, eugeni rius\nRecuperem el rumb\nEspanyol 2-Deportivo de La Corunya 0\nPer malament que pogués sortir el partit del Depor, una cosa era evident, el control i el criteri del joc s’havia de recuperar amb Javi Marquez i el seu escuder Baena . Amb Forlín , les despistades defensives, tampoc havien de sovintejar. Partint d’aquesta base, i vist el poc gust pel futbol dels homes de Lotina, la victòria no es podia escapar.\nNi bon rotllo, ni simpaties em pot despertar un equip amb Lopo de capità, per més que es rumoregi que l’any que ve tornarà a ser blanc i blau.\nL’equip tenia ganes de triomf. Tres punts que li havien de suposar un bàlsam moral per a recuperar el rumb d’una realitat. Un equip, que tot i perdent sis dels darrers set partits, continua en places de privilegi, no se’l pot deixar morir. La resurrecció era més que necessària. I l’equip de Marquez i Baena, va semblar de bon inici, que practicava el futbol control de les millors tardes, però de seguida es va viciar del mal joc i la disposició tàctica del rival.\nEl Depor molestava a la zona de creació, en alguna ocasió amb algun excés antireglamentari. I en realitat les ocasions de gol van ser poques pels locals. El Dépor no va arribar a porta en tota la primera part. El blanc i blaus mostraven alguns detalls. Contràriament al que ja he dit en més d’una ocasió, que calia aprofitar l’absència de Dani Oswaldo, per a retornar temporalment a Callejon a l’eix del’atac, el de Motril cada dia es troba més còmode a les bandes de la mitja punt i va guanyant galons. Ja és l’encarregat de llançar córners i algunes faltes, en detriment de Luis Garcia i Marquez.\nLa major possessió i els intents de sumar van propiciar la justa expulsió de Pablo Àlvarez abans de la mitja part, per acumulació de grogues. La cosa pintava bé, de cara la segona part.\nSemblava el moment de posar un atacant de més, i Pochettino en va fer la seva interpretació. Tornava a posar sobre el camp l’oblidat Ivan Alonso, en lloc d’un Luis Garcia, més espès que de costum. Entre lesions i oblits, Ivan ha passat la temporada desapercebut. Tant desapercebut, que tot i obrir-li les portes de sortida durant el mercat d’hivern, cap equip s’hi va fixar.\nDe bon inici, la segona part va anar mostrant el panorama que Pochettino proposava. Al contrari, que en ocasions precedents, on qualsevol reacció semblava passar obligatòriament per les cames d’un Dàtolo, que té pendent demostrar la seva vàlua real, en aquest cas va ser insertar un nou punxó a la punta d’atac, que alliberés de la pressió defensiva homes com Àlvaro, Verdú o Callejón.\nVerdú ho va intentar després d’un magnífic barret, només començar la segona part. De nou Verdú, i companyia, en una altra magnífica jugada traçada en tiralínies van posar als peus d’Alonso un de les ocasions més clares de la temporada, que Aranzubia va rebutjar amb fortuna. Però el fruit anava madurant, fins que de nou el infortuni, tocava la porta de les emergències mèdiques. Forlin que havia tornat amb una mà encara malmesa, petava ara pel peu. I un altra jovenet entrava al camp. Quedava més de mitja hora i l’eix defensiu quedava en mans de Raul Rodríguez (Vísca un altre Raül!) i Galan. Galan em sembla un jugador amb unes condicions individuals indiscutibles, però que em dona la impressió que per desconeixement o inexperiència, presenta una alarmant nul·litat tàctica. Però, el Depor no feia por.\nRemei. El gol.\nI de nou una jugada coral de l’atac comandat per Marquez, feia arribar una pilota a un David Garcia amb fam d’àrea, que va aprofitar les deficiències defensives, per a fer un parell de retalls que el van portar fins al fons de l’àrea, des d’on va centrar una pilota clavada al cap de Ivan Alonso, que en aquest cas no va perdonar.\nCalia assegurar el triomf amb més gols, que no va acabar d’arribar, tot i el domini, fins a deu minuts del final. Verdú, que pocs minuts abans ho havia intentat amb cert individualisme, va seguir exercit d’home perillós en sorprendre Aranzubia amb un ajustat tret des de l’angle dret de l’àrea, en donar continuïtat a una falta servida en curta passada.\nD’aquí a la fi, hi va haver temps per a fer debutar un altra jove. En aquest cas Thievy, fruït “inequívoc” de la pedrera catalana.\nLa setmana que ve, una vegada més, amb una defensa experimental, es torna a visitar un equip de la part del darrere. Ja se sap, allà on els agrada fer el samarità. A veure si Dani Oswaldo, fa canviar aquest costum de beneficència.\nPublicat per Antena Perica a 8:36 Cap comentari:\nNova derrota de l’aleví.\nLevante 1 – Espanyol 0\nJa no sé ben bé com referir-me al primer equip de l’Espanyol. Capaç de qualsevol cosa, però en realitat impossibilitat per a presentar la batalla que se li exigeix a un equip de primera, i més si vol seguir figurant a la part alta de la classificació.\nTractant-se d’un equip de la part baixa i amb un Espanyol ben desfigurat per les lesions, no podien ser massa optimistes els gairebé 2 mill pericos que va desplaçar-se a València a veure l’equip.\nLa setmana blanca i el dia festiu inventat per Hereu, convidaven a una excursió amb els nens. Els de l’Espanyol els ha arribat en mal moment la setmana blanca, perquè si no hi ha hagut prou mala sort amb les lesions, només faltaria que ara els nens haguèssin d’afrontar una setmana de fred i esquí.\nMés aviat al contrari, sembla que cal tornar a consolidar la posició, mentre s’anuncien ja ben aviat les recuperacions de Javi Màrquez, Osvaldo, Forlin i Baena. Tot plegat serà una altra ocasió per a recuperar la millor cara, mentre ja ha passat el moment més amarg de la competició i l’equip es manté en plaça UEFA.\nDe nou la teoria de pa sucat amb oli\nArribats aquest punt cal estar orgullosos de l’equip, si deixem l’episodi de les lesions com una mala anècdota. L’altra dia escrivia el perquè de tot plegat ahttp://www.penyacalipo.com/opinen3i4/blog1.php/2011/03/02/un-merit-increible on intentava explicar als menys avesats aquella teoria de pa sucat amb oli que expressava dies enrere en aquest blog.\nDel partit de València hi ha poca cosa a dir, es presentava malament i malament va acabar.\nEm limitaré a criticar el vessant cromàtic de reglament de la lliga que obliga als equips a no fer servir la seva indumentària habitual. En el partit d’anada ja va passar el mateix, el Levante es va vestir de gris i negre. Ahir l’Espanyol igual. Amb lo bonic que és enfrontar-se a un equip blaugrana amb l’equip oficial.....\nMon pare, em va haver de preguntar més d’una vegada de quin color anava l’Espanyol. El cert és que en un partit assolellat de mitja tarda, els locals semblava que anaven de color blau, i els nostres amb aquell color trist..... sort encara que a la primera part Kameni no va haver de jugar enlluernat de cara al sol. Ni aquest fet excusable. Una vegada més ens van clavar l’únic gol en una badada defensiva, on el camerunès tampoc va estar especialment eixerit. Amat és en procés de formació i Galán es mostra excessivament nerviós en algunes jugades. Una bicoca per a atacants afamats.\nA partir del 1 a 0 obtingut de cap per Caicedo, l’Espanyol va intentar remuntar amb la possessió de la pilota, però al cap i a la fi no van ensumar la porteria contraria, ni una vegada en 90 minuts.\nEsperem una millora de cara la propera jornada,la progressiva incorporació dels lesionats a de recuperar la il·lusió entre els aficionats, que de moral en tenen molta com van demostrar viatjant a València.\nPublicat per Antena Perica a 20:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: antenaperica, espanyol, eugeni rius\nLa cosa té Webó\nEspanyol 1 – Mallorca 2\nQue la golejada de dissabte havia estat pura ficció, ens havia quedat clar. Que sense Javi Marquez, aquest equip ple d’absències ja no és, o no sembla, l’equip que coneixíem, és una altra realitat. La sort va ser que el rival era un equip sense substància, perquè si no....\nDe bon principi, i no és la primera vegada en aquesta defensa sub-21 en procés de formació, al darrere l’Espanyol feia aigües. I en una d’aquestes galledes d’aigua freda deixaven arribar sol a Webó, dins l’àrea. Amat en el intent de robar la pilota el feia caure, i l’arbitre no dubtava en assenyalar penal. Quina llàstima que a l’altra àrea no els vegin.\nEl Kameni de les millors ocasions la desviava a córner. En el córner li clavava els tacs a l’esquena a Webó (que és un toro) i en el contraatac Callejón rematava al pal. Una bona jugada personal que acabava de manera ben penosa. El rebot del pal li va passar pel costat, mentre de manera infantil es lamentava amb les mans al cap i no veia l’ocasió perduda.\nHavia estat només un avís, perquè davant un rival que semblava poca cosa, es va entrar en uns minuts de domini i pilotes a l’àrea rival. En una ràpida jugada, al minut 18. Àlvaro trencava la línia defensiva amb una desmarcada que Luis Garcia va veure, i sola davant Aoutae afusellava el gol. 1 a 0.\nD’aquí a la fi de la primera part, l’equip va poder sentenciar el partit en noves jugades d’atac, on Luis Garcia es trobava molt de gust a la demarcació Verdú. Però també el Mallorca el podria haver remuntat, com en un gol anul·lat a Nsué. Mal anul·lat amb el reglament a la mà. Ja que el clar orsai havia estat posicional d’un altra company.\nJa sabeu què en penso dels orsai posicionals. Jo els xiularia tots, perquè gairebé sempre, l’home que està en orsai intervé a la jugada, encara que sigui per a distreure el porter o la línia defensiva. I és que el regIament d’avui dia és ben confós. Us hi heu fixat el que passa i el que pot passar a les faltes penjades a l’àrea? Un jugador es pot posar a l’àrea petita a tocar els collons al porter, i si el que remata no és en fora de joc, és gol, per més que el “palomero” hagi despistat porter i defensa. Que s’ho facin mirar....\nKameni havia estat el millor home i cali fer un replantejament de cara a la segona part. Però res de res. El domini ja era del Mallorca i les oportunitats dins l’àrea de Kameni sovintejaven, fins que es va trencar el càntir. Webó, sempre Webó rematava de cap una bona centrada d’un tal Tejera, que segon diuen és producte de Sant Adrià. 1 a 1.\nPochetino volia els tres punt i intentava posar solucions estratègicament molt discutibles. L’entrada de Dàtolo és sempre discutible si no juga sobre la ratlla de la banda esquerre de l’atac. Manu Molina, tampoc sembla solució.\nPossiblement, calia més posar ordre i evitar la desfeta, que va arribar a deu minuts del final en una nova jugada que era fruit del domini mallorquí a la segona part. El japonès Aki engaltava una bona rematada, que de nou Kameni salvava del gol directe, però al rebot hi arribava abans un d’ell, que un dels nostres. 1 a 2.\nD’aquí al final, poca història i força pena. Si el sistema defensiu no recupera aviat Forlín i Baena, es pot patir molt. El centre defensiu amb Galan i Amat, és encara molt tendre. Només constatar que Sergio Garcia va ser objecte de dos penals discutibles, d’aquells que només xiulen a la nostra àrea, i que eren infinitament més clars que el de Webó.\nPublicat per Antena Perica a 14:48 Cap comentari:


cal rèflex: Quan la gent ho vulgui\nEm sembla molt bé que l'Artur Mas no vulgui incloure la independència al programa electoral de CiU i que pensi que no hi ha una majoria social favorable a la independència. "No en els propers quatre anys", diu.\nEl que m'emprenya és que faci servir el mateix discurs que el Puigcercós per treure's les puces de sobre: "El dret a decidir no té límit. El portarem tan lluny com la majoria dels catalans vulguin."\nI com ho sabreu? Quan sabreu que la gent ho vol? Fareu una enquesta?\nPrimer de tot, el dret de decidir no implica necessàriament un referèndum. El Parlament, per exemple, també té el dret de decidir, no? Em sembla que el nostre Parlament, en les poques qüestions importants en què decideix, no es preocupa per saber si, abans de votar, la majoria dels catalans estan a favor del que es discuteix a la cambra.\nEl dret de decidir s'ha de portar tan lluny com les teves conviccions democràtiques ho permetin; és a dir, en el teu cas, Mas, fins al final; no?\nSi estàs convençut que la independència és el millor per al teu país, encara que pensis que és massa d'hora, no solament has de treballar en aquesta direcció (construir la nació i convèncer la gent), sinó que també has de liderar el procés i no escudar-te en la voluntat de la gent. Has de lluitar per transformar la realitat i decidir, com a representant de la gent que ets. No em vinguis amb excuses de mal puigcercós. Què vol dir quan la gent ho vulgui?\nJa n'estic tip, que al·ludiu a la gent només quan us convé (quan us convé arraconar un tema). Què fan, sinó, ERC i CiU amb els referèndums que s'estan organitzant arreu?\nTens tota la raó Marc. Se suposa que els dirigents de CiU i Esquerra aspiren a "liderar" no? Perque per "gestionar" ja tenim al Montilla. I liderar implica això, determinar quin és el camí i mostrar-lo a la gent. No esperar que la gent decideixi el camí i desprès anar darrera.\nJo, aquest comportament dels dirigents de CiU i d'Esquerra només me l'explico o bé perque en realitat no son "liders" sino "gestors d'engrunes" o bé perque en realitat no creuent que el "cami" sigui arribar a tenir un estat propi. I no se quina de les dos explicacions és més greu.\n8 de novembre de 2009, a les 19:15\nAh, que sou dos... us vigilaré per separat, doncs.\n8 de novembre de 2009, a les 22:57\nAra tota la "bona gent" sobiranista de Convergència, com sempre, callarà i dirà que en el fons en el fons en el fons, en el fons sí, home, és clar. Hòstia, 30 anys amb la mateixa tonteria.\nQuin desastre de país, aquest nostre, on els polítcs covards (o hipòcrites) en presumeixen contínuament...\n9 de novembre de 2009, a les 9:32


Columbus Monaco Mònaco Mònaco - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n23 Avenue Des Papalins, Monaco, Mònaco, Mònaco, 98000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Columbus Monaco?\nHabitació de luxe amb llit tipus king i vista al jardí (Deluxe King Room Garden View)\nHabitació queen clàssica amb vista al mar (Classic Queen Room Sea View)\nHabitació queen clàssica amb vista sobre la ciutat (Classic Queen Room City View)\nHabitació king clàssica amb vista al jardí (Classic King Room Garden View)\nBarri Monaco Monaco Monaco\nMés informació sobre Columbus Monaco\nL'Hôtel Columbus Monte Carlo ofereix una piscina exterior amb una terrassa envoltada de palmeres, a més de vista sobre el mar Mediterrani, el jardí de roses Princesa Grace i les muntanyes. A més, l'hotel té un gimnàs privat. Les habitacions tenen bany privat amb banyera, dutxa i barnús. També inclouen aire condicionat, TV de pantalla plana, reproductor de CD i minibar. Les suites de l'Hotel Columbus són espaioses i presenten una decoració de luxe. Totes inclouen una zona d'estar separada, un bany gran i un balcó amb vista sobre el mar. L'hotel serveix l'esmorzar cada dia. A més, hi ha molts restaurants a 2 minuts a peu. El palau de Mònaco és a 1,5 km i l'estació de tren, a 10 minuts amb cotxe. L'establiment disposa d'aparcament privat amb servei d'aparcador de cotxes i és a 29 km de Niça.\nA la suite i a l'habitació deluxe, s'hi pot afegir un llit supletori. Si escolliu habitacions deluxe i clàssiques, cal que indiqueu quin tipus de llit necessiteu en fer la reserva.\nTots els tipus de viatgers (18)Viatger de Negocis (4)Parelles (8)Viatgers en solitari (1)Famílies amb infants petits (1)Grups (4)\nHabitació queen clàssica amb vista sobre la ciutat\nHabitació queen clàssica amb vista al mar\nHabitació de luxe queen amb vista al mar


Baixa de llicència de venda no sedentària - Ajuntament de Molins de Rei\nHome / Tràmits / Baixa de llicència de venda no sedentària\nBaixa de llicència de venda no sedentària\nProcediment administratiu mitjançant el qual es tramita la renúncia expressa i voluntària del titular de la llicència de venda no sedentària d’un lloc de venda als Encants. Tanmateix, l’Ajuntament entendrà que es produeix la baixa de la llicència quan el titular no presenti la sol·licitud de renovació.\nCaldrà ser titular d’una llicència de venda no sedentària en els Encants de Molins de Rei.\nEl tràmit es pot iniciar en qualsevol moment.\nCal tenir una llicència de veda no sedentària.\nPRESENCIALMENT A l'OAC de l'Ajuntament (Plaça de Catalunya, 1) Horari d'atenció al públic: De dilluns a dijous de 8 a 20h Divendres de 8 a 15h A l'Oficina de Fira, Comerç, Consum i Turisme (Pl.Mercat, 5) De dilluns a divendres de 8 a 15h PER CORREU ORDINARI A l'adreça de l'Ajuntament (Plaça de Cataluya,1 08750 Molins de Rei) PER INTERNET a www.molinsderei.cat\nEn tots els casos: Document 1 En cas de persona física: Document 2 En cas de persona jurídica: Document 3 En cas d’actuar en representació: Documents 4 i 5\n1. Instàcia genèrica\n1.Registre petició de baixa. 2.La Direcció de Mercats emet informe. 3.Informe jurídic 4.El Departament de Fira, Comerç, Consum i Turisme emet, en base a l'informe de la Direcció de Mercats i vist l'informe jurídic, proposta de Decret d'Alcaldia. 5.Dictar decret d’Alcaldia. 6.Efectuar la baixa al padró fiscal del mes següent. 7.Notificar el trasllat de la resolució a la persona interessada. 8.Fi del procediment\nLlei 4/1999, de 13 de gener de modificació parcial de la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú (BOE núm. 12, de 14/01/1999)\nDecret legislatiu 1/1993, de 9 de març, sobre comerç interior, pel qual s'aprova la refosa en un text únic dels preceptes de la Llei 1/1983, de 18 de febrer, i la Llei 23/1991, de 29 de novembre (DOGC núm. 1748, de 21/05/1993).\nLlei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú (BOE núm. 285, de 27/11/1992)\nDecret 336/1988, de 17 d’octubre, pel que s’aprova el Reglament del patrimoni dels ens locals (DOGC núm. 1076, de 02/12/1988).\nOrdenança fiscal que regula la taxa per la utilització privativa i aprofitament especial dels terrenys d’ús públic (C-8)\nReglament de la venda no sedentària del mercat ambulant (BOPB núm. 222, de 15/09/2007).\nPRESENCIALMENT A l'OAC de l'Ajuntament (Plaça de Catalunya, 1) Horari d'atenció al públic: De dilluns a dijous de 8 a 20h Divendres de 8 a 15h A l'Oficina de Fira, Comerç, Consum i Turisme (Pl.Mercat, 5) De dilluns a divendres de 8 a 15h


SOM I SEREM: EL MALSON SOCIATA\nEL MALSON SOCIATA\nLa pesta sociata s´ha escampat arreu del país. Un poder absolut, mafiós i manipulador amb un objectiu definit: la destrucció dels valors que conformen el cos espiritual de la Nació. Són destres, sibilins i per tant, perillosos. La seva tàctica no és la destrucció frontal dels seus objectius, simplement promouen tot el que pot ofegar-nos a mig termini. Mitjançant el seu rodet mediàtic intoxiquen la ment dels catalans amb els seus conceptes i els seus contravalors. El PSOE ha prés el nostre Govern (gràcies Carod-Puigcercós, mai us ho agrairem prou) i juntament amb tot el poder municipal, que ja controlaven, han teixit una teranyina que cal estripar si no volem quedar-hi atrapats. La màfia sociata i els seus agents obscurs han realitzat ja les purgues que els hi calia als mitjans públics, i ara ja ho tenen tot. Aquests hàbils imbècils ens volen fer creure que parlar en castellà a Catalunya ha de ser el "normal" (així ja tenen l´excusa per emplenar TV3 de convidats i col.laboradors espanyols, apropant-se en segons quins programes a la mediocritat de les cadenes escombraria veines). Ens bombardegen amb com "mola" la multiculturalitat dels pebrots (és la òstia que a la classe del teu nano hi hagin xinesos, romanesos, peruans o marroquins, qualitat educativa sí senyor, a veure si hi ha sort i el teu nano deixa de parlar català d´una punyetera vegada!).\nIntenten ensenyar-nos lo "guai" que és també ser espanyol (glòria eurocopera a TV3, Alonsitis, Gaseolitis: sentir-te espanyol és el que toca si vols ser "normal", i a més a més guanyen!). Et diuen que els musulmans tenen dret a construir-se mesquites (en sòl públic, és clar) i alhora si ets cristià et volen fer creure que ets una cosa rara. La immigració també és superpositiva, oi tant, sobretot quan families catalanes necessitades d´ajudes no les tenen ja que tots sabem on van a parar (concretament a les marques cares de roba esportiva; als cotxes de tres quilos i als "latin kings", que ara resulta que són una associació cultural). L´actuació dels anarquistes i comunistes durant la Guerra va ser lògicament exemplar, els nacionalistes catalans eren feixistes com ho eren els franquistes (així ho explicaven en una vomitiva sèrie de TV3 on el gran Daniel Cardona i Civit era titllat literalment de "feixista"). Israel és per ells també l´encarnació del mal, el culpable de tots els conflictes (no fos cas que els catalans prenguèssin exemple del que és la lluita per la supervivència d´un poble). I tants conceptes més progres, protohippies i espanyolitzants que malden per destruir valors arraigats en el nostre ADN com a Nació: Treball, Esforç, Déu, Pàtria i Orgull.\nElls es nodreixen dels seus graners electorals plens de colons, però no oblidem que el seu discurs està penetrant en certes capes de la població catalana que es deixa influenciar per aquesta mena de discurs progre que camufla molt bé la seva arrel espanyolista. Així doncs, malgrat la inutilitat dels actuals quadres dirigents nacionalistes, dos objectius han de esdevenir a hores d´ara prioritaris: foragitar-los del Govern de Catalunya i de l´Ajuntament de la capital (Déu nostro senyor ens lliuri de tornar a veure el cel barceloní tacat per la bandera invasora durant la Festa Major).\nSOM I SEREM, MAI MORIREM!\nVIA FORA!: TOC A SOMETENT!\nPublicat per GOS GÀNGUIL a 19:43\nVinc enllaçat del bloc de l' Elies, m' ha agradat força els posts que hi tens al teu. No el coneixia.\nBé, t' afegeixo als "afavorits" i a veure si plegats ensorrem aquest malson del sociatisme.\nSom i serem. M' ha agradat, també. Té una dosi d' optimime i d' afirmació del voler ser, del tot imprescindible pels temps que corren.\n3 d’octubre de 2008 a les 19:48\nBenvingut Cesc! A la casa del gànguil hi són ben trobats tots els patriotes!\n3 d’octubre de 2008 a les 21:31\ncom ja t'he dit en resposta al teu comentari al meu bloc, t'he posat als meus links. Bon bloc, bon bloc i bones idees.\nDe camí cap a la terra alta, a l'alçada de Tivissa, hi havia una pintada en un mas que deia "SOM I MOLESTAREM", he he he\n3 d’octubre de 2008 a les 21:32\nEl que sí que m' ha sorprès és el nick tant enigmàtic que t' has triat. Gos Gànguil.\nA l' ecut d' armes hi ha el blau de la flor de lys francesa que era força cobdiciat fa uns segles, signe de distinció i elegància, però el gos té la cua amb un estrany gir, que li resta, aparentment, pedigree. Tot i dur un collar que el fa casolà, estimat.\nLlegint els posts m' he pensat que eres un alter ego de l' elies, però al veure que estiuejes a Costa Brava i Cerdanya, he vist que coincidies amb mi, en els destins, però no pas amb ell.\nBé, ja tindrem temps d' anar-ho comentant.\n3 d’octubre de 2008 a les 22:11\nCompany Cesc, déu n´hi dó amb els teus coneixements heràldics....però es tracta només d´un homenatge a la llegenda d´Otger Cataló i els 9 barons de la fama (la llegenda fundacional de Catalunya). Segons la llegenda, aquest fou el primer escut de Catalunya. Si cliques la imatge d´Otger Cataló t´enllaçarà amb la narració completa d´aquesta llegenda.\n4 d’octubre de 2008 a les 8:39\nL' he llegit ara d' una atacada, l' enllaç, coneixia d' esquitllada la llegenda històrica de n'Otger, però no pas la del seu fidel gos Gànguil. Ara tinc el dinar al forn i no em puc encantar, però havent dinat, m' hi deleitaré amb una lectura detallada.\nFelicitats per la tria de nick, a primer cop d' ull sobta, però és plenament encertada.\n4 d’octubre de 2008 a les 14:08\nelpoblecatala ha dit...\nBenvingut Cesc al bloc d'en gosganguil...\nUn patriota i amic que sap que es porta entre les mans!!!\nExcel.lent com sempre!!!\n7 d’octubre de 2008 a les 21:04\nLa foto que has posat la vaig fer jo XD\nTrobo que deixes reposar massa el bloc. Trobo a faltar dinamisme en una patum d' origen tant recent i com cal.\n14 d’octubre de 2008 a les 16:36\nTens tota la raó Cesc, és cert; però disposo del temps que disposo...la feina se´m menja moltes hores, i els nanos...en fi, anem fent i seguirem fotent canya!\nIMMIGRACIÓ?: DIGUEM PROU!!\n"LA CRISI, CULPA DE QUI?


Arriba a les llibreries 'El món comença', una "declaració d'amor" a Barcelona inspirada en Toresky - Cultur Plaza\nVALÈNCIA (EP). El món comença, obra guanyadora del Premi de Novel·la Ciutat d'Alzira 2021, arriba a les llibreries amb un relat sobre Barcelona i Toresky que ofereix "una declaració d'amor a la ciutat i a la seua història amb la paternitat i el dol de teló de fons". Es tracta de la novel·la "més madura" del seu autor, Marià Veloy, que realitza en aquesta ocasió "un exercici d'estil ple de matisos", assegura Edicions Bromera en un comunicat.\nEn el carrer Casp de Barcelona es troba Ràdio Barcelona, fundada en 1924. Dins està l'estudi Toresky, dedicat a Josep Torres i Vilata, que es va fer famós gràcies als diàlegs que mantenia amb el Míliu, una veu infantil que reflectia la realitat social de l'època. Tot açò ja ho sap el protagonista d'aquesta novel·la, Pequod, quan arriba a les seues mans una biografia de l'acte i locutor.\nPerò en aquell llibre descobrix la peripècia americana de l'artista, com a cantant, transformista i ventríloc. I, a poc a poc, el lector es donar que Pequod -un home jove de la Barcelona actual- estableix un vincle amb Toresky que té com a punt central l'experiència de la paternitat i de la pèrdua.\nEl món comença és un llibre ple de "una ironia suau, a vegades fosca i sempre lluminosa", que parla de la figura de Toresky i de Barcelona, però també de Pequod i de la seua família. En última instància, és una obra "sobre la mirada que es redescobreix a ella mateixa i que es renova amb l'esperança pròpia dels ulls d'un xiquet", assegura l'editorial valenciana.\nMarià Veloy (Barcelona, 1978) és llicenciat en Filosofia per la Universitat de Barcelona, encara que fa més d'una dècada que treballa com a editor i escriptor. Autor de diverses obres de no ficció i llibres infantils de divulgació, ha publicat novel·les, com 'Contra els homes d'acció' (Més Llibres), i el poemari 'El quadern de l'espia', Premi Mallorca 2020. El món comença, que es va fer amb el Premi de Novel·la Ciutat d'Alzira, és el seu primer títol en Bromera.


Coll de Nargó agraeix la confiança en el municipi amb motiu de les Jornades d’Arqueologia i Paleontologia - FÒRUM.ad\nColl de Nargó agraeix la confiança en el municipi amb motiu de les Jornades d’Arqueologia i Paleontologia\nOn: 04/12/13 14:54\nL’alcalde de Coll de Nargó, Benet Fité, ha manifestat el seu agraïment al Departament de Cultura de la Generalitat, a través dels seus serveis territorials a Lleida, per haver confiat en el municipi per a la celebració de les primeres Jornades d’Arqueologia i Paleontologia de l’Alt Pirineu i Aran, que van tenir lloc el passat cap de setmana a Coll de Nargó i a la Seu d’Urgell amb la col•laboració de diverses institucions i entitats.\nPer l’alcalde de Coll de Nargó, el fet d’haver acollit les Jornades “és un reconeixement a tots els anys que portem treballant en la recerca, l’estudi, la conservació i la divulgació del patrimoni paleontològic del municipi, un dels més importants a nivell mundial pel que fa a les nidificacions d’ous de dinosaure”. En aquest sentit, ha destacat la feina dels voluntaris de l’Associació d’Amics dels Dinosaures de l’Alt Urgell (ADAU), encapçalats pel seu president, Josep Peralba, i la col•laboració i implicació de l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont i de diverses universitats catalanes i de l’estranger.\nA l’hora de fer balanç de les Jornades, Benet Fité ha expressat la seva satisfacció per l’excel•lent resposta dels participants, que es va traduir en una assistència molt per damunt de les previsions inicials. “El centre paleoambiental Dinosfera ha demostrat que és molt més que un museu i que està preparat per acollir esdeveniments científics com aquest i d’altres que hi pugui haver en el futur”, ha afegit l’alcalde de Coll de Nargó.\nPrevious Post: Andorra celebra dijous el Dia Internacional del Voluntariat\nNext Post: Bassas: ‘Tornarem a fer negoci quan la societat deixi de veure els periodistes com una perllongació dels poders’


El fundador i director de la Sala Beckett de 1988 a 1997, José Sanchis Sinisterra, hi torna amb El lugar donde rezan las putas, una comèdia interpretada per Paula Iwasaki i Guillermo Serrano. Un text amb el qual l’autor vol abordar com podria ser un “teatre en temps de ràbia”.\nAmb aquesta obra, Sinisterra retorna a la seva època de “teatre en el teatre” que tan bé li va funcionar amb muntatges com Ñaque o de piojos y actores, ¡Ay, Carmela!, Pervertimento y otros gestos para nada o El cerco de Leningrado.\nUna parella de joves actors s’afanyen per crear un espectacle que s’ajusti a les seves aptituds artístiques i a les seves possibilitats econòmiques. Entrellaçant l’humor, la fantasia i la política, els protagonistes volen crear un nou estil teatral, un teatre de ràbia que exposi la crítica social que impera als carrers. Un joc amb un seguit d’enigmes que aspiren a suscitar altres tantes preguntes en la ment de l’espectador.\nÉs possible? Pot el teatre usar els seus poders d’evocació i invocació per reescriure la Història, per reparar els perdedors, per recuperar allò que hauria pogut ser i no va ser? L’espectacle no pretén respondre aquestes preguntes, però si suscitar-les, juntament amb moltes altres, i deixar-les vagarejant.\nText i direcció: José Sanchis Sinisterra\nRepartiment: Paula Iwasaki i Guillermo Serrano\nEscenografia: Juan Sanz\nIl·luminació: Juan Gómez-Cornejo (A.A.I) i Irene Montero\nVestuari: Helena Sanchis i Tania Tajadura\nEspai sonor i composició musical: Pablo Despeiroux\nAjudant de direcció: Eva Redondo\nUna producció del Teatro Español. Distribució i producció en gira de Nuevo Teatro Fronterizo


Queda prohibit tornar a fallar - Empordà\nQueda prohibit tornar a fallar\nEl Barça, després de tres empats consecutius, i a sis punts del Madrid, visita el cuer Osasuna amb l'obligació de guanyar. Clerc apunta a titular i Álamo, també amb passat a Girona, no està convocat\nEFE/DDG PAMPLONA/BARCELONA 10.12.2016 | 06:30\nUn Barça necessitat de punts buscarà aquest migdia (13.00, BeIN La Lliga) contra el cuer Osasuna no despenjar-se més a la Lliga, en la qual és segon a 6 punts del Madrid, i trencar la ratxa de tres empats consecutius. El conjunt blaugrana ve de deixar-se punts contra el Màlaga (0-0), a Anoeta contra la Reial Societat (1-1) i de veure com l'etern rival els empatava a l'últim minut en el clàssic de la setmana passada (1-1), per la qual cosa els tres punts semblen vitals per mantenir el pols amb els blancs.\nEls homes de Luis Enrique intentaran aprofitar les bones sensacions deixades en la victòria en Lliga de Campions davant el Borussia Mönchengladbach (4-0) i presumiblement formaran amb l'onze de gala per evitar sorpreses en el camp del cuer.\nEl partit contra Osasuna suposa una bona ocasió per a l'equip català per tornar al camí de la victòria en la màxima competició nacional. El Barcelona és el segon millor equip de tot el campionat a domicili amb 16 punts, quatre més dels quals ha aconseguit fins ara al Camp Nou aquesta temporada.\nLa millor notícia de l'última setmana per a l'equip entrenat per Luis Enrique ha estat el retorn d'Andrés Iniesta després de sis setmanes de baixa. El migcampista va sortir a la segona part del partit contra el Reial Madrid i va revitalitzar el conjunt blaugrana, mancat d'idees en el mig camp fins a aquell moment. Iniesta ja va disputar 60 minuts com a titular en el partit contra el Borussia i s'espera que surti d'inici avui per seguir recuperant el punt òptim de forma.\nQui segurament sortirà a l'onze inicial és Arda Turan. Criticat pel seu baix rendiment al clàssic, el migcampista turc es va reivindicar amb un hat-trick a la Lliga de Campions i s'ha guanyat a pols la titularitat davant la baixa per sanció de Neymar. Les novetats respecte al partit de dimecres seran el central Gerard Piqué i el porter Marc-André ter Stegen, que tornen a la convocatòria i sortiran a l'onze inicial després d'haver descansat.\nClerc, amb números de jugar\nL'Osasuna, de la seva banda, arriba al xoc d'aquest dissabte immers en la lluita per la salvació i sense conèixer la victòria aquesta temporada a casa. Aquesta dinàmica l'ha dut a ocupar l'última plaça i l'arribada de Joaquín Caparrós a la banqueta no sembla que l'hagi ajudat gaire. El tècnic té les baixes de Didier Digard, Javier Flaño i Imanol García. L'exjugador del Girona Carlos Clerc té molts números de ser titular mentre que Javi Álamo, amb passat també a Montilivi, no ha estat ni convocat.


'Un hombre rubio', de Christina Rosenvinge - El diari digital de Sabadell - iSabadell\n‘Un hombre rubio’, de Christina Rosenvinge\n27 abril 2018 @ 21:00 – 22:30\nmúsica música indie\nLa cantant madrilenya desplega el seu jo masculí, amb cançons en què agafa el rol d’un noi guitarrer, obscur, atmosfèric i, si es vol, amb un punt gamberro.\nEl títol del nou treball de Christina Rosenvinge, Un hombre rubio, té una justificació rotunda: en ell la cantant madrilenya desplega el seu jo masculí, amb cançons en què agafa el rol d’un noi guitarrer, obscur, atmosfèric i, si es vol, amb un punt gamberro. És l’enèsim pas endavant de la cara més internacional, alternativa, sensual, rebel i inconformista del que queda d’aquella movida que va sotragar la cultura hispana dels anys vuitanta. Rosenvinge, icona de l’indie nacional, creix amb cada nou àlbum. Veure-la és una lliçó; escoltar-la, un luxe.


Escocells - Link-Stone\nCamins i espais\nProjectes i usos\nPatologies i comparativa\nPodríem dir que hi ha quatre motius fonamentals que justifiquen la necessitat de fer una actuació d’anivellament dels forats dels escocells dels arbres amb el paviment circundant.\n1. Per normativa\nTan la normativa estatal BOEA20104057 com la normativa Catalana – veure comparativa – exigeixen una actuació sobre els escocells abans del 1 de Gener de 2019.\nA partir d’aquí, qualsevol accident causat per un escocell no adaptat a la normativa pot derivar amb denúncies. Si es així, les administracions es poden veure obligades a afrontar costoses indemnitzacions als afectats.\n2. Per sensibilitat\nCom passa en molts casos, dins d’un espai urbanitzat accessible, hi ha característiques i disposicions dels seus elements que afecten a la mobilitat i a la seguretat de tothom en general i de manera encara més important a un determinat col·lectiu de persones. Recomanació ONCE.\nPerò, ja ho sabem, com que no hi ha diners per tot !!!!!!!\nMoltes Administracions prioritzen adaptar primer els escocells de les zones on hi hagi mes risc degut a una alta afluència de persones. Preferentment les parades de bus, els passos de vianants i els entorns dels contenidors de la brossa. També els llocs amb una perillositat més accentuada con ara les entrades i sortides d’edificis públics i les terrasses dels bars i restaurants.\nNo es tan car ni tan complicat facilitar-nos a tots la mobilitat de manera mes segura.\nExemple Línea D-20 Bus Barcelona:\n3. Per ecologia i protecció dels paviments\nEl sol fet de “baixar” la cota d’inici de l’arbre un mínim de 15 cms. entre l’espai que deixem per a la graveta i el gruix de la pròpia peça de Link-Stone provoca que les herbes no hi creixin per mancança de llum fent innecessària la utilització de fitosanitaris per a controlar-la.\nTanmateix, el fet de que l’arbre no trobi matèria orgànica fins com a mínim 15 cms. per sota de la cota del paviment, no te massa interès en dirigir les seves arrels cap a munt.\n4. Pel bé del propi arbre\nDe fet, lo únic que justifica que hi hagi un escocell en un lloc determinat es la existència d’un arbre al seu interior.\nNo el vulguis tenir trist\nLa solució Link-Stone® pels escocells!\nPer la seva condició de llambordí de formigó vibro premsat, el Link-Stone no té cap problema en el suport de càrregues i es altament resistent al desgast.\nTambé ho es per a la seva adaptabilitat, ja que, excepte quan es tracta de fer obra nova, ens trobem que no tots el escocells tenen les mateixes mides, que no sempre els arbres existents son igual de grossos i que gairebé mai estan totalment centrats dintre de l’espai de l’escocell.\nEn qualsevol cas, el sistema Link-stone permet resoldre totes aquestes particularitats sense cap problema i de forma ràpida, econòmica, neta i silenciosa ( sense generar runes ni fer soroll ). Tan sols cal fer un desglossament de les peces personalitzat per cada cas buscant fer les parts el mes grosses possibles dintre l’aprofitament raonable de la peça i tenint també en compte que el potencial creixement de l’arbre no ens deixi unitats petites a l’hora de augmentar espai pel tronc.\nPer aquest i altres motius estem treballant també diversos projectes d’escocell corregut, col·locant una franja de Link-Stone entre la vorada de desnivell del carrer i el paviment de la vorera a tot el llarg del tram.\nLa seva textura, el seu format noble i la seva gamma cromàtica fan que el Link-Stone s’integri de forma molt agradable amb qualsevol paviment circumdant.\nTambé podem dir que ens adaptem el màxim possible a la dimensió de l’obertura del escocell i a la forma del confinament existent a través de diferents solucions segons cada cas.\nEl Link-Stone és extremadament respectuós amb l’arbrat, ja que permet deixar un espai inferior prou ampli per que pugui acumular aigua de pluja i de reg evitant també, a la vegada, la seva evaporació.\nInicialment es treballa sobre un esquema “tipus”, però si per la dimensió del escocell o bé per les característiques del propi arbre cal augmentar-ne la capacitat també es pot aconseguir ( veure exemple).\nTot sovint, quan descobrim un escocell per substituir el que hi ha aplicat, ens trobem amb diferents situacions que ens cal resoldre\nEl fet de que el Link-Stone porti juntes obertes en les articulacions de les llambordes li permet a l’arbre una excel·lent transpiració.\nTotes aquestes particularitats pròpies del link-Stone, són bàsicament les que eviten que les arrels dels arbres busquin necessàriament la part superficial de l’escocell ocasionant, en molts casos, greus desperfectes als paviments circumdants.\nTot això no ho diem només nosaltres ni ho diem per que sí, si no que està ratificat per prestigiosos tècnics especialistes en arbrat urbà.\nHi ha diferents sistemes per adaptar els escocells a la normativa d’accessibilitat, ara bé, cadascun te les seves característiques i en conseqüència les seves avantatges i els seus inconvenients …\nComparativa de les diferents solucions per adaptar els escocells a la normativa d’accessibilitat (BOE 20104057)\nExemples de resultats\nLinea bus D20


Donació de l’Escola SEK: una iniciativa solidària - Amics Guttmann\nDonació de l’Escola SEK: una iniciativa solidària\nDimecres, 24 de març 2021\nL’escola SEK Catalunya ha efectuat una donació com Amiga de l’Institut Guttmann, la qual es destinarà a les activitats esportives que promou la institució i que són un dels pilars de l’procés de rehabilitació durant l’etapa hospitalària.\nAquesta donació ha estat possible gràcies a la iniciativa de pares, professors i alumnes de l’escola, que han organitzat activitats solidàries i han volgut destinar els guanys a l’Institut Guttmann.\nLa pandèmia ha paralitzat temporalment moltes de les seves activitats, però no ha pogut amb el seu esperit de coresponsabilitat social. Mostra d’això és que han creat un equip de futbol, els “odd estoc”, mitjançant el qual i més activitats que tenen programades continuaran col·laborant amb l’Institut Guttmann.\nCompartim aquesta mostra de generositat en aquest portal, com a reconeixement i gratitud cap a l’escola SEK així com per animar a tots els amics de l’institut Guttmann a proposar la nostra organització com a destinatària dels beneficis de qualsevol iniciativa a la qual estiguin vinculats a les seves empreses, els seus barris, els seus municipis, les seves amistats, etc.\nRecordeu! ‘L’Institut Guttmann pot ser destinatari dels beneficis d’iniciatives solidàries i generoses!\nEscriu-nos a amics@guttmann.com


Dòlars de Hong Kong a Lliures sudaneses - Gràfic de 30 dies - Taxes de canvi\nEl gràfic de sota mostra les taxes de canvi històriques entre la Lliura sudanesa (SDG) i el Dòlar de Hong Kong (HKD) entre 2/11/2020 i 1/12/2020.\nVeure mitjana mensual de taxes de canvi històriques de la Lliura sudanesa en comparació amb el Dòlar de Hong Kong.\nVeure taxes de canvi històriques de la Lliura sudanesa en comparació amb el Dòlar de Hong Kong en forma de taula.\nmínim = 7,1305 (4 de novembre) mitjana = 7,1344 màxim = 7,1395 (23 de novembre)\nEl gràfic anterior mostra les taxes de canvi històriques entre la Lliura sudanesa i el Dòlar de Hong Kong. Si vols veure les taxes de canvi històriques entre el Dòlar de Hong Kong i una altra divisa, si us plau, selecciona una divisa de la llista a continuació:


Notícies :: Actualitat :: HEU VIST el 3er LLIBRE i DISC dels CONTESDELMON.ORG? HA QUEDAT MOLT BÉ!\nHEU VIST el 3er LLIBRE i DISC dels CONTESDELMON.ORG? HA QUEDAT MOLT BÉ!\nEl material que podeu tenir a les mans és fruit del tercer “Concurs de podcast - Contes del Món”, en el què han participat 163 contes (escrits, gravats i dibuixats) de 46 centres educatius de 36 municipis dels Països Catalans. Una iniciativa participativa autogestionada i finançada per l'Associació COMSOC - Comunicació Social que ha comptat amb la col·laboració del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.\nLa publicació, realitzada per 19 centres educatius de 17 poblacions, recull dues dotzenes d'històries dels Estats Units, Camerún, dels països àrabs, Moçambic, Eslovàquia, Etiòpia, Xile, Ghana, Amazònia, Sàhara Occidental, Brasil, Xina, Catalunya, Colòmbia, Andalusia, Marroc, Austràlia, Haití, i Sud-àfrica.\nUs avancem un extracte del llibre en PDF per a què copseu la bona feina realizada per les comunitats educatives participants. Si t'agrada, omple el formulari online i gaudeix-lo amb els teus a casa i a l'escola!\nMés, sobre...: tercer llibre , contes del mon , concurs de podcast , paisos catalans , escoles , instituts , mainada , joves , infants , llibre cd , llibre per infants , llibre infantil , llibre juvenil , llibre de contes , contes amb valors , contes interculturals\nMarga Peris Mir ( 29/11/2012 11:11:00 )\nEspere que el proper curs participe este col·legi. Per favor envieu aviat la informació.


El passat 31 de maig celebrarem l’Acte de comiat dels alumnes de 2n de batxillerat. L’Acte començà amb la CelebracióLitúrgica de la Paraula de Déu, que presidí el P.Enric, amb la participació d’alumnes. A continuació vingué l’Acte Acadèmic amb les paraules dels alumnes: Carla Tarrazona i Fredd Duque, dels pares representats per Lola Roig i Manolo Varó, de la professora Nati Guillot, tutora de 2n de Batxillerat de Ciències Socials i Humanitats. Al finalitzar la professora el seu discurs, la professora Adela Ribera va llegir una carta enviada per Marta Ribera i es va escoltar una cançó composta per ella i dedicada a tots els alumnes, ens va emocionar a tots, ja que no ho esperàvem. Després el Director, Borja Pinzón, va fer un agraïment a tots els alumnes que d’una manera o d’altra han participat durant tota la seua trajectòria escolar en diferents àmbits del col•legi, com són: el voluntariat, el cor..... Va fer especial menció als alumnes que han destacat especialment durant la seua trajectòria i es va decidir en claustre de professors fer una menció honorífica a: Celia Castillo i Ana Miret. Per acabar va intervindré el Titular, Xavier Figueres, que va llegir una carta del P. Francesc Mulet i va finalitzar amb unes paraules en les que entre altres coses animava als alumnes a crear una associació d’antics alumnes, en la que tots estarien presents i que els convidava a participar en tots els actes que el col•legi realitza cada any, com és la Celebració del dia de Sant Josep de Calassanç.\nFinalment, acompanyats per les tutores, Nati Guillot i Xelo González es va fer el lliurament de les orles, a més d’un clauer com a record del seu pas per l’Escola Pia, també de la insígnia del Col•legi a aquells alumnes que s’havien incorporat en els dos últims anys, en l’etapa del Batxillerat i un CD amb la Harlem Shake gravada pels alumnes com a protagonistes.\nL’acte es completà amb un sopar de famílies, alumnes i professors al Claustre del Col•legi, projectant com a cloenda el CD que havien gravat i que tindran com a record del seu pas per l’Escola Pia\nNº Visites: 6321615


Esdeveniments passats › Barra Freda › – Can Carol\n07/30/2021\t30 juliol 2021\t - 05/29/2022\tAvui\n8 gener a les 13:00 - 14:00\nVermut musical amb Xavi Túrnez\nLa Barra Freda de Can Carol us convida a iniciar l'any amb un vermut de terrassa amb la companyia del cantautor Xavi Túrnez. Músic de llarga trajectòria amb temes propis i versions de clàssics de la música popular en català, anglès i castellà. Més informació a: https://barrafredacancarol.weebly.com/\nFem una crida col·lectiva per arreglar la Plaça Farigola. El dissabte 29 de gener ens trobem per despertar la cohesió social del veïnat i la conservació, neteja i millora de l'espai verd de la plaça on ens trobem.\nPresentem el VKK SONA, un festivalet de cap de setmana per gaudir de música i artistes locals del barri de Vallcarca. En aquesta edició compatrem amb: 11'30 -14h Xampany de Franc (Música popular i jazz de proximitat) 14 - 17h Dinar a la Barra Freda 17 – 18'30h Hivern (música de cantautor i folk amb […]\n19 març a les 11:30 - 14:00\nPOSPOSAT – El poder del reciclatge: La Residual\nPOSPOSEM AQUESTA ACTIVITAT PER TEMPORAL La Residual arriba a Vallcarca, un projecte dedicat a la educació mediambiental per infants i famílies. Vine a gaudir dels seus jocs gegants construïts amb material reciclat, ben segur que no et deixaran indiferent.


El risc de rebrot cau 50 punts en un dia a Manresa, però la pressió hospitalària es manté | NacióManresa\nEl risc de rebrot cau 50 punts en un dia a Manresa, però la pressió hospitalària es manté\nLa ciutat porta quinze dies amb la velocitat de contagi per sota d'1, però els hospitals encara tenen 68 pacients a les unitats d'aïllament, amb 9 crítics\nper Pere Fontanals , Manresa, 6 d'abril de 2021 a les 16:47 |\nSanitaris atenent a un pacient amb Covid-19 a Sant Joan de Déu | Althaia\nEls hospitals de Sant Joan de Déu i de Sant Andreu de Manresa mantenen 68 pacients ingressats amb coronavirus, 3 menys que fa una setmana, segons les dades que han facilitat els mateixos centres sanitaris aquest dimarts. D'aquests, 7 es troben a les unitats d'aïllament de l'hospital gestionat per Sant Andreu Salut i 52 a les d'Althaia. A banda, hi ha 9 pacients més a la Unitat de Cures Intensives de Sant Joan de Déu.\nLa pressió hospitalària per la pandèmia es manté, malgrat Sant Joan de Déu ha donat 46 altes durant aquesta última setmana i un pacient ha estat traslladat a Sant Andreu. En la part negativa, el centre gestionat per Althaia ha registrat 3 defuncions durant aquest mateix temps, després que la setmana passada no n'hi hagués cap. També és significatiu que en aquest període han ingressat 46 nous pacients amb Covid-19.\nForta baixada en els índexs epidemiològics al Bages\nEl risc de rebrot a Manresa ciutat ha baixat 50 punts en un sol dia i s'ha situat en els 249. Cal tenir en compte que les últimes dades consolidades per part de CatSalut són del 2 d'abril i que, per tant, aquests índexs encara no contemplen les xifres de Pasqua. Manresa també manté la velocitat de contagi per sota d'1, una situació que és constant en les últimes dues setmanes i que confirma la tendència a la baixa de totes les dades a la capital del Bages. A 2 d'abril, l'Rt es trobava en 0,9.\nLa baixada en el risc de rebrot en les últimes 24 hores a la comarca del Bages també ha estat significativa, però no tant com a Manresa. El risc de rebrot a 2 d'abril a la comarca era de 257, 46 punts menys que 24 hores abans. La velocitat de propagació del virus era de 0,98, marcant decreixement, però menys que a la seva capital.\nAmb uns creixements i decreixements més pronunciats degut a la seva poca població, en comparació amb altres comarques, el Moianès tenia un risc de rebrot de 383 punts i una velocitat de contagi d'1,59.\nMateixa tendència a Catalunya\nLa velocitat de propagació de la Covid-19 a Catalunya, l'Rt, continua per quart dia consecutiu a la baixa i passa d'1,11 a 0,99, mentre el risc de rebrot cau a 233 (-36), segons el darrer balanç del Departament de Salut. En paral·lel, la incidència a 14 dies també baixa i passa de 242,76 a 234,38. S'han declarat 885 nous casos confirmats per PCR o TA, amb un total de 561.358. Cal tenir en compte però que habitualment es fan menys proves durant els dies festius.\nEl 7,35% de les proves de la darrera setmana ha donat positiu. S'ha informat de 8 noves morts, amb un total de 21.400 defuncions en tota la pandèmia. Hi ha 1.708 pacients ingressats als hospitals, 100 més que en el balanç anterior, i 445 persones a l'UCI, 14 més que fa 24 hores.


ghetto: de maig 2007\nCap de Setmana Picasso-paello-cargoleru\nDissabte paella a Cal Ponce i diumenge paella-cargolada post-electoral.\nVaja, que passem gana.\nDimecres 30 d'Abril hi haurà sessió de cinema a casa l'Ivan. Serà cap allà 2/4 de 10.\nEs projectarà Estalingrado.\nHi haurà servei de pipes, tramussos i refrescos.\nPer més fotos aneu a MÉS FOTOS.\nBones, la familia Ponce ens convida a la ja coneguda paella a Vilanova i la Geltrú. La proposta és pel dissabte 26 a dinar. Està clar que inclou activitats varies de platja, tovalloling, pales, aquagim... lo que calgui.\nTotohom qui estigui interessat en el tema que digui el què via blog o parli amb els ponces ja que s'anirà a comprar el material divendres.\nPals v3 tardana\nI d'això en vol fer veure un grupu de musica?\nFERIA DE ABRÍ, LA AURTÉNTICA!\nPels que aneu a llocs exòtics i us topeu amb gent que vesteixen vestits estrafalaris tot fent saltets ridículs, i com que us heu gastat una "pastarrufa" amb el viatge direu als amics que allò era molt xulo, us faig una proposta a 40 euros (+taxes) i a menys de 1000 km... i olé!\nPals 18-19-20 Maig\nVa de: cultura, esports, oci i lleure, passem gana\nMestre en acrobàcies\nEl gran esforç de fer volar un estel:\nEns desplacem a Pals\nVist que l’autogestió del projecta “Ens desplacem a Pals” no acaba de donar els fruits esperats, proposo que es crei una estructura organitzativa clara i capaç de gestionar aquest sofisticat projecte. En concret proposo el següent organigrama.\nAra tan sols falta adjudicar els càrrecs. Proposo que es facin unes eleccions en tota regla, amb presentació prèvia de les candidatures, del seu programa i col·laboradors.\nCIRC DE VERNICELLE\nEn vermell la canal\nUn dia rodó, sol i bona neu.\nVilafranca, terra de melons\nFERIA D'ABRÍS 2007\nUn festival de frito, bailoteo, pixarades cap endins, i rebujito a dojo.\nPer fer boca, un video: http://www.youtube.com/watch?v=2HXT_sNSTww\nORIENTACIÓ I MÉS\nEl dissabte 19 de maig hi ha una cursa d'orientació a les 10 del maí a Pals, així que Apartaments peke proposa: Pillar-se un apartament de lujo a Pals la nit del divendres, dissabte al matí els esportistes farem la cursa d'orientació, i la resta poden anar a fer volar l'estel, fer turistades, gastronomia....o varis.\nI diumenge potser el Galli ens pot fer una ruteta dominguera per la zona.\nEl tema activitats està per concretar, però el tema apartament corre més pressa..\nTotal, que qui estigui interessat en aquesta proposta que digui quelcom via blog abans d'aquest dijous dia 10 al vespre (pq divendres faré la reserva), i que deixi ben clar si ve una o dues nits\nPreu per nit és aproximadament 12 euros persona, i el madí-madí ens pot dir si estan bé o no, pq és l'unic que hi ha estat....\nLes inscripcions per la cursa les podeu fer clicant aquí\n12 que no treballen\nUna mica de tapeo durant el Pont de l'1 de maig\nBALCÓ DE PINETA-ASTAZU\n28-29 abril de 2007. Segur que no hi havia res més a fer?\nAl Maig ... la feria d'Abril!\nS'ha acabat l'Abril però no la Feria. Ja se sent l'olor de frito i rebujito, i naltrus dissabte cap allà.\nTothom que vulgui venir, que digui algo via blog , que buscarem lloc per sopar.\nIntentarem menjar beure i no treure.\nPD: La convocatori es pel Dissabte dia 5


Fabricació - Cosmètics Giura\nObtenció de la planta fresca\nLes plantes que utilitzem en l’obtenció de la matèria primera elaborada, provenen dels nostres propis cultius o de la recol·lecta silvestre (en tots dos casos amb certificació de producte ecològic del Consell Català de la Producció Agrària Ecològica, CCPAE), garantint d’aquesta manera la seva puresa biològica, en recol·lectar agafant-la en el moment adequat, i seleccionant i processant en fresc les parts de la planta que contenen més principis actius, aprofitant alhora, per ser encara funcionals (cosa que no es dóna en la planta seca) els bactericides i fungicides naturals que la mateixa planta genera per la seva autodefensa, i que actuen com a conservants naturals i ecològics.\nObtenció de la matèria primera\nA partir de la planta fresca obtenim els extractes que després passaran a integrar els productes finals ja elaborats (cremes, olis, llets, xampús, etc.). Els mencionats extractes són obtinguts per maceració en olis de màxima qualitat o alcohols d’origen vegetal i ecològic, sempre en fred i mitjançant tècniques passives, a fi de no alterar els principis actius que conté la planta -el temps, la temperatura estable i la manca de llum propicien l’obtenció d’un producte excel·lent-. La planta que es troba tal qual a l’interior dels envasos, en el cas dels gels i xampús, és prèviament sotmesa a un procés d’assecament seguint mètodes tradicionals, també passius, a les nostres pròpies instal·lacions. La planta així tractada formarà part del producte final: La trobareu decorant els nostres xampús i gels.\nTots els productes neixen a partir d’una fórmula exclusivament pensada pels objectius que es pretenen aconseguir, combinant els diferents ingredients en les proporcions adequades de manera que interaccionin entre ells, sumant els seus principis actius per tal que el producte sigui el màxim d’eficaç. Per principi i sistema no treballem a partir de bases comunes per l’elaboració de les cremes, tònics, bàlsams… Sempre la part hídrica d’una fórmula, contindrà l’aigua floral més indicada per la finalitat que persegueix. De manera que aquesta serà diferent en funció del tipus de pell a que i vagi destinada.\nElaboració dels productes finals\nEl nostre laboratori està dotat amb els equips necessaris per garantir un òptim control dels processos, tant en el que concerneix la mateixa fabricació, com en els imprescindibles controls microbiològics.\nProducte Certificat-Qualitat ECO\nTant les plantes que cultivem o recol·lectem, com les que eventualment provenen de tercers, i en general tota la matèria primera que utilitzem per fabricar els nostres productes, gaudeixen de la certificació que garanteix la seva procedència ecològica. En el cas de les nostres plantes, CCPAE (Consell Català de la Producció Agrària) és l’organisme certificador al qual estem adherits. En el cas de matèries provinents de tercers, és l’organisme públic homònim de l’autonomia corresponent qui certifica. Pel que fa a matèries primeres preelaborades, aquestes poden estar certificades per qualsevol de les agències privades existents. Actualment disposem d’una línia de productes tradicionals, és a dir, elaborats a partir d’ingredients naturals i/o certificats, i un altre de productes que, a més, fins 31/12/16 han estat certificats per Ecocert, i actualment es troben en procés de certificació de bio.inspecta-BioVidaSana\nEnvasat, etiquetatge i comercialització\nEnvasat – Finalitzat el procés de fabricació i anàlisi cada unitat del lot en qüestió és envasada individualment, per ser posteriorment etiquetada i sotmesa al control final de qualitat abans de ser emmagatzemada. Gràcies als processos tradicionals i al fet de ser realitzats de forma integral (sembra i recol·lecció de la planta, obtenció dels extractes, fabricació, control analític, envasat, etiquetatge, control de qualitat), i la nostra vocació de mantenir l’excel·lència del producte per sobre de tot, la nostra producció és limitada. D’altra banda i en funció de les diferents collites, condicionades per la climatologia, els lots poden presentar entre ells lleugeres diferències de color o textura. Els productes es presenten envasats en plàstic de tipus “PET”, no contaminant, ideals per la seva lleugeresa, estalviant emissions de CO2 en el transport, i prescindint d’embolcalls innecessaris i superflus.\nEtiquetatge – Els nostres envasos identifiquen tots els components de cada producte amb el codi internacional “INCI”, en aquesta mateixa web trobareu el significat de cada un dels noms de la llista d’ingredients. El sobre tap de suro que adorna els flascons dels diferents productes identifica el territori (Les Gavarres, terra de sureres mediterrànies) d’on provenen una gran part de les matèries primeres que conreem per ser utilitzades en la fabricació dels productes.\nComercialització – COSMÈTICS GIURA-TORT, SCP comercialitza directament els seus productes, utilitzant en els enviaments, exclusivament, caixes reutilitzades, i els serveix directament a les botigues des de fàbrica, sense distribuïdors ni intermediaris, apostant en les seves relacions comercials, tant amb proveïdors com amb els punts de venda final, pel comerç de proximitat, el re-aprofitament, el reciclatge, la confiança i l’ètica comercial. Les vinculacions financeres intermediaris les establim preferentment amb entitats que garanteixin el model de banca ètica i transparent.


Kazan, una agradable sorpresa\nBrowse: Home » 2015 » juny » Kazan, una agradable sorpresa\njuny 2, 2015 · by Mònica i César · in Blog\nEl tren de St. Petersburg a Moscou va ser un miratge. Avui hem agafat el que ens portarà fins a Kazan i això ja és una altra cosa. Hem tornat al pressupost de viatge llarg i hem comprat bitllets de 3a classe (Platzkart). Tot el vagó és un espai obert sense compartiments amb lliteres a banda i banda del passadís. A una banda hi ha 4 lliteres perpendiculars a la finestra i a l’altra dues lliteres paral·leles al passadís (ho podeu veure a la foto). Tothom s’estima més anar a les lliteres de baix de la part de quatre, perquè pots anar part del viatge assegut i perquè tens una tauleta al mig per poder fer els àpats pertinents. Nosaltres vam fer tard a l’hora de reservar i ens van tocar dues lliteres superiors. Vas una mica encaixonat perquè el llit és estret, curt i tens el sostre a tocar del cap. Tot i això vam tenir sort i ens va tocar un tren dels nous amb aire condicionat i el lavabo força espaiós i net.\nVam arribar a Kazan a les 5 del matí i tot i que la Svetlana ens va oferir anar directament a casa seva, ens va semblar que sent dissabte era abusar una mica massa. Així que per fer temps i aprofitant que estàvem a 10 minuts a peu, ens en vam anar a fer un volt pel Kremlin. Aquesta fortalesa està oberta les 24 hores del dia i no s’ha de pagar entrada. Com aquí es fa de dia mooolt d’hora vam poder gaudir de tot el recinte amb sol i sense ningú més. És el primer cop que anem a visitar un lloc turístic a les 6 del matí ;).\nEl Kremlin de Kazan és Patrimoni de la Humanitat des del 2000 i entre tots els seus edificis en destaquen la Mesquita Qol Šärif, la Torre Siuyumbiké i la Catedral de l’Anunciació. La Mesquita original es va construir al segle XVI en el mateix recinte, però durant el setge a Kazan els homes d’Ivan el Terrible la van destruir. La que es pot visitar avui dia n’és una de nova, construïda el 2005, que va costar 400 milions de dòlars i finançada entre altres per Aràbia Saudita i EAU. La Catedral de l’Anunciació la va fer construir Ivan el Terrible en el lloc on havia fet desaparèixer la mesquita el 1552. Va estar tancada durant gran part del segle XX i al 2005, coincidint amb el mil·lenari de Kazan, la van restaurar i obrir als creients. Però el símbol més emblemàtic del Kremlin és la Torre Siuyumbiké. És una torre inclinada (a començaments del segle XX tenia una inclinació de gairebé 2 metres) que es va construir com a torre de vigilància. Hi ha diverses llegendes sobre la torre, com la que diu que Ivan el terrible la va fer construir en tan sols una setmana per conquerir a la princesa Siuyumbiké i aquesta, per tal de no casar-se amb ell, es va llençar des de dalt.\nKazan és la capital del Tatarstan i està situada on conflueixen els rius Volga i Kazanka. La seva població és més o menys 50% russa i 50% tàrtara i en quant a religió un 50% ortodoxa i 50% musulmana sunnita. I aquesta barreja de religions la vam poder veure amb la Svetlana, quan ens va portar a passejar per la ciutat, i ens vam anar trobant amb esglésies de les dues religions.\nDesprés de dinar, vam enfilar el carrer Bauman, el carrer comercial de Kazan. Però no us penseu que és com el Portal de l’Àngel; era diumenge i no hi havia gaire gent. Allà hi vam trobar el Gat de Kazan i la carrossa d’Ekaterina. El primer és un homenatge als gats de Kazan, coneguts en el seu temps per ser bons caçadors de ratolins. De fet, la llegenda diu que quan l’Hermitage de St. Petersburg es va omplir de ratolins, l’emperadriu va fer enviar 30 gats de Kazan, i aquests van acabar amb el problema. La carrossa és una rèplica de la que feia servir Ekaterina quan venia a Kazan.\nAl final del carrer Baumann es troba el Kremlin, i tot i que nosaltres ja l’havíem visitat, vam tornar-hi amb la Svetlana per poder entrar a la mesquita i a la catedral. Per entrar a la mesquita, les dones ens vam haver de “guarnir” i ens va cridar molt l’atenció que a més de les zones de pregària separades per homes i dones, hi ha un balcó específic per a turistes al tercer pis. L’interior de la mesquita és preciós i està ple de detalls, així que recomanem la seva visita.\nEn sortir del Kremlin, vam anar a vorejar el riu Kazanka. Al 2013, aquesta ciutat va celebrar la Universiada i el govern va fer una gran inversió per modernitzar la ciutat, tot allargant la línia de metro i fent un passeig marítim guanyat al riu.\nEl dia següent la Svetlana tenia feina i nosaltres no teníem el nostre tren fins a mitjanit. Així que vam aprofitar el matí per fer feina (rentadora, posts endarrerits, ordenar fotos…) i després vam sortir a fer l’últim volt per la ciutat. Ens havia recomanat diversos llocs on passar una estona, entre ells el Palau de Bodes de Kazan. És un edifici molt nou, tot just té un parell d’anys, on a més de fer-hi cerimònies, es pot pujar fins al terrat des d’on es tenen unes bones vistes de la ciutat des de l’altra banda del riu. Ens va resultar curiós veure com allà al costat hi havia una zona amb sorra on la gent s’estirava per prendre el sol com si estigués a la platja.\nKazan ens ha sorprès molt positivament. Ens ha semblat una ciutat moderna, maca i tranquil·la. Tot i que feia una calor increïble, ens hi hem sentit molt a gust. Segurament la companyia de la Svetlana hi ha tingut alguna cosa a veure.\nPropera parada: Ekaterinburg.\nRAY juny 10, 2015 at 10:27 am · Reply →\nQuina riquessa d’Esglesis i edificis¡ El mocador del cap , de qui era? es ben macu. Molts petons.\nMònica i César juny 26, 2015 at 4:58 am · Reply →\nEl mocador te’l deixen a l’entrada de la mesquita. Com moltes turistes no porten res per cobrir-se el cap, en tenen allà . Mua!\nLeave a Reply to Mònica i César Click here to cancel reply.\n← Kazan: Svetlana\nEkaterinburg: Maria →\nCopyright © 2019 MIC MIC


Festa Final de les Escoles Esportives de València - Fundación Deportiva Municipal Valencia\nFesta Final de les Escoles Esportives de València\n5 juny, 2015 • Escoles Esportives, Notes de premsa, Notícies\nLes diferents activitats esportives realitzades amb motiu de la celebració de la festa final de curs de les Escoles Esportives, han reunit a més de 5.000 xiquets i xiquetes en diferents punts de la ciutat.\nCom en anteriors edicions ha col·laborat l’empresa COCA-COLA que ha aportat gratuïtament els seus productes per a atendre tots els participants. A més els alumnes han rebut com a regal una camiseta esportiva patrocinada per RED FORD de València, motor de l’esport valencià.\nFiesta Final de las Escuelas Deportivas de Valencia\nLa Fundació Esportiva Municipal ha organitzat, conjuntament amb les entitats i federacions Esportives col·laboradores, des del 20 de maig, la festa final de curs de les Escoles Esportives. El principal objectiu d’esta activitat ha sigut la clausura de la temporada i la despedida d’alumnes i professors fins al pròxim curs. S’ha premiat d’esta manera als alumnes de les escoles esportives per l’esforç realitzat durant tot el curs escolar i per la seua contribució a la promoció de l’esport de base a València.\nLes diferents jornades lúdic – esportives que s’organitzen amb motiu d’esta clausura compten amb una gran tradició de participació. S’han celebrat en la platja, els col·legis i poliesportius de la ciutat. Vos professors i coordinadors de les escoles són els que han organitzat les activitats, acompanyant els alumnes en les diferents jornades. Pares i la resta de familiars també han acudit a la festa, col·laborant, inclús participant en els jocs i tasques programades.


La fulguració amb infrarojos pot frenar el càncer d’anus\n- VIH/sida - VPH\n05 dic 2013 - 16:00 h\nDes de principis del 2013, l’Hospital Universitari de Bellvitge ha posat en funcionament una consulta de prevenció del càncer anal, la qual ha realitzat el cribratge de 158 pacients amb VIH/sida. Si la citologia és anormal, “se’ls practica una anoscòpia per confirmar si existeix una zona patològica”, afirma Daniel Podzamczer, Cap de Secció del Servei de Malalties Infeccioses i responsable de la Unitat de VIH de l’Hospital.\nEn cas positiu, se’ls realitza una biòpsia i si aquesta revela una lesió potencialment cancerosa, les lesions són eliminades mitjançant la tècnica mínimament invasiva de fulguració amb infrarojos. A més, l’anoscòpia també permet detectar condilomes, berrugues causades per unes variants diferents del VPH.\nLa Unitat de Prevenció del Càncer Anal preveu ampliar aquest cribratge als homes heterosexuals amb antecedents de condilomes i a les dones amb una citologia del coll d’úter anormal o condilomes.