Sindicat Únic de Premià: LA NOVA OPORTUNITAT: L´ANARCOSINDICALISME\nA la vista està que el model sindical imperant, el de comitès d’empresa, ha fracassat. Certament desprès de 30 anys d’haver optat la majoria de la classe treballadora per aquest model, únicament ens ha aportat retrocés en tots els àmbits.\nComençant per l’abaratiment de l’acomiadament per crear contractació indefinida (segons argumenten en les diferents reformes laborals) que ja es pot considerar contractació “indefinidament temporal”, i acabant per la no implicació dels treballadors/es en el dia a dia del sindicat.\nA la vista està que els treballadors estem destinats, si seguim per aquest camí, a amotllar-nos a les necessitats de la patronal i no a l’inrevés. Tot això en ares de la sacrosanta competitivitat i el capitalisme salvatge dels neolliberals. Argumenten els de “la paella pel mànec” que els treballadors hauríem de tenir més mobilitat, estar disposats a perdre la feina cada 3 anys i a estar a un nivell formatiu superior, subvencionat per l’empresa i perdut per la Seguretat Social a l´estar lliure de pagar aquest tipus d’impost la patronal.\nVist el text del què de moment s’ha quedat en un intent (la directiva de les 65hores), està clar quines són les línies de ruta de la patronal i els ministres de treball de la UE. És només qüestió de temps que els “sindicats” de sempre vagin signant successives retallades en els nostres drets laborals, com ja han anat fent els últims 30 anys.\nA la vista està que potser seria bo replantejar-se aquest model sindical actual i optar per l’opció que planteja CNT des de sempre. Un model que radica en l’assemblea i que implica l’acció dels treballadors/es i no d’unes elits directives.\nI a la vista està que ara, el nostre model sindical és l’opció que representa el canvi real enfront d’aquest gegant amb els peus de fang de les eleccions sindicals i la representativitat mal entesa. Els trenta anys de fracàs d’aquests anomenats “pactes de la Moncloa” atorguen a l’anarcosindicalisme una nova vitalitat i una pàtina de novetat al ser un model que desgraciadament fa 30 anys no va ser l’opció escollida per la majoria.\nAra és el moment de posar-lo renovat en el detall i fidel en el fons sobre la taula com està fent la CNT i que aquesta construcció del sindicalisme real continuï en la línia ascendent que està mantenint els últims temps.\nQue no ens enganyin als treballadors un altre cop amb el model que fins ara ha vingut essent imperant. I que no passi com pensen alguns, que per intentar introduir un nou “jugador” entre els que fins ara venien tallant el bacallà, les coses canviaran, si no és replantejant-nos tots els mecanismes que fins ara ens han portat a la derrota i a la falta de cohesió entre sindicat i treballadors.\nAssumir un cop més les eines d’aquest model sindical (comitès d’empresa, subvencions, etc.) només pot dur-nos per segona vegada al fracàs.\nA la vista està que ara és el moment de l’autogestió, l’acció directa i les seccions sindicals de CNT com a eina de lluita. En definitiva ara és el moment del revitalitzat anarcosindicalisme per poder crear un front cohesionat davant la crisi del Sistema.\nComitè Regional de Catalunya i Balears\nPublicado por Sindicat Únic en 31.12.08


Recepció de l’Ajuntament al Judo Olèrdola en reconeixement al seu excel·lent treball — Ajuntament d'Olèrdola\nRecepció de l’Ajuntament al Judo Olèrdola en reconeixement al seu excel·lent treball\nRecepció de l’Ajuntament al Judo Olèrdola en reconeixement al seu excel·lent treball L’Ajuntament felicita al club pels seus magnífics resultats i per la gran tasca que realitza entre infants i joves http://www.olerdola.cat/news/recepcio-de-l2019ajuntament-al-judo-olerdola-en-reconeixement-al-seu-gran-treball http://www.olerdola.cat/news/recepcio-de-l2019ajuntament-al-judo-olerdola-en-reconeixement-al-seu-gran-treball/@@download/image/RecepcióJudo.JPG\nL’Ajuntament felicita al club pels seus magnífics resultats i per la gran tasca que realitza entre infants i joves\nEl regidor d'esports i l'alcalde amb Aira Lázaro, Aina Cornellà i Irene Romero, envoltats de membres del club\nL’Ajuntament d’Olèrdola ha ofert aquest dijous a la tarda una recepció al Judo Olèrdola en reconeixement al seu gran treball al municipi. Tant l’alcalde, Lucas Ramírez, com el regidor d’esports, Pere Sadurní, coincidien en destacar els excel.lents resultats esportius obtinguts aquesta temporada pel club però també posaven de relleu la gran tasca social i de transmissió de valors que l’entitat fa entre infants i joves.\nEntre els resultats esportius assolits els darrers mesos, cal subratllar el campionat d’Espanya en categoria infantil obtingut per Aira Lázaro i la medalla de bronze en el campionat estatal que es penjava Aina Cornellà. La mateixa Aina Cornellà és campiona de Catalunya, així com Irene Romero, Derek Romero i Toni Torrents.\nQue el Judo Olèrdola és una gran i unida família es va posar de manifest en la recepció a l’Ajuntament. Gairebé cap de la seixantena d’inscrits a l’entitat hi va faltar, amb l’acompanyament de familiars. Aira Lázaro, en la seva intervenció durant la recepció al saló de sessions, va manifestar que la medalla d’or assolida en el campionat d‘Espanya “era de tots” perquè no l’hagués pogut obtenir sense el club. (àudio)\nJuanjo Ferré, responsable tècnic del club agraïa la confiança dipositada en ells i destacava el gran treball fet per infants i joves. Ferré, en una entrevista a Canal 20-Ràdio Olèrdola, explicava que el club d’Olèrdola ja ha passat a ser un dels clubs importants en el món del judo a Catalunya. (àudio)\nEn la recepció també hi van intervenir Aina Cornellà i Irene Romero. Les dues agraïen el suport rebut d’entrenadors, família i companys. Aina Cornellà va reclamar “que es comencés a tenir en compte el club al poble”.\nPere Sadurní, regidor d’esports de l’Ajuntament d’Olèrdola, felicitava al club pels seus èxits esportius i per la gran feina que fa de pedrera. També posava l’accent en què,a més dels bons resultats que assoleix, el club fomenta els valors que comporta la pràctica esportiva, com la solidaritat, el treball en equip , el companyerisme o l’esperit de superació. Pere Sadurní agraïa la tasca que feia el Judo Olèrdola en la promoció del municipi i els definia com a “grans ambaixadors” d’Olèrdola.(àudio)\nEntre la nombrosa delegació del Judo Olèrdola existia la sensació de que la recepció a l’Ajuntament era un acte de reparació i de reconeixement al club que restava pendent de fer des de feia temps. El club voldria millors instal·lacions per a practicar el seu esport i disposar amb més flexibilitat de les que ja en fa ús al municipi, al Local Nou de Moja. El mateix alcalde, Lucas Ramírez, reconeixia que el club havia fet una gran tasca malgrat tenir aquests limitats recursos. (àudio)\nEl Judo Olèrdola no posa límits a la seva progressió social i esportiva. Els reptes es van succeint i un dels que ara s’han fixat és el de poder participar en Lliga Nacional amb un equip de categoria júnior, amb cinc integrants. També han de completar la lliga “Judocracks” que ha promogut el Judo Olèrdola amb altres clubs catalans per a poder oferir espais de competició als més petits.


El porquet de Sant Antoni: de setembre 2013\n"Saltimbanquis, somiadors, arlequins, clowns, somiatruites..."\nAdopto tots els personatges de l'auca circense més onírica. Tots ells dins meu, mentre sona música de fanfàrria per donar entrada al vell mag, frac negre apedaçat i barret de copa atrotinat.\nEm torno infant en la màgia que envolta el moment, murmuro vells encanteris, fetilleries d'antany i cantussejo fragments de cançons de bressol mig oblidades.\nEl vell il·lusionista mou les mans amb més agilitat del que jo preveia, i pronuncia aquelles antigues paraules que transporten a móns on qualsevol somni és possible... "abracadabra"...\nI del vell barret de copa negre atrotinat, il·lusionisme fet realitat, apareix... màgia!\nHolaaaaa!!! Give me five!\nQuan tot s'enlaira by Txarango on Grooveshark\n"Quan tot s'enlaira\ntoco els somnis de puntetes"\nI així, de puntetes, ja gairebé puc tocar la maneta d'aquest nou passatger, que ja ha demanat tanda per pujar a la propera estació del meu, del nostre, tren vital. I amb ell, n'estic segur, els vagons s'ompliran de joia, felicitat, emoció i la gatzara dels...\n"... equilibristes, trapezistes, mims, mags, viatgers, il·lusionistes."\nI per acabar d'arrodonir la celebració no volia deixar de dir que, el passat 10 de setembre, vigília de la Diada més històrica que hem viscut, aquest espai va complir 3 anyets!\nGràcies a tots aquells que us manteniu fidels a les voltes del porquet de Sant Antoni!\nVolta porcina feta per El porquet a 23:37 43 grunys\nTipus de volta porcina: Porquet blogaire, Porquet íntim, Porquet pare\nCim del Pic de Nariolo (2.857 mts)\nentre els municipis de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) i la Vall de Boí (Alta Ribagorça)\nPer primer cop la vaig lluir i exhibir al carrer, el vespre del 24 de juliol del 1992. Tot just amb quinze anyets, vaig decidir despenjar-la de la paret de la meva habitació, on ja feia alguns anys que hi era, i treure-la al carrer.\nProu de reduir-la a l'àmbit casolà i familiar, de viure-la silenciosament i en la intimitat. Via fora!\nVaig baixar al carrer, per primer cop en la meva vida, la ràbia positiva, la reivindicació, l'alegria, la indignació, el desacomplexament i, amb ells, aglutinant-ho tot, la meva estelada (la de la foto de dalt!).\nDu prop de 25 anys amb mi i, des de llavors, ja no he parat d'exhibir-la a tort i a dret. Ja fos a Islàndia o a Nova Zelanda, a Estocolm o a Londres, a les parets d'allà on he viscut o a les seves pertinents terrasses i balconades, baixant a les manifestacions i reivindicacions del carrer, o pujant a tots i cada un dels cims que he fet i seguiré fent.\nEn tots aquests anys plegats hem viscut moments de solitud i de menyspreu. Ens han tractat d'immadurs i radicals. Que quan ens féssim gran "això" ja se'ns passaria.\nLa carpeta que lluïa a l'escola, i al carrer, en aquells inicis dels 90\nSi bé ara hi ha "merchandising" per tot,\nllavors no era pas així i recorria a les meves arts manuals.\nD'acord, em podeu criticar, però només musicalment!\nDoncs bé, senyors, han anat passant els anys i, no només no m'he separat d'ella, si no que m'hi sento més unit que mai abans. Sempre dins la meva motxilla, la de la muntanya i la de la vida. No puc parar d'ensenyar-la, d'exhibir-la, de reivindicar-la.\nI aquesta Diada ella i jo persistirem. Malgrat no lluu tant com les noves i benvingudes estelades, i està un xic descolorida i esfilagarssada, baixarem de nou al carrer, com ja fa més de 20 anys que fem, des d'aquell llunyà vespre estival del 92, i ens situarem al tram 739, a tocar del nostre Parlament, i participarem, orgullosos, a la Via Catalana per la Independència.\nAmb una lleugera diferència, però. Ara ja no ens sentirem ni sols ni menyspreats, ara ja no ens tracten d'immadurs i radicals... i no, "això" no se'ns ha passat, i sí, ens hem fet grans plegats!\nSom by Obrint Pas on Grooveshark\n"Som l'espurna que encén la flama,\nsom la lluita que hem compartit"\nAquesta és la meva aportació a la Blog-via cap a la Independència, la via catalana blogaire de la Diada d'enguany!\nI segueixo la cadena donant el meu peu de ministre a la Gerònima!\nUn potxó ben estelat i independentista per a tots!\nVolta porcina feta per El porquet a 07:28 35 grunys\nTipus de volta porcina: Porquet biògraf, Porquet blogaire, Porquet cantautor, Porquet fotògraf, Porquet íntim


Unificación Bellvitge - Sant Andreu: una final - UE Sant Andreu\nUnificación Bellvitge – Sant Andreu: una final\nEl Juvenil A del Sant Andreu juga aquest dissabte (18:00h) una final per la permanència davant l’Unificación Bellvitge.\nS’ha de guanyar com sigui. El Sant Andreu necessita treure els tres punts de la Feixa Llarga per continuar amb opcions reals de mantenir la categoria. De fet, una derrota, combinat amb altres resultats, podria fer que l’equip descendís matemàticament al final de la jornada.\nAra, els quadribarrats són quinzens amb 28 punts, a vuit de la salvació (però amb un partit menys) i tan sols queden nou en joc. L’Unificación Bellvitge també s’hi està jugant molt, ja que està una posició per sobre, amb 33 punts.\nLes sensacions del Sant Andreu són bones, pel fet que en les darreres jornades ha sabut competir davant tots els equips de la zona alta de la classificació. Si es manté el nivell de joc i competitivitat, la victòria serà més a prop.\nAl partit de la primera volta, els andreuencs van guanyar l’Unificación Bellvitge per 3 a 1. Confiem en vosaltres, nois!


Serveis - Array Plàstics\nArray Plastics és una empresa de serveis que ha de cobrir totes les necessitats dels clients més exigents\nTractament de les matèries primeres\nServei integral de motlles\nLa producció 4.0\nEl servei de desenvolupament d’Array Plastics no només es limita al disseny de producte, sinó que té en compte des de l’inici del projecte l’enginyeria de procés de fabricació, el desenvolupament del motlle, el control de la qualitat, l’embalatge, el transport. L’estructura de projectes basada en l’APQP d’automoció ens assegura en tot moment un control integral del projecte.\nL’objectiu de qualitat “0 defectes” no es pot encarar només tenint en compte la verificació. Array Plastics utilitza totes les eines de treball necessàries en cada etapa del procés. Des de la utilització convençuda i exhaustiva dels AMFE de producte i de procés, el PPAP complet en la fase d’homologació, passant per les eines d’organització i assegurament de la qualitat en la producció encarades cap a la producció LEAN, fins a l’anàlisi exhaustiva dels incidents de qualitat utilitzant 8D’s, Ishikawa, etc…\nPer a l’assegurament de la qualitat disposem de la més àmplia tecnologia:\nMés de 20 càmeres de control per visió\nMàquina de mesura tridimensional\nEsfera integradora d’Ulbricht\nDonada la nostra dilatada experiència i l’ampli ventall de clients treballem amb una gran diversitat de materials. Des d’un Polipropilè fins a un PC HT, el tractament de les matèries primeres és un factor clau per a l’obtenció de peces de qualitat.\nPer a l’assegurament de la qualitat del material a injectar disposem de:\nEstació centralitzada de deshumidificació (per a la gransa i per al masterbatch)\nHigròmetre a planta per a la mesura de la humitat de la gransa\nMFI: màquina de mesura de la fluïdesa del material plàstic\nLes principals característiques de la nostra capacitat de producció són:\nParc de 29 màquines d’injecció de 50 Tn a 660 Tn de primeres marques en renovació constant\nInjecció vertical per a la sobreinjecció d’inserts metàl·lics\nTotes les nostres màquines d’injecció estan equipades amb robots SEPRO i robots antropomòrfics ABB.\nEl departament d’Enginyeria de Producció és un departament d’una importància capdal en una empresa com Array Plastics.\nDes de la fase de projecte, i intervenint tant en el concepte del motlle com del procés productiu, l’equip d’Enginyeria de producció dissenya i gestiona tots els recursos necessaris per a l’assegurament de la producció.\nEl coneixement i la formació continuada en les tecnologies i els processos en un departament que s’encamina cap a la producció LEAN son vitals per a un departament que treballa amb tecnologia avançada:\nRobots lineals SEPRO\nRobots antropomòrfics ABB\nFabricació interna de mans de robot complexes integrant funcions de presa de peça, tall de colades, inserció de components en el motlle, control per visió, verificació externa\nProgramació de càmeres de visió\nConstrucció d’utillatges de verificació i control\nConstrucció d’utillatges de muntatge d’alta complexitat i producció\nDesenvolupament d’utillatges de soldadura per vibracions i per ultrasons\nEl departament de motlles és molt més que el “taller de motlles” que era antigament. Tot el coneixement de motlles adquirit durant anys es posa al servei dels nous motlles des de la fase de projecte. El departament de motlles intervé des de la fase d’AMFE de producte fins a la definició i execució del pla de manteniment preventiu de cada motlle.\nEl departament està equipat amb la maquinària necessària per al manteniment dels motlles: des d’erosió, torn o fresa fins a bany d’ultrasons.\nEl futur de la producció passa per l’aplicació de tècniques del que s’ha donat a anomenar “producció 4.0”. Array Plastics vol ser una empresa pionera en aquest camí.\nPer a nosaltres, el primer pas ha estat la interconnexió de totes les màquines al sistema ERP central en temps real. Un PC connectat a cada màquina permet no només saber l’estat de la màquina i controlar-ne la producció sinó també millorar el control de qualitat, la documentació, la traçabilitat, etc…


El país tanca el mes de febrer amb un augment de desocupats i ja n’hi ha 1.053.029. Al País Valencià, la desocupació ha crescut en 8.363 persones durant aquest mes, un 1,87% més en relació amb el mes de gener, i ara mateix hi ha 456.158 persones sense feina; a les Illes augmenta en 1.240 persones, un increment de l’1,49%, i ara hi ha 84.581 desocupats; i en el cas de Catalunya, durant aquest mes de febrer ha augmentat la desocupació en 4.209 persones, un 0,83% més que al mes passat, i en total hi ha 512.290 persones sense feina.\nEn relació amb les dades d’ara fa un any, just abans de començar el confinament i l’estat d’alarma per la pandèmia de la covid, veiem que les Illes encapçalen la destrucció de l’ocupació, amb un augment de la desocupació del 46,93% (27.016 persones). A Catalunya, la desocupació registrada és ara un 29,62% major que el febrer de 2020, amb 117.076 treballadors menys; i d’un 24,54% més al País Valencià, on ara hi ha 89.896 treballadors menys que fa un any.\nA l’estat espanyol, la xifra de desocupats supera els quatre milions de persones, amb 4.008.789, i acumula 44.436 desocupats més que al gener, un increment de l’1,12 %. Si es compara amb el mateix mes de l’any passat, la desocupació s’enfila un 23,50%, és a dir, hi ha 762.742 desocupats més.


Dues històries al voltant d'un gol Dues històries al voltant d'un gol\nDues històries al voltant d’un gol\nAndreas Engstrom era inspector de bitllets al tren i duia una vida monòtona. En sortir de la feina, dos dies entre setmana s’esbargia jugant amb els seus companys de l’Ulvsby IF, club de la sisena divisió de Suècia en un estrat amateur. Un dia, però, va notar que no veia bé els bitllets que revisava, que forçava molt la vista i que, cada dia més, li fallava. Ell encara era jove i el seu pare va haver de comunicar-li una de les notícies que mai cap pare desitja donar. Andreas Engstrom perdria la vista en un 99% a causa del conegut com a mal de Leber, una malaltia neurodegenerativa que afecta el nervi òptic i causa la pèrdua sobtada de la visió entre els 18 i els 30 anys i encara no té cura.\nEngstrom va haver d’apartar-se dels terrenys de joc però el seu equip va voler tenir un darrer detall amb el seu lateral esquerre. El seu nom seguiria inscrit a la federació sueca i ell xutaria el pròxim penal que es concedís al seu equip. Setmana rere setmana assistia Engstrom a la banqueta esperant la seva oportunitat. Van passar sis anys sense cap mena de sort fins que una bona segona part l’entrenador va reclamar una acció i va ser el primer en adonar-se’n. “Andreas, Posa’t la samarreta, que surts”, li va dir emocionat. Es va quedar aturat. Ja gairebé ni recordava què hi feia a la banqueta quan els nervis el van envair.\nRelata el protagonista al diari suec NWT que “un dels meus companys va colocar la pilota i em va acompanyar per tal que la notés. Vaig fer un parell de passades enrere. Podia intuir amb prou feines un dels pals, el dret, així que vaig apuntar i vaig xutar prou fort. Primer vaig pensar que havia fallat perquè vaig picar malament la pilota, però després vaig sentir els meus companys cridar d’alegria i van venir-ho a celebrar amb mi. Va ser molt emotiu, perquè jo sempre he volgut jugar al futbol tal com sempre l’he conegut”. Andreas Engstrom va ser partícep de la victòria per 6-1 del seu equip.\nLa segona història em volia molestar a escriure-la, però considero que per molt que pugui explaiar-me, res pot explicar millor la història d’aquest petit equip que aquest reportatge. Són deu minuts d’obligat visionat si ja heu arribat fins aquí.\nFoto via futbolsapiens.com


És notable per molts de conceptes com els mallorquins estimen Mallorca. Tots l’estimam molt i arriba fins a tal punt la nostra passió que dividim el món en dues parts: una, la més important, amb la qual tot ho relacionam, «Mallorca»; l’altra, que sols ens interessa molt secundàriament, és «fora de Mallorca». De la resta del món no coneixem més gent que la dels països veïnats; i així, parlam de maonesos, eivissencs, catalans, valencians, essent tots els altres «forasters».\nPer a nosaltres tot el món gira envoltant de la nostra illa, que consideram sempre com a punt de partida i d’arribada en tots els actes de la nostra vida. Si algun dia sortim de l’illa pensam, al moment, quan hi hem de tornar.\n[...] Emperò, si investigam el que és en la seva essència aquest amor, ens convencerem que és inconscient. I precisament l’amor, per apassionat que sia, en el fons ha de ser conscient, perquè en estimar se n’ha de saber el perquè, i endemés s’ha de saber estimar, perquè únicament d’aquesta manera podrà procurar-se el bé del que estima.\nEl mallorquí, amb tota la immensa afecció a la seva «Roqueta», demostra una inconsciència prou gran. Intentaré demostrar-ho:\nSi fixam la mirada a la ciutat nostra o als pobles de l’illa, es veurà pertot arreu el mateix. Calma i més calma, i en dir calma em referesc a la intel·lectual i no a la material, ja que amb el nostre esforç hem fet una bona xarxa de ferrocarrils (els trens de la qual encara que a poc a poc, al cap i a la fi, funcionen), unes bones comunicacions marítimes, tenim una sèrie de societats regionals de crèdit, etc.; vull dir que no es troben a la nostra illa centres de cultura on es facin tasques per al perfeccionament intel·lectual.\n[...] Ocorre així principalment per una raó, perquè el mallorquí és essencialment individualista i no sols s’aïlla del món en aquest racó illenc, sinó que —extremant— s’aïlla encara dins Mallorca, i així veim com el seu major ideal és retreure’s a ca seva sol, o com a molt, amb la seva família.\nEl mallorquí per si mateix, molt sovint, es mostra actiu treballant egoistament per a si mateix, adquirint així el seu benestar material, unint-se amb altres en empreses comercials únicament per al seu benestar particular, conservant, consegüentment, el personalisme. Així es comprèn que, oposadament a la prosperitat material que en general es veu a la nostra illa i que resulta de la suma de cadascuna de les particulars, es mantengui un tan baix nivell moral i intel·lectual, que és, aquest, el resultat de la unificació íntima d’esforços col·lectius.\nHem de despertar del nostre somni i abandonar la nostra calma; hem de desposseir-nos del nostre personalisme i posseir-nos d’humanisme; agrupar-nos per constituir centres culturals que ens relacionin amb la resta del món i poder seguir a l’avantguarda de la marxa progressiva de la civilització; i fer una selecció del que és bo i dolent que hi ha a la nostra Mallorca, per conrar el primer i fer desaparèixer el segon. [...]\nEmili Darder Cànaves, publicat a la revista Mallorca (22-11-1917)


Recomanacions per al transport de productes farmacèutics - Multitrans\nRecomanacions per al transport de productes farmacèutics\nPortada » Recomanacions per al transport de productes farmacèutics\nEn aquest article t’oferim algunes recomanacions sobre el transport de productes farmacèutics. També revisem la normativa vigent i les característiques del certificat GDP (Bones Pràctiques de Distribució), document que garanteix la distribució en perfectes condicions i a l’engròs d’articles d’aquest tipus.\nCal assenyalar, abans d’entrar en matèria, que a Multitrans comptem amb aquest requisit i oferim transport de contenidors en el Port de Barcelona, segons les especificacions establertes per l’autoritat competent.\nRecomanacions que s’han de tenir en compte\nEl transport de medicaments requereix del monitoratge continu en temps real dels vehicles amb temperatura controlada. A més, aquests solen estar equipats amb transferència de temperatura i alarmes en cas de desviacions, assegurant així una acció immediata. L’objectiu és transportar des de mostres biològiques, vacunes, fluids intravenosos o hemo derivats fins a equip mèdic (articles estèrils) en les millors condicions.\nEls productes farmacèutics són particularment sensibles. Tots els útils d’aquesta naturalesa, així com els medicaments biotecnològics sensibles, han de transportar-se en una cadena de fred completa.\nEmmagatzematge en fred individual\nEn cas d’escala o d’emmagatzematge en fred, cal mantenir els productes sensibles a la temperatura en condicions òptimes (congelats a -25 ° C, refredament de +2 ° C a +8 ° C o temperatura ambient de +15 ° C a +25 ° C) i enviar-los en el temps requerit al seu destí.\nAtès que els productes farmacèutics termo làbils s’han de transportar en rangs de temperatura definits, l’ús de vehicles adequats amb temperatura controlada és essencial. És convenient garantir la manipulació professional en aquestes operacions, ja sigui en enviaments de poc volum o càrregues completes aplicables per a tots els rangs de temperatura, de -25 ° C a +25 ° C, en qualsevol moment o temporada.\nDocumentació a prova de manipulacions\nEl sistema de control de temperatura validat en els vehicles permet l’emissió de documentació a prova de manipulacions per a cada enviament. Els registres de temperatura són arxivats i es poden imprimir si és necessari. Totes les parts reben una còpia de la cadena de fred completa amb la seva factura de transport.\nCom els productes mèdics són sensibles a les fluctuacions de temperatura i, per tant, poden escurçar significativament la vida útil de les vacunes o els productes de bio enginyeria, s’han de definir temperatures mitjançant un estricte control de qualitat.\nCada transport ha de ser manipulat d’acord amb les pautes de la GDP per a complir amb els requisits legals. En cas contrari, es contemplen fortes multes que poden soscavar la rendibilitat del noli i repercutir negativament en la reputació de tots els agents involucrats. En el pròxim apartat et donem més informació sobre aquest important marc normatiu.\nCadena de subministrament i certificat GDP\nLa cadena de subministrament en la indústria farmacèutica, com t’hem comentat, requereix un seguiment rigorós en condicions estrictament controlades per al lliurament i distribució, garantint la correcta manipulació d’aquesta mena de productes. Aquests controls es mesuren sota normes i estàndards de qualitat que certifiquen les bones pràctiques de distribució i el compromís de les organitzacions i empreses que ofereixen serveis de transport.\nPer això, és important que les empreses del sector de la logística i magatzematge estiguin avalades per aquesta mena de certificacions que acreditin la formació, les avaluacions de riscos o els sistemes de seguretat adequats per a dur a terme els serveis de distribució d’acord amb la normativa vigent.\nEn obtenir la certificació GDP, una empresa demostra als seus clients que és capaç de realitzar transports de la forma que esperen els fabricants o majoristes de productes farmacèutics. I, per tant, serveix al sector de la salut com un soci indispensable en la cadena de subministrament.\nGDP és un sistema de qualitat per a magatzems i centres de distribució de medicaments. Té reconeixement internacional i estipula que els distribuïdors farmacèutics han d’alinear les seves operacions amb els seus estàndards. L’objectiu és mantenir la seguretat i la qualitat del producte durant la distribució.\nAquest marc assegura la implementació de sistemes de gestió de qualitat consistents al llarg de la cadena de subministrament, des del lliurament de matèries primeres a les plantes de fabricació fins a l’enviament de medicaments acabats a l’usuari final.\nEn aquest sentit, disposar del certificat GDP garanteix la correcta manipulació i distribució de productes farmacèutics per al trànsit marítim internacional. Multitrans, empresa de transport a L’Hospitalet de Llobregat, compta amb aquesta certificació, que demostra que estem preparats per a transportar tot tipus d’articles farmacèutics i dur a terme la distribució de vacunes en contenidors refrigerats. Com a agència de transport, en totes les nostres operacions complim amb els més alts estàndards internacionals de qualitat i seguretat, la qual cosa ens brinda una posició privilegiada en comparació amb la competència. Els nostres serveis estan pensats per a tota mena de centres de producció, magatzematge o trasllat de medicaments i recursos sanitaris.\nRecomanacions per al transport de productes farmacèutics2021-12-232021-12-23https://www.multi-trans.eu/wp-content/uploads/2018/02/logo-multitrans.svgMultitranshttps://www.multi-trans.eu/wp-content/uploads/2021/12/blog_transporte_medicamentos.jpg200px200px\nEfficiency Network. Qualitat Multitrans al Port de BarcelonaNovetats\nTransport basculant amb plataformes bolquetNovetats


2019/2019_04_16_Demanda_passeig_Maritim.jpg dimarts, 16 d'abril de 2019\nPersonatges Mari Carmen Garcia, Moviment Diagonal Mar\nExpliquen que en el tram més estret hi ha problemes de convivència en els moments de més afluència a les platges. Volen que s’aprofiti la retirada parcial de cotxes que es farà a causa de les obres de millora al dic de seguretat del Port Olímpic per iniciar d’una vegada per totes la urbanització del tram més perifèric del passeig.\nQue tots aquests cotxes desapareguin del costat de la platja en el tram més perifèric del passeig Marítim. Això és el que reclamen els representants veïnals de la zona des de fa anys. Volen que es reformi la part del passeig ubicada entre el Pavelló de la Marbella i el Fòrum i proposen alternatives per a l’aparcament de vehicles.\nMari Carmen Garcia, Moviment Diagonal Mar\n“Tenim un pàrquing aquí al costat que és de BSM que està buit i després tenim un altre aparcament fins ara era el dipòsit de la grua. Fa dos anys que va deixar de ser-ho.”\nÉs aquest ubicat al lateral de la ronda Litoral, a només uns metres de les platges. Els veïns expliquen que la retirada dels cotxes és clau per poder ampliar la zona de vianants del passeig que en les parts més estreta presenta problemes de convivència a les èpoques de més afluència. Per això volien que l’obra es fes abans de l’estiu. Ara l’Ajuntament ha explicat que abans es necessita l’espai per a les obres de millora del dic de seguretat del Port.\n“Després de les obres s’han de comprometre a que ja començaran les obres del passeig marítim que esta sense urbanitzar des de després de les olimpíades.”\nEls treballs de millora del dic començaran en uns mesos i duraran dos anys. Comportaran una retirada parcial dels vehicles que els veïns demanen que sigui total. També volen que els partits es comprometin a fer la reforma definitiva d’aquest tram del passeig en el proper mandat.


3 mocions institucionals, 5 aprovades i 1 retirada\nEl ple municipal de Sant Cugat està format per 7 grups municipals i un regidor no adscrit FOTO: Artur Ribera\nEl ple d'aquest maig ha durant 3 hores i 40 minuts\nper Àgata Guinó Soler Directora adjunta i responsable de les xarxes socials de Totmedia 15 de maig de 2017\nEl Ple municipal de Sant Cugat ha aprovat aquest dilluns, 15 de maig, 8 mocions, entre elles 3 d'institucionals. Així, el Ple ha rebutjat la discriminació que pateixen les persones del col·lectiu LGBTI a Txetxènia amb una moció institucional, entre altres, la proposta demana que el ministeri d'Afers Exteriors i Cooperació de l'Estat que investigui els fets i també que faciliti l'asil a persones LGTBI. També insta a la Generalitat de Catalunya a condemnar els fets.\nEn paral·lel el Ple municipal ha aprovat també com a declaració institucional un text que vol dotar de canviadors de bolquers, tant per a homes com per a dones, els edificis municipals que puguin dotar-se tècnicament d'aquestes instal·lacions. Així també, la proposta d'ICV-EUIA perquè hi hagi una millor prevenció en la gestió dels residus de la ciutat ha entrat finalment a l'ordre del dia com a moció institucional. La proposta inclou, entre altres, crear una comissió per estudiar com canviar el sistema de reciclatge i estudiarà, especialment, el sistema de porta a porta de Valldoreix per tal de mirar si és positiu implantar-lo en altres zones de Sant Cugat.\nAmb el suport de tots els grups menys del grup de Cs i del PP, el Ple també ha donat llum verda a instar al govern espanyol que per la via d'urgència adopti les iniciatives necessàries perquè les administracions locals puguin reinvertir el seu superàvit en les inversions que considerin oportunes amb l'únic límit de no posar en risc l'estabilitat pressupostària.\nA instàncies de Ciutadans, el Ple també ha donat llum verda a demanar que Sant Cugat tingui servei de pediatria d’urgències les 24 hores del dia durant tot l’any. En aquest punt només s'ha abstingut ICV-EUiA que ha al·legat que s'ha de fer una reforma més global de l'assistència primària.\nLa seguretat ha estat una altra vegada protagonista al ple municipal, així, en aquesta ocasió s'ha aprovat una proposta que vol millorar la coordinació entre els cossos de seguretat que tenen competència a la ciutat amb l'objectiu de reduir l'augment de robatoris, entre altres, que s'ha produït a la ciutat durant els últims mesos.\nEn paral·lel, també s'ha aprovat elaborar un protocol per lluitar contra les violències masclistes en esdeveniments com ara les festes majors, una proposta que ha tingut el suport de tots els grups polítics, menys en un punt el 4 en què el PP ha votat en contra.\nAmb el suport de tots els grups polítics menys ciutadans i PP s'ha aprovat una moció de commemoració de la celebració del Congrés de Cultura Catalana.\nLa moció que s'ha retirat ha estat la d'ERC-MES que volia eliminar tots els noms de carrers amb nomenclatura franquista. La proposta s'ha retirat perquè la comissió del nomenclàtor ja està treballant en aquesta qüestió.\nEn aquest ple s'ha aprovat definitivament el Reglament Orgànic Municipal ( ROM), a més s'ha donat llum verda a què Sant Cugat tingui un Pla Directori de Música Clàssica per tal que la ciutat sigui un referent en aquesta disciplina. A més, també s'ha constituït el Consorci de la Unió, un pas endavant perquè es puguin licitar les obres del nou teatre, un espai que també vol formar part d'aquest nou projecte de posicionar Sant Cugat com un referent en música clàssica.\nSant Cugat se suma a la commemoració dels 40 anys del Congrés de Cultura Catalana\nL'Ajuntament de Sant Cugat, contra el govern espanyol pel règim de finançament\nLa ciutat farà un protocol per evitar la violència masclista en festes de gran format\nSant Cugat disposarà de canviadors de bolquers accessibles per homes i dones\nSant Cugat rebutja la violència i discriminació al col·lectiu LGTBI a Txetxènia\nSant Cugat es compromet a treballar per millorar la gestió de residus\nSant Cugat demanarà que el CAP tingui un servei d'urgències pediàtriques de 24 hores


El fill de l’escultor Gerardo Rueda va usar l’IVAM com a trampolí per a col·locar 600 obres falses per 21 milions d’euros\nJosé Luis Rueda i l’exdirectora de l’IVAM, Consuelo Císcar, afronten de 6 a 12 anys de presó per l’adquisició de 96 obres atribuïdes a l’escultor preferit de José María Aznar i produïdes en una foneria després de la seua mort\nL’IVAM va posar en valor amb exposicions la falsa col·lecció del fill de Rueda que, segons l’herència oficial, el seu pare no li havia llegat perquè no existia\nL’Advocacia de la Generalitat demana sis anys de presó per a l’hereu de l’artista i l’exdirectora del museu valencià d’art modern i una indemnització a l’IVAM de 4,2 milions\nJosé Luis Rueda, dreta, fill i hereu de Gerardo Rueda. EFE\nLa Generalitat valenciana, la Fiscalia Anticorrupció i Acció Cívica, una entitat que lluita contra la corrupció, demanen entre sis i 12 anys de presó per a l’exdirectora de l’Institut Valencià d’Art Modern (IVAM) Consuelo Císcar, el seu cap econòmic i l’hereu de l’escultor Gerardo Rueda, per la compra amb diners públics de 96 obres falses de l’artista per valor de 3,4 milions. Els acusats s’asseuran en el banc dels acusats i, a més, s’enfronten a una responsabilitat civil de quasi cinc milions d’euros.\nPerò el presumpte frau d’obres falses del fill adoptiu de l’escultor preferit de José María Aznar es podria haver disparat. Segons l’escrit de la Fiscalia i l’Advocacia de la Generalitat, 11 anys després de la mort de son pare, José Luis Rueda, “de manera sorprenent i enigmàtica”, va fer una ampliació d’herència en què deia que havia trobat 600 obres d’art valorades en 21 milions d’euros. Aquesta inscripció a través del notari es va fer sense el coneixement del marmessor i comptador/partidor Alfonso de la Torre Vidal, que va ser la mà dreta de l’escultor en vida.\nJosé Luis Rueda només va vendre a l’IVAM amb la gestió de Císcar 96 d’aquestes obres falses que es van fer després del 2007 en la foneria Capa per 3,4 milions, per la qual cosa en el futur podrien haver-ne col·locat amb el consentiment d’aquest museu o d’altres 506 més. Una jugada mestra, però la denúncia anònima que va desmuntar el cas i la posterior actuació policial i judicial van avortar el frau a gran escala.\nL’informe de la Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal que va destapar la falsedat de les peces revela que “en analitzar les obres, resulta que moltes mesuren més de 2 metres d’alçària, i alguna fa fins i tot 10 metres”. Així doncs, es pregunten retòricament els investigadors: “La pregunta sense resposta és: com van poder romandre oblidades i/o perdudes 600 escultures moltes de les quals saltaven a la vista? On estaven emmagatzemades escultures de 10 metres durant 11 anys? Curiosament, 96 de les 98 obres adquirides per l’IVAM a José Luis Rueda figuren en aquesta addició, 51 de les quals no existien al temps de fer l’addició, perquè van ser executades amb posterioritat al 2007”.\nPer tant, afigen els investigadors sobre l’ampliació de l’herència: “És evident que ens trobem davant un document públic fals, que falta a la veritat en l’enumeració d’obres d’art i en els motius i les causes que pretexten la incorporació de més de 600 obres d’art a l’herència d’un artista”. Consideren els acusadors que “també en aquest cas, ens trobem davant un nou ardit de José Luis Rueda per a donar una falsa pàtina d’originalitat a les obres que va transmetre a l’IVAM; i com en la resta de les actuacions s’evidencia una omissió deliberada de la direcció del museu (Sra. Consuelo Císcar), i de la sotsdirecció de Gestió Econòmica (Sr. Juan Carlos Lledó) que mai van comprovar la titularitat de les obres que el museu adquiria, per bé que tots els indicis apuntaven que podien tractar-se d’obres no originals, de procedència dubtosa i de nul interés per a l’Institut Valencià d’Art Modern”.\nLluny de conformar-se, els ara processats van promocionar a través de l’IVAM una part de l’obra falsa de Rueda part de la col·lecció privada del seu hereu. “No satisfets per haver ocasionat un crebant de 3,4 milions d’euros a l’IVAM, els protagonistes de les adquisicions fraudulentes es van concertar per organitzar, amb càrrec sempre a l’IVAM, una sèrie d’exposicions la principal finalitat de la qual va ser promocionar les escultures falsament atribuïdes a Sr. Gerardo Rueda generant així més vendes d’obres d’art de les incloses en l’addició d’herència del 2007 i per a promocionar la col·lecció particular de Sr. José Luis Rueda Jiménez”, sentencia l’escrit d’acusació de l’Advocacia de la Generalitat.


Una veïna de la Urbanització La Sima explica la situació que viu la zona amb la poda – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nUna veïna de la Urbanització…\nUna veïna del municipi de Bétera s’ha volgut posar en contacte per a enviar una foto denuncia de les condicions de la urbanització La Sima, on ens comenta que “no recullen la poda des de fa més d’un mes”.\n“Concretament, cridem a l’empresa de recollida el dia 23 de juny perquè ja portava 3 setmanes sense recollir la poda de la porta de la nostra casa. La xica ens va dir que parlaria amb l’encarregat perquè es recollira, però ha passat més d’un mes i la poda segueix a la porta”, explica aquesta veïna.\n“Amb la calor, la poda s’ha assecat i s’ha deteriorat. És una vergonya per a la urbanització que es trobe en aquestes condicions”, prossegueix.\n“A part del treball que hem fet a recollir-la i ficar-la en les seues corresponents bosses de fem i lligar-la degudament i pagar els nostres corresponents impostos, esperem que se solucione el més prompte possible”, afig la veïna.\n“Per part nostra intentarem comunicar-nos amb qui es faça responsable d’aquesta situació perquè ens donen solucions o puguem posar les reclamacions necessàries”, conclou.


Wert demana més esforç per evitar les xiulades al Rei - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 11 de Febrer de 2013. 20:50h.\nConsidera que el sistema educatiu "té molt a dir" pel que fa al respecte als símbols espanyols\nWert, en una imatge d'arxiu\nJosé Ignacio Wert, ministre d'Educació, Cultura i Esport del govern espanyol, ha demanat més "esforç" per evitar xiulades al Rei com la que es va viure ahir diumenge a la final de Copa de bàsquet.\nWert, durant la seva participació al Fòrum ABC-Deloitte, ha dit que el sistema educatiu té molt a veure en aquest aspecte ja que es podria ensenyar a tenir "respecte" als símbols espanyols.\n"No ens hem d'acostumar a situacions tan vergonyoses. Alguna cosa hem d'estar fent malament quan en un pavelló amb 15.000 persones es produeix a l'arribada del Rei la xiulada a l'himne nacional", ha asseverat.\nTambé ha remarcat la necessitat de fer un "enorme esforç pedagògic" perquè davant aquest tipus de situacions que "qualsevol país consideraria extremadament indesitjables" es tinguin les eines per prevenir-les.\n"Al marge que cadascú pugui tenir la llibertat d'expressió, la convivència democràtica també s'expressa en el respecte als símbols i el sistema educatiu té molt a dir en això", ha afegit.\nD'altra banda, preguntat per si se sent el "pim pam pum" dels suposats atacs de l'independentisme català, per dir que cal espanyolitzar els alumnes catalans, el ministre ha assenyalat que no li importa. "Si ho fos, l'hi diré amb tota franquesa: no m'importa. Jo crec que hi ha coses que un ha d'assumir si un creu en elles", ha asseverat.\nEl titular d'Educació ha indicat, però, que està "plenament convençut" que la polèmica després de les seves paraules al Congrés dels Diputats sobre la intenció del Govern d'espanyolitzar els alumnes catalans "està basada en una deliberada tergiversació".\n"Ho he explicat fins a la sacietat: vaig voler dir que simplement un estudiant català rebi del sistema educatiu estímuls que li fessin sentir tan orgullós tant de ser català com de ser espanyol. I això ho vaig dir llavors i ho dic ara. I si això em converteix al 'pim pam pum' de l'independentisme català ja què hi farem", ha asseverat.\nEscridassada al Rei\nEl PP demana dissoldre el Consell de Transició Nacional abans de crear-se\n#12 33, Catalunya, 12/02/2013 - 18:29\nNo és esforç ni falta fa. És democràcia i llibertat d'expressió. A més el poble pot opinar sobre la feina de qui li paguen el sou. Que s'aguantin!!!\n#11 takolo3, Donostia, 12/02/2013 - 09:28\nEs que esos 15.000 asistentes estan hartos de tus intentos de "españolizacion" reventando la convivencia en Euskadi y Catalanya para ganar unos votos al sur del ebro.\n#10 Roger, L'H, 12/02/2013 - 07:16\nSha despañolizar mes wert si adoctrinem ale nens aixo no passara....\n#9 Mustafa, barcelona, 12/02/2013 - 03:24\naquest ximple és més ximple del que imaginava!! quina vergonya d'estat democràtic espanyol. De debò , llegint els diaris estrangers , francesos , anglesos i fins i tot àrabs , se'n riuen tant d'Espanya , però , catalans ! no patiu a vos us defenso devant aquesta mala imatge d'Espanya ...\n#8 fre, Barcelona, 11/02/2013 - 23:21\nNo voldrà que es posi l'himne a les escoles com quan el generalisimo que el va parir? Quina por fa aquest tipus de gent.\nI pensar que als EEUU no és delicte cremar una bandera, convocar un referendum, ensenyar el que consideris a les escoles del teu estat... I com n'estan d'orgullosos del seu país.


saveSave cONTE EL LLEÓ I EL RATOLÍ For Later\nEL LLE I EL RATOL\nUn ratol petit, petit, vivia en un cau tot fosc. Cada nit sortia a donar un vol. Li agradava molt de jugar i de crrer a la claror de la lluna, per dins de l'herba de plata. Una nit com sempre feia, va sortir del seu cau. Quin espant! Un gros lle d'ulls brillants i boca oberta era ajaat a prop del seu forat. El lle aixeca la pota i atrapa el ratol amb les seves urpes. Pobre ratol! Tot ell tremolava de por. El lle anava a menjar-se'l! Amb un fil de veu, el ratol va demaanar: - Si us plau, senyor lle! Deixeu-me anar. Sc massa petit. No us arribar ni a les dents i, a ms, com podr tornar a judar, a veure la lluna, a crrer i a saltar? Sigueu bo, vs que sou el Rei de la Selva!\nEl lle se'l va escoltar, aixec el cap enlaire i l'espols. A la fi, va obrir la pota i va deixar anar el ratolinet. - Apa -li diu-, vs-te'n a jugar, a crrer i a saltar. A mi tamb m'agradaria fer-ho, per haig d'anar a caar. - Moltes grcies, senyor lle. Si mai em necessiteu, crideu-me. - No em facis riure, tan petit! Com vols que et necessiti? Au vs, vs a jugar! Tot content, el ratol gir cua i va comenar a crrer buscant la claror de la lluna. De cop, va sentir uns rugits terribles i s'atur espantat. - Qu deu ser aix? Sembla la veu del senyor lle. I corrents, sense pensar-s'hi ni una mica, va tornar enrere. Quan hi arrib, trob el pobre lle presoner a dins d'una xarxa molt gruixuda. Havia volgut sortir-ne i\nencara s'havia enredat ms. Tenia les ungles enganxades a les malles i no podia fer res. No tingueu por, senyor lle -crid el ratol en veure'l-. Jo us ajudar! - Tu? Ets massa menut. Val ms que te'n vagis abans que arribin els caadors. - De cap manera! Deixeu-me fer. Ja veur el que far! El ratol comen a rosegar una corda de les malles. Hi va passar molta estona; les dentetes anaven serrant, serrant. A la fi es va trencar la corda! Rosega que rosega, ara una malla ara l'altra les va anar segant. El ratol estava molt cansat, per no volia pas parar. Havia de salvar el pobre lle. Quan va haver desfet moltes malles, a la xarxa hi havia un forat molt gros. - Corre, senyor lle, prova ara de sortir li digu el ratol-. Rpid, que ja sento els caadors!\nI el lle, estirant-se, a poc a poc va anar sortint. A la fi, va fer un salt i va ser fora! El lle estava molt content. - Moltes grcies, ratolinet! Si no arriba a ser per tu els caadors m'haurien mort. - Jo tamb seria mort si tu no m'haguessis deixat anar. I ara, corre, marxem que els caadors ja sn aqu! Aquella nit, a la claror de la lluna, van sortir-hi dos amics: el lle i el ratol.


DOINSPORT: EL PROGRAMARI PADEL ULTRA PERSONALIZABLE | Padel Magazine\nbenvinguda / Notícies de programari / DOINSPORT: EL PROGRAMARI PADEL ULTRA PERSONALIZABLE\nDOINSPORT: EL PROGRAMARI PADEL ULTRA PERSONALIZABLE\nFranck Binisti Febrer 15 2022 Febrer 22 2022\nProgramari de gestió de clubs Padel Doinsport s'utilitza en més de 150 complexos arreu del territori francòfon, convertint-se així el 2020 en el líder del mercat molt per davant dels seus competidors.\nCom Doinsport aconsegueix treballar amb el 70% del mercat Padel Francès?\nDESCOBREIX DOINSPORT EN VÍDEO\nPerquè la societat de Marsella fa temps que ho ha entès la personalització de l'experiència del directiu del club i dels seus jugadors a les pistes va ser EL més important.\nDoinsport, creat l'any 2016, compta amb un equip de 30 persones que té com a únic objectiu perfeccionar la seva solució digital per tal de facilitar la feina dels gestors de resorts. Padel i facilitar la pràctica d'aquest esport mitjançant un suport senzill i estèticament ben fet.\nAmb en els seus equips, antics jugadors professionals d'esports de raqueta o antics membres de la Federació Francesa de Tennis, Doinsport viu de la seva passió pels entusiastes!\nSi ens fixem en el panorama del programari de gestió Padel, només Doinsport és capaç d'oferir aquesta personalització tant pel que fa a desenvolupament d'aplicacions només pel que fa a les normes de gestió dels directius del club.\n"Som els treballadors a l'ombra" diu Karim Médini, ara director tècnic de Doinsport després de 10 anys de codificació a Airbus.\nGran Padel, Padel Horitzó, Padel Tir, esperit Padel o en tota Padel, si tots aquests noms et parlen, és bastant normal que segueixes el Padel des de prop.\nTots aquests clubs han fet la mateixa observació sobre l'efectivitat i facilitat d'ús de les solucions Doinsport i les han adoptat per una diferència significativa amb el seu antic proveïdor.\nUn menú d'inici colorit i ordenat amb una integració senzilla i eficaç a la vostra eina de treball (PC, Mac, tauleta, telèfon intel·ligent)\nLa instal·lació de la vostra passarel·la de reserves al vostre lloc web i a la vostra pàgina de Facebook (exclusivitat Doinsport)\nMIGRACIÓ DE DADES I SEGUIMENT DEL CLIENT\nSi abans teníeu un proveïdor de serveis, sabeu que Doinsport admet la migració de totes les vostres dades. De fet, sempre és estressant haver de canviar de programari per aquest motiu. Doinsport acompanya clarament els seus nous usuaris en aquesta part crucial, un altre punt molt apreciat pels directors de centres de Padel.\nTrobaràs totes les subscripcions, els teus horaris específics, les teves classes particulars i tota la part econòmica de la mateixa manera com si no s'hagués fet cap canvi.\nGràcies a un gestor de comptes dedicat que coneix els vostres problemes per dins, expert i força de proposta per ajudar-vos en la vostra gestió.\nDoinsport és més que programari. S'ofereix assessorament, expertesa i posada en valor de bones pràctiques que funcionen en altres centres als gestors de complexos per tal d'optimitzar i rendibilitzar encara més el complex.\nAmb més de 150 clubs de Padel al món en el seu crèdit, Doinsport compta amb una reconeguda experiència en el seu camp tecnològic i li aportarà el benefici d'una experiència de gestió d'avantguarda centrada en la rendibilitat del seu complex i el desenvolupament de l'experiència dels seus clients.\nReserves en línia i planificació multiactivitat (Lloc, APP, Facebook)\nPagament en línia (possibilitat de dipòsit, impressió de targeta de crèdit)\nCreació d'una aplicació a mida dedicada a la imatge del teu club\nUna botiga en línia per fidelitzar els teus clients (subscripcions, articles Padel del club)\nUna caixa registradora estandarditzada que reuneix tota la teva activitat (esports, restauració, bar, Proshop, gestió d'estocs, cotitzacions d'aniversari, etc.)\nFacturació i pressupostos automatitzats (aniversaris, comitès d’empresa, activitats auxiliars)\nConnectant jugadors de la teva comunitat (nivell, disponibilitat, geolocalització)\nGestió de tornejos i esdeveniments\nEines de comunicació: envia les teves pròpies notificacions a la teva APP!\nBeneficis clau per als teus jugadors:\nReserva la teva terra en menys de 8 segons\nReunir jugadors amb les mateixes preferències de joc\nLa possibilitat de crear o unir-se a una partida en qualsevol lloc i en qualsevol moment\nTrobeu jugadors a la base de dades del club o com a amic a l'APP\nXat integrat en tots els jocs creats\nNotificacions push automàtiques basades en les preferències del joc\nLa invitació d'amics o jugadors a totes les xarxes socials (exclusiu Doinsport)\nMÉS QUE UN PROGRAMARI\nAssessorament per projectes Padel\nRecomanació del soci\nOrganització d'esdeveniments de networking Padel\nPersones amb qui contactar a Doinsport:\nCorreu electrònic de l'empresa: contact@doinsport.com\n5 mai 2022 5 mai 2022 per Sebastien Carrasco\ncomunicats de premsaDoinsport


Serveis Turístics a Vic : 2013\n15/12/2013 El Ter Paisatge,Cultura i Industria a Manlleu\nVisitants que varen fer l'Excursió al Museu i a la colònia Rusiñol de Manlleu dia-15-12-2013\nUna fàbrica i una colònia del S.XIX unides pel riu Ter i el tren.\nVeniu a conèixer dos espais singulars a Manlleu, la capital del Ter. Al Museu del Ter podreu veure com la força de l’aigua posa en marxa màquines del procés de la filatura, mogudes per una Turbina Fontaine del S.XIX. A bord d’un tren turístic recorrereu el passeig del Ter, prop de 2km de cultura i natura a la vora del riu, que us portarà fins a la colònia Rusiñol. Per la colònia passejareu pels seus jardins i entrareu dins de la fàbrica per veure com encara continua ben present l empremta de l’artista modernista Santiago Rusiñol.\nPublicat per Unknown a 9:51:00 Cap comentari:\nEl Pessebre Vivent de Corbera de Llobregat\nEl Pessebre Vivent de Corbera de Llobregat es va representar per primera vegada el 24 de desembre del 1962 a l’incomparable escenari natural de la Penya del Corb, on se segueix representant avui dia.\nPublicat per Unknown a 10:00:00 Cap comentari:\nMercat Medieval de Vic 2013\nDel 6 al 8 de desembre 2013\nCasc antic de Vic\nDurant aquests tres dies, el centre de la ciutat es transforma en un gran poblat medieval on s'hi poden trobar des d'artesans, taverners i firaires, fins a perfums, sabons, coques i formatges. També s'organitzen diferents activitats d'entreteniment per a tots els públics: des d'exhibicions i demostracions, fins activitats infantils.\nTREN TURISTIC EMPURIABRAVA\nPublicat per Unknown a 9:33:00 Cap comentari:\nDia 23 Novembre 2013 Aniversari "Gil"\nUn Passeig per la ciutat de Vic celebrant l'Aniversari d’en “Gil”.\nPublicat per Unknown a 12:00:00 Cap comentari:\nServeis Turístics Vic: Un Passeig per la Ciutat de Vic amb la família "Co...\nServeis Turístics Vic: Un Passeig per la Ciutat de Vic amb la família "Co...: La empresa Naps i Cols www.napsicols.cat . Va prepara per la Família "Company" un Passeig per la ciutat de Vic , un cop finalitz...\nPublicat per Unknown a 11:00:00 Cap comentari:\nUn Passeig per la Ciutat de Vic amb la família "Company"\nLa empresa Naps i Cols www.napsicols.cat.\nVa prepara per la Família "Company" un Passeig per la ciutat de Vic, un cop finalitzat el passeig amb el tren Turístic de "Turisvic".\nCap a Dinar al Restaurant l' Arumí de Santa Eugènia de Berga, on també varen realitzar la visita al Màgic Món del Tren.\nUn dia genial per passar amb família.\nPublicat per Unknown a 10:59:00 Cap comentari:\nUna manera diferent de celebrar un Aniversari !\nUna manera diferent de celebrar un Aniversari!\nAvui amb em anat a recollir als amics de la Montse, amb el tren turístic de “turisvic”.\nElla ens esperava amb el seu marit i família, sense ella saber res a l’estació de tren de Vic.\nI sorpresa. Han pujat al tren turístic i tots junts a fer un passeig per la ciutat de Vic ! i els em dut, fins el restaurant on celebraven l’aniversari.\nPublicat per Unknown a 15:49:00 Cap comentari:\n15/12/2013 El Ter Paisatge,Cultura i Industria a ...\nServeis Turístics Vic: Un Passeig per la Ciutat de...\nUn Passeig per la Ciutat de Vic amb la família "Co...


La Felicitat | Psigma bloc\nPel·licules i llibres\nTexts i vídeos\nQuantes vegades t’has preguntat, sóc feliç? Moltes persones diuen que volen ser felices, però no hi ha una formula màgica per a la felicitat. Et proposo aquests senzills consells, recomanacions i idees, anima’t a aplicar-les i descobreix per tu mateix els seus beneficis.\n-Passa temps amb els teus amics i família, amb les persones que estimes. Et sentiràs més unit i que pertanys al grup afavorint els vincles i millorant les relacions. Que aquest temps sigui positiu i productiu, val més breu i que sigui de qualitat.\n-Fes exercici, pots trobar un esport que et vagi bé per la salut i per desconnectar, t’ho passaràs bé i milloraràs física i psicològicament. El cervell allibera endorfines molt beneficioses per la sensació de benestar.\n-Practica la relaxació o la meditació. Els beneficis de saber relaxar-se són tants que no ho sabràs fins que ho practiquis. En aquest mateix bloc hi ha diferents propostes d’exercicis que pots consultar i començar a dedicar-te mitja horeta al dia per tu.\n-Descansa, el cos necessita renovar-se i desconnectar, intenta millorar els teus hàbits de son, pren-te les hores necessàries per dormir plàcidament.\n-Viu la natura, un passeig per la natura és estimulant i relaxant, està comprovat que disminueix l’estrès, oxigena el cos i millora l’ànim.\n-Expressa el que sents obertament, dóna les gràcies, somriu i demostra afecte, generar una actitud oberta i afectuosa t’ajudarà a sentir-te més viu i aquesta actitud positiva et retornarà amb l’afecte que els altres et demostren.\n-Sigues optimista, al tenir una actitud positiva la teva atenció es centra en el que va bé i obtens grans dosis de confiança i seguretat, fa que sigui més fàcil el que desitges i mobilitzar els recursos per aconseguir-ho.\n-Viu el moment, el passat ja no existeix i el futur encara ha de venir, aprofita els teus coneixements de l’experiència del passat per aprendre positivament i generar un futur agradable, si vius el present ja no et preocuparà el futur perquè sabràs que tot anirà tal com ha d’anar.\n-Planteja’t nous objectius i metes, escriu què t’agradaria aconseguir al llarg d’aquest any i en un futur proper, d’una manera objectiva i definida. Amb la motivació necessària podràs aconseguir-los de manera fàcil i pràctica.\nReceptes de Gener\nJocs preliminars o joc eròtic?*\nBenvinguts al bloc de PSIGMA, Centre de Psicologia, Assessorament Personal i Salut. En aquest bloc trobareu temes d’interès tant per a professionals com per a tots aquells que esteu interessats en la psicologia en qualsevol de les seves vessants. Us proposem temes de benestar i salut en general, d’infantil, últimes notícies, llibres, pel·lícules i enllaços per a fer-vos reflexionar, i moltes coses més. Esperem que gaudiu aquest espai de reflexió i creixement, i gràcies per compartir el vostre temps amb nosaltres. L’equip de Psigma.\nEnllaços d'interès (5)\nOsteopatia nadons (1)\nPer pensar-hi (17)\nPel·licules i llibres (4)\nTexts i vídeos (3)\nPsicologia infantil (22)\nQuè mengem? (8)\nSalut i benestar (38)\nSexologia Femenina (1)\nSexologia Masculina (2)\nTweets por @PSIGMApsico\nAtenció telefònica de dilluns\na divendres de 9.00 a 20.30 h\nEscriu-nos un email i ens posem\nen contacte amb tu\nC. Morgades 19, ent. 3era\nC. Josep M. Gironella i Pou, 1-3 Baixos (Plaça d'Europa)\nSi tens un telèfon o una connexió a internet podem fer teràpia en línia.\nVisita la nostra pàgina web per a més informació\n© Psigma 2020


La col·lecció de cotxes que posseeixen el matrimoni Beyoncé i Jay-Z | Century\nLa impressionant col·lecció de cotxes que posseeixen Beyoncé i Jay-Z\nAmb una fortuna que ronda els 1.600 milions d’euros, la parella integrada per els cantants Beyoncé i Jay-Z fa anys que és una de les més poderoses de el món de la música en termes econòmics. Als seus 39 i 50 anys d’edat, respectivament, els dos artistes nord-americans han sabut gestionar els seus enormes ingressos a mesura que avançaven les seves exitoses carreres.\nAtès que tots dos són grans amants de les quatre rodes, al llarg dels anys han acumulat un important nombre d’espectaculars automòbils que utilitzen per a acudir a esdeveniments o, simplement, per gaudir de la seva conducció. Et destaquem alguns dels exemplars més impressionants que posseeixen actualment en el seu garatge.\nEntre els seus cotxes més radicals es troba el Bugatti Veyron Grand Sport, capaç de rodar a 407 km / h gràcies al seu motor de 1.001 CV\nUn dels més peculiars és el Maybach Exelero. I és que només existeix aquesta unitat de l’automòbil al món, a l’tractar-se d’un prototip. Aquesta exclusiva berlina està moguda per un extraordinari motor V12 biturbo de 700 CV i pot rodar de 0 a 100 km / h en tan sols 4,4 segons. La seva velocitat punta és de 351 km / h.\nEstil i esportivitat es combinen en un altre dels exemplars que condueixen els dos artistes nord-americans. Es tracta del Bugatti Veyron Grand Sport, una variant amb sostre desmuntable de l’brutal superesportiu francès capaç de “volar” fins als 407 km / h gràcies al seu motor de 16 cilindres en W de res menys que 1.001 CV de potència.\nEls clàssics també ocupen un lloc important en el garatge de Beyoncé i Jay-Z. Entre ells destaquen alguns com el Chevrolet Corvette de 1957, una alternativa de gran èxit en el mercat de finals dels 50 als Estats Units i que compta amb un gran nombre d’admiradors.\nSeguint amb els clàssics de la parella de cantants, el fantàstic Rolls-Royce Silver Cloud no passa precisament desapercebut. Aquest gran sedán fami liar de luxe, fabricat a Gran Bretanya entre mitjans de les dècades dels 50 i els 60 de segle passat, pesa més de dues tones i integra un motor V6 de 6.2 litres amb el qual pot rodar fins als 183 km / h.\nNo hi ha dubte de l’admiració de Beyoncé i Jay-Z pels cotxes dels anys 60, ja que de 1966 és l’Alfa Romeo Spider que posseeixen en la seva col·lecció . El seu atractiu disseny clàssic es combina amb un motor de quatre cilindres que brinda 109 CV i que va associat a una transmissió manual de cinc velocitats.


Setmanari Punt TIC - núm. 622 | Xarxa Punt TIC\nSetmanari Punt TIC - núm. 622\n03 d'octubre - núm. 622\nNo et perdis la nova edició de l'èTIC el 17/10/16\nEl proper 17 d’octubre, a l’ Antiga Fàbrica Damm ens trobarem en motiu de la nova edició de la Jornada èTIC. Serà una trobada de tarda, entre les 17:15 i les 19:30 h. centrada al voltant del “El factor ètic en l’evolució d’Internet”. Revisa el programa i inscriu-te.\nLa Jornada de la Internet social del passat 28 de setembre va omplir la sala amb unes 125 persones. Repassa la jornada al complet amb el recull de les fotografies dels assistents, els seus tuits, els enllaços a les presentacions i, fins i tot, alguns vídeos que es van reproduir durant la jornada. A més et convidem a respondre l'avaluació de la Jornada.\nJa tenim l'àlbum de fotos de la Jornada de la Internet Social\nLa Jornada de la Internet Social d'enguany ens ha deixat moltes imatges gravades a la retina de totes les idees, projectes i experiències compartides al Mobile World Centre. Hem pogut recollir algunes d'elles amb la nostra càmera de fotos, esperem que us agradin! Gràcies als que ens vau acompanyar!\nLa Xarxa de Telecentres de Tarragona inicia la seva programació de tardor, amb una àmplia oferta de cursos gratuïts i adreçats a persones empadronades a Tarragona i majors de 18 anys. Per realitzar els tallers avançats, cal realitzar la inscripció de forma online.\nSant Feliu impulsa la Xarxa d'Innovació Social i Col·laborativa del Baix Llobregat\nLa Xarxa d'innovació social i col·laborativa (XISC) té com a misió crear una comunitat interrelacionada de persones i agents que aposti per uns valors i unes pràctiques vinculades a una economia social innovadora i solidària al Baix Llobregat. Enguany està impulsada des de Sant Feliu de Llobregat. L'objectiu de la XISC el 2016 és passar a l'acció i posar en valor tots els actors de l'emprenedoria social i solidària del Baix Llobregat.\nEl MWC estrenarà el YoMo, un espai per fomentar les disciplines STEAM\nArtur Coll és mestre i actualment treballa com a assessor tècnic docent a l'Àrea TAC del Departament d'Ensenyament. A més a més, és ambaixador d'Espanya a la Europe Code Week, un esdeveniment d'àmbit europeu que es torna a celebrar del 15 al 23 d'octubre.\nI Jornada STEM a l'espai\n8 d'octubre, Escola d’Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels [+info]\n11 d'octubre, Oficina d'Atenció de les Empreses, Barcelona [+info]\n12X12 Tardor. La Computació Quàntica\n19 d'octubre, Mobile World Centre, Barcelona [+info]


Mollerussa inaugura el monument “Capital de la Sardana 2016” – Mollerussa Televisió\nUn instant de l’acte d’inauguració del monument.\nLa Rotonda i Passeig de la sardana es van omplir aquest diumenge 12 de juny d’un nombrós públic que va acompanyar a l’Agrupació en la diada de celebració dels 70 anys de la seva fundació. Un dels moments més emotius va ser la descoberta de l’obra escultòrica dedicada a commemorar la capitalitat. L’Obra, de l’escultor Ramon Manel Moncasi, combina materials clàssics i moderns amb una clara al·legoria a la senyera i que es complementa amb el logo de la capital.\nEl monument ha estat possible gràcies a la col·laboració desinteressada de l’autor i a les aportacions econòmiques de ciutadans i ciutadanes en la Guardiola del Mecenatge i de la participació de les més de 400 persones en la 2a. Calçotada Popular del passat 3 de març. Recordem que el benefici d’aquesta festa va ser lliurat a l’organització dels actes de Mollerussa Capital de la Sardana 2016.\nDestacar també la presentació en societat de les colles sorgides dels cursos de Sardanes impartits per l’Agrupació des del passat mes d’octubre. Així, l’ensenyament de la sardana, amb el curs del Saltem i Ballem, va estar representat per la Colla del Col·legi IgnasiPeraire i la participació de tres alumnes del Col·legi Siloé. El Casal municipal de la Gent Gran va estar representat per la colla que ja va participar en la Trobada de Centres Cívics de Catalunya del passat 28 de maig al Parc Municipal. I la tercera colla ha sorgit de les dues edicions dels cursos de sardanes i balls tradicionals, Mollerussa Dansa!\nL’escola de dansa de Mollerussa va obrir el programa amb la posada en escena d’una sardana ballada com a dansa clàssica.\nMercè París, en un moment del seu discurs, va voler recordar a totes aquelles persones que amb anterioritat han treballat en la promoció i defensa de la sardana amb especial record per als fundadors: “Hem d’agrair i recordar a aquelles sis persones, que amb moltes ganes i amb molta més valentia, van tenir la gosadia de fundar una Agrupació Sardanista en l’època més obscura del franquisme per donar visibilitat a una cultura i a tot un país asfixiat per una dictadura que ens pretenia esborrar com a poble i com a nació.Ells van ser; en Ramon Grañó, Jaume Marrades, Antoni Dalmases, Ramon Domingo, Llàtzer Pons i en PepitoIsanda”.\nMarc Solsona, va destacar la llarga tradició sardanista de la ciutat i la labor constant de l’agrupació que la convertit en l’entitat cultural més antiga de Mollerussa. Solsona ha recordat que Mollerussa és Capital de la Sardana gràcies al suport de les institucions però sobretot per la llarga trajectòria de l’Agrupació.\nLa col·laboració del Casal L’Arreu de Mollerussa va fer que el públic assistent pugues gaudir de la companyia dels nous gegantins de la ciutat, en Pepito i la Carme.


rocaineu: Anglada Guillemon, 110m MD+A2 (Trompa de l'Elefant, Montserrat)\nPublicado por edunz en 14:49\nSempre fa gràcia veure els que escriviu en blogs a les parets! nosaltres vam sortir a dalt la mòmia després de fer la Santacana per la variant serrano i em va fer gràcia veure-us a l'anglada de la trompa! a mi em va encantar aquesta via, té alguna cosa especial! Salut!\na aquesta petita olla que es forma entre l'Elefant i la Mòmia aquest dia hi havia una bona munió de cordades! amb estils diferents... des d'on ereu vosaltres tenieu de front, pel cap baix, tres escalades en paral.lel.. dira que era el mateix Reina el que escalava a la nostra esquerra... Penso el mateix, té quelcom d'especial!\nI com enganya això del grau en aquestes clàssiques de veritat, que 'només' amb cinquens i artificial equipat (equipat fa 60 anys...això si), que no hauria fet si no haguessis anat tu al capdavant.\nPenetrar en aquella xemenèia obliqua i no saber on ni quan passaras un mosquetó per alguna cosa que transmeti uns mínims de confiança és tot un repte, i convida a imaginar les vivències dels aperturistes.\nGràcies per portar-nos-hi.\npotser aquesta és un dels secretes que fa de les clàssiques tan seductores, .. un reservori d'aventura gens amagada..\ngràcies. I tanmateix, qui porta a qui? la confiança del segon de cordada és quasi mitja escalada\nque en poguem gaudir tantes més!\nSí, hi eren el Reina i el Picazo a la Boi-Roca gaudint d'un sol que a qualsevol hauria xafat i anulat i ells parlant de poesia. A la dreta teniau dos de Vacarises barallant-se amb l'Avern i cridant gairebé tant com els que teniau en front abaix, al Braç. Crec reconoixer-me a la foto que heu penjat, a l'extensió de l'Ira de Belcebú i subscric el que diu l'amic anònim del primer comentari.Fa gracia veure als que escribiu en blocs i més si surt un mateix. Gracies per la foto. Salut.\nanar xerrant i anar escalant que els vam perdre el rastre ràpid! i això que el Reina quan jo treia el nas pel segon llarg em preguntava si veniem a la Boi-Roca i jo que no, que feiem l'Anglada-Guillemon i ell que "aquesta no es fa gaire"...\ntinc algunes fotos més, l'estètica de la dansa vertical enmig d'aquella mole de pedra no tenia pèrdua, si vols m'escrius i te les passo edunz arroba hotmail punt com\nels crits de més a prop, doncs si, quins contrastos..\nsant benet no pot ser més que un punt de trobada ja


Les Illes Balears incrementaran els fons per invertir en els col·lectius prioritaris de desocupats, després del compromís aconseguit en la Conferència Sectorial d'Ocupació\nDarrera actualització: 20 setembre 2017\nLa 66 Conferència Sectorial d'Ocupació ha acordat la necessitat d'incrementar els fons destinats a Polítiques Actives d'Ocupació. Per a això, les Comunitats Autònomes han remarcat la necessitat d'anar recuperant els nivells d'inversió anteriors a 2011, previs a les retallades de l'Estat en matèria d'ocupació. L'increment de fons, que suposaria prop d'1.000 milions d'euros addicionals, quedarà recollit en la propera Estratègia Espanyola d'Ocupació 2017-2020, si bé s'ha reclamat al Ministeri que concreti els elements per a la fixació de la quantia perquè es pugui tancar de forma consensuada l'Estratègia referida. D'aquesta manera, les Illes Balears confien a incrementar en 50 milions la dotació per dissenyar noves polítiques d'ocupació destinades a desocupats amb majors necessitats.\nBalears i altres 9 comunitats (Astúries, Cantàbria, Navarra, Aragó, Catalunya, València, Castella-la Manxa, Extremadura i Andalusia) han reclamat també la necessitat d'una millor dotació dels serveis d'ocupació amb un increment de la ràtio de tècnics per aturat per poder dur a terme una atenció més especialitzada i de millor qualitat.\nMalgrat el possible increment de fons per a la propera Estratègia d'Ocupació, les deu comunitats autònomes, no comparteixen el diagnòstic del Govern en relació a la situació del mercat de treball, i defensen que quedi reflectit una anàlisi de l'actual situació de precarietat laboral en la qual s'està basant la sortida de la crisi perquè les estratègies que s'acordin parteixin d'una anàlisi precisa de la realitat\nD'altra banda, tal com reclama la Comunitat de Balears des de l'inici de legislatura, la col·laboració amb les agències privades de col·locació deixa de ser un indicador de referència per a la distribució anual dels fons per a Polítiques Actives. D'igual forma, les sancions a aturats perden tot el pes a l'hora de condicionar el repartiment de fons, un aspecte del com s'ha congratulat el conseller Negueruela, ja que aquesta és una altra de les reivindicacions realitzades des d'inicis de la present legislatura; finalment tampoc s'inclou referència alguna a l'execució del xec formació en els objectius a complir per les Comunitats Autònomes per al repartiment dels fons referits.\nRepartiment de romanents\nEn el transcurs de la Conferència Sectorial, s'han repartit els fons corresponents a l'increment establert a la Llei de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2017 i que en el cas de Balears suposen 2 milions d'euros addicionals als 39 milions que executa el SOIB enguany.\nEn un altre ordre de coses, les Comunitats autònomes han acordat, en un exercici de responsabilitat i de forma unànime, cedir a l'Estat, temporalment (fins a abril de 2018) i per una única vegada, les competències necessàries perquè el Ministeri d'Ocupació gestioni el pla Prepara de requalificació professional de desocupats de llarga durada. Si bé una recent sentència del Tribunal Constitucional confirma que la gestió d'aquest pla correspon cada autonomia, les Comunitats han cedit aquesta gestió a l'Estat “perquè no es demori ni un dia més la situació generada fa dos mesos, i que ha deixat desprotegits als aturats de llarga durada”, segons ha indicat Negueruela. S'ha acordat que es treballarà en un nou marc d'ajudes que permetrà la compatibilitat de les possibles ajudes amb les rendes que estableixin les diferents Comunitats Autònomes. En tot caso les Illes Balears ha reclamat que es realitzi la reposició de les prestacions i subsidis eliminats en 2012 pel Govern de Mariano Rajoy.


Donacions, impostos i preguntes sense resposta\nPortada » AraInfo » Altavoz » Donacions, impostos i preguntes sense resposta\nL’altre dia em trobava explicant a la meua filla adolescent per què hi havia col·lectius que no estaven d’acord amb la generosa donació d’Amancio Ortega als hospitals. Per casa també hi ha passat l’espectre del càncer i ens és un tema sensible. Per tant, la iniciativa de l’amo d’Inditex li semblava fantàstica, i les protestes...\nCARLES TERÈS | 24 mayo, 2019 12.05\nL’altre dia em trobava explicant a la meua filla adolescent per què hi havia col·lectius que no estaven d’acord amb la generosa donació d’Amancio Ortega als hospitals. Per casa també hi ha passat l’espectre del càncer i ens és un tema sensible. Per tant, la iniciativa de l’amo d’Inditex li semblava fantàstica, i les protestes de les organitzacions sanitàries ganes de buscar tres peus al gat. Quin millor destí per als excedents econòmics de l’empresari que la compra d’aparells que ajudin a combatre el càncer?\nLa conversa va derivar en la manera d’equilibrar les immenses diferències entre els que en tenen tant i els que no tenen gaire res. Els milionaris ¿han de fer donacions voluntàries o bé pagar uns impostos proporcionals a la seua riquesa? Els partidaris de la primera opció diuen que donen feina a molta gent, i que per això se’ls ha de premiar. Els que voldrien un sistema més equilibrat mantenen que han de pagar segons els seus ingressos, sense enginyeries comptables, i revertir-ho així a la societat a través de l’administració pública, que per alguna cosa l’hem triada amb els nostres vots. Aquesta segona opció sembla la més encertada, atès que els diners es distribueixen tenint en compte les necessitats del país, i no segons el caprici del donant. El problema ve quan els administrats perden la confiança en els seus governants. La multitud de casos de corrupció que han eixit a la llum (i segur que són només una petita part) posa en dubte el bon ús dels impostos recaptats. Veure com el producte de tantes hores de treball se’ns en va a les butxaques dels corruptes, dels seus amiguets i familiars, no incentiva a complir amb les obligacions tributàries. Em sorgeixen dues sospites que espero siguin infundades. Una: ¿Subornen els rics als polítics per a, entre altres coses, generar desconfiança entre els votants? I dues: ¿Pensen aquests votants que, si poguessin, també ells s’aprofitarien dels recursos públics? En tot cas, el vot majoritari continua fluint, impassible, cap a les mateixes sigles i persones. I si algun partit o col·lectiu intenta redreçar les coses i comença a tenir una mica d’èxit, la piconadora mediàtica els tritura sense miraments. Els principals mitjans de comunicació també viuen de les aportacions de grans empreses i administracions.\nRecuperem la ingenuïtat de l’adolescència i pensem que les persones som honestes per naturalesa (no rigueu, sis plau). Per tant, el sistema més just és: qui més guanya, més paga. I els dirigents triats per nosaltres, ja redistribuiran la riquesa de manera equitativa i efectiva. I si després de pagar els impostos, la gent benestant vol donar diners per a les causes que més els motivin, magnífic.\nLa filla em pregunta per què els que tenen tanta pasta que no se l’acabarien ni en deu vides que visquessin, no en tenen mai prou. I per què se la gasten en coses tan ostentoses i inútils. No tinc resposta. Només li puc repetir les paraules d’en Bobby “Axe” Axelrod a la sèrie Billions: “Me’ls gasto perquè els tinc”. Simple i aterridor.\namancio ortega carles teres salud sanidad publica\nLa Fiesta del Sol llega este sábado a la República Independiente de Torrero abriendo una nueva etapa\nTramitadas ya 144 solicitudes de carné de familia monoparental en Aragón


L'Associació de Càmpings de Girona participa en el primer màster europeu en gestió sostenible de càmpings - Empordà\nL'Associació de Càmpings de Girona participa en el primer màster europeu en gestió sostenible de càmpings\nEl projecte referma el lideratge dels càmpings gironins en la sostenibilitat del sector\nEMPORDA.INFO 09.12.2020 | 11:29\nBungalous ecològics La Ballena Alegre ACG\nBungalous ecològics La Ballena Alegre\nL'aposta decidida dels càmpings gironins per la sostenibilitat ha donat un pas més amb l'inici del procés per a la creació del projecte CampMaster, un màster acadèmic en gestió sostenible de càmpings i ressorts en el qual hi participa l'Associació de Càmpings de Girona (ACG), el primer d'aquestes característiques que s'impulsa. El projecte, que s'emmarca en el programa Erasmus+, ha començat a caminar un cop s'ha aconseguit el finançament necessari de la UE per desenvolupar el pla d'estudis per a la gestió d'aquest màster europeu que va dirigit a estudiants, professors i empresaris del sector. La idea és que pugui estar enllestit d'aquí a dos anys.\nRecentment, des de la Facultat de Turisme de la Universitat de Rijeka/d'Opatija, a Croàcia, -coordinadora principal del projecte- es va dur a terme, en format telemàtic, la reunió inicial per a la posada en marxa de la formació. També hi participen la Universitat de Girona i la Universitat de Ciències Aplicades de Breda (Països Baixos), figurant com a partners l'Associació de Càmpings de Girona, The Leading Camping & Caravaning Parks of Europe i la Unió Nacional de Càmpings de Croàcia. La voluntat és poder presentar oficialment el màster durant el Congrés GirocampingPRO 2022\nEl programa, que combinarà pràctiques en càmpings, es dissenyarà per proporcionar als estudiants una gran experiència professional i un valor immediat en el mercat laboral. Els estudiants participaran en la gestió de les estructures del sector i desenvoluparan habilitats de lideratge. Amb aquesta formació, que s'ajustarà a l'acord de Bolonya, els participants desenvoluparan les habilitats necessàries per dirigir equips multiculturals i multilingües.\nLa Ballena Alegre rep el The European Solar Prize Award 2020\nEl projecte CampMaster referma el lideratge dels càmpings gironins en la sostenibilitat del sector que ve avalat pels nombrosos reconeixements rebuts en els últims anys en aquest àmbit. Precisament aquests últims dies el càmping La Ballena Alegre, de Sant Pere Pescador, ha rebut el prestigiós The European Solar Prize Award 2020 en reconeixement per la creació d'un complex ecològic de bungalous i per disposar d'unes instal.lacions modernes, sostenibles i de màxima cura amb el medi ambient. Aquest projecte el va convertir en el primer càmping de l'Estat espanyol amb bungalous autosuficients.\nEl The European Solar Prize Award 2020 s'atorga anualment des de 1994 per l'Associació Europea per a les Energies Renovables (EUROSOLAR), situada a Bonn, Alemanya. Aquest any però, a causa de la pandèmia, el reconeixement s'ha concedit en el decurs d'una cerimònia en format online. Aquests premis estan dividits en nou categories i La Ballena Alegre l'ha obtingut en la categoria d'Empreses industrials i comercials on competia amb moltes altres candidatures.\nEl complex ecològic de bungalous que ha merescut el guardó es va instal·lar el 2019. Són en total 39 bungalous de fusta i amb arquitectura sostenible distribuïts en dues àrees. Cadascun dels bungalous té un conjunt de bateries amb 22 plaques fotovoltaiques que acumulen energia i la transformen en electricitat. Es tracta d'un innovador sistema d'energia compartida inspirat en el model alemany, segons el qual l'energia que sobra no es llença sinó que l'aprofiten la resta d'instal·lacions del càmping.\nEls bungalous, de 74 metres quadrats i amb totes les comoditats, tenen una capacitat per a sis persones i han estat construïts a Catalunya. A més, cada un d'ells disposa de connexió exterior de càrrega per a cotxe elèctric i compta amb un sistema de façanes ventilades per tal de conservar la temperatura a l'interior del bungalou.\nL'Associació de càmpings de Girona és la més antiga d'Espanya, compta amb 73 associats (més del 80 per cent dels càmpings de les comarques de Girona) i ofereix unes 120.000 places d'allotjament. El total de places d'allotjament de càmpings de la demarcació és de 135.000, una xifra que situa al sector com la primera oferta turística reglada.\nEls robots submarins ajuden a estudiar els hàbitats dels escamarlans a la Costa Brava.\nSurt la beca 'Eduard Puig Vayreda' per estudis sobre la vinya i el vi de l'Empordà .\nNeix l'Institut del Silenci per combatre patologies de l'estrès.


Tot recordant la Isabel-Clara Simó – Revista del Centre de Lectura\nHi ha tres alcoians que estimo i admiro profundament, tres mosqueters (als quals s’ha afegit fa uns quants anys un jove D’Artagnan anomenat Hugo Mas, un excel·lent autor i intèrpret de cançons) que han excel·lit en els seus respectius camps artístics i que, a més, han estat uns exemples, des de postures socials i polítiques avançades, de compromís amb la cultura i la llengua, sempre amenaçades, del nostre país. Són el pintor Antoni Miró, l’escriptora Isabel-Clara Simó i l’actor i cantant Ovidi Montllor. L’Ovidi ens va deixar fa un quart de segle; se l’endugué un càncer d’esòfag just quan estava enregistrant el que hauria estat el seu primer disc en catorze anys. Una altra malaltia no menys cruel, l’ELA, ens ha deixat recentment sense la presència de la Isabel, i avui em sento una mica més orfe.\nQuan la vaig conèixer, la Isabel-Clara Simó? Juraria que fou l’any 1982, quan la revista Canigó em va dedicar un article amb motiu de l’aparició del meu primer disc. Canigó desapareixeria uns mesos més tard –el seu independentisme era mal vist en uns anys de sacralització de la mal anomenada Transició, i els ingressos publicitaris es feien cada cop més escassos– i ella, que fins aleshores només havia publicat un llibre de contes (És quan miro que hi veig clar, 1979), començaria una esplèndida carrera com a narradora amb la novel·la Júlia (1983), una carrera durant la qual ens oferiria teatre, poesia, narrativa curta i, sobretot, una trentena de novel·les, en les quals va anar desenvolupant una veu pròpia i inconfusible, i on va quedar palesa la seva manera de pensar pel que feia al país, a les dones, a les relacions humanes, a tota mena de poders, però sempre des del punt de vista de la creadora d’universos i de l’explicadora d’històries –no pretenia fer assaigs sinó literatura–, tot fent incursions també en el camp de la literatura de gènere (El mas del diable, 1992) i de la novel·la juvenil (Dora diu que no, 2006). Perquè ella era, abans que res, una escriptora. I una escriptora que, com ja havien defensat abans que ella autors com Pedrolo i Jaume Fuster, estava convençuda que una literatura normal en un país normal no havia de tenir un cap enorme i un cos raquític, sinó que s’havia de desenvolupar en tots els gèneres i buscar el públic més ampli possible. Fruit d’aquest desig són novel·les com Ídols (1985), T’estimo, Marta (1986), El mossèn (1987), Una ombra fosca com un núvol de tempesta (1991), La salvatge (1994), El gust amarg de la cervesa (1999), La vida sense ell (2013) i Jonàs (2016), entre d’altres, novel·les que vessen de personatges vius, amb sang a les venes, i on un humor molt valencià es combina hàbilment amb la crítica, sovint indignada, a determinades actituds individuals i col·lectives pròpies d’un món que l’autora no veu ni pitjor ni millor del que és. Sap que la literatura no canviarà el món, però pot fer evolucionar algunes mentalitats. I són determinats individus els que sovint, malgrat tenir-ho tot en contra, acaben fent avançar la societat.\nLa Isabel, tot i la seva activitat incansable com a escriptora professional –en el sentit més noble del terme– no es va tancar mai en una torre d’ivori: era una dona d’una vitalitat extraordinària; anava amunt i avall contínuament i, quan era requerida la seva presència, participava generosament en tots els actes que li era possible, malgrat els cops que li anava donant la vida: la mort d’un fill i, més recentment, la del seu company Xavier. A més, li agradava molt la cançó, i això va facilitar que ens apropéssim l’un a l’altre: vaig tenir la sort que dediqués diversos articles als meus discos i que participés en la presentació d’alguns d’ells, i em va animar calorosament quan, ple de dubtes, vaig començar una carrera paral·lela com a autor de novel·les infantils i juvenils.\nActe a l’SGAE amb (a part d’Isabel-Clara Simó i Miquel Pujadó) el pianista Manel Camp i Miquel Àngel Pascual (La Trinca).\nAl llarg dels anys, vam teixir una amistat feta de complicitat i tendresa. Potser no ens vèiem sovint, però sempre ens donàvem notícies d’una manera o d’una altra i comentàvem, ni que fos a distància, els nostres treballs respectius. Ens vam trobar per darrera vegada el mes de maig del 2017, quan vam assistir als concerts de comiat de Raimon al Palau de la Música, i la vaig trobar tan eixerida com sempre.\nFa cosa d’un any, em va fer molt feliç saber que havia acceptat d’escriure el pròleg del llibre que Miquel-Lluís Muntané va dedicar a la meva trajectòria, i va ser en un acte de presentació del llibre en qüestió que l’Àlex Susanna em va donar la notícia de la seva malaltia. Sé que va lluitar molt, i que va estar escrivint fins al final.\nÉs un tòpic dir que ens queden els seus llibres. Però també ens queda el seu exemple de dona valenta i lluitadora, i el seu humor –l’humor és l’enemic de tots els poders i tots els fanatismes. Llegiu la Isabel Clara-Simó: és la millor manera de mantenir-la viva i de donar-li les gràcies per tot el que va fer per nosaltres com a lectors, i per la nostra encara i sempre maltractada llengua. I pensem que persones com la Isabel són l’antídot indispensable contra el verí que ataca incansablement la unió dels que ella, tot rient, anomenava «els valencians del nord i els catalans del sud». Res millor, doncs, que acabar aquestes línies amb uns versos de la «Cançó del cansat»”, del nostre estimat Ovidi, amb els quals ella s’identificava plenament:\nI ho torne a repetir: soc alcoià,\ntinc senyera on blau no hi ha,\ni ho faig a la manera de València!


Es desclou la tenebra...: 07/2012\nPosidònies antàrtiques (Écija somnàmbula)\nLímits i paràmetres. I descobrir el teu ventre\nÉs explorar el món immaculat, l'edèn virginal,\nI sucumbir als teus ulls, l'esguard que em cal\nPer admirar el noviluni en la nit més clara,\nDesitjar el terratrèmol de què ets epicentre\nI recórrer, per valorar la mel, camins de sal\nCap al desert ofert, sabent que l'oasi és gual\nI salvació, el teu nom i l'alberg que m'empara.\nAlgues. I cabussar-se en aigües primordials\nÉs tastar la vida i amuntegar hores a la deriva\nI reconèixer les petges mil·lenàries de l'origen,\nI dur el moviment al teu voltant, desfer glacials\nAmb els mots que pronunciïs, gaudir de sentir viva\nLa flama que s'abriva per l'enyor, vertigen i oxigen.\nT'ofreno les paraules que encara no he dit,\nEls versos que puguin mantenir encesa\nLa flama de la matinada, la proesa\nQue aparegui la llum enmig de la nit.\nT'ofereixo els glops frescos de la certesa\nDe saber que el meu cor només té el glapit\nPer pronunciar-te el nom fins a l'infinit,\nLa satisfacció de la constant sorpresa.\nT'ofreno els rastres que deixi el meu desig\nDamunt de la teva pell, el més fidel croquis\nDel meu cos, que alena per tu, perquè el toquis\nI m'ofereixis llavis àvids i dits, amb el trepig\nSuau de la brisa, ara que ve el temps de soliloquis,\nL'oceà del teu amor, que m'amara esquitx a esquitx.\nyo te deseo te de-se-o\nPer tu, renuncio al silenci i al descans,\nA la dansa de les plàcides hores diürnes,\nA l'escalfor del sol i a la quietud que vol\nRestar a les vísceres fins a l'eternitat,\nAl goig de la solitud, al ferm desig d'oblit,\nA la carència i al fantasma de la vivència,\nQue mossega amb força i la joia s'enduu.\nPer tu, dia rere dia anhelo les teves mans,\nLes estones nocturnes que creen espurnes\nDe vida i de respir, el cant del rossinyol\nDel matí endegat, la fam del nounat,\nLa llum que et pertany, que porta al zenit\nDel cel desitjat, l'alba de la teva presència,\nLa lactescència pura d'aquest anhel per tu.\nEscórpora (In Memoriam Jon Lord)\nExisteix la màgia de la vítrica\nPluja quan porta reminiscències\nDe mort i de bellesa alhora, nòmada\nSenyor del crit, de la queixa metàl·lica?\nExisteix, com el fum, contra l'escórpora\nCruel que viu en el torrent d'artèries\nI venes, i devora amb lentitud àvida\nLa vida, el baptisme de la veu ígnia?\nExisteix quan cal respirar la plúmbia\nBarreja d'oxigen i d'agonia, la calúmnia\nMuda del furt sense límits ni paràmetres?\nDigues, Senyor nòmada, si la cridòria\nI el lament han de convertir en presència\nAquest buit ple d'absència teva, de llàgrimes?\nDe blanc setí o de seda negra, el meu destí\nEs lliga a la recerca de la llum perquè l'ombra\nEsdevingui tangible, tacte de núvol, intacta\nQuietud per despertar-te amb el silenci d'un bes.\nI seré petja en la neu, dit embolcallat pel caliu\nDel teu escalf, la calidesa que em manca al pou\nDe la matinada de mil hores si no apareixes, infinita.\nDe seda negra o de blanc setí, i de nou en el camí\nQue ha de portar-me el teu encontre, que escombra\nPenúries, llàgrimes espúries en l'esguard que es jacta\nD'haver-te vist nua, pura, plena, bellesa que se sap i és.\nI sabré que sóc captiu en aquesta presó on l'adéu aspriu\nNo existeix, desig d'home lliure en adonar-me que el jou\nD'aquest desglaç és el somrís que em captiva i m'incita.\nMinúscula partícula (RPV220)\nPorta'm a prades gerdes on la mirada del món tingui\nLa color de les teves abraçades, el tebi alè\nD'un insomni desitjat, l'escorça de l'arbre serè\nQue m'empari de tot contratemps quan convingui.\nServa'm al teu Univers per ser minúscula partícula\nEn continu contacte amb els límits del teu cos,\nPer fer que la vida existeixi sense repòs\nSi la vetlla em porta dia rere dia la canícula.\nParla'm amb els mots que han nascut on la flama\nDuu el teu nom sense màcula, i sóc fràgil reticència\nEn mans dels teus dits, brisa i huracà alhora, espona.\nI seguiré el teu pas en silenci, mentre el cor reclama\nEl bri de vida que neix dins dels teus ulls, l'existència\nQue es lliga al teu esguard i que creix a cada estona.\nFamèlica clarividència (Melorepte194)\nDemà diré: Vindrà la mort i tindrà els teus ulls,\nAquesta mirada de profunditat sense treva\nQue, sense poder-me pertànyer, lentament és meva\nMentre esdevinc agonia en la llum que reculls.\nDiré: La primavera comença cada matinada\nQuan la primera paraula construeix el destí\nQue em sustenta, l'oxigen i la vida, el glapir,\nI desitjo la mort que floreix en la teva mirada.\nDiré: La dolçor de la teva veu es barreja als esculls\nD'una mar de melangia, i fa més lleu aquesta espera\nEn l'ombra allargada d'un sofriment que em permeto.\nI potser avui ja tingui la mort, amb aquesta anhelada\nPupil·la tenyida del teu somriure, la pedra foguera\nDel desig per la famèlica fam de tu, el foc perpetu.\nPronúncia de memòries\nIn Memoriam Maria-Mercè Marçal\nPotser no tingui el triple atzar\nQue cal per moure la revolta\nD'un cos que, oprimit, traspua\nVersos i saba d'heura, llibertat.\nPotser tampoc conegui el talent\nD'una veu que es converteixi\nEn llum pronunciant les paraules\nD'un poema que esdevingui lament.\nPotser, avui, sàpiga que la vida\nÉs un tot de records, l'embalum\nDe la memòria i de la tristesa,\nAvui, que el vent del març buida\nEl cel de núvols per fer present\nL'ànima de poeta d'una dona eterna.


Nausica: Afinitats electives: Rong Rong, l'orient truca a la porta\nAfinitats electives: Rong Rong, l'orient truca a la porta\nLa fotografia que encapçala aquesta entrada va ser, per a mi, la primera notíca de l'existència de Rong Rong (Zangzhou, 1968). Hem va impressionar la capacitat d'aquella imatge de dos cossos quasi amagats amb els dos braços extesos i les mans agafades, per transmetre el sentiment de la unió amorosa, una plenitud que se sobreposa al buit i l'aïllament de la neu, amb aquelles petjades dels amants que semblena projectyar el lligam cap al futur. Després he sabut que la imatge forma part de la sèrie in Fiji San, on el fotògraf i la seva companya , la també fotògrafa japonesa Inri, fotografien el seu viatge al mític mont nipó.\nA més a més de les fotografies sobre viatges o sobre la vida domèstuica, quotidiana. La parella és coneguda també per la realització d'altres reportatges centrats en el creixement especulatiu i la devastació de la ciutat moderna, com la fotografia que mostrem al final.\nRong Rong va adquirir celebritat a partir dels noranta com un del màxims exponents de l'avantguarda artística xinesa i com a màxim exponent de la modernització de la fotografia xinesa contemporània. Les seues fotogràfies, captades majoritàriament a través d'una càmera analògica, tenen una gran càrrega simbòlica i un bany especial de poeticitat que aconsegueixen bastir un pont ben suggerent entre les mirades d'orient i d'occident.\nPublicat per Carles Mulet Grimalt a 20:17\ncom un bocí d'una bonica sardana...\n10 d’abril de 2011 a les 2:25\nL'escapada de Pasqua: Elvas\nL'escapada de Pasqua: Monsaraz\nL'escapada de Pasqua: El cròmlech dos Almendres (É...\nÀlbum, 39: Un Joan Fuster portugués?\nAfinitats electives: Horst P. Horst, el caçador de...\nPlany per Pertur: Pedreguer i el Barça, units per ...\nÀlbum, 38: Armantes des de la Sierra d'Ateca\nUn ésser mòbil.(versions de Paul Éluard, 14)\nConsell per al dia després\nJe me souviens... (del pa socarrat)\nÀlbum, 37: Sí a TV3. Si a la llengua. Si a la tran...\nÉs Abril i açò és València: Manifestem-nos!\nRepública: record del passat, esperança del futur\nAfinitats electives: Robert Capa, la lluita i la m...\nUn ésser mòbil. (Versions de Paul Éluard, 13)\nPensaments, 7. D'influències\nAfinitats electives: Rong Rong, l'orient truca a l...\nJoan Fontcuberta a Ondara: Parlant d'imatges consp...\nUn ésser mòbil. (versions de Paul Éluard, 12)\nPensaments. 6: transHUMÀncìa


El nou cap dels Mossos assegura que "els canvis s'han de normalitzar"\nPublicat 22/12/2021 13:20CET\nEl nou comissari en cap dels Mossos d'Esquadra, Josep Maria Estela, s'ha presentat aquest dimecres als comissaris i intendents del cos, i ha manifestat que "els canvis s'han de normalitzar" i que es faran amb la màxima consideració i respecte cap als comandaments, en les seves paraules.\nDurant la presentació al Complex Central Egara de la policia catalana a Sabadell (Barcelona), ha presentat els altres membres de la nova prefectura del cos: el comissari Eduard Sallent, la intendenta Rosa Bosch i la inspectora Montserrat Escudé com a nova portaveu dels Mossos.\nEstela ha explicat que el seu objectiu com a nou comissari en cap és "impulsar el treball en equip i empoderar el territori per abordar els problemes reals", i el comissari Sallent ha destacat la voluntat de modernitzar el cos.\nDe la seva banda, la intendenta Bosch ha manifestat la intenció d'afermar les relacions amb les institucions i "impulsar la projecció del cos a nivell extern".\nAixí mateix, la inspectora Escudé, durant el seu discurs, ha emfatitzat el que ha definit com l'ADN dels Mossos: l'atenció a la víctima i la proximitat.


14N Vaga General: Ens ho volen prendre tot i no ho permetrem! - Revista Jovent\n14N Vaga General: Ens ho volen prendre tot i no ho permetrem!\nNO vagis a classe\nNO vagis a la feina\nNO compris res. Les botigues, els supermercats i centres comercials estaran tancats. I els que no ho estiguin, ho haurien d’estar.\nNO consumeixis res. Els bars i restaurants estaran tancats. I els que no ho estiguin, ho haurien d’estar.\nNO facis ús del transport públic.\nSi tens cita mèdica, canvia la data! El personal sanitari també té dret a fer vaga i el servei es veurà afectat. Ajuda’ls a exercir el seu dret.\nNO facis servir els caixers automàtics, tampoc no podràs comprar res…\nExplica a tothom per què faràs vaga. A la família, a amics i amigues, a la TV, a la ràdio, per twitter, facebook…\nSolidaritza’t! Si tens un negoci, tanca’l. A tu també t’afecta!No et quedis a casa: participa dels piquets informatius i VINE A LA MANI!\nDestrucció de l’educació i la salut públiques, reducció i eliminació de prestacions, augment de taxes universitàries i de la FP, augment del preu del transport públic, reducció dels treballadors i treballadores públics, reformes laborals regressives, baixades de salari generalitzades, augment de l’IVA, enduriment de les condicions per accedir a la jubilació… i un llarguíssim etcètera de mesures derivades d’una austeritat mal entesa i estesa per tot Europa que està ofegant països sencers pel benefici d’uns pocs.\nA Catalunya, entre les persones menors de 25 anys, l’atur supera el 50% (més del doble que la general). De cada dos joves, un no té feina, i quina ha estat la resposta per part de la Generalitat? Eliminar el 58% de les polítiques actives d’ocupació.\nEls últims temps hem vist com reforma rere reforma empitjoraven les condicions laborals i socials, i l’atur juvenil i la pobresa no han parat de créixer. Les seves mesures d’austeritat dogmàtica han fracassat. Són una estafa que ens està portant, a la immensa majoria, al desastre.\nPer aquest motiu, la Confederació Europea de Sindicats (CES) convoca una jornada d’acció i de solidaritat per un pacte social a Europa el proper 14 de novembre que, en el cas de Catalunya, es traduirà en una NOVA VAGA GENERAL. Una vaga, la segona en un any, que tindrà per primera vegada a la història dimensió europea. El sud d’Europa s’uneix i convoca vaga general; la resta de països de la Unió Europea convocaran mobilitzacions paral·leles en solidaritat.\nHem d’aconseguir paralitzar el país una vegada més. Hem de demostrar que no estem disposats ni disposades a deixar-nos prendre el nostre futur. Les polítiques que ja han aplicat han fracassat i les reformes que pretenen aprovar van en la mateixa direcció. Hem de barrar-los el pas. EL 14 DE NOVEMBRE, VAGA GENERAL!\nAina Vidal Sáez @ainavs\nCoordinadora nacional d’Acció Jove-Joves de CCOO @joves_ccoo\n14N Acció Jove Aina Vidal CCOO Vaga General\nL'odissea de la nacionalitat espanyola viscuda des dels 16 anys\nMemòria democràtica per construir ciutadania\nDemocràcia i Drets SocialsPolíticaResistències\nOda a la política\nDemocràcia i Drets SocialsDrets socials\nDrets socials: de la constitucionalització a la mercantilització