Equip cat - Fundació IRES\n«Perquè es doni l’apoderament, és imprescindible que no qüestionem les seves decisions.»\n«El vincle amb les famílies és bàsic per a l’èxit de la nostra intervenció.»\n«Part del nostre treball és recordar-los a les persones que atenem el que són capaces d’aconseguir per si mateixes.»\nSom un equip multidisciplinari que suma esforços i motivació per a la transformació social. Creiem en les persones i en el seu potencial per a trobar en les situacions de vulnerabilitat una oportunitat de canvi vital.\nEl consell de direcció actua com a òrgan executiu de les línies estratègiques marcades pel Patronat de la Fundació IRES.\nDirectora operativa Catalunya\nDirectora operativa Balears\nDirectora de l’àrea de persones\nEl Patronat té la responsabilitat de guiar l’acció social i de fomentar la recerca, la formació i la publicació de temes d’interès entorn de la labor de la Fundació IRES.\nAndreu Soldevila Casals (President)\nPADE (IESE Barcelona)\nPresident de la Fundació IRES. Des del 1995 fins l’actualitat, Director Conseller Delegat del Majestic Hotel Group · Unique Luxury & Boutique HotelsGrup Majestic.\nFrancesc Velayos Balcells (Vicepresident)\nEnginyeria Industrial Mecànica (Escola Técnica Superior de Barcelona Plan)\nM.B.A. (IESE Barcelona) PADE (IESE Barcelona)\nForma part del patronat de la Fundació IRES en qualitat de vicepresident. Des del 2011 fins al 2016 Conseller i Membre Comitè Executiu de TCB. Anteriorment: Conseller Delegat de TCB, Director General de Derbi, Director de Fàbrica Nacional Motor -Derbi-, Adjunt Direcció General Tenerias Riera Guardiola -Parets-.\nManuel Ledesma García (Secretari)\nLlicenciat en Dret (Universitat de Salamanca)\nMàster en Dret Bancari i Comunitari (Universitat C.E.C.A. de Madrid)\nMagistrat i fiscal en excedència. Exdirectiu de banca i responsable dels serveis jurídics. Patró de la Fundació IRES en qualitat de secretari. Ha format part del comitè jurídic de la CECA, membre del Servei per Dirimir Incidències entre Entitats Financeres, Bancs i Caixes. Conseller de diverses empreses.\nJoan-Ramon Borrell Arqué (Vocal)\nLlicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials (UB)\nMàster en Economia Política Internacional (Universitat de Warwick, Regne Unit)\nDoctor en Ciències Econòmiques i Empresarials (UB)\nProfessor Convidat del Màster Advocacia (UPF). Coordinador del Màster en Economia, Regulació i Competència (UB). Investigador Afiliat, PPSRC (IESE Business School). Professor Titular d’Economia, (UB). Investigador Afiliat, CRES (UPF). Patró de la Fundació IRES.\nAnteriorment Asessor Econòmic, Cercle d’Economia. Professor Convidat, Barcelona GSE. Secretari Tècnic, Cercle d’Economia. Professor Titular Interí d’Economia. Investigador Post-doctoral (Universitat de Harvard, EUA)\nNúria Adroer Martori (Vocal)\nExperta en el tractament de d’aigües\nLlicenciada en Ciències Químiques (UB) i Doctora en Ciències -Química- (UAB)\nActualment Directora R+D+i: Adiquímica S.A i Patrona de la Fundació IRES\nAnteriorment: Departament Enginyeria Química (Universitat Autònoma de Barcelona)\nBeatriz de Soler Bigas (Vocal)\nDiplomada en Direcció d’ Empresas (IMD, Suiza) Diplomada en Direcció de Màrqueting (INSEAD, França)\nDiplomada en Màrqueting Industrial (Kellogg School of Management, USA)\nDiplomada en Formació de Directius (Harvard Business School, USA)\nDes del 2003 Professora del Departament de Marketing d’ESADE Business School i titular de les assignatures Marketing Management, Brand Management i Marketing Business to Business impartides en programes de direcció (Executive Education). Experiència professional prèvia en el món de la recerca de mercats i de la comunicació publicitària. Consultora de companyies nacionals i internacionals de diferents sectors. Membre del patronat de la Fundació IRES així com d’altres Patronats i consells d’administració.\nMontserrat Tohà i Solé (Vocal)\nDiploma en Direcció d’Empreses (UPF)\nActualment forma part del patronat de la Fundació IRES. Directora de la Fundació IRES on ha desenvolupat la seva carrera professional. Professora Escola Universitària Treball Social-UB . Presidenta d’Entitats Catalanes d’Acció Social-ECAS i Vicepresidenta de la Taula del Tercer Sector Social de Catalunya. També ha estat a Junta directiva Assoc. Empresarial Iniciativa Social, a la d’ECAS, al Consell de govern de l’Acord Ciutadà per una Barcelona Inclusiva i presidenta de la Comissió de RSC del 22@Network.\nCarlos Cortés León (Vocal)\nLlicenciat en Dret, amb màsters en Recursos Humans, MBA, Direcció de Fundacions, PRL, Direcció d’ONG (Esade), Lideratge i Innovació Social (Esade) i Gestió Estratègica i Lideratge Social (IESE).\nCoach executiu PCC amb especialització en coaching d’equips i sistèmic. Professor col·laborador del departament de Direcció General i Estratègia de ESADE. Actualment, és consultor i docent especialitzat sobre estratègia, gestió d’equips, RSE i estructura organitzativa per a entitats socials, empreses i Fundacions corporatives. Ha estat director de RH, entre altres, de Inypsa, Grup 5, Metges sense Fronteres i Ajuda en Acció. Patró de la Fundació IRES, Igaxes, Vicepresident i fundador de Padrins pel Brasil. És autor de nombrosos articles i llibres. TEDx speaker sobre “Treball en equip i música a capella”. Compositor de l’Himne a Fundacions. Acompanya a persones i organitzacions a trobar i seguir els seus processos de canvi, guiats des de la seva intel·ligència emocional i sentit comú.\nSi creus que és possible canviar la nostra realitat social amb professionalitat, compromís i il·lusió,\nuneix-te a l’equip IRES i sigues part del canvi!


Els quatre eixos d’un bon pla de tornada a l’escola | Obrim l'educació\nBlog > Els quatre eixos d’un bon pla de tornada a l’escola\nEls quatre eixos d’un bon pla de tornada a l’escola\nEntrevista a Dolors Queralt, directora de l'institut escola Daniel Mangrané de Jesús (Tortosa)\nEn moments d’incertesa les respostes són més valuoses que mai. En aquest punt es troben centenars de centres educatius del nostre país davant l’inici de curs: buscant les millors respostes.\nLes escoles i instituts, espais d’equiparació d’oportunitats i de construcció de futur, obriran les seves portes el dia 14 de setembre després de sis mesos de tancament. Serà un moment únic. El confinament i l’estiu han generat situacions de pèrdua d’aprenentatges, desvinculació amb el món escolar i tensió emocional per molts alumnes. A més, tot i que l’aposta per un curs presencial ha estat forta, la possibilitat de nous confinaments està sobre el tauler. La organització també es veurà alterada per la configuració de grups estables de convivència, que rebaixaran les ràtios fins a 20 alumnes com a màxim.\nAmb aquests inusuals ingredients, els centres educatius han hagut de dissenyar plans de reobertura per treure tot el suc als recursos de què disposen i assegurar les millors oportunitats educatives a tots els alumnes.\nDolors Queralt, directora de l’institut escola Daniel Mangrané de Jesús (Tortosa), aprofita els últims dies abans de la reentré per afinar el seu full de ruta i afegir les noves indicacions del Departament d’Educació. “La clau és recordar sempre que tot el que fem té un perquè i aquest perquè és l’alumne”, afirma. En la pressa de decisions ha participat tota la comunitat, tots aquells que d’una forma o altra seran protagonistes aquest curs únic. “Si tu garanteixes que la gent se senti partícip, que tingui un perquè... li trauràs un millor aprofitament als recursos que tens”, explica sobre el seu pla de tornada a l’escola, un pla que no ha de suposar un trencament respecte a l’ADN del centre, sinó un pas més que dóna continuïtat a la feina feta i que és sostenible.\nCom diu la Dolors, és un moment per aprendre a gestionar la incertesa i desaprendre algunes coses per poder aprendre’n de noves. Aquest missatge va inclòs en els quatre eixos del seu pla de tornada a l’escola: l’avaluació inicial, la gestió emocional, els entorns virtuals d’aprenentatge i els protocols, que ells han vinculat amb els quatre elements de la natura: "El foc amb els protocols de seguretat perquè si no tenim compte podem prendre mal, com passa amb el foc. L'aigua amb la gestió emocional de la mateixa manera que l'aigua pot presentar diferents estats, així mateix nosaltres mateixos podem estar en diferents estat emocionals. L'aire amb els entorns virtuals, el núvol virtual on tot està penjat i la terra amb l'avaluació inicial, la base, el punt de partida que ens ha de guiar".\n“Aquest confinament ens hem adonat més que mai que hi ha dos coses importants pels nostres alumnes: ells per si mateixos i ells com a part d’un tot, d’un grup, d’una escola, d’una societat...”, reflexiona la directora. Treballar les emocions dels alumnes és fonamental, però també s’ha de treballar molt el vincle perquè els alumnes se sentin part d’una comunitat.\nPer assolir aquest acompanyament emocional tan necessari, l’institut escola Daniel Mangrané ha dissenyat el projecte transversal per aquest curs: “Dins teu”, que té per objectiu donar resposta a la dualitat entre l’individu i el col·lectiu. Aquest projecte serveix com a vincle per unir els alumes de totes les edats i busca donar resposta a les seves necessitats a través de diferents recursos. Un d’ells és la tutorització, una peça clau pel benestar dels alumes i que al Mangrané es fa de manera intensiva. “Tenim una hora de tutoria que es diu “Dins teu” on treballem aquest acompanyament”, explica la directora, “a més, tenim una comissió de gestió emocional que s’ha estat trobant tot l’estiu i que ha marcat els objectius per aquest curs”.\nMés enllà del treball amb l’alumne com l’individu, també hi ha estratègies cap a fora. Uns dels objectius aquest curs al Mangrané és teixir xarxes amb altres agents. Així, des de l’institut escola s’han posat en contacte amb entitats, associacions i altres professionals per vincular els alumnes amb el seu entorn. Com exemple, els primers dies els alumnes treballaran en un mural junt l’artista Lara Gombau, un projecte anomenat Expressa't que, seguint amb la línia de treball del centre, farà ús de la cultura i de l'expressió artística per treballar les emocions.\nLa primera pregunta que s’ha de fer el centre és: d’on partim? Com han evolucionat els alumnes des que van marxar el mes de març? “No hem de donar per fet que aquest curs comencem com tots els cursos, haurem d’adaptar allò que teníem programat”, explica la directora, que reconeix que aquest curs hauran de partir de la prova inicial que fan cada setembre i adaptar-la a les necessitats concretes que identifiquin. Com a novetat, l’institut escola Mangrané farà servir els sociogrames a tots els nivells educatius. Aquesta eina ajuda a conèixer com s’estableixen les relacions socials dels alumnes i és especialment útil després d’aquest període d’aïllament que hem viscut: “Abans fèiem sociogrames quan hi havia canvi de cicle, però ara hem pensat que seria bo que ho féssim a tots els nivells perquè la realitat de les relacions entre ells poden haver canviat respecte al març”, diu la Dolors.\nDurant aquest nou curs podria haver-hi nous confinaments i els centres han d’estar preparats. Per això, a l’institut escola Mangrané han enllestit les plataformes necessàries per les classes virtuals i formació per a les famílies que han enviat durant l’estiu. “Les tecnòlogues del centre han preparat uns vídeos en un genial.ly, que són uns tutorials adaptats. Així, si hi hagués nous confinaments a les famílies no els vindria de nou”, explica la directora.\nLes noves indicacions del Departament d’Educació han obligat als centres educatius a fer canvis d’última hora en els seus protocols de seguretat davant la covid-19. Cada escola haurà de trobar la seva fórmula considerant els seus recursos i possibilitats, però la Dolors Queralt adverteix de la importància del “com” en la planificació d’aquests protocols.\n“Arrel de les noves indicacions del Departament, ens vam preguntar: ara què fem amb aquests grups? No els partim? Els partim? Els partim per cicles? Per nivells?”, medita la Dolors, “i per resoldre aquests temes vam preparar un correu específic per a cada cicle amb un formulari amb les tres o quatres opcions i vam demanar a l’equip docent que decideixin quina troben millor i ens expliquin perquè”. Pel que fa a les famílies, s'han organitzat reunions informatives per grups estables per explicar-los l'organització específica del seu nivell, escoltar les seves inquietuds i donar les respostes necessaries.\nL’acció tutorial en temps de coronavirus


Hippies i nets inesperats a Formentera | EL CINÈFIL\nHippies i nets inesperats a Formentera\nActualitatCine Català 25 de Juny de 2018 Redacció 0\n'Formentera Lady', l'ópera prima de Pau Durà, s'estrenarà al Festival de Màlaga\nL’actor Pau Durà debuta darrere la càmera després d’anys treballant-hi davant. El llargmetratge Formentera Lady, que formarà part de la Secció Oficial del Festival de Màlaga i s’estrenarà en sales aquest 29 de juny, serà doncs la seva òpera prima. Formentera Lady, comèdia dramàtica escrita i dirigida per Durà, relata la història d’un vell músic la vida hippie a Formentera es veu alterada amb l’arribada del seu nét de deu anys. La pel·lícula va tenir el seu primer contacte amb el públic al FIC-CAT a principis de juny amb presència del director i part de l’equip del llargmetratge.\nEl tema Formentera Lady, de l’àlbum de la cèlebre banda de rock progressiu King Crimson Islands (1971), és tot un himne de l’època en què Formentera es va convertir en un paradís hippie. D’aquí parteix la pel·lícula de Pau Durà, en la qual José Sacristán interpreta Samuel, un veterà músic hippie que va arribar a l’illa als anys setanta i es va quedar a viure, guanyant-se la vida tocant el banjo en un garito. Un dia rep la visita de la seva filla Anna (Nora Navas) i del seu nét Marc (Sandro Ballesteros). Desocupada des de fa temps, Anna ha acceptat un treball a França que l’obliga a anar-se’n sola. Després d’un primer rebuig, el vell hippy decideix fer-se càrrec del seu nét, emprenent un viatge que li farà transitar les ombres del seu paradís acompanyat d’altres singulars personatges; Toni (Jordi Sánchez), Greta (Pepa Juan) i Joan (Ferran Rañé). Un viatge crepuscular que serà, al seu torn, esperançador i iniciàtic.\nPau Durà (Alcoi, 1972) és conegut, sobretot, per la seva faceta interpretativa, actuant en sèries d’èxit com La zona, Merlí, o Plats bruts, o pel·lícules com No sé decir adiós o Tots volem el millor per a ella. Durà, però, ha realitzat diversos treballs com a director i guionista en quatre curtmetratges i la pel·lícula per a televisió Tocant el mar (2012). La productora catalana Fosca Films i la valenciana Sunrise Pictures produeixen la pel·lícula, en coproducció amb Good Machine Films AIE i La Perifèrica Produccions


Quan comencen les rebaixes d'hivern? - 11Onze\nQuan comencen les rebaixes d’hivern?\n01 Jan, 20222min lectura\nUn any més acomiadem unes festes de Nadal atípiques, acompanyades d’incertesa i unes restriccions que han alterat les celebracions i reunions familiars. Els Reis d’Orient arribaran descafeïnats, vacunats, amb mascareta i sense llençar caramels, però si d’una cosa podem estar segurs és que després de ses Majestats, arriben les rebaixes. Així doncs, quin dia comencen les rebaixes?\nD’ençà que el govern de l’Estat va alliberar els horaris comercials i períodes de descomptes ara fa deu anys, els botiguers ja no s’han d’esperar a una data específica per començar les rebaixes. Les rebaixes d’hivern a Catalunya arrenquen de manera oficial el 7 de gener i acaben el 31 de març, tanmateix, moltes botigues i cadenes comercials ja tenen descomptes i ofertes, o les tindran a partir del dia 3.\nL’aparició de la nova variant òmicron del SARS-CoV-2 ha temperat l’optimisme per la recuperació gradual d’un sector que ha vist una disminució significativa de l’activitat en els eixos comercials durant les hores prèvies a la nit de Nadal. Però ni les restriccions d’aforament, ni la precaució de la gent davant l’alt nivell d’incidència acumulada, ni la popularitat de les compres en línia significaran la fi del fenomen de les rebaixes. Sí que estan canviant els nostres hàbits de compra i, per això, cada vegada més els comerços de barri es digitalitzen per accedir a uns veïns que ara tenen més a prop el mòbil que la botiga de la cantonada, i que també ens permeten fer pagaments presencials ‘contactless’.\nHas sentit un formigueig a la panxa en recordar alguna...\nLes targetes virtuals són el principal mètode de pagament...\ngener 7, 2022 at 9:33 pm\nMolt interessant. Pot ser en aquests casos temps passats si va ser millors.\ngener 8, 2022 at 8:49 am\nTot té la seva part bona i la seva part dolenta, Pere, no creus?\ngener 3, 2022 at 7:58 pm\ngener 8, 2022 at 8:44 am\nMercès per comentar, Joaquin!\ngener 3, 2022 at 7:02 pm\nEl millor I més segur el telèfon\ngener 8, 2022 at 8:48 am\nOi que sí, Alicia? I el més ràpid i còmode, també.\ngener 3, 2022 at 4:17 pm\ngener 8, 2022 at 8:43 am\nGràcies per comentar, Francesc! Celebro que t’hagi agradat!\ngener 3, 2022 at 3:52 pm\nGràcies pel teu comentari, Josep!\ngener 2, 2022 at 12:17 pm\ngener 1, 2022 at 9:58 pm\nM´ha agradat molt el vídeo, curull d´humanitat. Anar al mercat, la plaça de vendre, és talment així.\ngener 1, 2022 at 10:24 pm\nCelebrem que t’hagi agradat, Mercè, i moltes gràcies pel teu comentari!!!


L’Institut d’Estudis Ilerdencs s’afegeix als actes del Més Musiquem amb la presentació del llibre ‘El pianista cec’, de David Puertas | Institut d'Estudis Ilerdencs\n/ L’Institut d’Estudis Ilerdencs s’afegeix als actes del Més Musiquem amb la presentació del llibre ‘El pianista cec’, de David Puertas\nL’acte ha comptat amb la participació del mateix autor, del musicoterapeuta Josep M. Porté i de la directora de la Coral Shalom, Mari Carmen Valls, i s’emmarcava dins el Musiquem Lleida, més concretament dins el Més Musiquem, una iniciativa que engloba les activitats paral·leles al festival, previst pel cap de setmana vinent. Entre aquestes, n’hi ha que estan relacionades amb el cinema, d’altres amb la cuina, amb l’art o, com en aquest cas, amb la literatura.\n‘El pianista cec’ és una novel·la que ens apropa a la història del ‘Don Juan’, el primer creuer amb bandera espanyola que va navegar pel Mediterrani als anys noranta. La veu del narrador és la del pianista de bord, un jove acabat de sortir del conservatori que anirà descobrint com enfrontar-se a la vida, més enllà d’aprendre a tocar boleros i cançons de moda. Es tracta d’una història sobre el mar i la música, en la qual el piano del vaixell esdevé un personatge principal sobre el qual gira l’obra i que ens acosta a la història d’alguns dels grans noms de la música clàssica.\nDavid Puertas és músic i periodista. Col·labora com a divulgador amb les institucions musicals més rellevants del país i és professor a l’IES Can Puig de Sant Pere de Ribes. Ha publicat diversos llibres, tots ells a cavall entre la música i la literatura, entre els quals destaquen dos reculls de contes: ‘Música a la vora del so (publicat per la ‘Revista Musical Catalana’) i ‘Des d’aquell dia’ (contes escenificats en més de 50 escenaris arreu del país). Ha estat premiat en diversos certàmens de narrativa breu. També ha publicat ‘100 coses que has de saber de l’òpera’ (amb Jaume Radigales), ‘Notes de concert’, ‘Música encreuada’ i deu edicions arreu d’Europa de ‘Sidokus: el Sudoku musical’ (amb Bernat Puertas).


School to School | Bloc Beat Bonaventura 6è A\nLa setmana passada, el divendres 14 d’octubre, ens va venir a visita el Lancy, és el representant de la Fundació Vicenç Ferrer. Ens va explicar la vida a l’Índia i també que ens podríem comunicar a través de cartes amb els nens de les escoles de la Fundació. El projecte School to School ens permet ajudar amb el material escolar als nens i nenes i a nosaltres ens serveix per aprendre com és el seu dia a dia.\nMoltes de les coses que ens va explicar ens van sorprendre, sobretot la separació de la societat en castes. Hi ha quatre castes diferents a més dels intocables. Són els de nivell més baix i els més pobres, tampoc poden canviar de castes. La Fundació s’encarrega de construïr escoles, cases, hospitals i escoles per a nens discapacitats i ajuda en tot el que pot a les persones de casta intocable.\nTambé ens va explicar la diferència entre la zona urbana i la rural, per exemple que no tenen electricitat, aigua corrent… viuen de l’agricultura, la ramaderia i els petits negocis. En quant a la feina les dones cobren la meitat que els homes, per la mateixes hores de treball. Les famílies no volen tenir filles, perquè tenen menys importància i els hi costa molts diners en el moment dels casaments. Els pares d’ella paguen tota la celebració. També els hi trien les parelles i no es poden casar per amor. Els casaments es converteixen en unes festes per tot el poble i tots estan convidats. La vestimenta de les dones quan no estan casades van amb una brusa i una faldilla, quan són a la pubertat porten un mocador de dos metres que els hi tapa el pit i quan estan casades el mocador fa cinc metres i els hi cobreix tot el cos.\nLa Fundació Vicenç Ferrer ha ajudat molt a les dones intocables: ha posat les cases al seu nom, els hi ha regalat bicicletes perquè puguin anar a l’escola sense perill…\nA l’Índia hi ha moltes religions, les més importants són el cristianisme, hinduisme i l’islam. El déu més important és l’home elefant que té molts braços. Cada dia al matí fan un dibuix amb guix a la porta de casa per rebre els déus de manera educada.


El projecte Co-ResponsaVIHlitat es va iniciar durant el curs 2016-17 amb la finalitat de convidar els diferents actors socials (comunitat educativa, entitats de la societat civil, gestors de polítiques públiques, investigadors i professionals de la salut) a participar en processos de deliberació col·laborativa per consensuar una agenda de recerca i innovació en prevenció del VIH i d’altres infeccions de transmissió sexual. Aquest projecte es coordina des del Living Lab de Salut d’IrsiCaixa i s’emmarca dins dels projectes europeus InSPIRES i ENRRICH i del programa educatiu Xplore Health, impulsat conjuntament per IrsiCaixa i l’Obra Social “la Caixa”.\nDurant aquest curs 2017-18 es desenvolupa la segona fase del projecte, que té per objectiu implementar projectes de recerca participativa que responguin a algunes de les prioritats recollides en l’agenda. Aquests projectes, els lideraran estudiants de màster que actuaran com a investigadors conjuntament amb els estudiants de secundària.\nEnguany, tiren endavant aquest projecte amb els alumnes de 1r de Batxillerat científic, dins de la matèria de ciències per al món contemporani que imparteix la Laura Claramunt. Esperem que sigui tot un èxit!


El programa H2OCI tindrà un preu promocional a partir de les 17h - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n20 Juny, 2018, 09:48\nEl programa H2OCI tindrà un preu promocional a partir de les 17h\nDel 25 de juny al 20 de juliol se celebrarà la quarta edició del programa H2OCI Vilafranca al Complex Aquàtic. Es tracta d’una oferta d’activitats de lleure i bany, a les piscines d’estiu, dirigida a un públic familiar.\nEnguany com a novetat l’accés a les piscines d’estiu, durant les tardes que hi hagi activitats programades, tindrà un preu promocional a partir de les 17h. Així, l’accés puntual per als infants fins als 15 anys costarà tres euros i 1 euro per als pares o tutors acompanyants. També es faran abonaments per accedir tots els dies a les activitats, amb preus que oscil·laran entre els 30 als 55 euros. Les activitats consistiran en tallers diversos (manualitats, cuina divertida, pàdel, skates, snorkel, etc), espectacles de contes, inflables, titelles, entre altres.\nLa regidora d’Esports de l'Ajuntament de Vilafranca, Anna Doblas, animava tothom a participar-hi.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Unes 300 persones participen al Sopar Groc de l’ANC de Porqueres\nUnes 300 persones participen al Sopar Groc de l’ANC de Porqueres\nPorqueres va tancar el cicle d’activitats de juliol a la Plaça Major aquest diumenge amb un Sopar Groc. La d’aquest any era la segona edició d’aquest sopar en la que els beneficis es destinen a la Caixa de la Solidaritat.\nUnes tres-centes persones van participar d’aquest sopar que va consistir en una botifarrada i que tenia un preu de 5€. Segons explica el membre de l’ANC de Porqueres Lluís Roura, es tracta d’un acte auster que serveix també per recordar i denunciar la situació política que es viu a Catalunya des de fa uns anys.\nDurant l’àpat es va comptar amb l’actuació musical del Grup Retorn, que va interpretar unes havaneres. L’acte també va comptar amb els parlaments de Montse Bassa, germana de la consellera empresonada Dolors Bassa.\nAmb aquest Sopar Groc es posava punt i final a les activitats d’estiu de Porqueres, entre les que hi ha hagut projeccions de cinema a la fresca, actuacions de màgia i música.


23 noviembre 2009 « Distrito Fallas\nLa infantil Elisabeth Notario del Tronco i la major Marta Mascarell Herrero van ser nomenades passat dia 14 de novembre com a falleres majors de la Falla Mercat de Russafa. Eixe mateix dia, la Falla Avinguda de l’Oest-Els Velluters nomenava Irene Solís Juan i la xiqueta Noelia Vicent Andrés com a falleres majors 2010, en un acte que va acabar amb un sopar de germanor. Fora de la ciutat de […]\nLa Festa del Mig Any d’Almirall Cadarso-Compte d’Altea ja té data. Serà el 27 de novembre a les 21.30 hores, i en ella es nomenarà al nou Rei Moro, Vicent Fuster, i les huríes de 2010, la fallera mayor de València 2009 Marta Agustín i la seua cort d’honor. A més, es farà un recordatori al fundador de la Parada Mora, Juan Parera, qui va morir fa relativament poc. Fuster […]\n¿T’agradaria que s’emetera un programa de ràdio des del casal de la teua comissió? Esta és la proposta que llança l’espai Veus de festa de l’emissora The Queen Radio (101.9 FM). Si vols que el seu equip visite la teua comissió, podràs comprovar com són de guapos i guapes en persona i passareu al local una nit diferent i divertida, a banda d’aconseguir que els representants de la teua falla […]\nL’Agrupació de Falles del Botànic va acomiadar a les seues falleres majors infantils 2009 passat 15 de novembre en un ambient divertit. El casal de la Falla Quart-Túria, lloc on va celebrar´se l’acte, va omplir-se de xiquets de les falles agrupades, els quals van vore com a les noves representants infantils els van imposar la seua respectiva banda de fallera major infantil novata, i als presidents infantils una “L” de […]\nLa Campanya Camiseta Reial Solidària de la Real Falla Cadis-Literat Azorín ha donat el seus fruits, i el pròxim dimarts dia 24 de novembre, la comissió entregarà els diners recaptats amb la mateixa a UNICEF. Serà les 20.25 hores al casal (carrer Reina Na Maria, 5, València), i en l’acte estarà present la presidente d’esta organització, Nidita Guerrero. Una vegada acabat l’acte, s’oferirà un vi d’honor als assistents.


Far dedicat a Eva.\nA hores d'ara ja us ho he explicat a tots, però no n'heu vist gaires fotos, així que aquesta entrada encara s'ha fet més esperada. Dissabte, sense esperar-m'ho, Amelia em va convidar a anar amb ells a Maine en cotxe (així que també en podreu veure una crònica aviat al seu blog). Maine! I tant que sí! I amb molt bona companyia. A fer una ruta de fars gastronòmica.\nMaine és un estat, tant al nord que gairebé passes al Canadà (la nostra por a la tornada nocturna, atès que no portàvem ni els passaports ni els documents necessaris per tornar a entrar). Un estat del qual no havia sentit parlar mai abans d'arribar aquí, però del qual no he deixat de sentir a parlar des que hi sóc. Els pares dels bessons tenen família a Maine. Maine és famós (encara més que Boston) per la llagosta (per unes galetes estranyes i pel pastís de móres). [Ho vam tastar tot, sí, i a més a més a locals triats; jo em vaig relaxar perquè Amelia havia fet tota la recerca]. També és famós com a lloc d'estiueig i pels colors de les fulles a la tardor (de fet, tota Nova Anglaterra ho és). Les expectatives eren molt altes i el dia no hauria pogut ser millor. Fins i tot el temps ens va acompanyar de matí, en què feia sol, tot i després ens vam haver de refugiar a Portland (en una teteria que ja tenien filada) per la tempesta i en arribar a casa a quarts de dotze de la nit, també plovia. Vam sortir després d'esmorzar, a les deu, de Somerville.\nRestaurant de llagosta al costat del far. Dotze del migdia. De seguida s'hi va fer coa, demanaves, cridaven el numeret i anaves a buscar el menjar. Jo encara no n'havia vist cap com aquest,\nVam fer bastants quilòmetres de carretera i, a més, hi havia molt de trànsit, tot i que aquí el quinze d'agost no se celebra res, però va ser un dissabte de turisme. Allà al costat també hi havia una platja i mansions. Però, després de veure el far, nosaltres vam fer cap al restaurant i tots vam demanar llagosta.\nLa carta. S'hi han d'afegir les taxes, sempre, al menjar i a tot, però no acceptaven propina aquí perquè ens ho van cancel·lar del tiquet.\nPels preus, les racions eren una mica més menudes del que ens esperàvem (el got és una llimonada de color rosa, és a dir, de móres, que té gust de llaminadura) i fins i tot el got, de mida 'small', menuda, ens va sorprendre perquè de totes maneres solen ser com seria per a nosaltres un got gros, molt gros.\nJo vaig demanar coes de llagosta arrebossades (eren un dels plats de l'apartat d'acompanyants, però l'arrebossat fartava i, a més, faltava el postre, perquè aquell dia volíem tastar-ho tot, tot i que vaig acabar a rodolons!).\nA. i F. van fer una llagosta cadascun. Sempre em sorprèn que no l'amaneixin amb salses. El potet groc que es veu a la meua foto és la mantega. I no sé com ho van fer, però només tenien un bastonet, res de coberts! Tota una proesa.\nAra ja entenia la fama de la llagosta de Maine.\nI el postre... en una gelateria d'allà a la vora, que tenia molta coa.\nEntre dos. Els pastissos són brownies. Nata per damunt i davall dos boles: una de móra i una de xocolata. No s'acaba de veure bé la mida del gelat...\nAquest era el meu. Era boníssim. De nata. Mida menuda. No m'esperava tanta bola, si no potser n'hauria demanat una de nata i una de xocolata, però els gelats de nata d'aquí em tornen boja, tot i que encara no n'he menjat a les granges típiques. A Davis Square també hi ha una bona gelateria (amb topping: ossets de llaminadura, lacasitos, trossets de xocolata... totes les marranades que hi vulguis afegir damunt. A mi m'agraden especialment els ossets).\nAjuntament de Portland.\nEncabat vam fer més d'una hora de cotxe (a mi em va passar molt ràpid, però jo no conduia) fins a Portland, capital econòmica i cultural de Maine. És una ciutat que vaig trobar molt diferent de les que havia visitat per aquí, ni gratacels ni els edificis històrics de Boston. També té un port, on s'hi concentraven els estiuejants, i que vam recórrer. Botiguetes i restaurants a la vora del port. Vam tornar a pujar (l'estàtua del pescador de llagostes la vam trobar més tard) i ens vam córrer a refugiar a la botiga de te i massatges abans que ens acabés d'esclatar la tempesta. Veieu els núvols negres de les fotos?\nEl senyal que no llenceu menjar, aquí acompanyat de la llagosta.\nUn dels carrers animats del centre.\nUna donuteria famosa. A la vora de la porta, un munt de gent menjant dònuts amb aparença de pastisseria (aquí els locals solen ser menuts i als americans els agrada menjar pel carrer).\nAquí, hi vam berenar.\nDos batuts de maduixa (un d'ells, meu) i un te batut de vainilla (ho dic bé?). Molt dolç i vaig trobar que més lleuger del que m'esperava, tot i que... al cap de no-res ja vam sopar (aquest cop, amb moderació)!\nI vam anar a veure els Fars Bessons, tot i que a la fotografia només en veureu un.\nVam observar una estona la gavina perquè s'estava menjant un cranc viu i l'anava aixecant amb el bec.\nPerò no només era hora de menjar per a la gavina, sinó que, tot i que entre la teteria i els fars hi havia deu minuts en cotxe, nosaltres vam anar de cara al plat, a sopar, que ja eren les sis! Realment, va ser una ruta gastronòmica completíssima i molt, molt bona; no em penedeixo de cap tria. I l'oloreta del menjar ja enamorava. Hi havia un restaurant, també conegut per la llagosta, allà mateix. Les vistes del restaurant tornaven a ser espectaculars, ja ho veureu. (Ah, de tempestes d'estiu aquí n'hi ha dia sí, dia no, gairebé).\nEl far de la dreta.\nEl bessó de l'esquerra, dalt del turonet. Hi havíem pegat la volta en cotxe.\nNosaltres aquest cop vam menjar dins. Fresquejava.\nLa carta. El funcionament era el mateix que al restaurant del migdia. Hi havia més coa.\nSafata de dos. Conté: sopa (la famosa New England Clam Chowder, aquest cop un xic més aigualida que a altres llocs), ja sabeu que m'encanta i sol ser espesseta; les pataques fregides (tothom menjava fregit, com jo a dinar, ells o ho bullen o ho fregeixen tot, el peix) i el lobster roll, una mena d'entrepà de llagosta i el pastís de móres de Maine, que també vaig tastar.\nAra queda una mica pobre, però aquest és el meu plat de sopa. Estava molt farta, ja!\nDes d'una altra perspectiva, perquè veieu bé el pastís.\nNo cal ni dir que em va encantar la sortida i vam tenir temps de xerrar de tot una mica!\nEUA menjar natura\nAmelia C 18 d’agost de 2015 a les 8:27\njajajaja con F es fácil ir a Boston desde Maine y terminar en Canadá, pero al final se portó medio bien, aunque nos dio alguna vuelta de más.\nConmigo todas las salidas son rutas gastronómicas, aunque les voy añadiendo algunas cosillas más ;)\nEutrapèlia 18 d’agost de 2015 a les 9:36\nJajaja ¡Fue una ruta estupenda y un día muy bien aprovechado!\nAnònim 18 d’agost de 2015 a les 12:33\nÉs molt bonic tot això i segur que també era tot molt bo.\nEutrapèlia 18 d’agost de 2015 a les 12:41\nHo era! Maine és tot natura: la costa i els boscos; fins i tot counduint per la carretera principal estàs envoltat de boscos.\nLashed 20 d’agost de 2015 a les 17:19\nSi que Maine sembla mes una petita ciutat anglesa que no pas Americana! Fes llista de tots els plats que he de provar quan vingui, amb la pinta que tenen no men en vull deixar cap!!\nEutrapèlia 20 d’agost de 2015 a les 18:23\nTu voldràs tastar més coses que jo! Lobster roll, llagosta, Clam Chowder, gelat amb topping, la teua cherry coke (anit en vam parlar a anglès, ja els vaig dir com t'agradava), hamburguesa, brunch amb els ous benedictes (que t'agradarà molt), pancakes, llimonada... Però molts menjars ja els vas tastar! Cannoli a North End. A mi Portland també em va recordar una ciutat anglesa i més amb les gavines. Tenim els mateixos referents!\nEutrapèlia 23 d’agost de 2015 a les 0:58\ni el Boston Cream Pie. Xocolata Burdick.\nEva 21 d’agost de 2015 a les 5:27\nUna ruta de fars gastronòmica? No pot ser millor! :P\nEutrapèlia 21 d’agost de 2015 a les 11:49\nSabia que t'agradaria! Jo vaig dir que sí de seguida! Bé, sobre el menjar no en tenia ni idea!\nEutrapèlia 21 d’agost de 2015 a les 11:50\nEutrapèlia 21 d’agost de 2015 a les 11:51\nVull dir que no sabia que tu també fossis llépola.\nEva 21 d’agost de 2015 a les 12:25\nNo, no ho sóc molt. Però la llangosta...\nEutrapèlia 21 d’agost de 2015 a les 14:47\nI el te segurament també t'hauria agradat!\nEva A. 28 d’agost de 2015 a les 8:35\nEls fars han arribat avui. M'encisa la postal. Moltes gràcies per haver-hi pensat!\nEutrapèlia 29 d’agost de 2015 a les 0:14\nEra impossible que no hi pensés! Sempre penso en tu a tots els llocs que visito, pensant si trobo la postal ideal.


Via ferrata Les Roques d´En Palomar. Vallcebre en Vallcebre - Barcelona\nEstás aquí: Actividades en » Barcelona » Vallcebre » Via ferrata » Via ferrata Les Roques d´En Palomar. Vallcebre\nVia ferrata Les Roques d´En Palomar. Vallcebre Volver\nUna vía ferrata és un itinerari vertical equipat amb material divers: claus, grapes, preses, passamans, cadenes, ponts penjants i tirolines, que permeten lascens amb seguretat a zones de difícil accés per a senderistes o no habituats a lescalada.\nPer a progressar s’utilitza un talabard amb un dissipador especial per a ferrades i a més es va unit al guia amb una corda que permet, si cal, l’ajut en la progressió, augmentant encara més la seguretat.\nIniciació: Roques de lEmpalomar (Vallcebre), la nostra preferida!\nLa tècnica i els materials més avançats així com l’experiència aplicada en instal·lacions en ferrades han donat un resultat espectacular practicable per persones de totes les edats acostant\nla muntanya vertical a tothom. En aquesta ferrada ens iniciarem a la progressió per paret d’una manera molt suau.\nSituació: Vallcebre (Berguedà)\nEdat: des de 8 anys\nDesnivell: 130 m.\nAproximació caminant: 15’ (aprox)\nDuració de la ferrada: 1h 30’ (aprox)\nMínim persones: 3\nPracticable: Tot l’any\nLugar donde se realiza: Vallcebre - Barcelona\nDuración de la actividad: 4 hores\nCasc, talabard amb disipador per a vies ferrades, corda per a progressar, guia, assegurança.\nCal portar per part del client:\nRoba esportiva, calçat de trekking o esportiu, aigua.\nGuants aconsellats (tipus ciclisme, fitness o jardineria)\nFerrada Roques de l´Empalomar\nHorario no es fijo, puede variar\nHorario: 16.30h, puede variar Duración: 4 hores\nPrecios: Persones, por pers. 39,00 €\nVias Ferratas en Barcelona\nVias Ferratas en Bagà (1)\nVias Ferratas en Centelles (3)\nVias Ferratas en El Bruc (1)\nVias Ferratas en Vallcebre (2)\nVias Ferratas en Vilafranca del Penedès (1)


El Govern presenta a la Cerdanya una inversió de 9,4 milions d’euros - Regió7\nEl gruix de les partides cerdanes, amb 7,5 milions, va a la Molina pel seu «efecte tractor»\n03·12·21 | 13:00\nEl conseller Jaume Giró aquest divendres al matí a Puigcerdà\nEl Govern de la Generalitat ha presentat a alcaldes, presidents dels consell comarcals i representants del món associatiu de l’Alt Pirineu i Aran un pressupost per al pròxim any 2022 de 44 milions d’euros, una xifra que suposa una inversió per habitant de 611 euros. Aquesta inversió, segons ha assegurat el conseller d’Economia Hisenda, Jaume Giró, davant de les autoritats locals, suposa més del doble de la mitjana nacional, que és de 218 euros per habitant.\nGiró ha afirmat en el transcurs d’una trobada a l’Hotel del Prado de Puigcerdà, que es tracta d’una previsió econòmica destinada a «reactivar» l’Alt Pirineu i Aran i, alhora, «contraposar el greuge inversor que ha patit aquest territori en els darrers 25 anys». El consellera ha remarcat que el seu departament aposta amb «valentia» i «velocitat» pel desenvolupament econòmic de l’Alt Pirineu i l’Aran. La major part de les inversions van directament a les pistes d’esquí, les quals són pel Govern una eina clau que fa «efecte tractor» sobre l’economia local, generant més riquesa i llocs de treball per a la població local. En aquest sentit, les inversions a les estacions és de 12,9 milions d’euros. En aquesta línia, el 82% de les partides destinades al Pirineu ho fan a projectes relacionats amb el transport o l’esquí.\nPel que fa a la Cerdanya, el pressupost de la Generalitat preveu una inversió de 9,4 milions d’euros, dels quals 7,5 milions van destinats a l’estació d’esquí de la Molina. Això deixa en 1,9 milions la partida per a la resta de la comarca. Així, les altres grans partides del pressupost per a la comarca són 550.000 euros per l’hospital transfronterer i 496.000 euros per a la conservació de carreteres.\nPel que fa a l’Alt Urgell, la previsió econòmica estipula una inversió de 16,9 milions d’euros, dels quals 7,9 van directament al projecte de millora de la carretera C 14 el túnel de Tresponts. Igualment també tindran una dotació de 2,2 milions d’euros l’acondicionament general de carreteres de la comarca i 1,5 milions d’euros les obres de condicionament a l’Horta de la Valira, a la Seu d’Urgell.


Gent Normal: L'ACOMODADOR #03\nAvui presentem el documental The Swell Season, que repassa la gira internacional que els dos músics de la pel·lícula Once van fer després del seu gran èxit, i que va tenir conseqüències agredolces per a la seva relació personal. El segon tràiler és el de l'apocalíptica 4:44 – Last Day on Earth, en què el prestigiós director Abel Ferrara donarà la seva particular visió de la fi del món.\nEn l'àmbit català, Bigas Luna es posarà post-apocalíptic en l'adaptació cinematogràfica que farà de la novel·la Mecanoscrit del segon origen, que es rodarà aquest any i promet ser un dels grans títols del 2013. Més enrere en el temps ens portaran els cinemes Verdi, que han programat un cicle d'Alfred Hitchcock per aquesta Setmana Santa.\nLa parelleta de Once torna a The Swell Season\nGlen Hansard i Markéta Iglová són els protagonistes d’una de les grans sensacions del cinema independent dels últims anys. El fet de revelar que Once (John Carney, 2006) no t’havia tocat la fibra o que no havies quedat encisat per la humilitat i sinceritat de la parella era motiu d’acusacions no inferiors al fet d'estar buit per dins. Ara, els més nostàlgics podran retrobar-se amb ells al documental The Swell Season, que explica la gira mundial de dos anys que la parella va fer després de saltar inesperadament a la fama i emportar-se l’Oscar a la Millor Cançó l’any 2008.\nThe Swell Season, que també és el nom del seu grup, evidencia que aquest ascens a la popularitat no va ser gaire profitós per als dos protagonistes, els quals havien portat la seva relació amorosa a la vida real. Rodat en blanc i negre i mantenint l’esperit de Once, el documental mostra el contrast entre l’èxit musical i les complicacions personals de la parella, i queda clar que no tot van ser flors i violes. El film s’estrenarà a l’Atlantida Film Fest, el festival online de cinema independent, que es celebra del 4 d’abril al 4 de maig.\nBigas Luna adaptarà Mecanoscrit del segon origen\nSi fa prop d’un mes parlàvem de The Last Days, ara ja podem preparar-nos per a la que serà una de les altres grans produccions cinematogràfiques catalanes d’aquesta dècada. El director barceloní Bigas Luna serà l’encarregat de traslladar a la gran pantalla Mecanoscrit del segon origen, la popular novel·la de ciència-ficció escrita per Manuel de Pedrolo el 1974. Encara es desconeixen els detalls del repartiment, però el rodatge es celebrarà aquest mateix any a Barcelona i Lleida. L’estrena està prevista pel 2013.\nLa pel·lícula, que podria portar el títol de Segon origen, adapta la història post-apocalíptica de Pedrolo, on es planteja una segona creació de la humanitat després d’una invasió alienígena. Luna ja ha anunciat que el rodatge serà en 3D i que no escatimarà en efectes especials. Així doncs, la cosa promet. Després de títols com Eva (Kike Maíllo, 2011) o Bruc (Daniel Benmayor, 2010), sembla que l’ambició del cinema català no decau.\nAbel Ferrara acaba el món a les 4:44\nSigui per influència dels maies o no, el cert és que la fi del món s’ha convertit en un tema més que recorrent en l’oferta cinematogràfica més recent. Després de la recent Melancolía (2011) de Lars von Trier, el pròxim a presentar-nos la seva versió és el novaiorquès Abel Ferrara. A la pel·lícula 4:44 – Last Day on Earth, Ferrara exposa la història d’una parella que espera inexorablement la fi de la seva existència, prevista precisament per aquesta hora exacta de la matinada.\nNo ens enganyem, és Abel Ferrara, així que no esperem una gran espectacularitat visual ni una mescla de foc i destrucció. La pel·lícula es basarà en les reaccions dels dos personatges, encarnats per Willem Dafoe i Shanyn Leigh, però també donarà gran protagonisme a les xarxes socials, els mitjans de comunicació i les noves tecnologies. Veient el tràiler, el film pinta realment bé.\nEls cinemes Verdi inicien un cicle dedicat a Alfred Hitchcock\nEl fet de poder veure els grans clàssics del cinema en pantalla gran és un luxe cada cop més abastable. L’estiu passat, els cinemes Verdi de Barcelona ja van programar un cicle de grans pel·lícules de directors com Francis Ford Coppola, Charles Chaplin, Roman Polanski o Sergio Leone, que va fer les delícies dels més cinèfils. Ara, els emblemàtics cinemes de Gràcia fan un homenatge al mestre del suspens, Alfred Hitchcock, amb la programació de quatre de les seves millors pel·lícules.\nVértigo (1958), Con la muerte en los talones (1959), Psicosis (1960) i Los pájaros (1963) es projectaran en alta definició i de forma totalment “remasteritzada” –aquesta paraula que tant els agrada utilitzar– a partir d’aquest dimecres, 4 d’abril. Una altra gran iniciativa dels Verdi que suposa tot un premi per als aficionats al cinema que optin per quedar-se a Barcelona durant les sempre curtes vacances de Setmana Santa.\nEtiquetes: 4:44, Alfred Hitchcock, cine, L'acomodador, mecanoescrit del segon origen, swell season\nMolt bé tot! i que guai això dels Verdi!


Avís Legal - Casa de Mali\nDenominació social del prestador de serveis de la societat de la informació d’aquest lloc web: Casa de Mali\nDades d’inscripció: Inscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, en el Tom 34942 Llibre 255633 Inscripció 1\nNom de domini: www.casademali.org\nDades de contacte del prestador de serveis del lloc web\nAdreça: Carrer Mallorca, 342, Barcelona, Barcelona 08013, ES\nAquestes condicions generals regulen l’ús de -incloent el mer accés a les pàgines web integrants de www.casademali.org (el “Lloc web”). Tota persona que accedeixi al Lloc web assumeix el paper d’Usuari, comprometent-se a l’observança i compliment rigorós de les disposicions aquí disposades, així com a qualsevol altra disposició legal que fos aplicable. Així mateix, els continguts i serveis a la disposició dels Usuaris en el Lloc web podran quedar regulats per condicions particulars que, en cas de conflicte, prevaldran sobre aquestes condicions generals.\nCasa de Mali es reserva el dret a modificar qualsevol classe d’informació que pogués aparèixer en el lloc web (incloent-hi, sense limitació, aquestes condicions generals i, si és el cas, les condicions particulars), sense que existeixi obligació de preavisar o posar en coneixement dels Usuaris aquesta modificació, entenent-se com a suficient amb la publicació en el seu lloc web. En conseqüència, l’Usuari ha de llegir amb atenció les condicions generals cada vegada que es proposi utilitzar el Lloc web així com, si és el cas, les corresponents condicions particulars cada vegada que es proposi utilitzar el contingut o servei de què es tracti.\nL’usuari accepta plenament i sense reserves les disposicions incloses en les condicions generals i, si és el cas, particulars del Lloc web, en la versió publicada per Casa de Mali en el moment mateix en què l’Usuari accedeixi al lloc web.\nEl lloc web pot ser visitat lliurement i el seu ús tindrà caràcter gratuït, sense perjudici del cost de connexió que tingui per a l’Usuari l’accés a la corresponent xarxa de telecomunicacions (tret que s’indiqui una altra cosa en les condicions particulars, en el seu cas). L’Usuari es compromet a utilitzar els seus continguts i serveis de conformitat amb la llei, la moral, els bons costums i les presents condicions generals. A aquest efecte, l’Usuari s’abstindrà d’utilitzar el lloc web amb finalitats o efectes il·lícits, prohibits i lesius dels drets i interessos de Casa de Mali o de tercers, ni de manera que pogués danyar, inutilitzar o sobrecarregar la Web, o que impedís, de qualsevol forma, la normal utilització de la Web.\nCasa de Mali no es responsabilitza dels errors o omissions, dels continguts del lloc web ni d’altres continguts als quals es pugui accedir a través d’aquest, ni dels danys derivats de la utilització del lloc web, ni per qualsevol actuació executada sobre la base de la informació que en ella es facilita.\nCasa de Mali adopta mesures de seguretat raonablement adequades per a detectar l’existència de virus. No obstant això, les mesures de seguretat dels sistemes informàtics en Internet no són enterament fiables i, per tant, Casa de Mali ni garanteix l’absència de virus o altres elements lesius, que poguessin causar danys o alteracions en el sistema informàtic (programari i maquinari), en els documents electrònics o en els fitxers de l’Usuari; ni respon dels danys i perjudicis que tals elements poguessin ocasionar a l’Usuari o tercers. El lloc web té caràcter informatiu, per la qual cosa el seu contingut podrà ser modificat, ampliat o suprimit en qualsevol moment, sense previ avís.\nCasa de Mali es reserva el dret d’actualitzar els continguts del lloc web i/o d’eliminar-los, així com de limitar i impedir l’accés a aquests, sigui temporalment o definitivament, sense prèvia notificació.\nTots els drets de propietat intel·lectual i/o industrial del lloc web i de tots els seus continguts (textos, imatges, dissenys, creativitats, programari, codi font, fragment d’àudio, programes informàtics, descàrregues digitals, bases de dades, noms comercials, marques, logotips, i/o qualsevol altre signe distintiu, etc.) que formin o hagin format part del mateix en algun moment, estan protegits per Llei i pertanyen a Casa de Mali.\nEn conseqüència, queden expressament prohibits a l’Usuari la reproducció, transformació, distribució, comunicació pública, posada a disposició, extracció, reutilització, reexpedició o la utilització de qualsevol naturalesa, per qualsevol mitjà o procediment, de qualsevol d’aquests continguts, excepte en els casos en què estigui legalment permès o sigui autoritzat pel titular dels corresponents drets.\nL’Usuari podrà visualitzar i obtenir una còpia privada temporal dels continguts per al seu exclusiu ús personal i privat en els seus sistemes informàtics (programari i maquinari), sempre que no sigui amb la finalitat de desenvolupar activitats de caràcter comercial o professional. L’Usuari haurà d’abstenir-se d’obtenir, o intentar obtenir, els continguts per mitjans o procediments diferents dels que en cada cas s’hagin posat a la seva disposició o indicat a aquest efecte o dels quals s’utilitzin habitualment en Internet (sempre que aquests últims no comportin un risc de mal o inutilització de la Web). L’Usuari haurà de respectar en tot moment tots els drets de propietat intel·lectual i industrial sobre la Web, de titularitat de Casa de Mali o de tercers.\nL’Usuari i, en general, qualsevol persona física o jurídica que es proposi establir un enllaç o dispositiu tècnic d’enllaç (per exemple, enllaços o botons) des del seu lloc web al Lloc web (l'”Hiperenllaç”) haurà d’obtenir una autorització prèvia i per escrit de Casa de Mali\nL’establiment de l’Enllaç no implica en cap cas l’existència de relacions entre Casa de Mali i el propietari del lloc o de la pàgina web en la qual s’estableixi l’Enllaç, ni l’acceptació o aprovació per part de Casa de Mali dels seus continguts o serveis.\nEn tot cas, Casa de Mali es reserva el dret de prohibir o inutilitzar en qualsevol moment qualsevol enllaç a la Web, especialment en els supòsits d’il·licitud de l’activitat o continguts del lloc web en el qual s’inclou l’enllaç.\nAquest lloc web posa a la disposició de l’Usuari, únicament per a la cerca de, i accés a, la informació, continguts i serveis disponibles en Internet, enllaços o dispositius tècnics d’enllaç (per exemple, links o botons), que permeten a l’Usuari l’accés a llocs o portals d’Internet pertanyents a o gestionats per tercers (els “Llocs Enllaçats”).\nCasa de Mali no ofereix ni comercialitza per si ni per mitjà de tercers la informació, continguts i serveis disponibles en els Llocs Enllaçats, ni aprova, supervisa o controla de cap manera els continguts i serveis i qualsevol material de qualsevol naturalesa existent en aquests, assumint l’Usuari de manera exclusiva tota la responsabilitat de la navegació a través d’aquests.\nLes condicions de la present Web es regeixen per la legislació espanyola i, tret que s’estableixi una altra cosa en la normativa aplicable (inclosa la normativa de consumidors i usuaris), qualsevol conflicte se sotmetrà per les parts pels jutges i tribunals de Madrid capital.


blog.cat d'en Pep - Puc o no puc\n« Amunt va i corrent I la vida continua »\n“És fosc, tinc son, em fa mandra, em canso, no sé qui vindrà, no sé on em portaran, no sé com acabaré; què faig?, me la jugo?”. Segur què això a més d’una i a més d’un és el que li passa pel cap,\n“Va si!!. Anem-hi a Torre Mossèn Homs”, i totes les neures desapareixen i tornar a trobar, a les amistats. Que una trobada faci més de vint anys i que alguns hi són des del començament i el qui ve s’ho fa seu i ho explica a casa, amb ulls lluents i que a més, de mica en mica noti que la vida és molt millor.\nAixò és el que es pensa, i per això s’ha mantingut fins avui dia, i el dia que s’acabi segur que ho recordarem i ho explicarem. I quan siguem vells li ho direm als nostres néts amb una llagrimeta baixant per la galta envellida. Serà un gran moment i el recordarem i us tornarem a recordar. I si tan sols queda\nun retrat, aquest ens farà reviure els dissabtes.\n“Però, si dissabte que ve ens tornarem a trobar. Què estàs dient!!. Va, va.\nDigue’m que ha passat”. Doncs què avui igual és un bon dia. Si\nQuan arribes a aquest lloc i veus el joc de llums, el cor es tomba d’alegria per veure néixer un nou dia.\nQuan et vas apropant a la Masia: no saps qui trobaràs\nI què millor que trobar-se amb qui t’accepta enriquir el nostre projecte, donant-se a conèixer i tenir el luxe de ser nominat com a “Mossenaire d’honor”. Gràcies Isaac Osuna\nI al final se’ns donarà a conèixer. Tot un honor\nI comencem per ho més important. Petar la xerrada i retrobar-se un dissabte més\nI amb més tècnica, amb un bon estirament, com fa en Toni Peñalver <link>\nPrement les mans, com en Marc i la Laura\nI, pim, pam… sortim amb la Isa Font i l’Eva Gorina\nAntonio i Jordi amb abraçada, que fa poc que també entrenen altres dies per la zona de l’Ègara i l’Imma concentrada i seguida per la Sandra\nEn Marc treu la llengua\nMiquel’s i Javier\nEnrique, que siempre que por ve\nl’esport amb les seves vessants\nAngel, vestit de mossenaire i molt feliç d’haver-vos conegut a tots.\nTots seguint al mossenaire d’honor, en Isaac Osuna, mentre baixem pel camí del golf\nI avui tenim a la Mon\nTípic imatge de les anades i tornades de la gent\nPrimer rajos de sol, mentre ens reagrupem. Avui hem començat prou foscos i\nens anem il·luminant. Som il.luminats\nIsaac molt ben envoltat, amb el Miquel i en Xesco\nCisco, Juan Manuel i Juan\nHan sortit fotent-li canya i han encapçalat aquest llarg progressiu en baixada:\nla Gemma, Marc, Enrique-Nilo i en Juan.\nI el moment que arriba la cua, amb els que l’han anat a buscar. Gràcies!!\nXesco, nou mossenaire i avui, després de molts i molts mesos, torna a córrer l’Emilio Expósito. Sembla que recuperat, encara que dilluns ens confessava que tenia moltes “agulletes”, millor dit tiretes.\nI arribem a la urbanització de Castellarnau, i els que hem arribat abans, fem de mossenaire.\nLa Contxita aprofita per fer un bon estirament.\nI la Gemma, segur que al “culumpio”, rememorant un temps d’infantesa.\nLa nostra Mossenaire Major, l’Anna Cos, al costat del Mossenaire d’honor\nI ens preparem pel moment culminant: la foto de família\nPersones que fins fa poc no es coneixien, aquí acaben fent una bonica amistat.\nEl marit de l’Eva Gorina, vestit de California four factors, avui ha patit un xic.\nAbraçat amb en Xesco, que també ha patit també. No sé si s’encomana.\nI s’ens presenta el nou mossenaire\nI aplaudim al Mossenaire d’honor: Isaac Osuna.\nMoment irrepetible. No estareu mai més els mateixos iguals plegats i aquest lloc i amb aquesta postura i… ves quina bona pinta que feu. Gràcies!!\nSempre què passem per aquest lloc i aviat, al costat de les oliveres, sabem ho afortunats que ens sentim de formar part d’aquest col·lectiu que els agrada tot això i ho valora.\nL’Ana fa uns mesos anava queixosa per què ho trobava llarg, ens sembla o dur, o tot plegat. Ara tenim la gran sort de què fa dies que no falla i… ha millorat, segur. Al seu costat la Sandra\nEn Salvador Reig és un vell amic amb qui hem fet força coses plegats. És un dels més grans ultrafondistes que he conegut a la vida i podria escriure un llibre i una enclicopèdia dels reptes que ha aconseguit esportivament. Una gran sort comptar amb la seva amistat. Avui estava realitzant una marxa excursionista orgranitzada.\nNo exagero quan dic que al seu costat un es sent petit. Tinc molts records i tots bons de les vegades que he pogut estar al teu costat Salvador. Et desitjo ara sempre el millor i que continuïs amb segur que molts plans i molt esport. Estem en contacte!!\nMolt temps que és una constant en el projecte d’entrenaments que fem. Ja feia dies que et perseguíem per què ens expliquis una mica coses teves i t’ho volem agrair de tot cor. Saber que estem envoltats de bona gent com tu, ens ajuda a mantenir aquest esperit d’amistat volem. Per molts anys i que tot et vaig molt i molt bé. Ens diu l’Isaac:\nPrimer de tot volia agrair al Pep la seva dedicació a aquest projecte que porta tants anys i que enganxa a molta gent, i també gràcies per fer-me Mossenaire d’Honor, ja no m’he pogut escapar.\nEl meu nom és Isaac Osuna i tinc 32 anys, sempre m’ha agradat molt l’esport tot i que crec que m’ha faltat més dedicació i constància. De nen vaig estar jugant a futbol fins als 17 anys per motius d’estudis. Després vaig tenir una etapa de gimnàs i amb 23 anys vaig començar a exercir d’arbitre de futbol federat.\nDes d’aquest moment vaig començar a interessar-me més pel running, donat que havia de passar proves físiques que exigien un cert nivell de resistencia.\nFeia sortides en solitari un o dos cops per setmana i alguns entrenaments específics a les pistes de Can Jofresa.\nDesprés d’uns anys va néixer la meva filla i vaig deixar l’arbitratge, i només sortia a córrer en solitari i em costava trobar motivació. Vaig estar fent els entrenaments del California Sports amb el Jim a les pistes uns mesos però els meus problemes al genoll no en vam permetre seguir.\nDesprés un bon dia un Mossenaire amic meu, l’Oscar Ortiz em va suggerir d’anar-hi , que m’ho passaria bé i no era tan avorrit com anar sol. I des d’aleshores que intento venir tots els dissabtes donat que és l’únic dia que puc per temes de treball.\nNo he fet gaires curses, una cursa de Bombers, una Santi Centelles i una de la Festa Major, però tinc la idea d’augmentar d’aquí al gener les sortides i preparar-me la Mitja de Terrassa, a veure si puc!\nGràcies a tots els Mossenaires!\nvols el teu banner? <———-


Noves idees, noves propostes\nSom a la recta final de la campanya electoral per les eleccions municipals del proper diumenge 27 de maig. Durant aquesta campanya s’ha posat de manifest que hi ha maneres molt diferents de fer política, d’entendre les campanyes electorals i la relació que els representants polítics han de tenir amb els ciutadans.\nD’una banda estan aquells pels quals tot s’hi val, aquells als que ni preocupen les conseqüències dels seus discursos incendiaris, ni el risc de trencar la convivència allà on més fràgil resulta, aquells que són capaços d’intoxicar i mentir sense cap mena d’escrúpol amb l’objectiu de guanyar un grapat de vots. Són la gent del PP, de la dreta més reaccionaria que no hi trobem a cap altre país d’Europa. En el nostre entorn més immediat, són els alumnes avantatjats de l’Acebes, en Zaplana i el Aznar. Aquí, igual que a la resta d’Espanya, demostren que no són gent amb capacitat per governar ciutats amb realitats complexes, amb reptes nous.\nDesprés estan els de la dreta “més d’ací”, els de CiU, que, en la seva desesperació per aconseguir algun espai de poder, s’han instal·lat en una mena de subhasta permanent, amb propostes electorals d’impossible realització. És la gent que un cop més ha confós les institucions amb el partit, com tantes vegades ha volgut confondre el país amb el partit. Per això no dubten en demanar el vot a la ciutat de Barcelona, per exemple, per posar un contrapoder des de l’ajuntament a la Presidència de la Generalitat. En el fons és el mateix que van fer durant 23 anys de govern, en els que van intentar ofegar el poder local de Catalunya. No els interessa la gent ni els seus problemes; no els interessen ni els pobles ni les ciutats de Catalunya. L’únic important per ells és la recuperació d’alguna parcel·la de poder que els ajudi a apaivagar una crisis política més que anunciada. Farien qualsevol cosa per aconseguir-la, fins i tot tornar a cal notari, però aquesta vegada per registrar la constitució d’una nova aliança política amb el PP.\nI davant d’això, només el PSC apareix com el partit que parla de les coses que realment preocupen a la gent, que fa propostes que donen resposta a les inquietuds i les demandes d’aquesta societat que canvia a ritme accelerat: som l’únic partit que analitza els nous reptes i planteja estratègies rigoroses per fer-los front. El PSC encarna el pal de paller d’una acció de govern que garanteix el progrés dels nostres pobles i ciutats, que treballa per la convivència, la solidaritat i la justícia social. El PSC és l’únic instrument per garantir un futur millor pels homes i les dones de la immensa majoria dels municipis de Catalunya. Aquesta tarda, escoltant al Jordi Hereu, veient el seu apassionament per Barcelona, veient la claredat del seu missatge i la contundència del seu projecte, he tingut la seguretat de que diumenge els ciutadans i les ciutadanes de Barcelona i de Catalunya continuaran donant suport al PSC. Des del partit hem sabut connectar amb la gent perquè l’hem escoltada. Per això, ara sabem que és l’hora de treballar decididament per garantir la cohesió social i la convivència, amb polítiques actives d’integració social, articulades des del convenciment que la diversitat ens enriqueix. Amb propostes concretes per fer habitatge públic i per resoldre el dèficit de mobilitat que pateix la regió metropolitana. O per millorar l’educació i la formació entenent-les com instrument fonamental per fer possible una veritable igualtat d’oportunitats.\nEs per això, que em mantinc convençut que el PSC continua essent l’opció política més solvent per a garantir que tots els pobles, viles i ciutats de Catalunya avancin cap a un horitzó de progrés, de prosperitat i desenvolupament, no només dels propis municipis, si no també de la seva gent, de les persones. El proper 27 de maig ho hem de tenir ben clar.


“Encara veig l’ofici de productor musical com el d’un artesà” | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nRAÜL Fernández, ‘REFREE’ | Músic i productor\nÉs un músic de referència, admirat per molts artistes de l'escena independent, que acumula sis elapés en solitari\nBarcelona 17 FEB 2016 - 13:25\tCET\nRaül Fernández (Barcelona, 1976), Refree, és com el julivert, arreu. No només té una carrera en solitari que ja ha lliurat sis elapés, sinó que com a productor, compositor de temes per a espectacles o tocant amb artistes als quals ha arranjat, produït o simplement coneix, el seu nom està vinculat a Kiko Veveno, Christina Rosenvige, Els Pets, Lee Ranaldo (a qui acaba de produir un nou disc a Nova York), Sílvia Pérez Cruz (artista a qui ha acompanyat durant bona part de la seva carrera), Nacho Umbert, Roger Mas, Fernando Alfaro o La Mala. Músic vocacional, el seu treball més recent ha estat comparèixer a l’espectacle Guerra, d’Albert Pla, del qual ha compost bona part de la música i hi participa amb la guitarra.\nEl músic Raül Fernández, també conegut com a Refree. Massimiliano Minocri\nPregunta. Què volia ser quan era petit?\nResposta. Volia ser músic. L’hi deia als meus pares i no s’ho acabaven de creure, pensaven que era un deliri infantil. El que m’he trobat de manera natural és la feina de productor. Sóc músic, m’agrada considerar-me un artesà.\nP. I com lliga la seva carrera en solitari amb la de productor, on està al servei d’un altre?\nR. Atenc la meva carrera quan tinc alguna cosa a dir i no estic ocupat amb produccions. És un avantatge, no estic pressionat per gravar i editar material propi. Els meus discos són una manera d’expressar qui sóc jo en aquell moment, és una forma de mostrar-me. Si no tinc feina de productor i no tinc res per mostrar, doncs no em poso a fer cançons.\nP. No tenir pressió econòmica és un avantatge o el fa més mandrós i abaixa l’autoexigència?\nTreballo com si la música s’escoltés en llocs idonis, però miro que se senti bé al mòbil\nR. Ho visc com un avantatge. Per exemple, ara tinc ganes de fer un disc d’electrònica. Si fos un artista assenyat no ho faria, partiria del punt on va quedar el disc anterior. Em sento lliure. Un cop, Kiko Veneno, que òbviament no té el mateix nivell de popularitat que jo, em va dir que ell havia triomfat, però no del tot: havia mantingut un nivell de popularitat que li havia permès fer sempre el que ha volgut sense estar pendent de res més. Ell meu nivell de públic, tan petit, em treu encara més aquesta mena de responsabilitats hipotètiques...\nP. Sempre diu que li agrada canviar, que no vol estar massa temps a la mateixa casella. No és immadur voler canviar per avorriment?\nR. Entenc la música, i això pot ser una mica naïf, d’una manera molt àmplia, m’agrada qualsevol tipus de música. M’agrada en funció no només de qüestions estètiques, sinó també quan tinc l’oportunitat d’aprendre alguna cosa nova sentint algun estil. Ara estic sentint flamenc, però les produccions de hip-hop modern i d’electrònica també m’interessen. I com si fos un nen petit, no només vull escoltar aquella música que m’interessa, sinó també aprendre-la a tocar. Anant més enllà, no crec en els estils, crec en els sentits estètics. Crec que entenc la música d’una manera determinada, tinc el meu criteri, i està per sobre dels estils.\nP. Què s’ha d’aprendre per fer electrònica?\nR. Sentint discos de James Blake o de Oneohtrix Point Never penses: uala, com ho fan, això?, com creen aquests sons? Llavors em poso a veure com els fan i reprodueixen. Produint el disc de Christina Rosenvinge veia que estava limitat en aquest àmbit electrònic. Tinc molt per aprendre...\nSi ajudes l’artista amb lletres, instrumentació i arranjaments, aquesta feina no morirà\nP. La crisi de la indústria i la manca de pressupostos de gravació han matat el productor?\nR. Entès com s’ha entès durant molt anys, és a dir un senyor que té un estudi, posa els micròfons i et fa sonar, doncs crec que sí, que li queda poc recorregut. Ara, el personatge que t’ajuda amb les lletres, que entrin bé en la música, el que t’aconsella el tipus d’arranjament i instrumentació, doncs aquest no crec que estigui en perill. És com la persona de confiança de l’artista.\nP. I no és frustrant que tota la seva feina quedi comprimida pels limitats formats actuals de compressió d’arxius sonors?\nR. Sí, sempre faig la broma que, quan en una gravació estem mirant-t’ho tot fins al mil·límetre, dic que això ho fem per al Brian Eno i quatre més. I és veritat: abans la gent tenia a casa equips d’alta fidelitat. Ara només és gran la pantalla de televisió. No crec que haguem de rebaixar les expectatives; potser els discos els fem, finalment, per a nosaltres. Jo treballaré com si la música fos escoltada en condicions idònies. El que sí que faig amb les meves produccions abans de donar-les per acabades és sentir-les al mòbil. Si allà no se sent prou bé, és que alguna cosa va malament.\nP. Com a músic és versàtil, però com a productor tothom el busca per canviar de so, com si només pogués fer això...\n“Sempre m’he sentit molt atret per Rick Rubin, per la seva manera d’entendre la música i la seva versatilitat (des de Beastie Boys a Black Sabbath). El cinquè volum de Johnny Cash a American Recordings, A thousand highways, sona fabulós i els arranjaments són una delícia”, confessa Raül Rodríguez, Refree, en parlar de quins són els seus models a seguir com a productor, i ràpidament li surt una llista: “Ara em crida molt el món de l’electrònica i el hip-hop. Kanye West té una ment privilegiada i és capaç de vendre discos i arriscar a parts iguals; m’agraden els seus discos: el que ha fet amb Kendrick Lamar i també la seva aportació al disc Rodeo, de Travis Scott”.\n“James Bake, quan produeix, també m’agrada molt, i la seva manera de treballar les textures i els espais em sembla molt interessant. Hi ha un tema que va produir per a Trimbal, Confidence Boost, trobo que és especialment representatiu”. Tampoc puc deixar d’anomenar Albini o Dave Fridmann. Els dos tenen un so molt personal: Albini crec que és molt més cru i de directe, i Fridmann, molt més capaç d’utilitzar els extrems, la saturació i la compressió brutal, per aconseguir la bellesa”. Quan ja sembla que els ha dit tots, com aquell que no vol la cosa, el barceloní deixa anar: “I Brian Eno, és clar: és un productor i un referent, avui, ineludible”.\nR. És veritat, em busca gent fins i tot més gran que jo i amb carreres fortes —Kiko Veneno, Lee Ranaldo, Els Pets, Christina Rosenvinge...— i tots em demanen això, canvis al seu so. Faig discos diferents per a tothom, és el que puc dir. I és veritat que no em limito a fer el disc que l’artista vol fer, intento que faci el que jo crec que li va bé, cosa que significa que de vegades l’artista ha de sortir de la seva àrea de confort i arriscar-se. Evidentment, sempre actuo amb el seu vistiplau i fent que se senti còmode. I no sempre saben què volen.\nP. És un productor meticulós...\nR. No em vénen a buscar per vendre molts discos, sinó quan es vol el meu so, la meva forma de treballar. Crec que sí que es nota quan produeixo un disc. No és que sempre soni igual: és una mena de personalitat, una manera de pensar. No sé explicar el meu so, és una cosa que sento. I la meva formació clàssica ajuda a donar un equilibri a les harmonies i a les veus. I no vull brillar: ha de brillar l’artista, has de treure el millor d’ell.\nP. Què valora a l’hora d’acceptar un encàrrec com a productor?\nR. No escullo per l’artista, sinó per allò que l’artista està fent en aquell moment, i depèn del projecte que vulgui desenvolupar. El primer, sempre, és sentir el material... I m’ha d’agradar. Si no, no hi ha res a fer. I ell ha de tenir confiança en tu.\nP. I sempre ha connectat amb l’artista que produïa?\nR. Sí. Ara bé, el disc que vaig produir a Roger Mas (Mística domèstica, 2003) no el vaig saber fer bé: sona bé i està bé, però ara l’hauria treballat d’una altra manera, parlant més i amb més temps. Vaig anar amb massa velocitat. Ha estat l’única vegada que m’ha passat.\nP. És molt diferent treballar amb un artista veterà que amb un de nou?\nR. És molt diferent la percepció del temps, ara no estem acostumats a treballar amb el temps que tenien els artistes d’abans. La gent d’abans no dóna per acabat un disc fins que no n’estan satisfets. Nosaltres estem més fets a visualitzar el temps i anem més ràpids, estem acostumats a pressupostos que obliguen a respectar calendaris molt tancats.


Green Kalahari Guesthouse Upington Sud-àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Upington\nVeure tots els 75 allotjaments a Upington.\n14 Hummel street, Upington, Blydeville, Upington, Sud-àfrica, 8800 - Veure al mapa\nMés informació sobre Green Kalahari Guesthouse\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Upington, no busqui més enllà de Green Kalahari Guesthouse. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Green Kalahari Guesthouse, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors.\nL'ambient de Green Kalahari Guesthouse es reflexa en cada habitació. escriptori, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Green Kalahari Guesthouse és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Upington.


Ajuntament d'Arenys de Mar - Es reprenen les obres de renovació de les lloses de la Riera\nEs reprenen les obres de renovació de les lloses de la Riera\nDesprés que al juny s'enllestissin els treballs de renovació de les lloses de la vorera de llevant de la Riera, i després de l´aturada estival per no interferir en la temporada turística, el dilluns 24 de setembre es posen en marxa les obres per portar a terme la mateixa operació a la vorera de ponent.\nAixí, els treballs permetran substituir les antigues lloses de la vorera, moltes d'elles malmeses pel pas del temps i amb força irregularitats en la seva alineació a nivell de terra, que dificulten el pas de la gent gran i altres persones amb mobilitat reduïda. Enlloc d'aquestes, se'n col·locaran unes de noves per aconseguir una nova superfície més plana i uniforme.\nEn aquesta banda de la Riera, però, les obres es troben amb una dificultat afegida, doncs cal fer el desmuntatge de les terrasses d'alguns establiments d'hostaleria, les quals no podran estar operatives mentre durin els treballs.\nDe fet, algunes de les terrasses ja han començat les tasques de desmuntatge aquest dijous, de la mateixa manera que l'empresa encarregada de realitzar les obres ja ha començat a descarregar materials a les zones que s'han habilitat a tocar del Centre Cultural Calisay.\nA més, les parades del mercat setmanal dels dissabtes que habitualment s'instal·len en aquest tram es traslladaran temporalment a la part nova coberta de la Riera.\nÉs per això que des de l'Ajuntament s'agraeix la col·laboració i comprensió dels comerços, veïns i vianants que patiran les molèsties dels treballs durant les pròximes setmanes.


Andrés Campos serà el nou secretari general del PSPV-PSOE Horta Sud\nEl futur Secretari General ha agraït els suports rebuts i ha convidat a tota la militància a formar part activa del seu equip.\nEn unes votacions històriques, Andrés Campos ha resultat el candidat guanyador amb 800 vots, a la Secretaria del PSPV-PSOE Horta Sud.\n“Gràcies, gràcies a tota la militància socialista de la comarca. Als quals m’han recolzat, per escoltar-me i confiar en mi. Als quals no m’han votat, per venir a exercir el dret al vot, per expressar la seua opinió i amb açò haver fet història”. Així es presentava Campos davant els militants socialistes en esta vesprada de diumenge en la qual, per primera vegada, s’ha decidit per vot directe al màxim representant del socialisme de l’Horta Sud.\nEl futur Secretari General ha agraït els suports rebuts i ha convidat a tota la militància a formar part activa del seu equip, un equip que qualifica d’integrador, coherent i, abans de res, amb una voluntat clara de dinamitzar la comarca i reforçar la participació activa dels socialistes en cadascuna de les decisions del partit.\n“Amb este resultat hem arribat al primer dels nostres objectius, estem només al principi del camí per a fer més comarca, crear més militància”, assegurava Campos en afirmar que ara comença el seu projecte, el de donar forma a totes les propostes que presentava en el seu programa, aquelles que en definitiva porten al socialisme comarcal a ser l’eina per a dur a terme una segona transformació social. Com recordava durant el seu discurs, la revolució de la militància, que començava en el 39è congrés federal, ha arribat a l’Horta Sud.


L'ex-primer ministre francès, que va ser condemnat pel TEDH per les deportacions de romanesos, diu que Barrera era xenòfob · Els comuns han votat a favor de la retirada\nEl ple de l’Ajuntament de Barcelona ha retirat la medalla d’or de la ciutat a l’ex-president del parlament Heribert Barrera. La votació s’ha fet a petició del grup Barcelona pel Canvi de Manuel Valls, qui fou condemnat pel TEDH per les expulsions de romanesos quan era ministre d’Interior francès. En aquest sentit, el regidor ha demanat que es retirés el guardó al·legant les posicions xenòfobes de Barrera. Els comuns, el PSC, Ciutadans, PP i Barcelona pel Canvi han votat a favor de la retirada, i només ERC i JxCat s’hi han oposat.\nBCN Canvi proposa al #PleBCN revisar l’acord de la concessió de la Medalla d’Or de la Ciutat a títol pòstum al senyor Heribert Barrera i López, perquè se’n declari la nul·litat. pic.twitter.com/LphJa0Ktr7\nPer part d’ERC, la regidora Montse Benedí ha defensat la trajectòria política i vital de Barrera i ha recordat que el seu partit sempre s’havia desmarcat de les declaracions ‘desafortunades’ que va fer l’ex-president del parlament: ‘Mai no ho hem justificat ni compartit’. Benedí ha dit que aquesta proposició no responia ‘a cap afany de justícia, sinó de ressentiment’.\nPer la seva banda, el vot en contra de JxCat ha estat defensat per Ferran Mascarell: ‘Aquest progressisme poc progressista d’alguns farà que al final els GAL tinguin medalla, que els Borbons tinguin medalla i que el senyor Barrera no tinguin medalla.’\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha qualificat de ‘lamentable’ la decisió del ple de Barcelona i ha defensat que l’ex-president del parlament fou ‘un lluitador incansable per la llibertat’. Així mateix, considera que la decisió ‘empetiteix’ Barcelona i la converteix en ‘una capital provinciana i mesquina’. ‘Vergonya immensa per tots aquells que heu votat a favor de retirar-li la medalla d’or’, ha afegit.


Tres clubs, tres models, tres hereus\nMunta i Baixa. Un projecte institucional, un de popular i un de privat competeixen per revifar l’herència del CF Reus Deportiu\n05 septiembre 2021 06:30 | Actualizado a 05 septiembre 2021 16:03\nEls promotors del projecte CF Reus de Tota la Vida, durant l’acte de presentació celebrat dijous passat. Foto: Alfredo González\nE l passat cap de setmana, els Barcelona Dragons van tancar la seva primera temporada a la nova European League of Football (ELF) amb una derrota a casa contra els Frankfurt Galaxy. A casa, vol dir a Reus. Els aficionats que van acudir a l’Estadi Municipal van poder gaudir d’un bon partit. Només per veure en directe el wide receiver estatunidenc Jean Constant recorrent el camp de punta a punta amb la pilota sota el braç per aconseguir un touchdown de retorn pels Dragons, ja va pagar la pena anar al camp.\nLa franquícia impulsada per l’italià Bart Iaccarino, històric entrenador del Reus Imperials, es va instal·lar a l’estadi reusenc gràcies a un acord de col·laboració amb l’Ajuntament. El resultat ha estat que la ciutat ha acollit un espectacle de primer nivell i de notable projecció, tant als cinc partits que els Dragons han jugat de locals com durant tot el desenvolupament de la temporada. Això és així independentment que el futbol americà tingui encara una implantació modesta al país –tot i que 200.000 persones passen la nit en blanc cada any per veure la Superbowl– i que sigui un esport complex de seguir pels qui no hi estan avesats.\nEn la meva opinió, l’Ajuntament ha fet una bona operació captant els Barcelona Dragons. Considerar-ho una idea exòtica és desconèixer que la ciutat té des de fa anys un dels millors equips de futbol americà del país. I analitzar-ho des del lament que l’aposta pels Dragons és una ocurrència per intentar ocupar el buit deixat pel CF Reus em sembla una perspectiva distorsionada, més enllà que si l’Estadi Municipal pot acollir durant mig any un equip de futbol americà de dimensió i estructura professional és per la vacant deixada pel club roig-i-negre, i be fan els responsables municipals d’intentar rendibilitzar les instal·lacions.\nUn cop liquidada la temporada de l’ELF, la franquícia farà balanç de la seva estada Reus i en funció de la valoració i del panorama per l’any vinent, decidirà el que pertoqui. Mentrestant, aquí, el que ara està en joc és la successió del Club de Futbol Reus Deportiu. Una herència cobejada, atès que ja hi ha tres projectes que volen fer-la seva. La qual cosa no és necessàriament un problema o una mala notícia, malgrat el missatge de divisió i d’atomització d’esforços que trasllada.\nM’explico. Enguany comença a caminar en projecte endegat pel CF Reddis, la Fundació Futbol Base i la plataforma social Sempre Reus 1909 per refundar una entitat i uns equips de referència a la ciutat. La base esportiva del primer equip serà el Reddis, que actualment milita a Segona Catalana i passarà jugar a l’Estadi Municipal, amb l’objectiu a mitjà termini d’assolir la Tercera Divisió. Compten amb el suport de l’Ajuntament, que aportarà les instal·lacions i ajut econòmic. Un dels principals valedors a peça clau en l’acord a tres bandes és l’actual president del Reddis, l’empresari hoteler Xavier Roig, que va superar l’assemblea de socis de l’entitat on es va debatre el pacte i seguirà al capdavant del club després que cap candidat més s’hagi presentat al procés electoral obert aquest estiu.\nTambé continua la seva singladura el CF Reus RN, club fundat el 2019 per seguidors roig-i-negres en homenatge a l’entitat desapareguda i que milita a Quarta Catalana. Es regeix per la filosofia del futbol popular, fent bandera que els seus únics propietaris són els seus aficionats. Enguany jugarà al Camp Municipal del Districte V, al barri Montserrat.\nPer últim, dijous passat es va presentar el Club de Futbol Reus de Tota la Vida, un projecte liderat per l’empresari Lluís Llauradó junt amb altres promotors i que compta amb noms coneguts del món del futbol com David o Milinko Pantic. De moment, el futur esportiu de l’equip masculí depèn d’un acord de filiació amb la Cultural Bonavista de Segona Catalana, perquè el nou club acabi ocupant la plaça dels tarragonins. Llauradó té l’objectiu de tornar a jugar a categoria professional i per abanderar-lo ha registrat el darrer escut del CF Reus –que no és exactament el de tota la vida, sinó el de l’etapa Oliver–. Evidentment, la clau de volta d’aquesta iniciativa serà la seva solvència econòmica i els recursos que porti al darrere.\nTenim tres projectes amb plantejaments i models ben diferents: un d’institucional, un de popular i un de privat. El temps, el treball de cadascun, la resposta social i l’albir de la pilota determinaran qui o quins seran els hereus del CF Reus Deportiu.


Patxi López fa el primer pas per liderar el PSOE en el congrés del partit del juny\nS’avança a Susana Díaz a l’espera de la decisió de Pedro Sánchez || La gestora demana no mirar-se el melic en el comitè federal que ha fixat el calendari per posar fi a la interinitat en la direcció\n© El president de la gestora, Javier Fernández, en la intervenció d’ahir al comitè federal del PSOE.\nL’exlehendakari Patxi López obrirà avui la carrera de les primàries del PSOE, una vegada que el comitè federal va fixar ahir que aquestes se celebrin al maig i que el 39è congrés ordinari sigui el 17 i 18 de juny, amb només cinc vots en contra.López, que presentarà la seua candidatura a la Fundación Diario Madrid, després d’haver-ho comunicat ahir al president de la gestora, Javier Fernández, va parlar també amb la presidenta andalusa, Susana Díaz, i altres barons del seu partit, alguns dels quals havia sondejat en els últims dies per sospesar els suports amb què compta. El que va ser home de confiança del dimitit Pedro Sánchez i president del Congrés en la passada legislatura es converteix així en el primer a fer el pas per intentar succeir-lo.\nDirigents socialistes afirmen que la candidatura de López està dirigida a “frenar” les aspiracions de Sánchez: “El problema aquesta tarda el té Pedro”, van apuntar fonts properes a un dels principals barons del partit. Altres fonts van considerar que la forma “ràpida” i “precipitada” amb la qual el basc salta a l’arena reflecteix que la candidatura “no arribarà al seu final”, sinó que només pretén guanyar adhesions per finalment pactar amb Susana Díaz.\nDefensa un PSOE “integrador” i “desacomplexat” i evita anunciar la candidatura\nNo obstant, si Sánchez no tira la tovallola, aquesta operació que alguns atribueixen al rubalcabisme deixaria de tenir sentit. Malgrat que Pedro\nno ha reaccionat encara a la notícia, fonts del sanchisme van assegurar que està “dolgut” , mentre que l’equip de la presidenta andalusa, Susana Díaz, donava per segur que hi haurà “competició” en les primàries i van subratllar que ella prendrà la decisió de presentar-se o no al marge del que facin Patxi López o Pedro Sánchez.\nSusana Díaz va defensar un PSOE “integrador” i “desacomplexat” i va evitar anunciar la seua candidatura per liderar el partit afirmant que “avui no toca”.\nA tots els candidats que es presentin, el president de la gestora, Javier Fernández, els va demanar que actuïn “amb respecte entre ells, als procediments i al partit”, en una intervenció davant del comitè federal en la qual va garantir que el procés serà “obert” i “transparent” i “participatiu”.\nFernández, que va cridar el seu partit a abandonar l’“endogàmia” i el “cofoisme”, va exigir també “lleialtat” als crítics i “unitat” en la tasca d’oposició parlamentària, de la qual va defensar els seus rèdits, perquè l’“agenda del PSOE torni a caminar de la mà de l’agenda d’Espanya”.\nEls crítics van insistir que el congrés havia de celebrar-se abans per posar fi a l’actual situació d’interinitat, però han acatat la data proposada per la gestora al considerar que l’important ara és centrar-se en el projecte polític.\nD’altra banda, Miquel Iceta va reclamar la participació del PSC en tots els processos interns del PSOE, de cara a les primàries del maig i al congrés federal del juny.\nSegons van informar fonts socialistes, Iceta va indicar en la seua intervenció durant el comitè federal que el PSC vol “participar activament en el procés per sortir de la crisi” oberta al PSOE després de la dimissió de Pedro Sánchez “des dels criteris de respecte, lleialtat, llibertat i sinceritat”.\nAixí doncs, es va referir al discurs inicial del president de la gestora, Javier Fernández, en el qual va afirmar que “el socialisme és un projecte que apel·la a la raó”, però el líder dels socialistes catalans creu també que “no pot deixar al marge els sentiments”. “Sentiments d’identitat i de justícia, que són els que ens igualen”, va apuntar.\nSegons Iceta, el PSC se sent “molt còmode amb la idea de ciutadania com a element que vertebra un projecte polític”. “Ciutadania espanyola, que és la que tenim, la que ens dóna uns drets i unes llibertats. Per això no som independentistes”, va explicar el líder dels socialistes catalans.


Little Mix es despullen per a respondre a les crítiques i presentar el nou senzill • Ràdio Capital de l'Empordà\nLittle Mix es despullen per a respondre a les crítiques i presentar el nou senzill\nLittle Mix des de ja el 2011 han anat avançant com a girlband i ara ja en 2018 són considerades de les més importants del moment. I aquesta fama, com ja sabem, comporta molts afalacs però també moltes crítiques i aquest segon punt és amb el que s’han basat per a fer la lletra del nou senzill.\nAmb una fotografia publicada a l’Instagram oficial del grup, podem veure com Jesy, Leigh–Anne, Perrie i Jade, les membres del grup, mostren el seu cos despullat amb paraules escrites amb anglès pel seu cos. Aquestes paraules són insults i critiques que han anat rebent des que Little Mix van néixer com a girlband el 2011. El que volen demostrar amb el text que acompanya a la foto (que és també part de la lletra del nou senzill) és que aquestes paraules ja no els hi afecten i a la vegada, matant dos ocells d’un tret, que pròximament trauran un nou tema relacionat amb aquest tema.\nL’entrada Little Mix es despullen per a respondre a les crítiques i presentar el nou senzill ha aparegut primer a Primera Fila.\nMiquel Bell-lloch, nou alcalde de Calonge i Sant Antoni\nCalonge i Sant Antoni Pedro Ruiz Claveria\nEl candidat d'ERC ha obtingut el suport d'Avancem, Republicans i la CUP, sumant un total de 9 dels 17 regidors del ple calongí\nKings of Leon, Alt-J i Belle & Sebastian al Mad Cool\nJoKB presenten el vídeo de Mil crits


Un connector de comerç electrònic per a WordPress: WooCommerce | Martech Zone\nDimecres, setembre 28, 2011 Diumenge, octubre 4, 2015 Douglas Karr\nSi encara no heu tingut l'oportunitat de treballar amb WooThemes, una fantàstica subscripció temàtica per a temes de WordPress, hauríeu de fer-ho. Fan una feina increïble. Vam tenir un paquet de desenvolupadors amb ells durant força estona abans de començar a crear temes personalitzats des de zero.\nWooThemes ha llançat una versió molt neta, completa i senzilla d'utilitzar integració de comerç electrònic per a WordPress, Anomenat WooCommerce:\nSembla que la gran gent de WooThemes regala i proporciona el complement de comerç electrònic per a WordPress WooCommerce temes com a opcions de compra i subscripció ... això és un bon negoci. Nota: es tracta d’enllaços d’afiliació i codis de cupó d’aquesta publicació.\netiquetes: comerç electrònic wordpresscarret de la compra de wordpress


Rubén Martínez Dalmau: "Els vots d'Unides Podem són necessaris per a conformar un govern progressista" - À Punt\nRubén Martínez Dalmau: "Els vots d'Unides Podem són necessaris per a conformar un govern progressista"\nEn la mateixa línia, Estañ ha assegurat que només amb el suport dels 8 escons d’aquesta formació es pot reeditar el Botànic.\nRubén Martínez Dalmau: \_"Els vots d\_'Unides Podem són necessaris per a conformar un govern progressista\_"\n07 de maig 2019 - 16:48\nEn les converses postelectorals, Unides Podem-Esquerra Unida es reivindica com a força "clau" per a formar un govern progressista i reclama una mesa de negociació urgent per a avaluar el Pacte del Botànic.\nRubén Martínez Dalmau, diputat electe i candidat a la presidència de la Generalitat, ha destacat en Les notícies del matí que s'ha deixat arrere l'època de les majories absolutes i que davant d’un parlament multicolor "s'ha de negociar i no imposar".\n"No tenim cap data ni hora", ha afirmat durant l'entrevista davant de les imminents cridades del president en funcions, Ximo Puig, per a pactar la segona edició del Botànic. "Els vots d'Unides Podem són necessaris per a conformar un govern de majoria progressista i, per tant, haurem de ser convocats", ha insistit.\nMartínez Dalmau diu detectar un cert "nerviosisme" per part del diputat socialista Manolo Mata a l'hora de "repartir-se les butaques". "El que és important no és qui seu i on, sinó treballar en un programa de transformació democràtica", ha apuntat, a més de reivindicar un govern entre les tres formacions d'esquerra.\nPer la seua part, Antonio Estañ ha assegurat que no serà Puig qui decidisca si Unides Podem entra en el govern sinó el resultat electoral i, amb els números a la mà, només amb el suport dels 8 escons d’Unides Podem es pot reeditar un govern d’esquerra.


El Suprem torna la patata calenta a la JEC - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 9 d'Abril de 2019. 11:32h.\nLi retorna la decisió perquè es declara incompetent per autoritzar debats electorals a la presó\nEl Tribunal Suprem ha decidit retornar a la Junta Electoral Central la decisió d'autoritzar o no un debat de candidats a Soto del Real, tal com va demanar el cap de llista de JxCat el 28-A, Jordi Sànchez.\nEn una providència emesa aquest dimarts, els magistrats es declaren incompetents per prendre aquesta decisió perquè el que Sànchez demana no és un acte que afecti a una possible "incomunicació judicial -que no s'ha acordat per aquesta sala ni suposa una excarceració".\nAixí, els jutges insten la JEC a "vetllar per la vigència dels principis que regeixen el desenvolupament del procés electoral". El Suprem torna la patata calenta a la JEC, que havia traslladat la la pilota al tribunal interpretant que és qui té la competència donat que l'està jutjant en un procés penal.\nJordi Sánchez, Tribunal Suprem, Junts per Catalunya\n#2 Montserrat, Barcelona, 09/04/2019 - 15:34\nEls jutges tenen massa consideració amb els sediciosos. Caldria tallar d'arrel el fet que un processat i tancat a la presó pugui estar en una candidatura. Es una burla al sistema i als electors enganyats i complices d'una estracanada, talment com si el Vaquilla l'haguessin posat de cap de llista. Cal sentencies exemplars perque no reincideixin\n#1 Carlos Gomez, bestia amb forma humana, 09/04/2019 - 12:46\nI dels menus degustacio que els hi cuina molt amorosament la Parellada no han dit res ?


Carns Montserrat :: Desde 1978\nDesde 1978 al vostre servei\nTot va començar l'abril de l'any 1978, quan l'Arturo i la Montserrat van decidir obrir la botiga.\nEls primers anys van ser molt sacrificats i durs, però gràcies a l'empenta, a les ganes de fer les coses ben fetes i a oferir sempre uns productes de gran qualitat, van fer possible que, de mica en mica, ens anessin coneguen a Vilassar de Mar.\nAmb el pas dels anys, una nova generació s'hi ha posat al davant del negoci, introduint la visió del futur i l'experiència i la tradició de la feina ben feta fins ara. Tots aquests anys han estat de contínua evolució. Nous coneixements, noves tècniques per millorar la qualitat, la presentació i l'elaboració dels nostres productes.\nAixò s'ha traduït en la incorporació d'una cuina tradicional i amb plats més internacionals preparada per a emportar, l'elaboració de cáterings i el servei de restauració a la carta.\nLa llavo va ser ben plantada i a nosaltres ens toca fer-la créixer. Per això continuem treballant amb la mateixa il·lusió del primer dia, mirant el futur amb optimisme i ganes, sense deixar de recordar les nostres arrels.\nGràcies per confiar amb nosaltres durant tots aquests anys.\nBotifarrada al final de la Cursa del Dia Internacional de la Dona a Vilassar de Mar\nCarnestoltes 2016- Visca els 80!\nCarnestoltes 2015- Dràcula!\nCarnestoltes 2014- Que venen els Gals!\nI Fira de Vilassar Comerç\nRecull de fotos de la inaguració de La Rostisseria de Carns Montserrat\nC/ Arpella, 58\nC/ Montevideo, 121\nBOTIGA I COMANDES: 93 759 46 61\nROSTSSERIA: 93 750 12 82\nEstigues al dia de les nostres ofertes i promocions a través de\nBOTIGA CARRER ARPELLA, 58\nrostisseria carrer montevideo, 121\nMEDIAWEBS 2013 ©


MÉS ARMES QUE VACUNES\nLa despesa militar del passat 2019 ha assolit màxims històrics. Així ho reflecteix l’informe anual que revela l’Institut Internacional per la Pau d’Estocolm (SIPRI). Els Estats Units i la Xina,...\nLES LLIBERTATS PERDUDES\nA Alemanya no hi ha hagut un confinament estricte. S’han tancat les escoles, les botigues (que a partir d’aquesta setmana ja han començat a obrir de mica en mica) i els que la feina ho ha permès...\nFa cinc anys s’iniciava al Iemen un conflicte que en els darrers temps s’ha convertit en un dels més cruents que es lliuren al planeta. Diverses organitzacions internacionals han descrit aquest país...\nSanitat pública universal, gratuïtat de totes les universitats públiques o augmentar els impostos als més rics. Tres de les propostes estrella del senador de Vermont, Bernie Sanders, quedaran arraconades...\nRÈGIMS DE L’EST\nPoders extraordinaris indefinits. Aquest és el paquet de mesures que el president hongarès, Viktor Orbán, s’ha atribuït per lluitar contra la crisi del coronavirus al seu país. El mandatari podrà...\nSense sorpreses. El president rus Vladímir Putin ha aconseguit convocar el referèndum que necessita celebrar per perpetuar-se en el poder sine die.La data escollida és el proper 22 d’abril, de moment,...\nFUGIDA ENMIG DEL CAOS\nEra una promesa electoral i es complirà, de moment, a mitges. El president dels Estats Units, Donald Trump, va anunciar que retiraria els soldats de l’Afganistan i aquests dies ( a pocs mesos que expiri...\nDUEL DE VETERANS\nEn una remuntada que ja s’ha qualificat d’èpica Joe Biden –l’exvicepresident d’Obama i el que es considera el candidat de l’establishment del partit demòcrata– feia un gran paper en l’anomenat...\n“Pa, llibertat i justícia social”. Aquest era el càntic unànime que es podia sentir a la plaça Tahrir del Caire a finals de gener de 2011.Després de trenta anys de la dictadura de Hosni Mubàrak...


Aquest dilluns continuarà el temps estable a tot el Maresme - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioUncategorisedAquest dilluns continuarà el temps estable a tot el Maresme\n2 juny, 2013 Redacció Uncategorised 0\nLa previsió del temps al Maresme per aquest dilluns segons el servei meteorològic del Consell Comarcal del Maresme indica que en general la situació meteorològica continuarà sense canvis importants. Per tant, tindrem domini del sol i ambient estable.\nEls vents seran fluixos, de força 1 a 3 i de component sud. Mar en estat de marejol amb àrees de mar de fons. Les temperatures es mantindran sense canvis importants, amb màximes que aniran dels 20 als 23 graus i mínimes que oscil·laran entre els 10 i els 14 graus.\nEl peatge d’Alella i la contaminació acústica de la C-32, al Parlament