Tancs de registre en línia. Juga gratis a jocs en línia Tanks\nJoc en línia: Tancs Online\nNoms alternatius: Tanki línia, tanki, tancs, cisternes, tancs de línia en línia 2. 0\nLlavors, ¿quina és la Tanks en línia? I aquest és un joc que consisteix en tancs, per ser exactes - es disparen uns als altres en el seu navegador d'Internet.\nLlavors, ¿quina és la Tanks en línia? I aquest és un joc que consisteix en tancs, per ser exactes - es disparen uns als altres en el seu navegador d'Internet. Anem. I recordes aquells tanchiki favorit en la infantesa, 8-coll ball (Dandy)? Així que ara vostè pot recordar una infància anterior, quan s'està assegut durant hores per fixar. Quan - "Bé, mare, altres 20 minuts" - eren com un rellotge que mai acabarà. En aquest joc tens l'oportunitat de tornar a la molt bona el passat i en el món de la lluita. Però ara a la seva disposició un gran 3D - Art i vostè no serà sorprès ordinador estupidesa, que perquè oponents que tindrà les mateixes jugadors regulars com vostè. Per tant, et donen la benvinguda Tancs joc en línia 2. 0 versió. A més, si tot això, amb la finalitat de jugar a aquest joc - vostè no ha de molestar i descarregar alguns convidats especials per jugar. Tot el que has de ser - és només una connexió a Internet i el navegador web. Els Tancs joc en línia el registre és gratuït i molt senzill, que consta de diversos passos. I el més important, què poden ser els Tancs de joc en línia de forma gratuïta. El joc Tanki Online baralles entre ells són sense aturar-se a descansar. Mapes tridimensionals, el joc contra gent real, i en aliança amb ells - és sempre una oportunitat de practicar els militars, tècniques de combat, tàctiques i estratègia. Però, recordi sempre que l'objectiu del joc en línia Tanks és només un - per derrotar un oponent. Totes les baralles - Portar l'experiència. I, per cert, també té l'oportunitat de dur a terme la prova i sense registre. Com a regla general - dels nouvinguts créixer petroliers bones, que en cap moment destruint l'enemic. Tancs joc es basa en un sistema de rangs militars. Pel guanyat els seus punts - a obtenir el títol. Al seu torn, aquests títols tenen l'avantatge de millorar els seus tancs, que van des de les armes - acabat de pintura. Així que utilitzar tots els trucs possibles i coneixements en tàctiques de combat. Per exemple, si vostè té un color verd - que ha d'ocultar el seu dipòsit a la muntanya, i, esperant el moment oportú, de sobte donar un cop aclaparador als seus enemics. Després de tot, si tot correctament, distribuir, tenint en compte els factors ambientals i les característiques del seu tanc - es pot decidir el curs en si és una batalla desesperada. Constantment lloc per millorar i canviar el joc. Les recents innovacions no pot deixar de complaure. El joc en línia sovint tanki celebrat diverses competicions i tornejos per guanyar premis. Per cert, tots els seus comentaris i suggeriments - els desenvolupadors prendre nota. Per tant, vostè té l'oportunitat de fer les seves aportacions als tancs de joc en línia. Tancs joc en línia fa que jugar fins i tot els més ardents escèptics. Ningú estarà satisfet o no indiferent. Aquí també es poden trobar molts nous amics i companys. Per tant, considerem com les millors característiques dels Tancs de joc en línia: Batalla lliure i completament en 3D. Joc Tancs Online Gratis donat l'oportunitat de submergir-se en el món de la tecnologia i les batalles militars. Geodata està ben establert, i té en compte totes les lleis de la física, així que vés amb compte a les carreteres, per tal de no quedar atrapat o que no bolqui. Cap dels robots. Només les persones reals. Només les millors baralles. No és una petita selecció de les opcions del règim per al joc. Per exemple, la "contra tots" - vostè només contra tots els jugadors ", equip contra un equip" - crear un equip i jugar contra el mateix equip creat, i el més interessant, "capturar la bandera" - així les tàctiques més exigents i les accions de planificació. Moure als rangs més alts. La destrucció de la tecnologia enemiga, ajudant a aliats i fent un munt d'altres coses útils - que ganes amb això les boles i pujar de rang superior. Així Tanks Joc Online Gratis donat l'oportunitat de degustar la batalla i aconseguir el seu tros d'adrenalina. JugarTancs Online\nVídeos i captures de pantalla per al joc Tancs Online


Jocs Olímpics de Barcelona: Hi va guanyar la ciutat | Esports | EL PAÍS Catalunya\nHi va guanyar la ciutat\nL'èxit del 92 va convertir Barcelona en un lloc de gran atracció turística i d'inversors, encara que no tot van ser encerts i triomfs\nUn saltador, a la piscina olímpica, el 1992. JOAN SÁNCHEZ\n“Fem la ciutat del 1993”, deia l'eslògan una vegada obtinguda la candidatura olímpica. L'esdeveniment no hauria estat un èxit si s'hagués limitat a una imatge fugaç, encara que fos mundialitzada. De fet, va correspondre al que la ciutat de Barcelona necessitava i la ciutadania desitjava: la recuperació del front litoral ciutadà. La Vila Olímpica va ser l'oportunitat, i no va ser fàcil. Es van enterrar dues línies ferroviàries i centenars de milers de persones van accedir fàcilment a les platges, que des de finals dels anys cinquanta no es podien utilitzar. I es va fer contra les pressions d'actors privats poderosos, que pretenien desenvolupar una urbanització especulativa, segregada i lluny de la ciutat.\nPotser va faltar ambició. En comptes de 2.000 habitatges, s'haurien pogut ampliar després dels Jocs a 5.000 o 6.000 habitatges, i això hauria creat una massa crítica i heterogènia per a la vida ciutadana, una palanca per a un desenvolupament urbà ordenador d'una zona desestructurada a partir del front de mar. “Es va fer ciutat” cap al Besòs, es va iniciar la regeneració del teixit urbà i de l'activitat econòmica al Poblenou (projecte 22@). Es van crear les condicions per a l'estructuració urbana de l'est de la ciutat cap al gran projecte gairebé paralitzat de la Sagrera (300 ha). Probablement ha estat l'operació més complexa, guanyadora i duradora per a la ciutat. Però es van fer moltes més coses.\nEs van encendre llums als barris populars i en alguns casos hi va haver transformacions molt visibles\nEs van reforçar o es van iniciar noves centralitats properes als límits municipals i es van establir equipaments a l'entorn metropolità amb la perspectiva d'una ciutat metropolitana (Montjuïc, l'eix de la Gran Via cap al Llobregat, la Vall d'Hebron i el citat eix del Besòs). Es va iniciar una ambiciosa regeneració del centre històric, la ciutat que va ser emmurallada, on es concentra la diversitat i la monumentalitat, accessible pels de fora amb una població resident que en garanteix la vitalitat. El boom turístic posterior posa en perill aquesta centralitat integradora, però això és una altra història.\nA l'Eixample es va mantenir l'equilibri entre activitats terciàries i habitants, però les rondes no van resoldre la contaminació generada per la mobilitat dels vehicles (el tramvia és una aposta important). Es van encendre llums als barris populars i en alguns casos hi va haver transformacions molt visibles, com a Nou Barris. La ciutat finalment va arribar a una zona urbana marginal, es va fer justícia espacial. Una conquesta de la ciutadania associada i combativa. Es van fer o es van projectar grans equipaments culturals i espais públics, com el Macba, el CCCB, el Museu d'Història de Catalunya, la reconstrucció del Museu de la República i el Pavelló de Mies van der Rohe, el parc de Nou Barris, etcètera, i també equipaments mitjans als barris, incloent-hi desenes de centres esportius. Es van instal·lar elements icònics que aportaven significats i referències. Gairebé sense adonar-se, la ciutat es va convertir en un lloc de gran atracció turística i d'inversors. Un excés d'èxit.\nNo tot van ser encerts i triomfs: l'habitatge, la mobilitat sostenible, el govern metropolità per raons de justícia espacial i de coherència territorial. I no es van preveure els efectes perversos de les actuacions que van tenir èxit. La qualificació de la ciutat va derivar en especulació immobiliària, despossessió ciutadana, insostenibilitat ambiental. Però vam guanyar la guerra civil. Les idees de Cerdà i els projectes del GATCPAC i el Pla Macià en el període republicà van estar presents en les propostes dels vuitanta i els noranta. Van ser anys de gran transformació. En el que va venir després hi va haver de tot i un abús mercantilitzat i de vegades excloent. No obstant això, la ciutat manté el seu dinamisme, la seva força i el seu atractiu. És la gran força de Catalunya.


lo Talleret: de maig 2014\nDivendres de Crafters\nDivendres de crafters: Mr. Printables\nSeguint amb la nostra presentació setmanal de crafters, avui us portem a la gent de Mr. Printables.\nNo es tracta d'una web de crafter com a tal, sinó d'una pàgina que us ofereix imprimibles gratuïts i us proposa activitats tant per a nens com per a gaudir en familia.\nTenen activitats educatives dirigides a nens, com ara retallables, pàgines per acolorir, puzzles, jocs... els trobareu tots en el seus apartats Learn i Activities\nMireu per exemple aquesta estació meteorològica en miniatura\nPerò no només hi ha material per entretenir als vostres fills, també hi trobareu tot el necessari per preparar-los la millor festa d'aniversari del món! teniu plantilles per a invitacions, regalets per als convidats i tot tipus de decoracions per a la vostra celebració. busqueu-los a l'apartat Party.\nA l'apartat Celebrate hi trobareu articles per temàtica de celebració, com es tracta d'una web dels Estats Units hi ha imprimibles de Halloween, el 4 de Juliol, Sant Valentí... però també hi trobareu, per exemple, activitats per Nadal o Pasqua, com aquest calendari d'advent.\nSi voleu joguines alternatives i, evidentment, més econòmiques, a l'apartat Toys hi trobareu nines imprimibles, tutorials per fer cases de nines i escenaris per a jocs en paper i cartró.\nI si el que voleu és iniciar als vostres fills en el mon "crafty" a l'apartat Crafts hi trobareu les eines per ensenyar-los, per exemple a fer punt de creu,\nI per al final ens hem guardat el blog de Mr. Printables, on ens mostren una infinitat d'activitats, que no són tan sols els imprimibles que trobem a la seva web, sinó que van més enllà.\nSempre al voltant del món dels nens, ens recomanen llibres, joguines, decoracions per casa, ens expliquen receptes divertides...\ni ens ensenyen com fer moltes més manualitats, més enllà del món del paper, per exemple, aquests divertits pom-poms amb les restes de llana que tenim per casa,\no uns focs artificials fets amb brides de colors.\nHi ha tant material a la seva web i al seu blog que de ben segur us farem perdre el temps ara que us els hem presentat.\nPoseu-vos creatius amb els nens i comenceu a divertir-vos!\nPublicat per Unknown a les 22:30 Cap comentari:\nEtiquetes: divendres de crafters, diy, punt de creu\nMonogràfic de joieria de metall teixit\nCom sempre, no parem, i ara us hem preparat un nou curs de joieria, però aquest cop, enlloc de teixir fil de cotó ho farem amb fil metàl·lic.\nEl farem el proper dissabte 31, de 10 a 14 h.\nTreballarem tant en punt de mitja com de ganxet, si teniu algun coneixement bàsic millor, sinó ja n'aprendreu aquí. Ho farem amb fil de coure en diversos colors i també amb fil d'acer folrat amb plàstic en color plata i negre.\nTambé us ensenyarem els diferents tractaments que podeu donar a la peça un cop teixida i acabada, com un cremat, com veieu en la foto anterior,\no un premsat, com veieu en aquesta.\nUs ensenyarem a introduir rocalla o petites peces en la labor per donar-li una mica més de gràcia encara.\nI per acabar, treballarem les diferents maneres de fer tanques, amb botons, teixides o amb tanques metàl·liques.\nLa durada del monogràfic és com sempre de quatre hores, i el preu és de 25 euros. Això inclou el material necessari per al curs i el ja habitual esmorzar.\nSi teniu agulles de fer mitja del número 4 o del 5 porteu-ne, sinó ja us en deixarem unes.\nJa ho sabeu, apunteu-vos passant per la nostra botiga, trucant al 973 045 543 o enviant un correu a lotalleretdelatona@gmail.com.\nPublicat per Unknown a les 13:28 Cap comentari:\nEtiquetes: curs de joieria textil, Cursos, ganxet, mitja\nDivendres de crafters: P.S. - I Made This...\nAvui a divendres de crafters us presentem uns creadors que porten al límit el concepte DIY, ës a dir, fes-ho tu mateix. Es tracta de la web P.S. I made this.\nTal i com el seu propi lema indica, I see it. I like it. Imake it. (ho veig, m'agrada, ho faig), les creacions de l'Erica Domesek, la fundadora de la marca P.S. I made this, ens ensenyen com personalitxar i fer més alegres molts dels objectes de la nostra vida quotidiana, molts cops inspirant-se en articles de moda.\nEn la seva web trobareu diverses seccions diferents, des de personalització de joies, bosses o sabates, elements de la llar, o fins i tot menjar.\nA més a més ens ho explica tot en gràfics i entenedors tutorials. Mireu per exemple aquest tutorial per personalitzar uns shorts i anar a l'última moda:\nO aquest videotutorial per fer una divertida garlanda:\nTambé hi trobareu tutorials per fer bijuteria per anar a l'última, des dels més acolorits i juvenils com aquestes polseres:\nO aquesta altra en texà reciclat:\nI divertits collars molt estiuencs, fets amb corda\nJa veieu que es tracta d'una web plena d'inspiració, que no només busca que aprenguem a fer el que ella fa i a copiar els seus tutorials, sinó qie també vol que ens atrevim a crear nosaltres mateixos.\nMireu-vos a fons la seva web i segur que trobareu algun projecte a la vostra mida per fer aquest cap de setmana!\nPublicat per Unknown a les 22:00 Cap comentari:\nEtiquetes: divendres de crafters, diy\nMés anelles per al curs del dissabte!\nJa us ho heu pensat bé? Segur que no voleu venir al curs d'aquest dissabte?\nMireu el que us esteu perdent!\nAmb combinacions d'anelles grans i petites podem fer peces molt variades.\nEl conjunt és en dos colors,\nel penjoll amb tres mides d'anella diferent,\nles arrecades amb dos\ni la polsera amb dos també. tot i que les combinacions són infinites!\nCom en aquest penjoll amb tres colors i tres mides diferents:\nJa veieu tot el partit que podeu treure del monogràfic, també es poden fer bosses de mà, cinturons, cintes pel cabell...\nMireu tots els colors que tenim preparats\nPoseu-hi inaginació i ja ho tindreu!\nEl preu del taller de 4 hores (25 euros) inclou el material per fer les peces que tingueu temps de fer, el ganxet i com sempre, una mica d'esmorzar!\nPublicat per Unknown a les 15:33 Cap comentari:\nEtiquetes: Cursos, ganxet, tapets\nDivendres de crafters: 3 and 3 quarters\nBon divendres de nou a tothom!\nJa tornem a tenir aquí una nova edició de divendres de crafters.\nEn aquesta ocasió us volem presentar l'Amanda, la ment creativa que hi ha al darrere de 3and3quarters.com. és de Sydney, Austràlia, i les seves especialitats són el patchwork, el quilting i els brodats.\nCom podeu veure, la seva manera de fer patchwork és diferent. Té sempre una inspiració molt moderna, una mica allunyada del quilting (l'art de fer vànoves) clàssic que acostumem a trobar.\nEn la seva web té un apartat complet dedicat als quilts, on podreu veure meravelles com aquestes.\nla seva vànova "I heart color"\no alguna més propera al Pop Art, com aquesta colorida "Colourplay Quilt"\nI mireu l'encoixinat que ha fet en aquesta tan bonica i tan neta alhora, l'" Alena’s Butterfly Cot Quilt"\nPerò no només podem veure els seus quilts, també té un apartat dedicat al brodat, on ens presenta coses com aquestes:\nmireu quin brodat, amb una línia molt ben definida i sense reomplir,\no aquest lleó, que sembla ben bé un dibuix!\nSegur que trobeu tota la seva feina molt inspiradora.\nI això no es tot, ens hem guardat pel final l'apartat de la seva web al que potser treureu més partit, té una col·lecció de tutorials fets per ella mateixa, tots molt entenedors.\nAmb ella aprendreu des de quin és el material bàsic per al quilting, fins a fer una molt variada quantitat de blocks, que per que ens entenguem són els quadrats que formen una vànova.\nFeu-hi un cop d'ull aquí.\nteniu tutorials com aquest, de Foundation Paper Piecing, per fer blocs amb una base de paper,\no aquest, on aprendreu a fer hexàgons:\nTambé podeu trobar en el seu apartat de links un munt de llocs que us serviran de font d'inspiració, tot i que us portarà molta feina...\nEsperem que la feina de l'Amanda us hagi agradat, i us serveixi per agafar ganes de fer coses com les que ella fa, i si necessiteu consell ja ho sabeu, aquí ens teniu!\nEtiquetes: brodats, divendres de crafters, Patchwork\nMonogràfic de folrat d'anelles amb ganxet\nAvui us presentem un nou monogràfic que farem a lo Talleret el proper dissabte 17 de maig de 10 a 14h.\nEs tracta d'un curs en el que us ensenyarem a folrar anelles de plàstic amb punt de ganxet, i a fer amb elles tapets (també coneguts com a cobretaules, o com sempre n'hem dit, "tapetes") com els que veieu aquí.\nAprendreu a folrar en ganxet les anelles de plàstic i a cosir-les entre elles, per fer les formes més variades, en cercle, quadrat, rectangle, o amb formes irregulars.\nTreballarem combinant anelles de diferents mides per crear efectes divertits,\ni tot això no només us servirà per a fer tapets, aquí teniu una petita mostra d'unes anelles que vam fer amb la mateixa tècnica.\nSi esteu atents als nostres facebook i google+ durant aquesta setmana descobrireu tots els projectes que us ensenyarem en aquest monogràfic.\nAquest curs és també ideal per nens i nenes, ja que es tracta d'una tècnica molt senzilla i que un cop apresa resulta molt divertida, ja que bàsicament consisteix en jugar a combinar colors i mides diferents per personalitzar la vostra creació. tampoc requereix de cap coneixement de ganxet previ.\nEl preu del curs de quatre hores és de 25 euros, amb tot el material inclòs, marxareu amb com a mínim una peça feta (si no en feu més) i un ganxet per si voleu seguir practicant a casa!\nAixí que ja ho sabeu, passeu per la botiga, truqueu al 973 045 543 o escriviu-nos a lotalleretdelatona@gmail.com si us hi voleu apuntar!\nPublicat per Unknown a les 0:23 Cap comentari:\nDivendres de crafters: Attic 24\nCom a novetat al blog de lo Talleret hem posat en marxa el que nosaltres anomenem els divendres de crafters.\nAixò vol dir que a partir d'ara cada divendres us presentarem una de les nostres creadores preferides de tot el món.\nI per començar us presentem a una autèntica artista del ganxet, la Lucy, d'Attic 24.\nEs tracta d'una mare de família que viu al Nord d'Anglaterra, en una casa plena de color, gràcies sobre tot a les seves creacions.\nEn el seu blog attic24.typepad.com hi podreu trobar per exemple el que ella anomena moments Ta-dah! on ens descobreix algunes de les seves creacions més espectaculars.\nHi trobareu des de les clàssiques mantes de granny squares, o com ho podríem traduir, quadrats de l'àvia\no la versió una mica més complexa, a base d'hexàgons\no garlandes decoratives com aquest calendari d'advent:\ni tot això ens ho ensenya a fer al seu blog, així que ja ho sabeu, veniu i aconseguiu una mica de llana variada i poseu mans a l'obra!\nI no només treballa el ganxet, a més a més fa conversions com la d'aquesta cadira en patchwork\no aquesta làmpada folrada\ntambé hi trobareu decoracions com aquestes, que poden donar un toc d'alegria i color a qualsevol racó de casa vostra!\nI no tan sols ens ensenya les seves creacions, el seu blog és també ple de fotos de l'increible entorn de casa seva al nord d'Anglaterra, també comparteix amb nosaltres les seves aficions, receptes i molt més!\nAixí doncs aquesta és la primera crafter que us presentem, esperem que d'una llarga llista. No deixeu de seguir el seu blog, us alegrarà el dia!\nEtiquetes: divendres de crafters, ganxet\nTutorial: Coll ràpid\nJa fa un temps que no dediquem una estoneta al nostre blog, el tenim un pèl abandonat perquè hem estat una mica embolicats, però ja que tor...\nMireu el que es pot fer amb el cotó Natura de DMC!\nVestit amb el cosset de mitja i la faldilleta feta amb roba de cotó Si passeu per lo Talleret podreu veure la col·lecció al...\nEspecial Nadal: Calendaris d'Advent!\nUn dels objectes nadalencs més divertits per als nens (i també per als grans) i amb més variacions possibles són els calendaris d'Adven...\nWoolly, la nova llana per aquesta temporada\nAvui us presentem Woolly Natural Knitting, la última llana que ens ha arribat. Es tracta d'una llana merina que acaba de presentar...\nFes-nos un like a facebook


actualitzat 13 de febrer de 2012\nUSTEC·STEs (IAC) exigeix nomenaments els dilluns\nDes de l’endemà de les eleccions generals (dilluns 21 de novembre de 2011) el Departament d’Ensenyament, unilateralment, ha deixat de fer nomenaments de substitucions els dilluns.\nUSTEC·STEs (IAC) denuncia que la normativa de la gestió de la borsa per al curs 2011-2012 publicada al DOGC núm. 5883 de 20 de maig de 2011 obliga el Departament a “normalment” fer nomenaments els dilluns, dimecres i divendres.\nAquesta anomalia fa 3 mesos que dura i per tant USTEC·STEs (IAC) ha presentat un requeriment al Departament on exigeix que s’acabi amb aquesta actuació, que es compleixi la normativa i que es retorni a la realització dels nomenaments els dilluns.\nParal·lelament, USTEC·STEs (IAC) facilita una reclamació als/les substituts/es nomenats/des en dimecres i que ja complien les condicions per ser nomenats/des el dilluns anterior (ja estava disponible i ja es tenia constància de la baixa). En aquesta reclamació s’hi exigeix el sou i els serveis prestats dels dos dies perduts en no ser nomenat/da dilluns, a causa de l’incompliment que fa el Departament de la normativa establerta.\nUSTEC·STEs (IAC) denuncia que aquest no és pas l’únic incompliment de la normativa (s’estan deixant de cobrir les substitucions de curta durada) i, en conseqüència, vol animar la comunitat educativa dels centres a demanar responsabilitats legals dels danys o perjudicis que es puguin ocasionar (personals, materials o pedagògics) quan l’alumnat no sigui atès amb el personal docent necessari que estableix la llei. Per tant, les conseqüències que se’n derivin superen l’àmbit de l’escola i passen a ser responsabilitat del Departament des del moment en què s’incompleix la normativa.\nEscrit presentat al Departament exigint els nomenaments en dilluns\n13/02/2012 16:24 (2)


Terrassa reivindica en el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat el dret de tothom a participar en la cultura - Ajuntament de Terrassa\nTerrassa reivindica en el Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat el dret de tothom a participar en la cultura\nLa Taula de Capacitat Diverses i Accessibilitat i l'Ajuntament fan un decàleg sobre entorns inclusius i consum cultural en espais i propostes accessibles\nL'Ajuntament de Terrassa se suma un any més a la commemoració del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat, el diumenge 3 de desembre, sota el lema "La Cultura Trenca Barreres". L'objectiu d'enguany és reivindicar el dret a participar en la cultura de les persones amb capacitats diverses, apostant per la cultura en entorns inclusius, així com pel consum en espais i amb propostes accessibles.\nCom a gest simbòlic, demà dissabte, 2 de desembre a les 19 h s'il·luminarà la façana de l'Ajuntament de color taronja. A més, durant tot el cap de setmana el Consistori i les entitats que formen part de la Taula Local de Capacitats Diverses i Accessibilitat organitzen un seguit d'activitats gratuïtes i obertes a tota la ciutadania per tal de potenciar una cultura més inclusiva i accessible a la ciutat.\nL'acte central tindrà lloc el diumenge 3 de desembre a les 12 h a l'espai La Cúpula d'Amics de les Arts i les Joventuts Musicals (c/ Sant Pere, 46), on s'inaugurarà l'exposició fotogràfica "La cultura trenca barreres" i es llegirà el manifest del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat 2017, a càrrec d'Amics de les Arts i Joventuts Musicals. L'alcalde de Terrassa, Alfredo Vega, presidirà l'acte, que comptarà també amb la presència del tinent d'alcalde de Territori i Sostenibilitat, Marc Armengol, el regidor de Capacitats Diverses i Accessibilitat, Adrián Sánchez, i representants dels grups municipals.\nL'exposició "La cultura trenca barreres", promoguda per la Taula local de Capacitats Diverses i Accessibilitat, mostra a través d'un seguit de fotografies de Xavi Almirall, diferents processos creatius d'entitats de persones amb discapacitat i agents culturals de la ciutat. Tots els projectes fotografiats han incorporat elements inclusius, com ara la col·laboració amb agents culturals del territori, la creació en equipaments ciutadans accessibles, la participació en actes públics o la col·laboració de professionals de l'art. L'exposició recull, per exemple, el procés de creació de l'espectacle Dreams de Prodis i la Fura dels Baus; la cercavila de la Papallona de Sant Pere amb la col·laboració de Fupar; o un taller de fotografia artística d'AVAN, entre d'altres. La mostra, que es podrà visitar fins el 22 de desembre, ha estat adaptada cognitivament amb pictogrames i escriptura en braille per als textos descriptius de les fotografies.\nD'altra banda, demà dissabte a les 17:30 h, el Teatre Alegria acollirà la representació de l'obra El mirador de les paraules que no puc dir. La creació, produïda per la companyia teatral Bambú cia, reflexiona sobre les pors, la soledat i el desig de comunicar-se de debò en un món envaït per les noves tecnologies. La producció és accessible per a persones amb mobilitat reduïda i per a persones amb discapacitat visual o auditiva, perquè integra dins la dramatúrgia teatral llengua de signes i audiodescripció en directe i en obert.\nUn decàleg que fomenta la cultura per a tothom\nA més dels actes programats, la Taula local de Capacitats Diverses i Accessibilitat i l'Ajuntament de Terrassa han elaborat el decàleg "#LaCulturaTrencaBarreres, en 10 passos" amb propostes per impulsar una cultura plenament accessible i inclusiva, adreçada a equipaments i agrupacions culturals, administracions públiques, persones amb capacitats diverses i les entitats que les representen, i la ciutadania en general. Aquesta iniciativa és una declaració d'intencions per tal que tots els agents culturals tinguin a l'abast pautes de referència per fomentar una cultura més inclusiva i accessible a tothom. Adjuntem el decàleg en document a part.\nMaqueta tàctil per a persones invidents a la Seu d'Ègara\nTambé amb motiu del Dia Internacional de les Persones amb Discapacitat, el Museu de Terrassa estrena una maqueta tàctil de la Seu d'Ègara per a persones invidents. L'acció s'emmarca en la campanya "La Mirada Tàctil" de la Xarxa de Museus Locals de la Diputació de Barcelona.\nAquest nou element museogràfic d'inclusió vol assegurar l'accessibilitat cultural a totes les persones que visitin el conjunt monumental. El model reprodueix a escala com són les Esglésies de Sant Pere en l'actualitat. L'execució de la maqueta, realitzada en ferro tipus corten, per evitar la seva degradació per oxidació, és obra dels ferrers Rafael Martínez i Gemma Casas. La maqueta s'ha instal·lat avui al primer pis del centre de visitants de la Seu d'Ègara, acompanyat d'un plafó explicatiu del conjunt.\nEn un futur proper està previst incorporar un codi QR per descarregar uns vídeos explicatius amb interpretació de llengües de signes catalana i subtítols amb explicacions del conjunt i descripcions de la maqueta del conjunt.\nAquesta és la segona maqueta tàctil que incorpora el Museu de Terrassa. La Casa Alegre de Sagrera disposa des de 2009 d'una altra maqueta per a persones amb discapacitat visual, que conté informacions en lletra gran i braille i es completa amb vídeos explicatius.\nMés informació sobre l'accessibilitat al Museu de Terrassa a: www.terrassa.cat/accessibilitat-museu


La crema de neumàtics Caldes - Riudellots obliga a interrompre la circulació de trens entre Girona i Caldes\nLa Selva - 14/01/2020 - 09:01\nPer facilitar la mobilitat dels viatgers de les línies R11 i RG1, Renfe ha establert un servei alternatiu per carretera entre Girona i Caldes\nDurant la nit d'avui, la crema de neumàtics a la zona de vies entre Caldes de Malavella i Riudellots ha causat importants danys a la catenària el que obliga a interrompre la circulació entre Girona i Caldes.\nPer facilitar la mobilitat dels viatgers de les línies R11 i RG1, Renfe ha establert un servei alternatiu per carretera entre Girona i Caldes. A més, en la mesura del possible s'encaminaran els clients Girona-Barcelona en els trens d'Alta Velocitat.\nTècnics d'Adif han facilitat una previsió de restabliment per les 11.00 hores.\nDespreniment pedres Ripoll – Sant Quirze de Besora\nLa caiguda de pedres sobre la zona de vies entre Ripoll i Sant Quirze interromp la circulació de trens en aquest tram.\nTècnics d'Adif s'estan desplaçant al punt per evaluar la incidència\n#riudellots #trens #vies


Viure amb consciència: Permacultura\nI aquí un e-book boníssim sobre el tema:\nEstic fent un curs online que podeu visitar i també registrar-vos si voleu. És gràtis i les sessions que he cursat són de qualitat, amb bons mestres, es nota que viuen el que ensenyen. És en anglès i no he buscat si hi ha quelcom semblant en català o espanyol.\nI al juliol vaig començar un hortet a la meva terrassa. De moment, hi tinc una parra, no sé quan donarà raïm, però de moment va creixent. També tinc rabanets i verdolaga(ja he menjat les seves fulles en amanida i en sopes, els rabanets encara no estan ben formats. Hem menjat uns quants tomàquets petits al llarg de l'estiu i n'hi ha 5 o 6 més a la planta que encara estan verds. Tinc maduixes (de moment només han sortit 4 i una ja està vermella, aviat la tastaré) i tinc alfàbrega i orenga que ja he fet servir fresca a molts plats. També vaig plantar canonges i rúcula i ara hi ha uns brots molt petits, i, finalment, menta, pastanagues i cebes (ja han començat a sortir les fulles). També he plantat algun pinyol de préssec i alvocat, els dels fruits que he trobat especialment bons, no sé ni si sortirà res... Ja em trobaré amb què funcionarà i què no. Estic intentant aplicar criteris de permacultura i ja aniré posant posts amb l'evolució de tot plegat, però, de moment, per una persona com jo, que fins ara ni em recordava de regar les poques plantes d'interior de casa (que, per cert, també en tinc més que tenia i més maques), és un desenvolupament important en una àrea que tenia ben anul.lada i el més important és que m'estic relaxant amb tot el procés i divertint-me bastant!\nTambé és veritat que alguna cosa de sublimació hi deu haver rondant per aquí, però bé, de les estratègies defensives per no sentir la necessitat instintiva de fons, és de les menys patològiques que hi ha... i més, amb un tema tan constructiu com la permacultura (ja veieu com em proporciono excuses per sentir-me satisfeta amb mi mateixa i poder-me seguir defensant).\nBásicament, el que veig és que en comptes de conéixer, d'entrar dins d'una altra persona, d'aprofundir en la relació i crear, construir quelcom nou relacionalment a nivell afectiu i sexual, ho estic fent amb aquest tema en concret (en el passat ho he fet amb molts altres... de temes, que no persones, vaja, que m'és més fàcil, ja m'enteneu). La consciència la tinc i, de moment, és el que hi ha. Un bon pas en el meu procés és que ara ja tinc clar, ja no ho nego, que vull una perma-relació.


Alternativa Ciutadana de Rubí » Objectius\nObjectius essencials d’ACR:\n1. Millorar la societat i el mediambient per tal que totes les generacions de persones presents i futures tinguin la màxima qualitat de vida a la ciutat i que això tingui repercussió a la resta de la societat.\n2. Incidir en les decisions i accions sobre i de Rubí que es prenen i s’aproven a l’Ajuntament de la nostra ciutat, en altres administracions, i ens amb personalitat jurídica pròpia per tal d’acomplir el primer objectiu.\n3. Ser un referent viu i palpable que demostri que és factible “una altra manera de fer política”.\nEixos bàsics d’ACR:\n– La millora de la democràcia a partir, principalment, de promoure i facilitar la participació ciutadana, i que per tant la ciutadania participi realment en les decisions de la ciutat.\n– Sostenibilitat i equitat social i ambiental. Assegurar el màxim respecte i prioritzar els aspectes socials i mediambientals per tal de garantir el benestar de les persones i la conservació de la natura.\nMètodes generals per aconseguir els objectius:\n1. Proposar idees i projectes i promoure la participació ciutadana i la democràcia participativa en totes les decisions i processos que afectin a Rubí, fent consultes i recollint opinions quan s’escaigui, recuperant així el sentit de l’Ajuntament com a assemblea de representants de la ciutadania i no com a simples delegats de partits polítics convencionals.\n2. Informar a la ciutadania sobre totes les actuacions del Consistori i d’altres administracions i ens relatius a Rubí, ja que les opinions i les decisions s’han de fonamentar en la informació transparent sobre les qüestions col·lectives.\n3. Assumir i fer arribar cap a l’Ajuntament demandes, projectes i campanyes de la societat civil sempre i quan no vagin en contra del nostre Codi Ètic i/o eixos bàsics i programàtics d’ACR.\n4. Controlar i vetllar pel compliment i la qualitat en l’execució de les responsabilitats i competències que té l’Ajuntament de Rubí, tot detectant, investigant i denunciant, si s’escau, els temes, problemes, dèficits o irregularitats per donar-los a conèixer i proposar-ne millores.\n5. Vetllar per la racionalització i l’eficiència dels recursos en la gestió de l’Ajuntament.\n6. Detectar i traslladar bones pràctiques aplicades en altres municipis o ens al nostre consistori i ciutat.


Filet mignon amb salsa de xampinyons\nTipus de cocina: SANA\nEl filet mignon o “filet mignon” no és una recepta, és una mena de tall de carn molt popular a França\nPer elaborar aquesta recepta de filet mignon amb salsa de xampinyons per a quatre racions calen:\n8 peces de filet mignon\n2 tasses de xampinyons\n1/2 tassa de brou de carn\n1 tassa de nata\nRecepta de filet mignon amb salsa de xampinyons\nUna vegada que els talls de carn estan preparats es salpebren i es passen per la planxa per segellar.\nEn el mateix oli usat per a la carn se salten els xampinyons prèviament trossejats juntament amb la ceba i l’all.\nS’afegeix el vi negre i s’espera a que s’evapori l’alcohol.\nA continuació s’afegeix el brou de carn i la nata.\nS’agrega de nou la carn i es deixa cuinar tot junt durant cinc minuts.\nAbans de servir es corregeix el punt de sal.\nÉs una recepta senzilla i ràpida d’elaborar que dóna molt bons resultats.\nLa carn es pot acompanyar al gust, combina bé amb unes patates fregides, un puré de patates, una amanida o unes verdures al vapor.\nInformació nutricional del filet mignon de vedella del “Gironés“\nLa carn és una de les principals fonts de proteïnes, un nutrient essencial per a la creació de les cèl·lules, els teixits, els òrgans i els ossos del nostre cos.\nUna porció de 225 g de filet mignon conté 45 grams de proteïnes.\nEl zinc és essencial per a un creixement saludable mental i físic, així com per al correcte desenvolupament dels nens. D’altra banda és un nutrient que el cos necessita per curar les ferides, controlar la gana i funció del sistema immune.\nDiàriament es recomana una ingesta de zinc de 8 mg en el cas de les dones i 11 mg per a homes. Una porció de 225 g de filet mignon contribueix gairebé 8 mg.\nSegons l’Oficina de Suplements Dietaris fins a un 80% de la població mundial té deficiències de ferro, especialment entre la comunitat femenina.\nEl ferro ens ajuda a transportar l’oxigen a través de la sang. Els símptomes d’una deficiència de ferro inclouen la debilitat i el decreixement del sistema immune.\nDiàriament es recomana una ingesta de Ferro de 18 mg diaris per a dones i 8 mg per dia per a homes. La carn és una important font de ferro, i 225 g de filet mignon conté per sobre 4 mg de ferro.\nEl filet mignon sigui gran opció per aconseguir quantitats adequades font de vitamina B-12. La vitamina B-12 ajuda a les funcions neurològiques i a la formació de glòbuls vermells a la sang. La deficiència de la vitamina B-12 provoca fatiga, debilitat general, manca de gana, fins i tot depressió i demència.\nDiàriament es recomana una ingesta de 2,4 mcg per dia. Una porció de 225 grams de filet mignon conté 2,5 mcg.\nEs recomana limitar la quantitat de carn vermella que s’ingereix per l’alt contingut de greixos saturats que conté. D’altra banda un consum excessiu augmenta el risc de malalties cardiovasculars.\nUna porció de filet mignon és generalment 85 grams, contenint 558 calories i gairebé 41 grams de greix, d’aquestes, 16 grams són saturats.\nEl filet mignon no és tant una recepta com un tipus de tall de carn molt popular a França. Es podria traduir com filet petit o filet exquisit.\nEl filet mignon és un tall de la carn de boví o de porc i es tracta de la punta del filet. La peça es talla en trossos d’entre tres i cinc centímetres de gruix i amb un diàmetre reduït, de manera que quedin trossos que puguin menjar-se pràcticament d’un mos.\nLa carn així tallada destaca per ser molt tendra i sucosa. En tractar-se de trossos de carn molt petits, el filet mignon és ideal també perquè els nens i per a les persones grans puguin gaudir del bon gust de la carn de vedella o de porc.


Cursos pràctics per a doctorands i investigadors. Ús de software lliure. | Postexcavatòrix\nCursos pràctics per a doctorands i investigadors. Ús de software lliure.\nBellaterra. Dept. Prehistòria de la UAB.\nUs presento dues propostes de cursos per a investigadors per part de Transmitting Science i l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont (ICP) adaptant aquesta notícia del Departament.\n1.- “Introducción al análisis estadístico en Biociencias”, que es farà del 16 al 20 de desembre de 2013, i l’impartirà la Dra. De Esteban Trivigno (Transmitting Science i ICP).\nL’objectiu del curs és introduir a l’estudiant als conceptes bàsics de l’estadística: variables, distribució de la mostra, comparació de grups, etc. Hi haurà una part teòrica on es coneixeran els conceptes, i una de pràctica per tal d’aprendre com funcionen. El participant podrà analitzar, si s’escau, les seves pròpies dades. El perfil al que es busca com a alumne és el d’investigador d’alguna branca de les biociències que treballin amb conjunts de dades a analitzar. En el cas d’arqueòlegs aquest curs també pot resultar útil ja que el participant obtindrà les eines adequades per poder aplicar les diferents tècniques estadístiques a les seves bases de dades. El programa que es farà servir per aquest curs és el Past. Si voleu més informació, aquest és l’enllaç.\n2.- Técnicas de análisis de imagen: cuantificación de la imagen digital. Del 27 al 31 de gener de 2014 a càrrec del Dr. José Pertusa (Universidad de Valencia).\nEstà dirigit a usuaris avançats de microscopia que vulguin obtenir un millor rendiment dels seus equips. És un seminari fundamentalment pràctic dedicat a procediments bàsics per al resaltat i la restauració d’imatges, la eliminació del soroll de fons de les mostres, entre d’altres tècniques. Utilitzaran el software lliure Image i Fiji. Podeu trobar més informació a la pàgina del curs.\nAmbdós cursos es faran als locals de l’ICP de Sabadell. Per a més informació o resoldre dubtes contacteu amb els organitzadors a courses@transmittingscience.org.\nThis entry was posted on 27 Setembre 2013 by Oriol Fort in activitats, curs, formació, universitat and tagged análisis estadística, Departament de Prehistòria - UAB, imatge digital, Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont (ICP), transmitting science.


El dia a dia d’una agent comercial – Ingrid Lens\nEl dia a dia d’una agent comercial\nBenvinguts al meu blog. Com sabeu, sóc comercial. Amb totes les lletres i amb molt d’orgull. Cal recuperar el prestigi dels venedors i aquest procés comença, bàsicament, per a un mateix: hem de sentir-nos orgullosos de la nostra professió.\nLa nostra feina socialment no está valorada i es menysté. Crec que no es comprén prou i és per això que vull posar el meu granet de sorra per donar a conèixer el dia a dia d’una agent comercial (col·legiada, òbviament).\nEn aquest espai compartiré coneixements, experiències i reflexions en l’àmbit comercial. No pretenc transmetre cap idea amb intenció didàctica ( hi ha gent amb més coneixements acadèmics que jo), ni vull teoritzar sobre l’art de vendre ni alliçonar-vos sobre res. Si sou comercials us veureu identificats en algun punt o, inclús, us pot ser útil alguna informació que publiqui. Si, d’altra banda, no sou comercials, us servirà per apropar-vos al nostre món.\nPer últim m’agradaria fer un últim apunt: estaré encantada de rebre els vostres comentaris, els vostres correus i les vostres impressions. Així que davant el dubte, em podeu escriure i us respondré encantada.\nI recordeu que a la vida, tothom, absolutament tothom ven. Però nosaltres, els agents comercials, cobrem per fer-ho 😉


Gasthof zum Goldenen Kreuz Wilhelmsdorf Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 9 allotjaments a Wilhelmsdorf.\nBurgweiler Stra?e 2, Wilhelmsdorf, Wilhelmsdorf, Alemanya, 88271 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Gasthof zum Goldenen Kreuz\nDissenyat tant per oci com per negoci, Gasthof zum Goldenen Kreuz està situat idealment a Wilhelmsdorf; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Wilhelmsdorf. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, habitació familiar, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de pesca, equitació, jardí. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Gasthof zum Goldenen Kreuz és una selecció idònia per a la vostra estada a Wilhelmsdorf.\nAllotjaments a Wilhelmsdorf\nDescompte a Gasthof zum Goldenen Kreuz


Mallard Lodge Great Yarmouth Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBradwell South and Hopton, Great Yarmouth, Regne Unit - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Mallard Lodge està situat idealment a Gran Yarmouth; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Mallard Lodge és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, nevera, banyera, rentadora per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Mallard Lodge la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Great Yarmouth.


Debat(s) i reflexió de cara a les pròximes eleccions generals - EsDiari.com\nDebat(s) i reflexió de cara a les pròximes eleccions generals\nLa setmana passada vaig assistir a dos debats electorals en el marc sempre amable de l’Ateneu de Maó. En el primer, els protagonistes eren els candidats a senador/a per Menorca i en el segon, els primers menorquins que apareixien a una llista al Congrés dels Diputats.\nHe de confessar que m’agraden aquests debats perquè em donen l’oportunitat de veure les cares i les reaccions en directe d’aquestes persones que han assumit el repte de presentar-se a unes eleccions generals que són molt complicades perquè el vot està molt dividit, hi ha moltes opcions, sobretot d’esquerres, i les enquestes demostren empats entre uns partits que obligaran a pactar entre afins. El públic assistent, molt nombrós, m’interessa manco perquè són –som- gent de partit que no canviarà el seu vot per molts que siguin els esforços per convèncer dels candidats i candidates. Potser hi ha alguna persona en el públic que assisteixi per saber què és el que diuen, però sobretot el que es veu són cares conegudes que van a donar suport al seu company o companya, fins i tot a fer-li preguntes amb les quals es pugui lluir.\nUna altra cosa són els candidats. Es troben sols davant el perill, tal qual el famós títol de pel•lícula. Ara fins i tot l’Ateneu ha tret la taula que, vulguis que no, emparava un poc als que seien darrere. Els dos dies s’han assegut a cadires així que, a més de pensar el que diuen i com posen les mans, també has de pensar en com posen les cames i els peus. No em fan cap enveja.\nTot això quant a la clovella dels debats, però i el contingut? Els programes són tots molt semblants, tots parlen de renda mínima, de modificació de la Constitució, del blindatge de drets socials, de tarifa plana en el transport aeri, el PP que torna a dir que baixarà els impostos i que ha creat llocs de feina… És per aquest motiu que crec que els electors que no tinguin el seu vot decidit, que és un sector molt ampli segons les enquestes, farien bé en pensar, al marge de candidats més o manco hàbils davant el públic, al marge de programes electorals fets per agradar l’electorat, quin partit és el millor preparat per governar aquest país, per liderar el diàleg que serà fonamental, per reconstruir drets i llibertats perduts en aquests anys de crisi, per emparar els ciutadans i ciutadanes: fillets, gent gran, dones i homes, en la seva diversitat. En definitiva, per què aquest país torni agafar el tren de la modernitat i del futur en companyia dels nostres veïns europeus, sense deixar de banda la solidaritat amb aquells països que han quedat defora.


Escòcia tira pel dret i nosaltres què?\n"I a Catalunya què fem? Doncs de moment fer front a una Espanya inveterada que renega de llur diversitat i tracta de culminar el gran somni, mai acomplert, d'un estat nació homogeni i d'una sola cultura"\nper Marc Gafarot 08 de setembre de 2015 19:19\nS'ha dit pel dret i pel revés que Gran Bretanya és una democràcia consolidada i que el tarannà britànic -o anglès- és un que ben poc té a veure amb la intransigència o manca de pragmatisme espanyola -o castellana-. Tot això és cert i facilita les coses pels escocesos, i bé prou que ha quedat palès, arran de la resposta de les autoritats espanyoles davant del nostre procés de transició nacional. Escòcia d'aquí a deu mesos organitzarà un referèndum, amb una pregunta clara i un resultat que serà respectat. Si guanya el si seran independents i si guanya el no el resultat implicarà una millora de l'autonomia escocesa que és el que ara venen els unionistes -en boques escoceses per cert- per tal d'afeblir la campanya del si a la independència i reforçar els lligams amb la resta del Regne Unit. Ben mirat els escocesos guanyaran o bé per golejada, amb la independència, o bé pe la mínima, més autogovern, però sempre acabaran guanyant. I si no és ara serà d'aquí uns anys quan cercaran de nou la ruta independentista. Fins aquí tot bé però potser, per no caure en l'autocomplaença, tant innecessària com massa habitualment instal·lada a casa nostra, caldria fer una revisió o un acte de contrició de què estem fent des de Catalunya per tirar endavant el nostre particular procés. No n'hi ha prou amb dir que Espanya ens maltracta i que no respecta alguns dels elements més fonamentals de l'estat de dret. La nostra ha de ser una campanya realment propositiva on els elements negatius de formar part d'Espanya es conjuguin amb elements positius de fer un estat català independent que sigui suggerent i il·lusionant per a la població en general.\nEn aquesta línia argumental ahir era presentat a Glasgow l'anomenat llibre blanc de la independència escocesa. En aquest document de cap a set-centes planes el govern d'Alex Salmond explica les grans línies mestres del nou estat escocès. I ho fa amb una visió holística de llur país on es parla d'economia, educació, seguretat i defensa o de pensions i gestió de recursos naturals. Així aquest nou estat hauria de constituir-se, un cop acabades les negociacions amb el govern britànic, el 24 de març del 2016. No cal ser massa llest per adonar-se que d'aquesta manera el debat s'enriqueix i permet que la ciutadania tracti d'una forma més racional una decisió que també té molt de sentimental i emotiu.\nI a Catalunya què fem? Doncs de moment fer front a una Espanya inveterada que renega de llur diversitat i tracta de culminar el gran somni, mai acomplert, d'un estat nació homogeni i d'una sola cultura. El sentiment i consciència d'agressió vers Catalunya no és que sigui unànime però obté un gran consens a casa nostra. Això es tradueix amb una voluntat majoritària de fer el referèndum i de poder decidir lliurement el nostre futur com a nació d'Europa. Hom té la sensació que tot va molt de pressa però també té la sensació, per moments, que la classe política es troba talment superada per uns esdeveniments que ben pocs els ensumaven. A Escòcia porten mesos fent campanya pels barris de les ciutats i els pobles donant arguments pel si a la independència i ara també darrerament pel no. Ho estem fent nosaltres? Molt em temo que massa poc per bé que les enquestes afavoreixen el si abastament. Però com em deia avui un ancien combatant de l'independentisme una cosa són les enquestes i l'altra les urnes. I tenia tota la raó. Confiar-se en aquesta partida és començar a ser derrotats.\nNo posar-se d'acord amb la pregunta, o el que és pitjor concebre-la de forma ambigua, seria una derrota com a país on, per cert, ja no podríem culpar a les forces espanyoles d'aquest mal. La data del referèndum i la pregunta han de ser acordats sense més dilació ja que és la única manera que Espanya, i la comunitat internacional, entendran que el procés i la nostra voluntat de decidir van de debò. Si no es pot fer hi hauran maneres efectives de pal·liar aquest efectes, A Roma si arriba per moltes vies. I a la independència també però ser creïble és requisit indispensable en totes elles.\nAnem tard amb el calendari. Es digui el que es digui hem perdut un temps preciós per avançar una agenda clarament independentista i on, com els escocesos, poder expressar i fer pedagogia del país què volem. És cert que la crisi econòmica ha fet de les seves però també és cert, que aquesta, algun rol ha jugat -no pas l'únic- en fer brollar la causa independentista o sobiranista que per a mi és el mateix.\nFaran bé les instàncies oficials d'escoltar el clam de la gent i també parar atenció al que s'esdevé en d'altres latituds com Escòcia. Del que es tracta és d'engrescar a la gent, fer-la partícip d'un moviment social que ens ha de fer viure millor i ens ha d'ajudar a fer una societat més dinàmica, rica i justa. No n'hi ha prou amb el discurs del greuge, el qual per cert, no et porta enlloc més que a la frustració. Som en un moment de tot o res i els termes mitjos no s'hi valen en aquests moments. Més val fer-se espanyolista que no pas advocat de la tercera via. Catalunya vol decidir, i amb ella, ho ha de possibilitar la classe política. Qui es desmarqui d'aquest discurs no és que ja no sortirà a la foto és que se l'endurà l'inapel·lable curs de la història.


Mancomunitat Camp de Túria realitza unes jornades per a dotar de recursos al personal tècnic en matèria de prevenció de suïcidis – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nMancomunitat Camp de Túria realitza unes jornades per a dotar de recursos al personal tècnic en matèria de prevenció de suïcidis\nMancomunitat Camp de Túria realitza…\nLa Mancomunitat Camp de Túria, a través de l’àrea de Joventut, ha organitzat durant dos dies les jornades sobre estratègies per a la prevenció i la detecció del suïcidi. Així, durant les vesprades del dimarts i el dimecres la ponent de reconegut prestigi Dolors López Aliaga ha explicat al personal tècnic de tres comarques la importància de parlar del suïcidi i no ocultar-lo.\nDolors López és assessora de Formació en Prevenció de Suïcidis; assessora de Formació en Prevenció de Suïcidis de la Conselleria d’Educació; representa a la Conselleria d’Educació en el Pla de Salut Mental de la Generalitat Valenciana. A més, forma part de la Comissió de Seguiment del Pla de Prevenció de Suïcidi de la Conselleria de Sanitat de la Comunitat Valenciana. Una experiència que la situen com una de les persones que més coneixement té sobre el suïcide en la Comunitat Valenciana.\nA les sessions, que s’han celebrat en la seu de la Mancomunitat Camp de Túria, ha participat personal tècnic de joventut de les comarques de Camp de Túria, Foia de Bunyol, La Regió muntanyenca i Terra del Vi. A més, també ha assistit el personal de la UPCCA (Unitat de Prevenció Comunitària de Conductes Addictives) de la Mancomunitat Camp de Túria.\nEls objectius de les sessions han sigut els de proporcionar als i les participants la informació necessària perquè puguen detectar qualsevol tipus de conducta suïcida; poder identificar a les persones en situació de vulnerabilitat; identificar i superar els mites entorn al suïcidi; identificar els factors de risc i protecció; proporcionar a les persones participants eines de detecció, actuació i intervenció així com proporcionar estratègies per a la intervenció en situacions posttraumàtics.\nUnes jornades que s’han celebrat al costat de l’Institut Valencià de la Joventut (IVAJ) i que posen de manifest la preocupació de l’ens supramunicipal en qüestions relacionades amb la salut mental; en aquesta ocasió cerquen millorar la formació del personal tècnic per a poder afrontar amb garanties els trastorns mentals als quals pogueren enfrontar-se.


Mataró celebrarà Sant Jordi amb Fira del Llibre i activitats al carrer, adaptats a la normativa - Pànxing\nEl regidor de Cultura, Xesco Gomar, i la regidora de Promoció de Ciutat i Comerç, Núria Moreno, van presentar el passat 12 d’abril en roda de premsa, el programa de Sant Jordi. La diada del 23 d’abril és la primera fita del Pla de Reactivació de la Cultura Popular i l’Associacionisme Cultural de la Generalitat de Catalunya i això implica alguns canvis respecte a les celebracions d’altres anys.\nAquest any la celebració de les fires del llibre està subjecta als protocols, restriccions i criteris sanitaris que determina el Pla Específic Sant Jordi 2021 elaborat per la Generalitat de Catalunya. Les principals modificacions són que només es poden muntar el dia 23 d’abril i s’han de fer en un espai perimetrat per tal de separar fluxos de persones i evitar aglomeracions, amb control d’accés, distanciament entre parades, sentit únic de circulació i aforament limitat en funció dels metres d’ocupació.\nLa plaça de Santa Anna serà l’espai on s’ubicarà la Fira del Llibre de Mataró de les 9 a les 21 h. A la Fira hi haurà nou parades per escollir entre les principals novetats editorials, l’espai serà reduït i només hi haurà les parades de les llibreries per complir amb les restriccions marcades pel PROCICAT.\nQui no podrà posar parades de roses i llibres al carrer seran les entitats sense ànim de lucre (associacions, fundacions, clubs esportius, AMPES…), ni els particulars. Així ho estableix el Pla, que indica que els municipis de més de 5.000 habitants només poden autoritzar a posar parades de roses i llibres als professionals, és a dir, les floristeries i llibreries degudament acreditades.\nEl gran gruix d’activitats culturals, que també es veuen afectades per les restriccions, es concentra des de divendres 23 al diumenge 25 d’abril. Cada any la Diada de Sant Jordi acaba amb La Fogonada, l’acte en què el Drac de Mataró protagonitza una versió adaptada de la llegenda de Sant Jordi amb els tradicionals voltafocs al ritme de la música de La Coixinera.\nLa Fogonada d’enguany s’adaptarà a les restriccions i no farà el recorregut tradicional, sinó que es concentrarà a la Plaça de l’Ajuntament amb el públic assegut, control d’aforament i cita prèvia. Per tal d’arribar al màxim de gent possible es faran tres passis (23, 24 i 25 d’abril) i el primer es podrà veure en directe a Mataró Audiovisual i al web culturamataro.cat.\nPrecisament La Fogonada celebra aquest 2021 els 25 anys i per a l’ocasió hi haurà una exposició de fotografies que recull la seva història, que es podrà veure del 23 al 30 d’abril al pati de l’entrada de les oficines de la Direcció de Cultura (carrer de Sant Josep, 9). L’exposició es traslladarà a la Biblioteca Pompeu Fabra del 3 de maig al 15 de maig.\nUna altra de les tradicions del Sant Jordi és la Gegantada. Ja que encara no es poden fer actes multitudinaris, la Coordinadora de Colles Geganteres de Mataró i la Direcció de Cultura han reformulat l’acte en una Mostra de Balls de Gegants. Tretze colles de la ciutat participaran en aquesta activitat que es durà a terme al Parc Central el dia 23 d’abril a les 19 h i el dia 24 d’abril a les 12 i a les 19 h.\nLes mesures seran les d’un espectacle a l’aire lliure (públic assegut, cita prèvia, distància, higiene de mans…) i el primer passi es podrà veure en directe a Mataró Audiovisual i al web culturamataro.cat. També a la carpa el matí de diumenge 25 d’abril s’hi farà un concert a càrrec dels grups de música de diferents colles de Gegants, Gegantes, i Nans de la ciutat.\nMataró Audiovisual tindrà un paper destacat en aquest Sant Jordi!\nLa Família Robafaves i els Nans, el Drac i el Dragalió i una representació de les Diablesses tornaran al vestíbul de l’Ajuntament perquè la ciutadania els puguin visitar. Hi seran els dies 23, 24 i 25 d’abril de 9 del matí a les 21.30 h del vespre i els dies 1, 2, 8, 9, 15, 16, 22 de 10 a 13 h i de 18 a 20 h i el dia 23 de maig de 10 a 13 h, i caldrà agafar cita prèvia.\nLes escoles de la ciutat també faran visites guiades a les figures amb horaris concertats. La Xarxa de Biblioteques de Mataró participa activament a la festa de les lletres amb diferents hores del conte a les biblioteques Pompeu Fabra i Antoni Comas i la proposta Enredant Sant Jordi.\nBiblioteques de Mataró. Imatge extreta de Facebook\nAquest any es recupera la Jornada de portes obertes a l’Ajuntament de manera presencial. Els regidors del Consistori atendran els visitants de la Casa Gran i explicaran la història de l’edifici i l’activitat que s’hi duu a terme. Es farà seguint els protocols de seguretat, o sigui hi haurà aforament limitat a un únic grup cada mitja hora, per evitar encreuament i trencaments dels grups-bombolla, s’allarga l’horari (fins a les 20 h).\nCal fer inscripció prèvia al Servei de Protocol: 93 758 21 10.\nSi t’ha agradat llegir la notícia Mataró celebrarà Sant Jordi amb Fira del Llibre i activitats al carrer, adaptats a la normativa, també et pot interessar 6 Llibres per regalar per Sant Jordi!


Antonio Castaños Benavent - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAntonio Castaños Benavent fou un militant anarcosindicalista, també conegut com el Torero.\nDurant els anys 1940 fou membre del Comitè Regional de Llevant de la CNT, i després de la detenció del secretari general del Comitè Nacional de la CNT Manuel Villar Mingo el novembre de 1947, fou nomenat nou Secretari General de la CNT l'abril de 1948, ocupant el càrrec fins que fou detingut a València el juliol de 1949.\nEl 24 de març de 1950 fou jutjat en un consell de guerra i condemnat a 25 anys de presó. Fou enviat a Sant Miquel dels Reis. Fou un dels presos, juntament amb Sigfrido Catalá Tineo, Manuel Rodríguez Roya i Manuel Pesto Acosta,que foren interrogats el 23 de maig de 1952 per Madame Ingrand del Comitè Internacional contra el Règim Concentracionari que publicà a França el Llibre Blanc del Sistema Penitenciari Espanyol (1953). El 1958 encara era tancat a Sant Miquel dels Reis.\nAntonio Castaños Benavent a losdelasierra.info\nManuel Villar Mingo Secretari General de la CNT a l'interior\n1948-1949 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Antonio_Castaños_Benavent&oldid=17829939»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 des 2016 a les 23:49.


Àngel Zúñiga | enciclopèdia.cat\nAtarrabia, Navarra, 1911 — el Prat de Llobregat, Baix Llobregat, 9 de juliol 1994\nDe molt petit es traslladà a Barcelona, on es formà de manera autodidàctica. Afeccionat al periodisme, ingressà, el 1931, al diari El Mundo Deportivo i després a El Noticiero Universal com a crític de cinema. Posteriorment, el 1946, passà a col·laborar a La Vanguardia , que, després de confiar-li treballs de crítica literària i de teatre, el 1955 el destacà com a corresponsal a Nova York, des d’on fins el 1981 col·laborà també a la revista Destino de Barcelona i al diari ABC de Madrid. A Nova York tingué contactes freqüents amb grups d’exiliats espanyols i una especial amistat amb el periodista i escriptor Jaume Miravilles. En aquesta ciutat, arran de la seva professió, mantingué un gran contacte amb Nacions Unides.\nMés tard, viatjà per un gran nombre de països fins donar tres vegades la volta al món, experiència reflectida en diversos llibres de viatges com Caminos (1969), Amanecer en China (1975), USA (1971) i Manhattan Cocktail (1972). També estrenà i edità tres peces: El estupendo Juan Pérez (1952), El demonio tiene àngel (1953) i ¡Gibraltar! La guerra para acabar con la guerra (1955). Conreà el conte amb obres publicades com La vida de los muertos (1963) i la novel·la Pan y futbol (1972). És autor de biografies d’Alfons XII, Charles Chaplin “Charlot”, Greta Garbo, William Somerset Maugham, etc. Altres obres són: Historia del cine (1948), Barcelona y la noche (1949), i Una historia del cuplé . El 1981 retornà a Catalunya i s’establí a Barcelona. Publicà Mi futuro es ayer (1983), de caràcter memorialístic.


Presentació del Festival de Gènere Negre a Bossòst | Amoncomunicacio's Blog\nPresentació del Festival de Gènere Negre a Bossòst\nEl dissabte 4 de març, va tenir lloc a la llibreria Alibrí de Barcelona la presentació del Black Mountain Bossòst (Vall d’Aran).\nEl festival per primera vegada acollirà a Bossòst a escritors de novel·la negra, pel·lícules, música, excursió i gastronomia. L’Acte de presentació va comptar amb la presència d’Amador Marquès, alcalde de Bossòst, de José Luis Muñoz, a més d’alguns escriptors convidats a l’esdeveniment.\nEl Black Mountain Bossòst, és un festival que tindrà lloc a Bossòst, des del dia 29 d’abril a l’1 de maig. I a més de l’ajuntament d’aquest poble pirinenç, també col·labora l’ajuntament de Les. Serán 3 dies de trobades, xerrades i presentacions literàries, i es podrà gaudir de la projecció de quatre pel·lícules destacades del gènere negre. També inclourà altres activitats com un concert de jazz i una sortida a la muntanya en la qual participaran els escriptors i artistes convidats.\nL’escriptor José Luis Muñoz, veí de Bossòst i autor de novel·la negra, és l’impulsor i comissari d’aquest esdeveniment. De moment han confirmat la seva assistència, escriptors del gènere negre, com el barceloní Andreu Martín i la premi Planeta Alicia Jiménez Barl et, entre d’altres. També s’espera la presència de reconeguts crítics literaris i cinematogràfics.\nA més de fomentar la lectura i el gènere negre en particular, el Black Moutain Bossòst ha estat concebut com una atracció turística. En aquest sentit, s’aprofitarà la presència d’aquestes personalitats de la cultura per donar a conèixer el territori aranès.\nAquesta iniciativa cultural, vol apropar l’espectacular paisatge de la Vall d’Aran al gènere negre, ha suscitat una enorme expectació, i els hotels de Bossòst estan a punt de penjar el càrtel de “complet” per aquestes dades.\nFotos: Susana Sosa Villafañe (Podeu trovar +fotos i article de la presentació, a”Tu mundo Poético” .\nBlack Mountain Bossòst, Jose Luis Muñoz\t1 comentari\n« Concert Orquestra Africana de Barcelona, a Marula Café\nLliurament dels Premis Dona’mCine 2016 als cinemes Zumzeig de Barcelona »\nOne thought on “Presentació del Festival de Gènere Negre a Bossòst”\nRetroenllaç: Festival de Gènere Negre a Bossost | Amoncomunicacio's Blog


Avui al llarg del dia, es preveu que els nivells d'ozó troposfèric siguin elevats al Camp de Tarragona amb possibilitat de superar el llindar del nivell d'informació. A continuació disposeu de més informació sobre de què tracta l’ozó troposfèric i unes recomanacions. S’anirà informant a través de la web de l’Ajuntament d’Alcover, de l’App d’Alcover i de les xarxes socials @Alcover_Vila de l’evolució del pronòstic i els avisos corresponents que ens arriben des del Departament de medi ambient de Gencat.\nEs recomana que la població sensible redueixi l’exercici físic intens, especialment a l’exterior.\nPer a més informació: a gentcat.cat/mediambient i a Twitter, a través de l’usuari @mediambientcat


Catànies | Mapes de Patrimoni Cultural\nCatànies Vilafranca del Penedès\nBombons Cudié S.A\ndv., 21/09/2007 - 02:00\nUna catània és un dolç típic de Vilafranca del Penedès, elaborat amb ametlles torrades (tipus marcona) caramel·litzades, recobert de pasta d'ametlla, avellana i llet, i després recobert de nou amb pols de cacau i sucre refinat.\nLa família Cudié inicia la producció de bombons sota la denominació de catànies l'any 1946, però no és fins l'any 1989 que enregistra aquest nom.\nAl principi, Cudié, va batejar el producte com a "ametlles cro-cream" i després la família Trens va registrar el nom de Catania. Als anys 80, però, aquesta marca va quedar lliure i Cudié va comprar-la per reconvertir-la més tard en "Catànies". L'empresa vilafranquina Cudié elabora 80 tipus de bombons, exporta el 15% de la seva producció principalment a Europa i Amèrica.\nL'any 2003 comença una lluita judicial per l'apropiació d'aquesta marca per part de l'empresa cat.vilafranca. Bombons Cudié S.A i l'agència de patents i marques J. Isern, presenten una demanda contra aquesta empresa. Després de més de dos anys de litigis, finalment la resolució judicial sentencia que bombons Cudié és l'única empresa que pot fabricar bombons sota la denominació "Catànies", al desestimar una demanda en la que es sol·licitava la nul·litat o bé caducitat d'aquesta marca pel seu caràcter genèric.\nBombons Cudié, SA és una empresa familiar i artesanal que es dedica a l'elaboració de diverses varietats de bombons de xocolata. Va ser fundada per Josep Cudié a mitjan anys quaranta en un petit obrador del qual van sortir els primers bombons de licor sense sucre afegit, tal com es coneixen avui, farcits de diferents sabors.\nSOLER, Josep M.(2007) Cudié és l'única firma que pot fabricar bombons sota la denominació de catànies. www.rtvvilafranca.com.


Una promoció d’habitatges nous a Viladecans\nAls països més avançats, l’habitatge buit es considera una patologia urbana, econòmica, social i mediambiental. El parc d’habitatges buit es percep com un problema per a l’accés a l’habitatge. Encara més quan coexisteix un nombre important d’habitatges buits amb una alta demanda insatisfeta, per exemple, en situacions d’emergència habitacional.\nSegons un reportatge del diari britànic ‘The Guardian’, a Europa hi ha més d’11 milions d’habitatges buits. Espanya encapçala el rànquing, amb 3,44 milions, és a dir, un 13,7% del total del parc propi i un 31% dels habitatges buits de la UE. Catalunya no es queda curta. Segons el darrer cens del 2011, tenim 448.000 habitatges buits, cosa que significa que és buit un 11,6% del parc català i un 4% del de tota la UE. Sabem que patim 43 desnonaments el dia i que el parc d’habitatge social és dels més baixos d’Europa (no arriba a un 2% i les mitjanes europees són d’un 15%) i, per tant, queda clar que hi ha quelcom que no rutlla.\nActuar sobre l’habitatge buit\nEl sentit comú ens diu que, per solucionar quelcom, cal actuar i que dels problemes en podem fer oportunitats. El cas dels habitatges buits n’és un bon exemple. Existeixen els recursos i només cal que els activem per posar-los al servei del dret a l’habitatge. Per aconseguir-ho, es fan servir dos grans tipus de mesures, que habitualment es combinen: d’una banda, el foment públic de la seva rehabilitació i ús com a habitatges (venda, lloguer, etc.), i de l’altra, la penalització del desús (sancions, impostos, etc.), que pot incloure l’obligació de posar fi a la desocupació, per exemple, llogant-lo. Un nou tipus de mesures serien les que busquen evitar que l’habitatge quedi buit i que les persones siguin desnonades, com ara el lloguer obligatori impulsat a Euskadi, a Andalusia, a Navarra, a Catalunya, etc., una mesura que ha estat impugnada pel PP al Tribunal Constitucional.\nSón exemple de penalitzacions les multes als propietaris que tenen habitatges buits més de sis setmanes a Dinamarca o més de sis mesos al Regne Unit. O l’impost francès en ciutats de més de 200.000 habitants i la penalització fiscal italiana als pisos buits. A l’Estat espanyol, la llei permet apujar l’IBI als habitatges buits i molts ajuntaments han aprovat ordenances en aquest sentit, però la inexistència del desplegament reglamentari n’ha impedit l’aplicació (excepte a Euskadi i a Navarra). A més, diverses comunitats, com ara Catalunya, poden multar els propietaris que tinguin habitatges buits durant més de dos anys.\nL’impost català sobre els habitatges buits\nCatalunya és l’única comunitat autònoma a tot l’Estat que ha establert un impost sobre els habitatges buits. Com que és poc conegut, en aquest article volem parlar-ne. És interessant perquè és una de les poques mesures aprovades recentment en el camp de l’habitatge que han estat recorregudes pel PP, però no suspeses pel Tribunal Constitucional.\nTot just fa tres setmanes, la consellera de Governació, Administracions Públiques i Habitatge va fer públiques les dades de la segona liquidació de l’impost sobre els habitatges buits, creat l’any 2015. Meritxell Borràs va explicar que el 2016 han pagat l’impost 12.460 habitatges. S’han recaptat 18,5 milions (11,2 milions l’any anterior), i amb la tributació d’aquests dos anys s’han adquirit 601 pisos, per valor de 33 milions d’euros.\nÉs una bona mesura? Està ben plantejada? Què hi ha darrere les “xifres oficials”? Quin és el seu impacte real sobre la mastodòntica quantitat de pisos buits en un moment en què la dificultat extrema d’accedir a un habitatge segueix al centre del debat públic?\nComencem esbrinant per què va néixer. La idea la va llançar el conseller Santi Vila el 2013, un any després entra al Parlament i s’aprova el 21 de juliol de 2015 amb la Llei 14/2015, a iniciativa del Govern de CiU, amb 77 vots a favor (CiU, ERC i C’s) i 51 en contra (PSC, ICV-EUiA, CUP i PP). No és casualitat que, tot i tenir una “digestió parlamentària” llarga, s’aprovés finalment tan sols vuit dies abans que la ILP Habitatge, impulsada per organitzacions com la PAH, l’APE o l’Observatori DESC i amb un suport social molt alt. Arreu de l’Estat, però especialment a Catalunya, l’emergència habitacional ha estat molt forta i la pressió del carrer també, fet que ha incentivat —o quasi obligat— a prendre mesures i a legislar per poder actuar.\nEl que amaguen les xifres: l’impacte real de l’impost\nParlem, però, de l’impacte real de l’impost sobre el parc d’habitatges buits. Diu el preàmbul de la llei de l’impost que l’objectiu és “gravar l’incompliment de la funció social de la propietat, reduir l’estoc d’habitatges buits i augmentar-ne la disposició a lloguer social”. Sona bé. Si als 448.000 habitatges buits que tenim els apliquem la mitjana de 1.484 euros per habitatge de l’impost, la recaptació hauria de ser de 666 milions d’euros anuals. Res a veure amb els 18,5 milions del 2016. Què explica aquesta diferència? Si llegim la lletra petita de la llei de l’impost, veurem que no afecta tots els tipus de propietaris ni tots els habitatges buits.\nQui el paga realment? Tributen els habitatges propietat de persones jurídiques (particulars no), que portin buits dos anys de manera continuada amb data 31 de desembre de l’any corresponent (si s’interromp sis mesos, no compta), que no hagin canviat de titular durant aquest temps, i que no siguin buits per una causa justificada (són causes justificades els habitatges que cal rehabilitar o que hagin estat ocupats).\nL’haurien de pagar, doncs, totes les persones jurídiques propietàries d’habitatges buits que compleixin les condicions anteriors. No hi ha dades sobre quants serien exactament, però serien molts habitatges: tots els que estiguin en mans de bancs o d’empreses (entitats financeres i empreses satèl·lit, fons voltors, promotors, immobiliàries…). És a dir, tots els que no siguin de particulars (persones físiques).\nPerò, de nou fixant-nos en la lletra petita, veiem que afecta molts menys habitatges. El motiu: l’eina en la qual es basa és el Registre d’Habitatges buits i sense títol habilitant de l’Agència de l’Habitatge de Catalunya. És a dir, que només paguen l’impost els habitatges que reuneixen les condicions anomenades i que estan inscrits al Registre.\nRecentment, CRÍTIC va publicar un article sobre els habitatges que hi ha inscrits, xifrant-los en 43.886 amb data 31 de desembre de 2016. Tal com explica CRÍTIC, només es tracta dels habitatges d’afectats per les hipoteques, és a dir, per execucions hipotecàries, dacions en pagament o condonacions de deutes. No paguen l’impost, per tant, els habitatges buits en mans de bancs del que s’anomena l’estoc d’habitatges nous sense vendre, quantificat en 80.372 pel Ministeri de Foment, el 90% del qual està en mans de bancs, de fons voltors o d’empreses satèl·lit (darreres dades de l’any 2015). Ni tampoc els habitatges buits de grans propietaris que no són entitats financeres.\nUn problema afegit és que els habitatges en mans de la banca provinents dels afectats per les hipoteques són, com a mínim, els 44.000 del Registre, però no solament. Si consultem les dades del Consell General del Poder Judicial (CGPJ), veiem que aquesta xifra no encaixa amb les 141.000 execucions hipotecàries que ha patit Catalunya des del 2007. És cert que alguns milers d’aquests habitatges s’han venut o llogat i no són buits; però, de 141.000 a 44.000, ballen gairebé 100.000 habitatges, que no trobem inscrits al Registre, ja que, tot i ser obligatori, les eines per fer-ho complir no s’usen. Per aquesta via s’escapen força habitatges.\nTambé queden exempts els habitatges protegits, els cedits a programes socials de l’Administració i els habitatges turístics. Les dues primeres exempcions van en la lògica d’augmentar el parc de lloguer social. Tampoc paguen l’impost els habitatges buits que estan situats fora de zones d’alta demanda acreditada. És discutible que les zones de baixa demanda quedin fora, ja que no és que no hi hagi necessitat d’habitatge assequible; simplement n’hi ha menys. La diferència és que potser amb els efectes de l’impost es podria solucionar més de pressa. A més, si es va construir més del que calia, té sentit gravar l’incompliment de la funció social de la propietat.\nEl resum és que, dels 448.000 habitatges buits a Catalunya, tan sols 11.328 compleixen totes les condicions i paguen l’impost. Això representa només un 26% dels habitatges buits inscrits al Registre i un 3% del total d’habitatges buits a casa nostra. L’impost no afecta, per tant, un 97% dels habitatges buits.\nLes bonificacions per lloguer assequible, poc incentivadores\nFixem-nos, per acabar, en quant es paga per habitatge. La quantitat depèn dels metres quadrats d’habitatges buits que declares. El cost per habitatge de l’impost augmenta si ets propietari de més metres quadrats, però sense ser proporcional als habitatges buits que tens. Per exemple, si tens 50 habitatges buits, pagues uns 700 €/habitatge i any i, si tens 500 habitatges, pagues 1.150 € (la quantitat d’habitatges buits es multiplica per 10 i la quantitat que pagues es multiplica només per 1,6).\nVídeo de promoció de l’Agència de l’Habitatge / GENERALITAT DE CATALUNYA\nUn aspecte positiu que ajuda a mobilitzar habitatge buit són les bonificacions en funció dels habitatges que haurien de tributar, però que es destinen a lloguer assequible si són validats per l’Agència de l’Habitatge. Seria interessant conèixer amb detall els habitatges que han passat de buits al lloguer, ja que aquest és el principal objectiu d’un impost d’aquest tipus. D’altra banda, la definició de lloguer assequible és àmplia (entre 300 i 400 €); per tant, l’objectiu d’incentivar el lloguer social amb les bonificacions pot quedar desnaturalitzat. A més, es bonifica per trams d’habitatges destinats a lloguer. Per exemple, si poso entre un 25 i un 40% d’habitatges a lloguer assequible, em bonifiquen un 50% de l’impost. Per tant, s’incentiva el percentatge baix d’habitatge buit que es lloga: si em bonifiquen en un 50%, tant si poso un 25% a lloguer assequible com si en poso un 40%, no tindré cap incentiu per posar-n’hi un 40%.\nFem quatre números: una immobiliària d’una entitat financera amb 300 habitatges que pagui l’impost sense bonificacions pagaria anualment 575.000 euros (1.150 €/habitatge); però, si posa un 25% dels seus habitatges buits (125 habitatges) a menys de 400 € de lloguer, se li bonifiquen 287.500 euros (un 50%); per tant, passaria a pagar la meitat anualment (575 €/habitatge), una quantitat menor que un altre que és propietari de menys de 18 habitatges buits. Aquest mateix banc no té cap incentiu per posar 200 habitatges (un 40%) a lloguer assequible perquè se li bonifica el mateix 50% que si tan sols en posa 125 (un 25% dels habitatges buits que té).\nImaginem un bon impost sobre els habitatges buits\nÉs clar que l’impacte d’aquest impost és molt menor del que podria ser. Caldria pensar com millorar-lo i estendre’l a la resta de l’Estat. Un petit canvi en l’impost podria fer que afectés molts més habitatges buits. Per exemple, tan sols afegint una sola frase a la llei del Registre per tal que el paguessin tots els de la banca, l’impost actuaria sobre un 26% de l’habitatge buit, mentre que ara n’afecta tan sols un 3%.\nSi les entitats financeres tributessin per tots els habitatges que mantenen buits (116.334 de la nostra aproximació a la baixa) i l’única condició fos que l’habitatge sigui buit la data que es cobra l’impost, la recaptació anual seria de 172 milions d’euros, mentre que el 2016 ha estat tan sols de 18 milions. Amb aquesta quantitat es podrien comprar 3.150 habitatges l’any; en canvi, el ritme actual és de 300 l’any. A tot això, caldria sumar-hi la reducció de l’estoc d’habitatge buit, que és l’efecte principal d’un impost d’aquest tipus, però ben pensat.\nLa porta és oberta: què passaria si es doblés o es tripliqués la quota per habitatge de l’impost? I si tributessin no solament els pisos buits de la banca com acabem de calcular, sinó tots els habitatges buits de grans tenidors? És indispensable que es comencin a fer polítiques fiscals a l’altura de la situació per activar la funció social de l’habitatge. El camí per recórrer és llarg.\nGuillem Domingo Utset és tècnic d’habitatge de l’Observatori DESC.


“Oscar Wilde és el Jesucrist del moviment gai”\nRupert Everett dirigeix i protagonitza un ‘biopic’ que recrea els anys més foscos de l’escriptor\nRuper Everett interpreta Oscar Wilde en el tram final de la vida de l’escriptor a França. ALFA PICTURE\nBarcelonaHavia de ser un dels convidats estrella del BCN Film Fest, però al final Rupert Everett va cancel·lar el seu viatge a Barcelona per presentar la seva primera pel·lícula com a director, La importancia de llamarse Oscar Wilde, biopic sobre l’etapa més crepuscular del famós escriptor -també interpretat per Everett- que demà arribarà a la cartellera. Feia més de 20 anys que l’actor anglès perseguia el projecte, més o menys des que va protagonitzar Un marit ideal, que adaptava una obra de l’escriptor. “El que em va atreure d’Oscar Wilde és que és el Jesucrist del moviment gai -explica per telèfon en un descans del rodatge de la sèrie Adult material -. Wilde és meitat déu i meitat home; en altres paraules, un gran geni que alhora és increïblement humà, amb les mateixes debilitats i defectes que tothom. A Wilde no el va destruir ningú, sinó la seva pròpia vanitat i ego. I això em sembla commovedor”.\nEverett no cobreix tota la vida de Wilde, sinó els últims anys, quan després d’abandonar la presó de Reading marxa d’Anglaterra buscant refugi a França, on torna a reunir-se amb el seu jove i fluctuant amant, el Bosie, causant de la seva desgràcia. Wilde acaba sol, malalt i arruïnat, una despulla humana amarada d’absenta i desesperació. “La seva vida a França és com la passió de Crist, com les estacions del Via Crucis -diu-. Per a mi, com a home homosexual, Wilde és una figura molt important, el principi del camí cap a l’alliberament. I com a persona pública que ha vist com la seva sexualitat era tema de conversa, sento molt interès per la seva història”.\nAls 90, Everett es va obrir camí en la indústria del cinema sense amagar la seva homosexualitat, tot i que sovint ha comentat que això va limitar el tipus de papers que Hollywood li oferia. “La pel·lícula sorgeix de la meva frustració amb els personatges que m’arribaven -diu-. Vaig escriure el guió com a vehicle per a mi com a actor, però el director Roger Mitchell va renunciar-hi i després d’oferir el guió a vuit o nou directors em vaig dir: «A la merda, ja ho faré jo»”.\nComprendre’l com a persona\nLa pel·lícula no ha suposat la revelació d’Everett com a director -encara està verd-, però sí de la seva habilitat amb el llenguatge i la bona oïda per als diàlegs. I no és fàcil imaginar la conversa d’un escriptor tan enginyós i brillant com Wilde. “Vaig tenir sort, perquè hi ha molta documentació: cartes, llibres... Però el més important per escriure’l va ser conèixer el personatge, comprendre’l com a persona”, apunta.\nA Everett no se li escapa que si ell hagués viscut en l’època d’Oscar Wilde també podria haver acabat a la presó per sodomita. “I no cal viatjar al passat, només pel món -diu-. Avui dia, ser homosexual continua sent una qüestió de vida o mort; potser no a Espanya o al Regne Unit, però sí en tres quartes parts del planeta. La història de Wilde està passant avui dia en algun lloc del món, no en tinc cap dubte”.\ncinema Oscar Wilde


9 cançons sobre el treball (Dia Internacional dels treballadors) | betevé\n9 cançons dedicades al treball\nCoincidint amb la setmana del dia del treballador, la Mireia Madroñero repassa artistes que han parlat de la feina i la jornada laboral\ndijous, 30 d'abril del 2020, a les 12.56\nLes cançons sempre han estat una eina per a la reivindicació, inclosa la dels drets dels treballadors i treballadores. La Mireia Madroñero fa una selecció de nou cançons dedicades al treball, una ocupació que no sempre ens ha fet lliures.\n9 pel·lícules sobre lluita sindical per l’1 de maig\n9 cançons per escoltar l’1 de maig\nNina Simone, 1966\nComencem per una cançó clàssica que interpretava la Nina Simone, ‘Work song’, i és que les “work songs” o “chain gang songs” són considerades, de fet, un gènere per si mateix. Precursores del blues, a EUA i Anglaterra van fer-se populars perquè eren les cançons que cantaven els esclaus i els presos sotmesos a treballs forçats mentre treballaven. Parlaven de deslliurar-se de l’esclavitud o temàtica espiritual i creaven un sentiment d’unió entre els treballadors. D’aquesta mateixa cançó n’han fet versions des dels gironins Howling Dogs, fins Raphael, tot i que la seva versió més que un cant contra l’esclavitud és una oda al treball.\n‘Tornada de segar’\nJoana Gomila Folk Souvenir, 2016\nLes cançons de treball són normalment cantades a capella, mentre es realitza una feina física i repetitiva, per tal de combatre l’avorriment i acompanyar l’acció. I un subgènere són les cançons de llaurar i de segar, com aquesta que interpreta la mallorquina Joana Gomila, que adapta el folklore illenc i el passa per un sedàs experimental, jazzístic i molt genuí. És divertit perquè, segons la regió i mètodes agrícoles utilitzats i la tracció amb animals, podem diferenciar cançons, ja que aquests afecten la rítmica i composició.\n‘Vai trabalhar, vagabundo’\nChico Buarque, 1973\nA banda del treball al camp, amb el desenvolupament de les ciutats s’origina un nou tipus de rutina i de labors que també disposen d’un cançoner particular. I també es crea un nou paradigma de valors que proclamen que la feina dignifica la persona, com ens ho explica en Chico Buarque. Un dels grans cantautors de la música brasilera, criticava amb ironia aquesta idea de l’omnipresència del treball en la vida moderna i la paradoxa de com aquest ens converteix en persones més dignes i resoltes, però, en canvi, ens roba el temps i ens converteix en víctimes d’un sistema. Canta ‘Entrega’t, podreix-te i ves a treballar’. Aquest pensament, juntament amb el desenvolupament de la indústria i el moviment obrer a les ciutats va donar origen a la classe treballadora, una condició reivindicada i un sentiment imperant.\n‘Town called Malice’\nThe Jam, 1982\nLiderats per en Paul Weller, The Jam són un exemple de banda anglesa provinents d’un entorn obrer i en el context polític del govern de Margaret Thatcher, que descrivien el dia a dia d’aquesta societat que lluita amb voluntat conscient i política per sobreviure. No ho fan des de la perspectiva nihilista coetània del punk, sinó des del moviment mod (pop, rock, soul), posant també en relleu, de nou, que el temps dedicat a treballar és temps que no permet crear i fer música.\nUna heroïna de la classe treballadora, Donna Summer canta aquesta oda a un gremi de dones de l’hoteleria que tot sovint es menysté i no es tracta bé, que treballa exhaustivament per aconseguir un salari, a banda de les múltiples tasques que han de fer front al dia a dia.\nLa lletra d’aquesta cançó és ben àcida i punyent i critica com la dona està sotmesa a una jornada laboral que mai acaba, en benefici del sistema patriarcal. Canta que l’estructura laboral està ideada per homes i que aquests la situen tota la vida just allà on volen per acabar omplint-los la butxaca.\nUna curiositat és que Hillary Clinton va utilitzar aquesta cançó com a himne de la seva campanya a la presidència el 2008.\n‘La arenga de los sindicatos futuristas’\nAviador Dro, 1983\nAviador Dro són dels grups que més ha exaltat el treball, no tan sols humà, sinó també el que introdueix la màquina. El repertori d’aquest grup de pop electrònic, format a Madrid el 1979, segueix vigent no només en qüestions formals i estètiques, sinó també pel contingut futurista de les seves lletres, la introducció de la mecànica, els robots i la productivitat que fan referència, de nou, al treball i a un estil de vida.\nBad Gyal, 2016\nBad Gyal va canviar el “work, work, work” de la Rihanna pel “pai pai pai” perquè si una cosa tenim clara és que un dels beneficis del treball és l’econòmic i ella aquí ho expressa sense cap mena de pudor. “Jo només vull la guita”, canta. Diners que et permeten ser lliure, diners que et permeten adquirir bens materials i diners que et situen en l’estrat social.\nBruce Springsteen, 2019\nBruce Springsteen té nombroses cançons en la seva discogràfica que parlen de la classe treballadora nord-americana (fins i tot, podríem dir de la classe mitjana treballadora), però aprofitem per anunciar l’avançament del nou disc, Western Stars, que es publicarà ben aviat. Aquest ‘Hello sunshine’ que, si bé no esmenta el treball, sí que el podem entonar i agrair quan sortim de treballar o quan tenim dies de festa.\n— 1 de maig — música pop — pop — treballadors\n15 pel·lícules per a un 1 de maig confinat\nEl primer 1 de Maig i el moviment obrer a Barcelona\nEls Doctor Prats també tenen la seva cançó per al confinament\nMichael Bublé versiona els Stay Homas\nBarcelona proposa una vintena d’actuacions musicals des de balcons i terrats\nPalau de la Música: noves dates de concerts i cancel·lacions\nLa diversitat de les perifèries\nLes mares més famoses de la cultura [QUIZ]


Sou a: Inici / Producció audiovisual / Documentació / On publico els meus vídeos?\nSi no teniu canal a Youtube\nSi teniu un canal a Youtube\nHo podeu publicar en el vostre canal i enllaçar aquest vídeo a ATENEA i RACÓ.\nRECOMANACIÓ: Si no voleu que sigui públic per a tothom publiqueu en opció OCULT. Si ho feu així, només podran veure els vídeos aquelles persones que tinguin l’enllaç directe al vídeo. Publiqueu aquests enllaços a ATENEA i RACÓ.


Enginy andorrà a Boston - El Periòdic d'Andorra\nEnginy andorrà a Boston\nL’Espai Innovació treballa per portar el lauredià a un esdeveniment del MIT\nPublicat el Dimarts, 15 de maig de 2018 | 03:45 h\nEl ministre d’Innovació, Gilbert Saboya, amb el David Aguilar, ahir. | SFGA\nAl desembre va començar a sonar amb força el nom de David Aguilar, un noi de 18 anys que s’havia construït un braç amb peces Lego originàries d’un helicòpter que estava agafant pols al dormitori. Cinc mesos després, aquest noi lauredià, encara se sorprén amb tot el rebombori organitzat i és que ha hagut de fer equilibris per estudiar pels exàmens finals de batxillerat i preparar la selectivitat mentre rep trucades de mitjans de tot el món, literalment. Ha aparegut, fins i tot, en mitjans xinesos i indis. La seva gesta i determinació ho mereixen.\nAguilar va ser ahir a l’Espai Innovació on, entre d’altres, va parlar amb el ministre d’Economia i Innovació, Gilbert Saboya. «Em van explicar que estan mirant perquè vagi a l’octubre al MIT, a Boston, perquè expliqui el meu cas», va comentar el jove que, tocant de peus a terra, va assegurar: «Però ja veurem què passa perquè a l’octubre ja estaré a la universitat i ja veurem». En David Aguilar començarà el proper curs la carrera de Biotecnologia a la Universitat Internacional de Catalunya: «Ja tinc tots els temes lligats, la residència i tot i estic amb moltes ganes de començar coses noves i de fer un canvi d’aires», va dir il·lusionat. El jove va rebre ofertes de diferents universitats catalanes i de la resta del món i estudiarà becat.\nMentre s’acaba de definir si hi haurà conferència d’Aguilar al MIT o no, el que sí que està tancat és la seva participació a l’esdeveniment Vivatech de París que se celebrarà entre el 24 i el 26 d’aquest mes, un seguit de conferències que uneix els millors innovadors del món amb amants de la tecnologia i pioners del futur. El lauredià compartirà cartell amb representants de Cisco, Google o Uber, entre d’altres. «Em van contactar des de l’organització arran d’un reportatge que em va fer Telefrance de cinc minuts», va comentar amb naturalitat en David.


21 setembre 2020 12:20\nJoan Riera | 16 març 2002\nPer setè cop, els nacionalistes dels Països Catalans es troben aquest cap de setmana, en aquesta ocasió a Perpinyà, una ciutat farcida de carrers amb llinatges mallorquins i un traçat, en el seu centre històric, que recorda molt el de les ciutats illenques i l'antic Regne de Mallorca. Els trets comuns de Perpinyà arriben fins avui en dia, amb la presència de nombrosos descendents de sollerics. La delegació del PSM es trobarà en un ambient molt proper a l'hora de fer la proposta d'articulació d'un front nacionalista als seus companys de CiU, i als nacionalistes valencians i de la Catalunya Nord. L'ocasió no pot ser més adient: la nova Europa de l'euro no té marxa enrere, i la construcció de l'Europa unida passa pel reconeixement dels drets dels pobles que la formen. Si aquesta trobada no és valenta en els objectius a aconseguir, ja no ho serà mai. És ara el moment de donar l'impuls definitiu, d'una manera contundent, i pensant en Brussel·les, de la realitat cultural, social i política dels Països Catalans. O es fan ara passes conjuntes envers la consecució, qualque dia, del dret a l'autodeterminació dins el marc de l'Europa federada, o els anhels quedaran diluïts per la força dels estats, que continuaran imposant la seva política. I els nacionalistes balears, i a Perpinyà, han de perdre tot tipus de complexos davant els seus germans «grans» del Principat. Els illencs representen una comunitat amb una perspectiva de futur enorme, i han de saber fer valer la seva presència i experiència de moderació i obertura als sectors empresarials en el Govern balear i la seva ja llarga tradició en la lluita nacionalista per ser els impulsors d'aquest front. Si l'operació s'articula bé, Europa haurà d'escoltar.


Jordi Labanda és l'autor del cartell de la nova pel·lícula de Woody Allen\nAixí és el cartell de Jordi Labanda per a la nova pel·lícula de Woody Allen\nL'il·lustrador català va rebre l'encàrrec a través d'un correu del mateix director nord-americà\nEn el món del cinema, el tràiler és la primera carta de presentació de les pel·lícules, el primer contacte, un tast calculat al mil·límetre perquè et deixi amb gana i vagis al cinema. Quasi sempre és així però pot haver-hi excepcions, com ha sigut el cas de l’última pel·lícula de Woody Allen, on el cartell del film 'Rifkin's Festival' s’ha transformat en el primer material gràfic de la nova obra del nord-americà. Però, no us enganyarem, aquest detall és secundari si tenim en compte que és un il·lustrador català de renom qui en firma el disseny. El barceloní Jordi Labanda és l’autor del cartell de la pel·lícula que obrirà el 18 de setembre la 68a edició del Festival de Cinema Internacional de Sant Sebastià.\nL’il·lustrador, amb un traç i un estil reconeixible per a tots, ha explicat que la proposta li va arribar a través d’un correu del mateix Woody Allen. "Poques vegades reps un correu d’un dels teus ídols", confessava Labanda. El repte que tenia entre mans era un caramel per un fan de les seves pel·lícules i tot un honor "formar part de la història visual d’aquest geni és un somni fet realitat". Labanda va intercanviar alguns correus amb el director durant el procés de creació que assegura que va ser "fàcil, sense pressions i amb molt de swing". El resultat és l’aparició dels protagonistes del film en primer pla i la catifa vermella del mateix Festival de Sant Sebastià de fons. Labanda explica que ha intentat "capturar l’essència de la història" que de moment no compta amb data d’estrena als cinemes.\nEl director nord-americà presentarà 'Rifkin’s Festival', en el mateix festival on s’ambienta la pel·lícula. Per tant, Sant Sebastià serà el marc on es veurà per primer cop un film que el director va rodar l’estiu passat i que inclou entre el seu repartiment actors espanyols com Elena Anaya i Sergi López juntament amb Christoph Waltz i Louis Garrel.\nNO T'HO PERDIS: Les millors estrenes de la cartellera de setembre


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Gaudeix de l'exposició de pintura i escultura 'José Luis Pascual'\nPortada > Notícies > Marcs > Culturals > 2017 > Les propostes del Museu per al 2017\nNotícies | PUBLICAT 24.05.2017\nGaudeix de l'exposició de pintura i escultura 'José Luis Pascual'\nLa mostra es pot visitar al Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres fins al 30 de juliol.\nL'edifici de Can Caralt del Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres acull l'exposició 'José Luis Pascual', una mostra en què s'exhibeixen fins a 20 pintures i dibuixos i 17 escultures d'aquest reconegut artista català. Les obres de la Col·lecció Bassat ens acosten les diferents èpoques artístiques viscudes per en José Luis Pascual, una persona polifacètica que domina diferents tècniques i estils.\nAquesta exposició monogràfica, organitzada pel Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres amb la col·laboració del Consorci Museu d'Art Contemporani de Mataró, es podrà visitar des del divendres 26 de maig fins al diumenge 30 de juliol, en els horaris següents:\nDe dimecres a divendres, de 17 a 20 hores.\nDissabtes, d'11 a 14 hores i de 17 a 20 hores.\nDiumenges i festius, d'11 a 14 hores.\nL'Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres encoratja els veïns, veïnes i visitants a descobrir el talent creatiu de José Luis Pascual, un treballador incansable i sempre a la recerca de qualsevol aspecte artístic diferenciador dins les estètiques contemporànies. Per a més informació, podeu contactar amb el Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres a través del número de telèfon 937 929 282, o bé enviant un correu electrònic a museuarxiu@ajllavaneres.cat.\nDíptic Exposició José Luis Pascual\nMida: 580,08 kB\nExposició: 'Empremtes del passat'\nCol·lecció de fòssils de Joan Condal\nEls fòssils de Joan Condal, al Museu de Llavaneres\n'Empremtes del passat' es pot visitar del 13 de gener al 12 de febrer


Iu Escolà i Gemma Colomé, guanyadors del VII KMV Roquetes | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nIu Escolà i Gemma Colomé, guanyadors del VII KMV Roquetes\n160 corredors van participar aquest passat dissabte en aquesta prova de 6 km i 1.363 metres de desnivell positiu entre la Caramella i Caro. En paral·lel, al pati dels Til·lers del Centre Cívic de Roquetes, es va celebrar la 5a edició de la fira Expotrail.\nEtiquetes curses muntanya, circuitebre, roquetes, baix ebre, terres ebre, km vertical\nRoquetes va celebrar aquest passat dissabte la 7a edició del KM Vertical i la 5a Fira Expotrail. Organitzat per Trail Roquetes, el KM Vertical, puntuable al Circuit de Curses per Muntanya de les Terres de l'Ebre, va donar per tancada la Copa Catalana de Curses Verticals de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC).\nAl voltant de la 1 del migdia, la delegada d'esports a les Terres de l'Ebre, Cinta Espuny, l'alcalde de Roquetes, Francesc Gas, regidors del municipi i el president de l'entitat organitzadora, Albert Segura, van ser els encarregats d'inaugurar l'Expotrail, que en aquesta edició, en lloc de celebrar-se al pavelló firal com era habitual, es va ubicar al Pati dels Til·lers del Centre Cívic de Roquetes.\nA les 15.30 h va arrencar des de Roquetes l'autocar amb la primera tanda de corredors fins a la Caramella, punt d'inici de la prova i a partir de les 16.15 h van començar a sortir de forma individual i esglaonada per tal d'evitar possibles taps.\nComençava així el KM Vertical amb un recorregut de 6 quilòmetres d'ascens i un desnivell positiu de 1.363 metres fins arribar al punt més alt de Caro i, a diferència de l'any passat, en què la boira es va fer persistent durant tota la prova, enguany es va imposar el sol i la forta calor, el que es feia evident en la cara dels corredors, sobretot durant els primers quilòmetres de la cursa.\nIu Escolà, del Centre Excursionista Rubí, es va proclamar guanyador absolut del KM Vertical amb un temps d'1 hora i 25 segons. El segon lloc del podi va ser per al corredor del Patxanguerus d'Alforja, en Lluisma Mas (1 hora, 1 minut i 23 segons). Adrià Duarri, del Centre Excursionista Súria, va completar el podi amb un crono d'1 hora, 1 minut i 40 segons.\nGemma Colomé, del Centre Excursionista Refagarí de la Sénia, va ser qui va fer el millor temps en dones (1 hora, 15 minuts i 34 segons), revalidant la victòria aconseguida en l'edició 2015 del KM Vertical. El segon i tercer lloc van ser per a Maria Beltran, de La Llebra Alpesa (1:18:21) i Sofia Garcia, del 2xu Spain – windxtrem (1:19:31), respectivament.\nL'Expotrail ubicat enguany al Pati dels Til·lers del Centre Cívic de Roquetes.\nGaleria de fotos al pas pel quilòmetre 1'3 de la cursa