Trace de trail : ETAPE 7 Prades Elne Argeles\n3.3 km Serrat de Faget - Collet de la Rabadana - Roc dels Trepassats - Sola d'en Potes\n5.9 km Course Escaro // Trail des Tres Estelles\n7.3 km Gorges de la Carança - Estany de Carança - Coll de Carança\n7.7 km Ref. du Ras de la Carança - Coll Mitja\n12.2 km col de mantet ,roc colom, mantet\n12.2 km Rotja - Porteille de Mantet - Col de Mantet\n12.2 km Col de Mantet - Portella de Mantet - Pla Segala\n12.4 km Traversée Dona - Puigmal\n12.4 km Coll de Mantet - Py - Coll de Jou - Pic de la Pena\n12.4 km boucle, caret, la dona, collet vert,mantet\n12.4 km Forêt de Coronat - Jujols - Serre de Clavera\n47.6 km 3080 m 1760 m\n12.5 km Col de Mentet - Py - Ref. des Cortalets - Arles-sur-Tech - Moulin de la Palette\n12.5 km Coll del Pal - Coll Mitjà - Cab. d'Aixeques\n12.5 km Mantet - Col del Pal\n12.5 km Ref. de l'Alemany - Baraque des Allemands - Pas de les Vaques\n12.5 km Col de Mantet - Py - Col de Jou - Ref. des Mariailles\n12.5 km Coll del Pal - Ref. du Ras de la Caranca\n12.8 km Roc de Balaguer - Roc Colom - Porteille de Morens\n12.8 km Transpyrenea 2016 - Partie 3\nTraces à proximité Vos traces Vos traces favorites Vos dernières traces vues 3.3 km - Serrat de Faget - Collet de la Rabadana - Roc dels Trepassats - Sola d'en Potes5.9 km - Course Escaro // Trail des Tres Estelles7.3 km - Gorges de la Carança - Estany de Carança - Coll de Carança7.7 km - Ref. du Ras de la Carança - Coll Mitja12.2 km - col de mantet ,roc colom, mantet12.2 km - Rotja - Porteille de Mantet - Col de Mantet12.2 km - Col de Mantet - Portella de Mantet - Pla Segala12.4 km - Traversée Dona - Puigmal12.4 km - Coll de Mantet - Py - Coll de Jou - Pic de la Pena12.4 km - boucle, caret, la dona, collet vert,mantet12.4 km - Forêt de Coronat - Jujols - Serre de Clavera12.5 km - Col de Mentet - Py - Ref. des Cortalets - Arles-sur-Tech - Moulin de la Palette12.5 km - Coll del Pal - Coll Mitjà - Cab. d'Aixeques12.5 km - Mantet - Col del Pal 12.5 km - Ref. de l'Alemany - Baraque des Allemands - Pas de les Vaques12.5 km - Col de Mantet - Py - Col de Jou - Ref. des Mariailles12.5 km - Coll del Pal - Ref. du Ras de la Caranca12.8 km - Roc de Balaguer - Roc Colom - Porteille de Morens12.8 km - Transpyrenea 2016 - Partie 3


El músic sap com fer cabre el material per als concerts al Seat León\nFinestres abaixades, temperatura agradable, bona música i tota la carretera per davant. Aquesta podria ser la descripció d’un moment dels viatges del músic Patxi Leiva, de gira, per anar cap a un concert. L’escena la completa el Seat León negre, el cotxe que l’acompanya on calgui per fer la seva música. És una visió ideal que ell mateix assegura que malauradament no sempre es compleix. Fer camí també és cansat i pesat moltes vegades. “La part romàntica de ser músic és la que em fa que aguanti”, explica. De fer quilòmetres se’n fa un fart, i és clar, no sempre són agradables. Però a còpia d’hores li ha crescut un gran afecte pel León –té 13 anys i suma 370.000 quilòmetres–. “Hi estic molt lligat emocionalment”, confessa. A més, l’ànima nòmada li ve de família: els pares tenien una xurreria itinerant i anaven sempre per diferents fires.\nAnar amb un turisme l’ha obligat a reduir equipatge, una cosa que no li calia fer amb les furgonetes que havia portat abans. I n’és tot un expert, d’optimitzar l’espai. “He après a no anar amb camisa”, exemplifica. “La gent em diu que estic guapo quan me’n poso, però si vull portar una maleta petita no puc fer-ho amb roba que calgui planxar” comenta. La limitació d’espai també ha repercutit en el material que du a sobre quan ha de fer un concert: la guitarra, dos amplificadors petits, el micròfon i el seu peu.\nFa uns anys, dèiem, anava amb furgoneta. La primera va ser una Mercedes Vito i més tard una Citroën Evasion (aquesta la va comprar només per fer un viatge i vendre-la a continuació, però un cop fet no se’n va poder desfer). D’elles, de totes dues, en guarda un bon record. Si algun dia hi havia de passar la nit, era més agraït.\nDels viatges amb el León ha après que és un model que atrau tant la policia com els lladres. D’una banda, ha de vigilar que el material que porta no quedi mai a la vista –s’ha trobat el vidre trencat alguna vegada– i ha après que la matrícula andorrana és llaminera per als cacos quan és fora. De l’altra, explica que l’aturen molt sovint els agents, no sap ben bé per què.\nLes dificultats no el frenen i segueix entregat a portar les seves cançons on calgui. Ara treballa per fer gran l’últim àlbum, Alea Jacta Est, publicat fa pocs mesos. Ho combina amb els concerts privats. Fa pocs dies, per exemple, va ser a Islàndia per una actuació. Si es tracta de perseguir un somni, que la distància no sigui una excusa.\nFelicitar a Patrícia per aquest treball i que el futur continuï amb la realització de molts més. ALEA IACTA EST


Red Rats: de gener 2012\nDes de l'inici d'internet, una de les seves utilitats ha estat ser punt de trobada de persones que comparteixen els mateixos interessos. El jugadors de rol no n'hem estat cap excepció i des del principi del temps internautics hem tret el cap a la xarxa a veure qui més hi havia.\nFa poc s'ha presentat una nova iniciativa (El rol de siempre online), una mena de xarxa social rolera amb la intenció de posar en contacte rolers i mirar de ventilar els grups de joc i la seva clàssica endogàmia. Feu-hi un cop d'ull, ens hi trobareu.\nHi ha d'altres iniciatives similars, en el sentit de punt de trobada roler, però cadascuna té els seus propis objectius i personalitat, aquí teniu els enllaços de les quatre que conec.\nTerra de jocs (català)\nEl refugi del rol (català - castellà)\nNación rolera (castellà)\nSalgan al sol (castellà)\nComunidad Umbría (castellà)\nEl rol de siempre online (castellà)\nRPG Geek.com (anglès)\nStory Games (anglès)\nRpg Crossroads (anglès)\nThe forge (anglès)\nSeguint la idea del company de blog Calapopa, faig una mica de reflexió del que m'agradaria de cara a l'any que acaba de començar des de la perspectiva rolera.\nPrimer de tot he de dir que estic plenament d'acord amb els comentaris sobre el nostre grup i el seu funcionament que fa en Calapopa. Sembla que hem trobat una dinàmica que s'ajusta a les ganes del grup i als nostres ritmes vitals. També coincideixo amb la idea que seria genial que el grup estigués sempre al complert, però em sembla que ja tenim una edat....\nEls meus propòsits i les meves demandes roleres a l'any que comença:\nPrimer de tot que baixi una mica el ritme de la feina i pugui incorporar-me de nou al grup. Això no passarà fins la 1a o 2a setmana de febrer.... :-(\nQuan em toqui dirigir m'agradaria oferir al grup una campanya curta (màxim 12 sessions) de Gurps. De moment estic treballant dues idees, o una campanya de Fading Suns o una campanya tipus pulp-cliffhanger... Tinc ganes de recuperar una mica l'estil Vella Escola: bon disseny de trames, creació potent de personatges no jugadors, preparar bé la partida... estic una mica cansat de dirigir jocs molt basats en la improvització, que no tenim temps d'aprofundir ni en la narració d'històries ni, sobretot, en el creixement i desenvolupament dels personatges jugadors.\nSi apareix la ocasió de fer alguna partida solta també oferiria fer un Mouse Guard, però prescindint de l'ambientació original i fent quelcom més catalanitzat....\nM'agradaria que el 2012 fos l'any de retrobar-me amb l'Ars Magica. Tinc un piló de manuals de la 5a edició que m'agradaria llegir. Tot i que darrerament em fa molta mandra llegir manuals en anglès, a veure si m'animo...\nSobre els jocs que voldria que els companys de taula dirigíssin: seria molt xulo poder jugar al Burning Wheel, ara mateix se'm presenta com un amor impossible i si l'Eudald (com vaticina en Calapopa) s'animés seria un regal. Si en Bàrdic ens fa un Ratsre de Cthulhu també podré tastar un dels sistemes que més curiositat em desperta de veure en acció. M'agradaria que en Mobuttu perdés els complexes i ens subministrés una bona dosi de Rifts com déu mana. En Calapopa, com sempre, és el més difícil de satisfer... seguir aprofundint en el Sistema Solar seria xulo i, també per matar un trauma fer algunes sessions de Toon, pèrò buscant un fil conductor... uns capítols d'una sèrie...\nA veure com acaba l'any i què podem explicar!\nA principi de setembre em vaig plantejar un repte: aconseguir jugar a 17 jocs de rol diferents en el termini de les 17 setmanes que faltaven per acabar l'any. Com era d'esperar he fracassat. Però m'he quedat només a 5 jocs d'assolir el repte.\nAquí teniu la llista de jocs als quals he jugat, el primer sempre correspon a la partida habitual dels dimecres, mentre que els altres són sessions extra en altres dies.\nSetmana 1, jocs 2: Burning Wheel, Geasa.\nSetmana 2, jocs 2: Burning Wheel.\nSetmana 3, jocs 2: Geasa.\nSetmana 4, jocs 2: Burning Wheel.\nSetmana 5, jocs 4: Burning Wheel, Tità i fills, Mouse Guard.\nSetmana 6, jocs 4: Burning Wheel.\nSetmana 7, jocs 5: Icons.\nSetmana 8, jocs 5: Icons.\nSetmana 9, jocs 6: Unknown Armies.\nSetmana 10, jocs 6: -\nSetmana 11, jocs 7: Burning Wheel, Mars Colony.\nSetmana 12, jocs 7: -\nSetmana 13, jocs 8: El Anillo único.\nSetmana 14, jocs 10: Agon, A penny for my thoughts.\nSetmana 15, jocs 11: Sistema solar.\nSetmana 16, jocs 11: Sistema solar.\nSetmana 17, jocs 12: Sistema solar. Món de monstres.\nPerò dels fracassos sempre se'n poden treure lliçons, molts cops moltes més que no pas dels èxits. D'aquest repte n'he aprés:\n- Sóc capaç de trobar un forat, més o menys, un cop al mes per fer una sessió extra a part de la sessió habitual.\n- Tinc moltes ganes de provar nous jocs, però encara més ganes de jugar a jocs que m'agraden però que havien quedat relegats amb la fal·lera provadora.\n- No cal ser quatre persones per jugar a rol, sent dos o tres es pot jugar perfectament, només cal fer-ho al joc escaient.\n- Definitivament puc descartar la meva dona com a rolera.\nP.D.: Feliç any nou!


El projecte Banc de Llavors cultiva varietats locals recuperades - Fundació Els Tres Turons\nDestacats | Hort i jardineria | SRCA\nPublicat el 8 jul., 2021\nParticipants del SRC creen bancals en un procés formatiu\nEl Servei de Rehabilitació Comunitària impulsa el projecte d’aprenentatge per crear un banc de llavors de verdures, hortalisses i varietats locals d’interès a la masia de Can Soler. El projecte, dut a terme per l’Activitat de Jardineria, ja ha preparat sis bancals i es centra en el cultiu de varietats recuperades per extreure’n llavors, assecar-les i conservar-les per reproduir les espècies.\nLes persones participants del SRC han hagut d’airejar la terra amb motocultor, acotant-la amb cordills i aixecant-la 40cm. Els bancals s’han cobert de restes vegetals per protegir-los d’erosió i sequedat i s’hi van col·locar canyes a 30cm. Les varietats plantades han sigut tomàquet Mandó de Collserola i la mongeta del carall, una varietat local catalana. Per generar un equilibri amb plagues i insectes pol·linitzadors s’hi han disposat plantes aromàtiques i flors.\nOferint llavors en sintonia amb la capitalitat de l’alimentació sostenible\nEl projecte vol abastir de llavors i planter els horts urbans de Barcelona amb el suport del departament d’Ecologia Urbana de l’Ajuntament de Barcelona. També inclou espais formatius orientats a la xarxa d’horts urbans de Barcelona amb accions de difusió i sensibilització obertes al barri i a la ciutadania. El projecte afavoreix la ruralització gradual de la ciutat i el cultiu de proximitat en un any on Barcelona ostentarà la Capitalitat Mundial de l’Alimentació Sostenible. La ciutat també acollirá la III Trobada Estatal d’Agricultura Urbana i Comunitària, un espai d’experiències i oportunitats també per l’activitat de jardineria de la Fundació que explora com fer salut tenint cura i aprenent del medi.


L'ANC recull 10.000 signatures en només tres dies a favor d'un govern independentista\tL'ANC recull 10.000 signatures en només tres dies a favor d'un govern independentista\nForcadell: “Si ho tornem a fer, s’ha d’acabar millor. La presó i l’exili només generen frustració”\nLa presidenta Forcadell demana als comuns que s'adonin de l'excepcionalitat del moment i entrin al govern\n“Si ho tornem a fer, s’ha d’acabar millor”. Carme Forcadell diu, en una entrevista a l’ACN, que la presó i l’exili tan sols generen frustració, i que qualsevol passa nova de l’independentisme, ara s’ha de fer bé. Quan li han preguntat per la DUI, ha dit que no s’ha de repetir igual perquè va acabar malament. Sí que assegura que cal aprofitar la majoria de vots independentistes del 14-F. Forcadell no confia que aquest 51% serveixi perquè l’estat espanyol canviï d’opinió, però sí que farà que el moviment recuperi la il·lusió. D’altra banda, demana als comuns que s’adonin de l’excepcionalitat del moment i entrin al govern. Forcadell insisteix en un front ampli que inclogui també JxCat i la CUP.\nTambé ha dit que quan es pren una decisió per fer avançar el procés, cal tenir la seguretat que és l’opció correcta i que acabarà bé. Cal evitar de repetir el 2017 perquè s’ha demostrat que no hi va haver els resultats esperats: “Si es torna a repetir, cal fer-ho millor, i que no acabi malament com ara.” Així mateix, ha dit que els últims tres anys hi ha hagut molta tristor i frustració, i que la gent que ha perdut l’esperança. És per això que celebra que l’independentisme hagi superat el 50% de vots a les eleccions del 14-F, i defensa que la fita ha de servir per a tornar a il·lusionar les bases: “És un pas important per a nosaltres i un salt qualitatiu que s’ha de tenir en compte.”\nForcadell insisteix en la idea que la millor manera d’avançar és governar bé, i convèncer la ciutadania, sigui independentista o no, que la Generalitat podrà solucionar els seus problemes. Així mateix, demana directament als comuns que entrin a l’executiu: “M’agradaria molt que s’ho pensessin, que hi hagués marge i que estiguessin al govern.” Diu que aquesta època difícil que causa la pandèmia requereix també decisions que no s’haurien pres en uns altres contexts: “La situació és tan excepcional que els comuns haurien d’adonar-se’n i fer una cosa excepcional”, conclou.\nFinalment, Forcadell també veu amb bons ulls que la CUP consideri d’entrar a la mesa del parlament: “Quan jo era presidenta els ho vam oferir i no ho van voler. M’alegro que ara facin un pas endavant i que s’impliquin en les institucions i òrgans de direcció de la cambra.” Sobre qui hauria de presidir el parlament, Forcadell deixa la decisió en mans dels equips negociadors.


Consells de cites per a nenes: 8 raons per fer el primer moviment quan la sents al cor | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nCom aconseguir un nuvi? Com obtenir un individu interessat en vostè? Com aconseguir un noi que t'agrada? Està bé que una noia per fer el primer moviment?\nBé, si vostè té un amuntegament en un noi, té dues opcions: si vostè espera passivament a que s'acostés o fer el primer moviment a si mateix, i per què no? Aquest és el vintè primer segle, senyores, per la qual cosa no es pengen al voltant, fan el seu moviment i aquí hi ha vuit raons per les que està bé fer-ho (i encara es quedarà una dama):\n1. Simplement podria ser tímid\nVostè podria ser tant assegut allà pensant exactament el mateix, però els homes pot ser tímid també, saps. Ell pot fins i tot estar pensant que mai ho faria data o que són massa bones per ser veritat, de manera que les coses succeeixin i li pregunta alguna cosa, no s'arrisca res.\n2. No hi ha res dolent amb una mica de confiança\nTenir més confiança no és atractiu, però una mica de confiança en si mateix és. La majoria dels nois se sentiran impressionats per les noies amb confiança i si ell no està interessat o disponibles, el pitjor que pot passar és que ell amablement va dir 'no'.\n3. Vostè pot triar\nPer què no ser amo del seu propi destí i triar una data futura per a un canvi? Després de tot, pot decidir més endavant, si és un material de soci o no, per què no ser el que pren les decisions ara també?\n4. Si no ho fa, vostè mai sabrà\nÉs el que realment vol veure-ho amb una altra noia que la propera vegada et trobes amb ell? Si no fa el moviment ara, és possible que mai se sap si ell hagués dit 'sí' i recorda, de vegades, si vostè no demana, llavors no s'obté.\n5. No hi ha res a perdre\nRealment no hi ha res a perdre en fer el primer moviment. Ningú pensarà pitjor de vosaltres per fer-ho o pensa que està sent 'massa cap endavant', aquesta manera de pensar és llarg en el passat. Fins i tot si diu 'no', que serà afalagat, de manera que donar-li una oportunitat.\n6. Vostè serà una inspiració\nSer una inspiració per als seus amics. Probablement tot el desig que tenien el valor per fer-ho, de manera que aquesta és la seva oportunitat per mostrar-los com es fa.\n7. Tens l'oportunitat de marcar el ritme\nDonar el primer pas que posa fermament en el control des del principi. Vostè pot decidir com iniciar la conversió i la rapidesa amb que el progrés o què tan ràpid per acabar amb ella, si es vol.\n8. Ruptura amb la tradició\nSí, és tradicional que esperar que l'home per fer el moviment i per a vostè per animar-lo amb una mica de coqueteig, però que totes les preses temps i no tenim gaire temps en aquests dies, de manera que trencar amb la tradició i accelerar el procés, no hi ha cap mal en això.\nSovint, les persones lamentar sobre les possibilitats que mai han pres a la vida, però que podien. Per tant, si va a reunir tota la seva coratge, prendre la iniciativa i donar el primer pas vostè mateix, llavors es pot dormir tranquil a la nit i viure la seva vida sense remordiments i pensaments de com tot podria resultar.\nQuè opines sobre fer el primer moviment? Alguna vegada has fet abans?


“L’Apalabrados és per a l’Scrabble com el Fifa World Player per al futbol” - CENT PER CENT\nParlem una mica d’scrabble. Com se us va acudir adaptar el joc al català en el seu moment?\nMS: Ens vam conèixer arran d’això. El 1989 vam fer el primer campionat d’scrabble amb en Tísner.\nTenc entès que en Tísner s’havia fet el seu propi joc.\nMS: Ell havia adaptat les lletres, el tauler no. Ho tenia en una caixa per fer també els mots encreuats, i amb totes les lletres catalanes com ara la Ç, la NY la L·L…\nFèieu partides duplicades en aquell temps?\nMS: Sí, les fèiem amb nens, però no preparades. En Tísner la jugava en viu. Jo hi feia d’espíquer i la reproduïa. Els nens jugaven per parelles. Amb el Salvador Alsius vam fer també un campionat amb partides de quatre. Allà hi va guanyar la Lluïsa, la dona d’en Tísner, que era qui en realitat li preparava les graelles. Qui tenia l’habilitat amb les lletres era ella, i en Tísner feia les definicions.\nHi ha jugadors manacorins que diuen que l’Apalabrados és per a l’Scrabble és com el futbol sala per al futbol.\nMS: El creador de l’Apalabrados és un argentí que sembla en Messi, petitet… s’ha fet multimilionari amb l’aplicació. Jo m’hi vaig enganxar de seguida. Quan vaig fer cinquanta anys vaig llançar un repte per la tele que em passaria vint-i-quatre hores jugant a l’Apalabrados i respondria tothom que em reptés. M’hi vaig passar tot el dia. No vaig acabar gairebé cap partida perquè em van reptar 2.800 persones. Vaig aconseguir obrir 1.900 partides. De seguida vaig començar a veure que hi havia jugadors exitosos perquè apel·laven a l’autoengany… no hi havia límit de temps i hi havia eines per buscar les paraules. La gent no era sincera perquè tampoc no sabia si a l’altra banda hi havia sinceritat. Hi havia gent que em guanyava i pel xat m’escrivia amb faltes d’ortografia… Vaig conèixer l’Apalabrados gravant un videoclip d’Els Amics de les Arts… tots els tècnics estaven enganxats als mòbils jugant a Apalabrados. La comparació del futbol sala encara és massa benèvola. No és el futbol sala, l’Apalabrados és el Fifa World Player, perquè no és el mateix joc.\nEl valor de les lletres en la versió catalana és desconcertant, perquè hi ha lletres de freqüència regular que valen molts de punts…\nOC: Quan vam fer el joc amb el Lluís de Yzaguirre, va ser la primera versió d’scrabble que es feia amb mitjans informàtics. Per tant, de tots els scrabbles que hi ha és el que més s’assembla a la llengua. D’aquí vam fer l’adaptació. Com que vam creure que l’scrabble en català perquè tingués vida s’havia de separar del castellà i també que havia de ser una eina a l’ensenyament, havíem de prestigiar els fenòmens més característics del català. Si ho féssim ara potser prendríem altres decisions, com en el cas de la Q, on vam optar per la puresa, que diu que la Q i la U han d’anar separades.\nQuin estat de salut li veis a l’scrabble actualment?\nMS: Jo, ara que fa temps que me n’he allunyat, m’adono amb gran joia que ha sobrepassat uns nuclis que semblava que naixeria i moriria amb nosaltres mateixos. És un joc tutelat per una marca, però sobretot és un joc que admet una millora molt bona per al bon jugador que l’allunya del que acaba d’entrar. Li fa falta un treball de classe mitjana entre la trobada escolar i el jugador d’elit que coneix paraules estranyes i poc habituals.\nOC: A més és un joc introduït a les cases, a les famílies, que saben que fan una compra cultural, perquè la gent vol jugar en la seva llengua. Se’n venen milers cada any.\nprevious post: “Sant Jordi són dos milions de persones voltant per tres o quatre carrers amb el pretext dels llibres”\nnext post: Hilari de Cara guanya els Jocs Florals de Barcelona amb Quaderns del port, poemari d’intens vitalisme líric


Podem renuncia a fer llista nacional i demana el vot per al PS - Altaveu el diari digital d'Andorra\n25/02/2019 (21:45 CET)\nPodem Andorra ha renunciat a fer llista nacional per a les eleccions del 7 d'abril. El partit liderat per Joan Seguí ha descartat no formar part de l'escenari electoral i en aquest sentit, ha derivat la intenció de vot a la formació política del Partit Socialdemòcrata (PS), ja que consideren que aquesta se situa "més propera" a la de Podem. D'aquesta manera, Podem demana el vot per al PS.\nLa decisió, que ha estat votada per majoria en la junta de la formació política, ha quedat així determinada en una reunió prèvia a la presentació de la documentació requerida celebrada aquest dilluns, en què s'ha analitzat com queda el panorama polític en fragmentació de vot i les candidatures en el proper arc parlamentari. En un comunicat Joan Seguí expressa que "veient el que representa una realitat regeneradora al Consell, i el que representa una continuïtat, trobem que el nostre desgast energètic pot ser més eficient no presentant candidatura".\nEl cert és que Podem Andorra havia aconseguit completar la llista per la seva candidatura, tal com informa la formació morada. Joan Seguí encapçalava la llista sent el número i Joseba Imanol Díaz n'era el número dos. I precisament, durant aquest dilluns Podem havia convocat a les persones que ho volguessin a acudir a la seva seu social del Carrer Maria Pla, 22 d'Andorra la Vella perquè poguessin signar i així presentar la candidatura a la circumscripció nacional.


Un vague molt enfeinat - Ara.cat\nLaia B. Es que el nom sona estrany realment. Però vago també canta. Tot serà acostumar-s’hi.\nCristian. Deus tenir el vague massa actiu En tot cas, fa molta feina, però altres mecanismes també fan coses. No tot es el vague!\nDoncs jo li dic “vago” perquè tot això ho he estudiat en castellà… “vague” em sona tan malament!\nAixò de les interconnexions ho he estat treballant amb alguns articles de neurobiologia, on tractaments per frenar els símptomes del Pàrkinson alhora provocaven depressió i fins i tot pensaments suïcides.\nDe gandul res, doncs!!!\nGràcies Daniel per no fer el vague.\nA mi peró no em fa falta menjar per anar a “buidar” de bon matí. Que hi diu el vague al respecte?\nMontserrat Esteve. A mi encara em surt habitualment nervi vagus. Es que la paraula vague no m’acava d’entrar.\nClidice. Noia, cadascú té el vague que té i amb ell hem d’anar fent.\ncom dir en català “nervio vago” pels que vam estudiar en castellà va ser motiu de controversia durant un cert temps, cadescú li deia com li semblava. Jo sempre he tendit a dir-li “vagus” i encara em costa dir-li “vague”. m’esforçaré per dir-li “vague”!\nVaja, ja sé perquè al matí després d’esmorzar, al migdia, i al vespre … rien de rien: tinc vague el vague! Caxis! Mai m’hagués imaginat que aquest nervi fes tanta feina.


20è ANIVERSARI Peix de Roca Begur | el Nou\nREDACCIÓ ELENA PONSATÍ · Àrea de Promoció Econòmica i Turisme\nde peix de roca a begur\nRegidor de Promoció Econòmica i Turisme de Begur Ajuntament de Pals.\nBegur gaudeix d'una gastronomia molt variada. La qualitat dels productes de la terra ha anat configurant una cuina molt arrelada i de gran reconeixement. És per aquest motiu que durant la primavera se celebra a Begur la campanya gastronòmica del Peix de Roca. Durant els mesos d'abril, maig i juny els diferents restauradors que col·laboren amb aquesta campanya gastronòmica ofereixen, a la carta dels seus establiments, l'opció de egustar plats elaborats amb base de peix de roca, amb un ampli ventall de preus.\nPerquè el peix de roca a Begur?\nL’element gastronòmic més tradicional de Begur, és sens dubte, el peix de roca, i en ell es basa la Campanya Gastronòmica que es celebra cada any a la primavera. Durant aquest temps, els diferents restaurants que col·laboren en la campanya ofereixen –a la carta dels seus establiments– l’opció de degustar un menú especial format per plats elaborats amb base de peix de roca, amb una gran varietat de receptes i un ampli ventall de preus.\nLa fórmula de menús ha estat sempre la mateixa durant aquests 20 anys, cada restaurant és lliure d’elaborar el seu\nmenú, sempre però, basat en el peix de roca!\nQuan va néixer la primera campanya gastronòmica?\nLa primera campanya del Peix de Roca va néixer l’any 1997 amb molta força i empenta, i així s’ha anat consolidant amb\nel temps. Només hi va haver un any d’impàs i parada, però esprès es va continuar amb tota normalitat.\nAquest any, durant el transcurs del concurs de cuina, el diumenge 27 de maig, es realitzarà un merescut reconeixement als restaurants participants a totes les 20 edicions.\nEl peix de roca té unespeculiaritats diferents?\nEl peix de roca és abundós a la nostra zona degut al nostre litoral rocós.\nHi ha una gran diversitat de peixos que estan caracteritzats per la seva carn dura i la fortor del seu gust. Això es deu a què s’alimenten de crustacis i gambes que es troben a les roques del nostre litoral. També hi té a veure la fondària del seu\nEl rei dels peixos de roca, sens dubte, és la rascassa amb el seu característic color vermellós!!! Però peixos com el gall de sant Pere, el llobarro, el sard, el congre, la molla negra, el roger, etc., en són uns magnífics exponents!\nQuines novetats tenim per aquest any?\nLa 20ena campanya gastronòmica del Peix de Roca de Begur comença el dissabte 28 d’abril i s’allarga fins al 3 de juny.\nAplega un total de 12 restaurants i incorpora més novetats a les que ja es van incloure en l’edició anterior. Així, la\npresentació, tornarà a fer-se a la plaça Lluís Esteve i Cruañas, amb la presència de la periodista i presentadora de TV3\nHelena Garcia Melero, la il·lustradora de la imatge de la campanya, Mireia Vila, que realitzarà un mural, i, finalment hi\nhaurà un gag sorpresa del grup de teatre local Mutis.\nAltres novetats d’aquesta campanya són també la presència del xef del restaurant Àbac, Jordi Cruz, popular amb el\nprograma de televisió gastronòmic Master Chef i amb les 3 estrelles Michelin, en el concurs de cuina popular de la\ncampanya. També la realització d’un tast de vins, una vesprada amb música i vins a càrrec de Perelada Comercial i\nel grup musical Els Cremats, tallers de xocolata per a nens, etc.\nParal·lelament a la campanya gastronòmica, es realitza el concurs d’aparadors basats en el peix de roca, que també arriba a l’onzena edició.\nI finalment, hi haurà el sorteig entre els participants a la campanya gastronòmica d’una visita guiada i passejada en barca pel litoral begurenc. El sorteig es farà entre tots els que degustin el menú i hi haurà 8 premis per a dues persones cadascun. La visita guiada i la passejada es portaran a terme el dissabte 3 de juny.\nLa importància dels restauradors és la clau de la campanya?\nEfectivament, sense restauradors i sense la seva implicació, la campanya no es duria\nEnguany tenim 12 restaurants participants: Cal Bandarra, Casa Juanita, Costa Brava,\nDiferent, Galena-Mas Comangau, Hostal Sa Rascassa, Hostal Sa Tuna, Hotel Aigua Blava, Hotel Sa Punta, La Cuina..., Les Brases del Toc-Hotel El Convent i Toc al Mar. Tots ells restaurants d’alt nivell que treballen per la campanya i que elaboren els seus menús de la manera més acurada possible.\nPer tal de donar valor als restaurants, aquest any s’ha elaborat un vídeo promocional\nde cada un d’ells a casa seva per tal també de donar valor i d’aquesta manera potenciar la campanya gastronòmica des de dins les seves cuines!\nUs esperem a tots a degustar els menús de la campanya del peix de roca de Begur!!! Disfrutareu de les excel·lències de la nostra gastronomia i del nostre entorn!\nEconòmica i Turisme\nT. 972 62 45 20


Abans de morir... vull guanyar un Nobel o caminar per tot el món - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAbans de morir... vull guanyar un Nobel o caminar per tot el món\nUn mural a la cruïlla del Passeig amb Primer de Maig de Manresa convida tothom a escriure els seus anhels\njordi morros / manresa 02.07.2014 | 07:37\nAbans de morir... vull guanyar un Nobel o caminar per tot el món J.M.\nAbans de morir... vull caminar per tot el món, guanyar un premi Nobel o veure créixer els meus néts. Són alguns dels desitjos que gent anònima ha escrit a la tanca que hi ha al perímetre del solar entre el passeig Pere III i el carrer Primer de Maig.\nUn grup de persones que van fer un curs d´intel·ligència emocional de Mo i Acció a Manresa han tingut la iniciativa de convertir la tanca en una gran pissarra i de convidar tothom a aturar-se un moment, reflexionar, esvair banalitats i compartir les aspiracions de la seva vida en un espai públic.\nÉs una iniciativa que ha despertat expectació. Tothom qui passa per la vora de la tanca s'atura i llegeix els missatges. També hi ha unes capses amb guixos de colors perquè tothom escrigui els seus anhels. La proposta es va posar en marxa dissabte, i a hores d'ara el mural, d´una trentena de metres de llargada, ja és pràcticament ple.\nS'hi barregen desitjos universals que tothom podria compartir, com veure el món feliç, estimar la vida o crear una cura contra el càncer. Al costat n´hi ha de més personals. És el cas per exemple de qui anhela escriure un llibre, no parar de viatjar o tenir una vida intensa en la qual no quedi res pendent. També n'hi ha de més banals com tenir una relació amb l'actor Johnny Depp, i alguns que difícilment es compliran com el que diu: abans de morir..., no vull morir; i altres que d'entrada poden semblar pràcticament impossibles, com guanyar un Nobel. Però, per què no?


.: ELS MINI JOBS DE RUS\nELS MINI JOBS DE RUS\nEl mini job és una modalitat de contracte laboral importat d’Alemanya amb el patrocini de la patronal CEOE i que ara l’alcalde Alfonso Rus preten implementar en l’Ajuntament de Xàtiva, mitjançant 300 contractes de 20 hores setmanals a canvi de remuneracions de 454,18 euros, inclòs el prorrateig de les pagues extraordinàries, durant quatre mesos. Amb aquesta decisió el propi Ajuntament de Xàtiva introdueix el parany de la precarització laboral en l’economia local, de fet amb la promoció dels mini jobs sols acabaran guanyant aquells empresaris que ara tindran l’oportunitat de normalitzar de cara a l’opinió pública un tipus de contracte amb una major plusvàlua (reducció de costos) i que destrueix l’ocupació regular i augmenta els índexs d’empobriment segons assenyalen múltiples experts i el propi Institut d’Estudis per al Mercat Laboral.\nA més a més, no podem oblidar que les administracions han de ser exemplars a l’hora d’assegurar uns treballs dignes i allunyar-se de contractacions on els sous siguen de 5 euros l’hora i amb una extremada temporalitat. En aquest sentit, val a dir que la disminució salarial és una política de control sobre la classe obrera i PIMES. Les grans empreses i bancs, amb el vist-i-plau dels partits que defenen els seus interessos de classe, pretenen fomentar les polítiques de sotmetiment, ja que les seues riqueses depenen del nivell de bretxa social i de la mala distribució de la riquesa. Tenint en compte aquest fet, l’Ajuntament ha d’expressar el seu total desacord amb la introducció d’un model de flexibilitat laboral (minijob), que l’únic que suposa és més precarietat laboral i un retorn al segle XIX en matèria de drets laborals, com bé demostren les dades empíriques del model laboral alemany.


"Els correbous que volem al segle XXI"\nOpinió Helena Escoda\nDissabte, 11 Gener 2020 15:13\nDes de ben petita, la cultura popular de casa nostra ja m'encisava, especialment les comparses i el bestiari popular de les festes majors, ja que el patrimoni festiu dels Països Catalans és immensament ric, tant per la seva varietat, com per la seva singularitat de caràcter antropològic. L'any 1952, l'Editorial Salvat va publicar la primera edició de l'obra etnogràfica de referència sobre els costums dels catalans: 'Costumari Català, el curs de l'any', l'obra cabdal del folklorista Joan Amades i Gelats, el qual va dedicar-hi trenta-cinc anys de la seva vida. L'any 1982, una col·laboració entre les editorials Salvat i Edicions '62 feu possible una reedició del facsímil. Aquesta obra mestra es troba recollida en 5 volums i més de 5.000 pàgines, l'objectiu de les quals era deixar constància de tot allò que els catalans fem en nom de les tradicions.\nLògicament, hi ha diverses referències a les celebracions d'índole taurina. Aquesta tipologia de festes, com a la resta de la península Ibèrica i tot el continent Europeu, guarden els seus orígens en la transhumància, les fires de bestiar i els mercats medievals. Actualment, en algunes comarques i viles, les celebracions taurines encara utilitzen bestiar boví real, atès que el marc legal ho permet. Aquestes festes són conegudes a les comarques septentrionals amb el nom genèric de «correbous» i «los bous» a les meridionals. No obstant això, a la majoria de comarques catalanes la cultura popular taurina perviu a través de les figures del bestiari popular, en festes que encarnen la mateixa simbologia taurina de la cultura mediterrània ibèrica, però esdevenint manifestacions culturalment més evolucionades. Tot i que no s’utilitzi bestiar real, preserven l'esperit festiu i la fascinació mediterrània per la figura del brau.\nTanmateix, la capacitat per reinventar les tradicions i fer-les compatibles amb la civilització no és una virtut dels flamencs, doncs a tots els països i cultures les tradicions es poden adaptar al progrés moral i científic. A Catalunya, de fet, la reconversió de festes amb animals està documentada des de l'Edat Mitjana, amb la presència de bestiari popular com la Cucafera de Tortosa, la Mula Guita de Berga o el drac de Vilafranca del Penedès, així com moltes altres tradicions i figures les quals perviuen sense comprometre els valors de la civilització. De fet, la majoria de festes d'índole taurina ja se celebren sense bous reals, tant en festes infantils com en festes per a públic adult. Sobre aquesta tipologia de celebracions ja n'havia fet esment en Joan Amades.\nA mitjans del segle XIX, en un acte que fou celebrat a la plaça del Pedró del Raval de Barcelona per les Festes del Carme, els bous ja eren figures de cartó sense potes, portaven una faldilla i eren traginats per homes; per cloure la festa se simulava una baralla amb gossos i la mort de la fera. Des de temps immemorials, en viles del Maresme, la figura de la Momerota empaitava a la gent que volia fer festa major. L'any 1979, en el marc històric de la transició a la democràcia, amb la reconfiguració de les festes majors, la ciutat de Mataró va recuperar la figura d'aquesta bèstia mitològica amb cap de bou i cos de mulassa. La Momerota fou construïda per l'actor Boris Ruiz i, juntament amb la Momeroteta, han esdevingut uns dels bous de foc més emblemàtics del bestiari festiu dels Països Catalans. Un altre cas paradigmàtic deriva de la modalitat del bou enflocat, la qual es practicava a Reus amb un bou real per la festivitat de Corpus. El bou es guarnia amb flocs i cintes, i el joc consistia a treure-li alguna d'aquestes cintes o flocs.\nEn l'actualitat, Reus ha incorporat un nou bou de cartró-pedra al conjunt del seu bestiari festiu i que, a diferència d'altres components de la imatgeria festiva, es dedica a perseguir i a jugar amb els que contemplen les cercaviles i seguicis. Val a dir que la proposta d'incorporació d'un bou al conjunt del bestiari festiu de Reus es va produir en un moment en què el debat sobre l'abolició de les festes amb bous reals ja era d'absoluta actualitat. Molts altres municipis celebren bous amb figures i carcasses zoomorfes, mantenint l'essència de tradició taurina ibèrica i la funció de cohesió social de la festa popular. A Granollers i en altres viles del Vallès Oriental, com ara Canovelles, Les Franqueses o Parets, els bous embolats són un dels plats forts de la festa. A Granollers van sortir per primer cop l'any 1983 amb un disseny de Manel Martín de la Colla dels Blaus, però els toros que es van construir l'any 1983 estaven fets de paper-cartró. L'any 1997, després d'una nit de "toreig nocturn" la mateixa colla els va destrossar amb la promesa de fer-ne uns de nous per a l'any vinent. Així doncs, els toros que podem veure actualment van ser construïts per la colla de «Els Gabitos» l'any 1998. L'encierro dels toros es porta a terme el dijous de festa major després de la cerimònia del pregó.\nHistoriadora, antrozoòloga i coportaveu de la Coordinadora per l’Abolició dels Correbous de Catalunya\nMés en aquesta categoria: « "Obrim les portes a un nou any" "El civisme, una assignatura pendent" »


Us recordem que existeix un procediment establert per la Llei 18/2009 de trànsit que permet la retirada de vehicles abandonats als nostres tallers. Aquest procediment permet el trasllat del vehicle a un Centre Autoritzat de Tractament de Vehicles per a la seva posterior destrucció i descontaminació, sempre que Trànsit així ho dictamini i en els següents supòsits:\nQuan hagi transcorregut més de dos mesos d'ençà que el vehicle ha estat immobilitzat, retirat de la via pública i dispositat per l'Administració i el seu titular no hagi formulat cap al·legació.\nQuan romangui estacionat per un període superior a un mes en el mateix lloc i no presenti desperfectes que facin impossible el seu desplaçament per propis medis o li faltin les plaques de matrícules.\nQuan recollit un vehicle com a conseqüència d'una avaria o accident en un recinte privat, el seu titular no l'hagués retirat en el termini de dos mesos.\nAmb anterioritat a l'ordre de trasllat del vehicle, l'Administració requerirà al titular del mateix advertint-lo que, en le cas de no procedir a la seva retirada en el termini d'un mes, es procedirà al seu trasllat al Centre Autoritzat de Tractament seguint el següent procediment:\nQue el propietari o responsable del lloc o recinte sol·liciti a la Prefectura Provincial de Trànsit l'autorització per al tractament residual del vehicle. Per a tramitar la sol·licitud haurà d'aportar la documentació que acrediti haver sol·licitat al titular del vehicle la retirada del seu recinte.


Una mar sense peixos | Recerca en Acció\nUna mar sense peixos Llibre / revista\nEls recursos marins s'exhaureixen a un ritme preocupant. Una mar sense peixos és un llibre que intenta comprendre com s’ha arribat a l’actual estat de sobrepesca i quines són les amenaces que representa l’esforç pesquer sobredimensionat per a la mar.\nAquestes reflexions són importants en un moment on s’han exhaurit recursos marins que en el passat s’havien considerat inexhauribles. Cada vegada es pesca més lluny, a més profunditat i es captura peix més petit. Els biòlegs marins alerten que moltes poblacions de peixos es poden enfonsar en un futur proper.\nEditat per l’Institut d’Estudis Catalans, aquest llibre ens aporta informació científica per a comprendre la situació actual, dibuixar-ne la probable evolució futura i apuntar les mesures per a frenar la degradació del medi marí.\nCiència i universitat a Catalunya. Projecció de futur “El nou escenari polític que es proje...\nDevots i descreguts. Biologia de la religiositat El llibre Devots i descreguts. Biologia de la reli...


El jutge decreta presó provisional sense fiança per a Jordi Sumarroca\nEl jutge deixa amb llibertat amb càrrecs i fiança a Daniel Masagué i amb llibertat amb càrrecs a Joaquim i Susanna Sumarroca\nRedacció 24/07/2015 - 14.39 Actualitzat 24/07/2015 - 23.09\nTeyco, empresa dels Sumarroca\nEl jutge del Vendrell que investiga suposades comissions de la família Sumarroca a l'exalcalde de Torredembarra Daniel Masagué ha decretat presó provisional sense fiança per a l'exconseller delegat de la constructora Teyco Jordi Sumarroca, segons fonts pròximes al cas.\nJordi Sumarroca ha estat imputat pels delictes de suborn, blanqueig de capitals i contra l'administració pública, segons aquestes mateixes fonts.\nPer la seva banda, l'exconseller delegat de la constructora Teyco Jordi Sumarroca presentarà demà a l'Audiència Provincial de Tarragona un recurs contra la seva entrada a la presó.\nAixí ho han confirmat fonts de la defensa de Jordi Sumarroca, que veuen la mesura del jutge "desproporcionada", sobretot perquè es fonamenta en el risc de fugida, quan l'empresari porta un any en vigilància policial.\nEl jutge també ha deixat Daniel Masagué, l'exalcalde de Torredembarra per CiU en llibertat amb càrrecs i l'acusa dels delictes de prevaricació, suborn i malversació de fons, entre d'altres.\nMasagué, que va ser detingut aquest dijous al costat de tres membres de la família Sumarroca, ha declarat davant el titular del jutjat d'instrucció número 1 del Vendrell. El jutge ha deixat l'exalcalde en llibertat amb càrrecs, malgrat que el fiscal anticorrupció demanava presó defugible amb una fiança de 15.000 euros.\nA la sortida del jutjat, Masagué ha defensat la seva innocència i ha assegurat que no tenia cap inconvenient a donar detalls sobre el cas una vegada que s'aixequi el secret del sumari.\nTambé en llibertat amb càrrecs els directius de Teyco\nEl titular del jutjat número 1 del Vendrell també ha deixat en llibertat amb càrrecs els directius de Teyco, Joaquim i Susanna Sumarroca, pare i filla.\nEl jutge els imputa els presumptes delictes de suborn i blanqueig de capitals arran la seva detenció en l'operació "Petrum", que investiga una presumpta trama de corrupció entre la constructora i l'exalcalde de Torredembarra, Daniel Massagué.\nL'empresa sosté que els pagaments efectuats a empreses de Masagué, que diversos mitjans xifren en més d'1,4 milions d'euros, correspondrien a un negoci privat de restauració que no hauria sortit bé. L'exalcalde és als jutjats del Vendrell, on ha de declarar davant del jutge.\nDurant la declaració, Joaquim i Susanna Sumarroca només han respost les preguntes dels seus advocats i han rebutjat fer-ho a les formulades pel jutge i el fiscal. Finalment, han quedat en llibertat provisional i sense fiança pels càrrecs de suborn i blanqueig de capitals.\nTambé ha de declarar aquesta tarda de divendres el gestor Marià Júdez pels presumptes delictes d'administració pública, blanqueig de capitals i organització criminal en el marc de la trama de corrupció a Torredembarra. La investigació vol esclarir les suposades adjudicacions il·legals, possibles cobraments de comissions i els negocis paral·lels establerts entre aquests actors.\nEl sumari del cas ja va revelar contractacions privades amb ànim de lucre entre la constructora i dues empreses de Masagué, la pastisseria Maers i la immobiliària Daloi, amb pagaments suposadament irregulars de 580.000 euros el 2011.\nEls investigadors, a més, haurien constatat que, entre 2012 i 2013, l'empresa pastissera hauria ingressat 850.000 euros més, d'empreses de l'òrbita de Teyco. En total, 1,43 milions.\nTeyco, d'altra banda, havia estat l'adjudicatària, per part de l'Ajuntament que presidia Massagué, de la construcció i explotació de l'aparcament de Filadors. Una obra pressupostada en 2,22 milions d'euros però que, finalment, va acabar acumulant una desviació considerable fins els 2,86 milions de cost final.\nFonts de l'empresa, que aquest dijous, arran les detencions, va emetre una nota reconeixent relacions comercials amb l'exalcalde "en l'àmbit privat" i "al marge de la seva activitat com alcalde", no descarten que els pagaments arribin, efectivament, a aquesta xifra. Asseguren, però, que tot plegat formava part d'un negoci de restauració particular que compartien i que, finalment, "no ha sortit bé". "Hem perdut diners", sostenen.\nFins i tot, les mateixes fonts diuen que, aquests diners podrien formar part d'un "préstec" de Teyco a Massagué, tot i que no han volgut certificar si existeix constància documental d'aquest acord.\nDes de Teyco, d'altra banda, asseguren que el sobrecost de l'aparcament municipal no va superar el 30% que permet la llei i que va ser ocasionat per l'existència de "preus contradictoris", arran la incorporació al projecte de partides que no hi apareixien inicialment, així com variacions en les mesures.\nDurant les últimes dècades, l'empresa ha estat una de les grans adjudicatàries d'obra pública de la Generalitat, així com de diversos ajuntaments, un 55% del seu volum de negoci, asseguren, tot reduint a un 10% el provinent de l'administració catalana. El seu fundador, Carles Sumarroca, va ser un dels pares de CDC juntament amb l'expresident Jordi Pujol.\nEl Jutge tanca una de les peces del "cas Innova" amb vuit imputats


Andorra 'Best Roads' (7 dies/ 6 nits)\nDESCOBREIX ANDORRA. Els millors recorreguts.\n7 Dies / 6 Nits - Tour de ciclisme de carretera.\nAquest és un recorregut perfecte per descobrir les carreteres de muntanya, els paisatges espectaculars i la riquesa del patrimoni cultural d'Andorra.\nLa Massana és un destí de vacances perfecte per disfrutar d'uns dies combinant gastronomia, compres, activitats esportives, cultra i oci.\nCada dia ens enfrontarem a dos ascensos de primer classe. Un recorregut exigent que ens farà sentir com autèntics professionals del ciclisme de ruta.\nAndorra! El nou destí de vacances en bicicleta...Un paradís per descobrir!\nPromig 90 km, 1800 metres d'ascens/ dia\nSuplement individual: 70\nTrasllat de l'aeroport d'arribada a l'hotel d'Andorra.\nReunió de tots els participants a l'Hotel Piolets a les 4:00 p.m.\nLliurament de les bicicletes als participants que hagin optat per llogar-les.\nTemps lliure a la tarda per familiaritzar-se amb el lloc i la natura.\nETAPA 1: 85 Km- 2600 m+.\nDinar en un ESTABLIMENT local (no inclòs).\nETAPA 4: 102 km / 2.300 m+.\nEsmorzar a l'hotel i check out.\nTrasllat de l'hotel a l'aeroport de sortida.\nTria les teves pròpies dates\nDes de: 15 d'abril de 2020\nFins a: 10 de novembre de 2020\nEls preus són per persona des de: 990 euros.\n6 nits d'allotjament, mínim 4 *.\nMitja Pensió (begudes no incloses).\nTrasllats detallats en l'itinerari.\nPack de benvinguda a l'arribada.\nQualsevol altre article o experiència que es detalli a l'itinerari.\nGuia expert en ciclisme (anglès, espanyol o francès - altres idiomes sota comanda).\nAssegurança de robatori.\nQualsevol article no detallat en l'itinerari.\nImpostos turístics locals.\nPropines per al guia.\nEn cas d'un augment en la taxa de l'impost a les vendes (IVA) o un augment en els preus del combustible, el preu final del recorregut s'ajustarà en conseqüència.\nPAQUET GENERAL CONDICIONS DE VACANCES\nSport No Limit Group és una agència de viatges registrada d'acord amb les condicions establertes pels governs d'Espanya i Catalunya i amb llicència per organitzar paquets de vacances, viatges i tours amb el número de llicència GC-004.971\nLes adaptacions finals poden estar subjectes a canvis a causa de circumstàncies fora del nostre control. En aquest cas, s'utilitzarà un allotjament d' almenys igual categoria.\nL'itinerari pot estar subjecte a modificacions a causa de circumstàncies que s'escapen del nostre control, incloses, entre altres, les condicions climàtiques, obres vials, esdeveniments esportius i causes de força major. En cas de qualsevol incident, un representant d' Sport No Limit Group estarà a la seva disposició.\nForça major: Sport No Limit Group es reserva el dret de cancel·lar el viatge i tornar els diners pagats sense penalització o recriminació com a resultat d'incendis, inundacions, terratrèmols, tempestes, huracans o altres desastres naturals, guerra, invasió, guerra civil, rebel·lió, revolució, insurrecció, poder o confiscació militar, activitats terroristes, nacionalització, sanció governamental, bloqueig, disputa laboral, vaga, bloqueig o interrupció o fallada de el servei d'electricitat o telèfon.\nUn dipòsit del 30% del total es cobrarà en el moment de la reserva per garantir-la.\nSport No Limit Group es reserva el dret de cancel·lar la reserva per falta de pagament.\nTé dret a cancel·lar o modificar la seva reserva en qualsevol moment, subjecte a les següents condicions i sancions:\nLes dates estan subjectes a una penalització si es realitzen amb menys de 30 dies d'anticipació a la data d'inici del servei.\nLa cancel·lació amb més de 10 dies i menys de 15 dies d'anticipació estarà subjecta a una penalització del 5% del cost total del paquet.\nLa cancel·lació amb més de 3 dies i menys de 10 dies d'anticipació estarà subjecta a una penalització del 15% del cost total del paquet.\nLa cancel·lació amb més d'1 dia i menys de 3 dies d'antelació estarà subjecta a una penalització del 25% del cost total del paquet.\nLa no arribada resultarà la pèrdua de tots els diners pagats.


Passejades familiars gamificades a l'entorn d'EL SALT i Mura - Portal d'Activitats Educatives de Catalunya\nPassejades familiars gamificades a l'entorn d'EL SALT i Mura\nQuatre senzills itineraris circulars per a fer en família, treballats amb rigor amb l'objectiu de propiciar una experiència connectada amb el territori i la sostenibilitat. Itineraris que fusionen l'educació ambiental, el joc i l'activitat física saludable. Una proposta que promou el lleure educatiu, el patrimoni històric i natural.\nItineraris que són, cadascun d'ells, noves experiències riques en descobriments amb paisatges diferents en un mateix itinerari, històries i aventures amb personatges avantpassats, racons preciosos, secrets amagats, reptes i proves que superar.\nEL TRESOR D'EN CAPABLANCA\nItinerari- joc de pistes de 5km\nUn llibret trobat al Montcau permet descobrir el tresor d'en Capablanca. Amb ell (audioguia) o amb el llibret és possible descobrir-lo!!! Ara bé, per completar l'itinerari i descobrir-ne la clau que hi dóna accés, caldrà superar uns enigmes o proves.\nEL MISTERI DEL PUIG GILI\nItinerari- "escape-forest" de 5km\nSou un grup d'aventurers que veniu a descobrir el misteri del Puig Gilli: uns estranys accidents de cotxe estan provocant des de fa poc el desconcert de la població a Mura. Curiosament, vosaltres també n'heu patit un i si no voleu passar la nit al ras cal reparar el vehicle amb què heu vingut. Per fer-ho us cal fer una trucada, però no hi ha cobertura. Mentre la cerqueu anireu esbrinant aquest misteri.\nSANT LLEÏR BUSCA MASOVERS\nItinerari- conjunt d'enigmes i proves de 5km\nEs requereix caminar per corriols\nLa crisi agrària provocada per la mort dels ceps a conseqüència de la fil·loxera deixa el mas de Sant Lleïr sense masovers. Els seus propietaris busquen uns altres masovers. Sereu vosaltres els escollits? Esteu segurs?\nUN INDRET PRECIÓS I MOLT ESPECIAL\nPasseig d'anada i tornada de 1,5Km apte per a tota la família\nEs requereix caminar per corriol\nPasseig per visitar "el salt" topònim que dóna nom a l'allotjament i a aquest indret tan especial per la seva atmosfera i singularitat.\nProposta de jornada familiar, lúdica, històrica i interpretativa a l'entorn d'El SALT i Mura\n#arquitectura, #cultures, #natura


Es faran servir detectors d'orelleres per evitar que els estudiants copiïn durant la Selectivitat\nCada dispositiu té un cost d'uns 1.000 euros\ndimarts, 13 de juny 2017 - 12:55h\nEls estudiants estaran controlats amb aquesta nova mesura | Cedida\nLes proves de la Selectivitat compten aquest any amb més sistemes de seguretat per evitar que els alumnes puguin copiar durant els exàmens. Aquest any cada universitat catalana disposa d’un dispositiu detector d’orelleres, amb el qual es poden interceptar possibles transmissions d’informació des de l’exterior de l’aula. Segons ha explicat el coordinador de les Proves d’Accés a la Universitat (PAU) a la demarcació de Tarragona, Antoni Garcia Español, els alumnes estan cada cop més «informatitzats» i hi ha diversos portals web que comercialitzen sistemes de transmissió a través del sistema Bluetooth, alguns dels quals tenen la mida «d’un gra d’arròs» i són molt difícils de detectar. Perquè l’aparell sigui efectiu, cal recórrer l’aula i situar-lo a poca distància dels alumnes. «Si algú està connectat amb l’exterior, podem sentir la conversa pels auriculars i detectar quina és la persona que està copiant», ha detallat el coordinador de les proves.\nA Tarragona, l’aparell només s’ha activat al Campus Catalunya de la URV i, segons Garcia Español, no s’ha detectat cap incidència durant el primer examen de Llengua castellana i literatura. El sistema, que s’ha implementat com a prova, té un cost d’uns 1.000 euros per unitat. Els tribunals han informat als alumnes que es faria un control específic de sistemes electrònics. Per aquest motiu, abans de l’inici dels exàmens, aquells estudiants que duien rellotges intel·ligents —capaços de transmetre informació— els han hagut de deixar damunt la taula del tribunal.Garcia Español ha explicat que algunes facultats d’universitats catalanes ja utilitzen aquests sistemes durant els exàmens, en aquelles aules que tenen un elevat nombre d’alumnes. Segons ha explicat, es preveu que els aparells que ara s’utilitzen durant la Selectivitat estiguin a disposició dels professors universitaris que vulguin utilitzar-los.


Oficina Virtual | Ajuntament d'Algemesí\nSEU ELECTRÒNICA / CARPETA CIUTADANA\nL'Ajuntament posa en marxa una nova Seu Electrònica per facilitar els ciutadans la realització dels seus tràmits amb l'Ajuntament per mitjans electrònics. Esta nou Seu Electrònica substitueix l'antiga seu de la Diputació de València, l'accés a la qual queda només a mode de consulta dels tràmits iniciats a la mateixa.\nA través d'aquesta pàgina web, l'ajuntament t'ofereix la possibilitat de realitzar els diversos tràmits per Internet. Fins ara, podràs completar via telemàtica només alguns. Per a la resta de tràmits, tindràs la possibilitat d'emplenar la sol licitud en el teu ordinador però hauràs que presenciarte a les oficines de l'ajuntament per a completar el tràmit.\nPer realitzar aquests tràmits per Internet hauràs de disposar del certificat digital, un instrument que garanteix la seguretat i la identitat d'una persona a Internet a l'hora de realitzar aquests procediments telemàtics. A més, aquest instrument permet la signatura electrònica de documents, és a dir, el document quedarà signat i no es podrà negar l'autoria d'aquesta firma.\nDos són els tipus de certificat digital que pots utilitzar:\n- El DNI electrònic, per al qual hauràs de disposar d'un lector en el que introduir el DNI.\n- Certificat digital, un arxiu que s'instal • la al propi ordinador i que pots demanar a l'Ajuntament o en qualsevol dels Punts de Registre d'Usuari que existeixen a la Comunitat.\nContinuant amb la millora en els procediments destinats a dotar de major accés de la ciutadania a l'administració electrònica, es posa en marxa el servei per a la presentació i tramitació de documentació a través de la Seu Electrònica municipal, sense necessitat que la persona interessada dispose de certificat digital. Informa't per donar-te d'alta.\nAccés a l'antiga Seu Electrònica (portal de Diputació), només en mode lectura\nPer a realitzar tràmits a través del Portal Tributari, hauràs de disposar del certificat digital, un instrument que garanteix la seguretat i la identitat d’una persona en Internet a l’hora de realitzar estos procediments telemàtics. A més, este instrument permet la signatura electrònica de documents, és a dir, el document quedarà signat i no es podrà negar l’autoria d’esta firma.\nEls tipus de certificat digital que pots utilitzar són dos:\n- El DNI electrònic, per al qual hauràs de disposar d’un lector en què introduir el DNI.\n- Certificat digital, un arxiu que s’instal•la en el mateix ordinador i que pots demanar a l’Ajuntament o en qualsevol dels Punts de Registre d’Usuari que existeixen a la Comunitat.\nA través del Portal Tributari podràs accedir als serveis següents:\nEs tracta d’un sistema per a presentar i consultar autoliquidacions. Et permet presentar i pagar en línia les autoliquidacions de qualsevol tipus les 24 hores del dia a través d’este web. A més a més, podràs consultar-hi les autoliquidacions que has presentat així com portar-ne el seguiment.\nSERVEI DE LIQUIDACIONS\nEs tracta d’un sistema per a consultar les liquidacions practicades per l’Ajuntament. Et permet consultar-les, emetre’n un duplicat i pagar-les en línia –dins del període de recaptació en el termini voluntari fixat per l’Ajuntament– les 24 hores del dia en este web. Pots consultar-hi qualsevol tipus de liquidació practicada per l’Ajuntament. Igualment, pots portar-ne el seguiment.\nSERVEI DE REBUTS\nEs tracta d’un sistema per a consultar els rebuts liquidats per l’Ajuntament. Et permet consultar-los, emetre’n un duplicat i pagar-los en línia –dins del període de recaptació en el termini voluntari fixat per l’Ajuntament– les 24 hores del dia en este web. Pots consultar-hi qualsevol tipus de rebut practicat per l’Ajuntament. Igualment, pots portar-ne el seguiment.\nCONSULTA DE DADES TRIBUTÀRIES\nEs tracta d’un sistema per consultar les dades tributàries que l’Ajuntament té de cada contribuent. En concret, dels objectes tributaris i dels preus públics pels quals l’Ajuntament liquida els deutes als contribuents. Et permet consultar-hi els tributs, emetre’n un duplicat i domiciliar-los.


SI LA COSA FUNCIONA | M.A.Confidential\n← 2012 – Tràiler\n9 comments on “SI LA COSA FUNCIONA”\nJordicine on 11 d'Octubre de 2009 a les 20:20 said:\nA mi em va agradar moltíssim. A ‘La Rosa púrpura del Cairo’ els actors també parlaven amb l’espectador, com en aquesta. L’única ‘pega’ és que la peli no està massa ben feta tècnicament. És fosca i els doblatges són realment dolents. La història enganxa i molt. El 8 és una bona nota. Salut!\nMartí on 12 d'Octubre de 2009 a les 20:52 said:\nAixò et passa per veure-la doblada! Vaig sentir un tros del tràiler i les veus no tenen res a veure, el Larry David perd moltíssim… Tècnicament, doncs no està tan cuidada com altres del Woody Allen, però crec que en una comèdia així no era la seva principal preocupació.\nTens raó amb lo de “La Rosa Púrpura del Cairo”, quina gran peli aquella també…\nJordicine on 13 d'Octubre de 2009 a les 17:48 said:\nSaps què passa? Que quasi sempre vaig al cinema a Granollers o a Palamós, que és per on em moc. I les V.O. no saben ni què és. I amb el nen i tot això anar a Barcelona em soposa perdre massa temps. Quan surten en DVD, o quan faig ‘màgia’ a Internet sempre opto per veure-les en V.O. Una abraçada.\nMartí on 13 d'Octubre de 2009 a les 22:44 said:\nTens raó, per un moment no havia pensat que no tothom té a l’abast un Verdi, un Renoir o un Icària. És curiós perquè quan vaig al cinema ja ni em plantejo anar a qualsevol altra sala degut al doblatge. És una llàstima que la V.O. estigui tan poc estesa…\nAixò sí, jo també m’identifico plenament amb aquesta “màgia” de la que parles, jejeje.\nxavibalcells on 17 d'Octubre de 2009 a les 05:53 said:\nDesprés del meu comentari garrulo a “2012”, em posaré una mica més sèrio…jeje\nA mi també m’ha agradat molt, però alliçonadora ho és un rato, i no precisament de forma subtil. T’està dient que la seva manera de veure la vida és la més racional i natural, i que en canvi els republicans cristians amants de les armes són uns gays reprimits. Home, a mi em fa gràcia, hi estic força d’acord i em mola que el Woody vagi a saco i sigui políticament incorrecte, però subtil i suggerent no seria…D’això a Michael Moore hi ha un pas, i al gordo bé que li critiques…\nPer cert, he sentit que el guió d’aquesta peli el va escriure i guardar al calaix fa molts anys. Així que em temo que ja sabem per què aquesta és superior a les que ha fet últimament, i a les que faci pròximament…\nxavibalcells on 17 d'Octubre de 2009 a les 06:05 said:\nPer cert, molt guapo el fotograma de la portada! Encara recordo com vam sortir trasbalsats del Verdi…\nMartí on 17 d'Octubre de 2009 a les 15:00 said:\nI tant, recordo que casi em tremolaven les cames i tot. I això que la vem anar a veure sense saber pràcticament res d’ella… Si et fixes, la tinc inclosa a les “20 contemporànies imprescindibles”, jeje.\nRespecte si és alliçonadora o no, potser em vaig deixar emportar per aquesta positivitat amb què et deixa la peli, però ja et dic que no vaig tenir la sensació que m’estés dient de forma absoluta com he de pensar i com m’he de comportar, simplement que adoptés un altre punt de vista sobre les coses. D’aquí això de suggerent. La resta ja són opinions personals exagerades del personatge, perdó, del Woody Allen.\nCrec que hi ha més d’un pas entre això i el gordo eh…\nPere on 3 de Novembre de 2009 a les 16:28 said:\nA mi també em va agradar força. Feia temps que no veia res de Woody Allen i la veritat es que, tot i no sortir pràcticament mai dels seus clixes autobiogràfics, em van quedar ganes de veure més pelis d’aquest director.\nMartí on 4 de Novembre de 2009 a les 22:22 said:\nDoncs res, quan ens veiem t’ajudo a ampliar la teva llista de “must see”, aquella que vas començar en un tren direcció a Budapest, si no recordo malament…


Actes de L'Artística Manisense en les Festes de Manises\nDesprés del Concert de Sant Joan i el Festival de Bandes Ciutat de Manises, les agrupacions de L'Artística Manisense participen activament en les activitats de les Festes de Manises.\nEl pròxim dissabte 11 de juliol, a les 18:30 hores, la Banda Juvenil inaugurarà la Festa de la Ceràmica a l'avinguda Blasco Ibáñez. Durant la Festa de la Ceràmica, que se celebra els dies 11 i 12 de juliol, Manises es converteix en un escenari per veure de prop el procediment d'elaboració de l'artesania ceràmica, amb l'eixida al carrer dels artesans manisers per mostrar la seua activitat als veïns i visitants.\nL'Artística Manisense també participa en les Festes de Moros i Cristians. Així, divendres 10 la banda titular participarà en l'entrada de bandes i a les 22:30 hores en la desfilada de Moros i Cristians acompanyant a la comparsa cristiana Els Boïl. Diumenge dia 12, a partir de les 20:30 hores, la banda tornarà a eixir al carrer a la desfilada que posa punt i final a la festa de Moros i Cristians. Com a novetat, enguany la Batucada Zumba-li Xe també participa en les desfilades de Moros i Cristians.\nPer finalitzar, la Banda Titular tancarà, com és habitual, la processó de les santes Justa i Rufina, el pròxim 19 de juliol, dia que finalitzen les festes patronals de Manises dedicades a les santes escudelleres.


Itàlia recupera una carta robada de Cristòfor Colom\nInici Temes Actualitat Itàlia recupera una carta robada de Cristòfor Colom\nA l'epístola, escrita el 1493, el navegant anunciava la descoberta del Nou Món als Reis Catòlics\nLes autoritats nord-americanes han retornat a Itàlia una carta original de Cristòfor Colom robada fa com a mínim 24 anys. La missiva, escrita durant el retorn a Espanya a bord de ‘La Niña', el 1493, explica al llarg de vuit pàgines les impressions del navegant sobre la flora, la fauna i la gent del nou continent.\nDestinat als Reis Catòlics, el manuscrit era la primera relació dels descobriments de Colom. Va ser traduït al llatí, imprès i distribuït per Europa, tot i que només n'han sobreviscut un grapat de còpies. Una d'elles es va conservar a una biblioteca de Florència fins fa almenys 24 anys, quan va ser robada i substituïda per una falsificació. De fet, el crim no es va conèixer fins l'any 2012, moment en què un informant anònim va revelar la veritat a les autoritats dels EUA. El ministre italià de Cultura, Dario Franceschini, ha declarat que "s'han necessitat moltes verificacions per part d'estudiosos per demostrar que la carta de Florència era falsa".\nA partir d'aquí, la carta autèntica va acabar als Estats Units, on va ser subhastada per poc més de 350.000 € i finalment donada per un particular a la Biblioteca del Congrés a Washington. Ara, gràcies a la col·laboració entre les forces de seguretat italianes i nord-americanes, Itàlia ha recuperat un document d'un valor històric extraordinari que fins fa poc no sabia que havia perdut.\nA la carta, Colom diu haver descobert "moltes illes habitades per nombroses persones", segons una traducció realitzada per l'Institut Gilder Lehrman d'Història Americana. "Vaig prendre possessió de totes elles [...] sense que ningú oposés resistència", continua l'explorador. I és que Colom fa notar que els nadius "estan desproveïts d'armes, que són totalment desconegudes per a ells, i a les quals no estan adaptats; no a causa de cap deformitat física, perquè estan ben fets, sinó perquè són tímids i plens de terror". Després de passar gairebé cinc mesos a Amèrica, Colom vaticina que els indígenes, "innocents i honestos", seran fàcilment conquerits i cristianitzats.


L’Ajuntament d’Alzira destina 30.000 euros per als bancs de llibres que gestionen les AMPA – Portalcomarcal\nInicio>Ribera Alta>Alzira>L’Ajuntament d’Alzira destina 30.000 euros per als bancs de llibres que gestionen les AMPA\nL’Ajuntament d’Alzira destina 30.000 euros per als bancs de llibres que gestionen les AMPA\n10 julio, 2015 Portal Comarcal1400\nLa quantia econòmica ha augmentat respecte a les dos edicions anteriors. D'un total de 30.000 euros, 23.000 seran consignats a les distintes AMPA, que són les encarregades d'administrar els diners; mentre que els 7.000 euros restants els gestionaran des de Serveis Socials, a fi d'ajudar a finançar els llibres de text a les famílies d'Alzira que estiguen en una situació de precarietat.\nL'alcalde de la ciutat, Diego Gómez, es va comprometre a revisar, per a un futur, el model d'assignació d'ajudes per als bancs de llibres, i deixà oberta la possibilitat de buscar altres alternatives, ja que el sistema actual no acaba de ser compartit per tot el conjunt de les AMPA de la nostra ciutat.\nPer la seua banda, el regidor d'Urbanisme i Serveis Públics, Fernando Pascual, va oferir a les AMPA la col·laboració d'esta Regidoria per a així condicionar els desperfectes de cada centre, sempre que siguen únicament de competència municipal.\nTagged Ajuntament d'Alzira, Alzira, AMPA, Diego Gomez, Fernando Pascual, Jose Grau, L'Ajuntament d'Alzira destina 30.000 euros per als bancs de llibres que gestionen les AMPA\nEl Servicio de Hemodinámica del Hospital Universitario de La Ribera obtiene la certificación de calidad ISO 9001 de AENOR\nEl de La Ribera es el primer servicio de Hemodinámica de un hospital público en lograr esta certificación en la\nAlzira: Comienzan los trabajos de drenaje del cauce del barranco de la Casella\nLos trabajos que se van a llevar a cabo consistirán en la retirada de residuos del cauce y el desbroce\nLa Policía Local de Alzira realiza 127 servicios de emergencia durante las fallas\n22 marzo, 2012 Portal Comarcal\nCabe destacar, que estos servicios se realizaron además de los previstos con motivo de la fiesta fallera, como son la\nAsesoría Sanchis (Navarrés): “¿Sabías que la mitad de lo que ganas en el año se te va en pagar impuestos y la Seguridad Social?”


Àgora acull un networking d'empreses amb sensibilitat social i mediambiental | ARA Multimèdia\nDistintes empreses amb sensibilitat social i mediambiental s'han reunit aquest dimarts en la sala Àgora d'Alcoi per tal de generar sinergies de treball entre elles. La iniciativa va ser posada en funcionament per la fundació Novaterra ara fa dos anys, i la d'aquest dimarts ha estat la primera ocasió que ha tingut lloc en la nostra ciutat.\nAl llarg del matí els assistents han pogut conéixer el testimoni de quatre empreses col·laboradores de Novaterra: Airesa, Domus VI, Mas del Roc i Clece. També s'ha donat a conéixer el testimoni en primera persona de persones participants en els itineraris sociolaboral impulsats per la fundació Novaterra. D'altra banda s'ha atorgat un reconeixement públic de les noves empreses sòcies i col·laboradores incorporades durant l'any 2018 a la fundació.


La història recent de l’orgue a Montserrat composta per antics escolans, recollida en un CD | Abadia de Montserrat\nL’Associació Unió d’Antics Escolans de Montserrat ha promogut el disc per tal de difondre la part més contemporània del patrimoni organístic d’arrel montserratina, que no tenia fins ara cap referent discogràfic exclusiu\nNova et Vetera. Antologia organística de compositors Antics Escolans de Montserrat (s. XIX a XXI) és un treball enregistrat per Vicenç Prunés i editat per Discos Abadia de Montserrat.\nMontserrat, novembre de 2019. Nova et Vetera. Antologia organística de compositors Antics Escolans de Montserrat (s. XIX a XXI) és un treball inèdit que recull el període més recent de la història de l’orgue a Montserrat, promogut per l’Associació Unió d’Antics Escolans de Montserrat amb l’objectiu de difondre la part més contemporània del patrimoni organístic d’arrel montserratina, que no tenia fins ara cap referent discogràfic exclusiu.\nL’antologia arrenca a finals del segle XIX, amb la restauració i profunda reforma de l’Escolania per part del P. Manuel Guzmán, ressegueix tot el segle XX i acaba just als nostres dies. Si bé la producció per a orgue de l’Escola Montserratina dels segles XVII i XVIII ja és força documentada, la corresponent a l’Escolania moderna, llevat d’alguna peça que complementa antologies o discs amb un caràcter diferent, no estava enregistrada i agrupada en un disc.\nÚltima actualització: 27 March 2020\nadminLa història recent de l’orgue a Montserrat composta per antics escolans, recollida en un CD 11.25.2019


com el president barack obama va conformar la vida de mil·lenaris - Cites\nCom el president Barack Obama va donar forma a la vida dels mil·lenaris\nPer John Haltiwanger 4 de gener de 2017\nLa primera vegada que vaig escoltar el nom de Barack Obama, era un estudiant de secundària i estava a la meva classe del govern dels Estats Units d'AP.\nEra el 2004 i el meu professor, Richard Burns, va fer el que sentia com una audàcia predicció en aquell moment.\nVa dir que creia que Obama podria ser el primer president negre dels Estats Units.\nNo va passar gaire temps després que Obama hagués donat la direcció principal a la Convenció Democràtica del 2004, un discurs eloqüent i impressionant que el va posar en relleu nacional.\nC-SPAN a YouTube\nJo tenia 16 anys en aquell moment, i en la mateixa edat que podríem estar a la mateixa edat.\nAixò volia dir que vaig rebre les meves notícies de Jon Stewart i que no era un gran fan del president George W. Bush.\nMés enllà d’això, no era exactament un expert.\nMai havia sentit parlar de Barack Obama abans que el meu professor el mencionés.\nquan finalitza el retrocés\nLa memòria és misteriosa i dinàmica. Registra de forma arbitrària esdeveniments de la vida notables i mundans.\nPer alguna raó, no he oblidat mai la primera vegada que vaig escoltar el nom d'Obama.\nPotser va ser la inflexió de la veu del meu professor quan ho va dir, o potser va ser el fet que va mencionar que podria ser el 'primer president negre'.\nPerò quatre anys després, quan va ser elegit Barack Obama i la previsió del meu professor es va fer realitat, va ser una de les primeres coses que vaig pensar.\nFa poc vaig adreçar-me a Richard Burns, el meu ex professor, i vam recordar la seva premonició. Ell va dir,\nEl que vaig veure a Obama va ser una persona que ens podria ajudar a transcendir la nostra història racial. Ell mateix era biracial, tenia una formació no occidental mentre era jove, provenia d’un estat que no havia enfrontat les cicatrius de l’esclavitud racial i representava una generació que no havia experimentat directament la segregació jura. A més, tenia una imatge atractiva, articulada, intel·ligent, assenyada i simpàtica.\nDe fet, Obama del 2004 va presagiar l’home que vam veure a la seva campanya per a la presidència diversos anys després: fonamentalment esperançador, carismàtic i un orador profundament dotat.\nPerò també va ser algú que no va poder escapar de la seva identitat racial, tant a nivell personal com per als ulls del públic i els seus opositors.\nDes de les teories de la conspiració sobre el seu lloc de naixement i l’aparició del moviment Black Lives Matter fins al tràgic rodatge de Charleston i més enllà, la carrera ha estat un tema primordial durant tota la presidència d’Obama.\nCom a primer home de color que va ocupar el màxim càrrec d’un país que encara lluitava amb els llegats de l’esclavitud i Jim Crow, sempre va ser així.\nImmediatament després de ser elegit, el New York Times va publicar una peça amb el títol, 'Obama elected President as Racial Barrier Falls'.\nAltres publicacions van fer afirmacions similars, juntament amb gran part del gran públic. Mirant enrere, sabem que està molt lluny de la veritat.\nEl racisme encara juga un paper important a la nostra societat, fet que el president ha començat a tocar cada cop més en el crepuscle del seu temps.\nCom que el mandat del president s’acaba, és difícil evitar reflexionar sobre aquestes coses.\nAixò és particularment cert a partir de la victòria electoral de Donald Trump, la qual cosa està disposat a refer la política nord-americana.\nEncara queda per veure si la presidència de Trump servirà per al millor o perjudici del país.\nMentrestant, ens trobem acomiadant l'època d'Obama.\nIndependentment del que es pensi d’ell, el president Obama sempre serà una figura monumental en la narració d’Amèrica com a primer president negre de la història d’aquesta nació.\nPerò seria erroni reduir el seu llegat a qüestions de raça.\nEls èxits presidencials s’han de mesurar a escala meritocràtica.\nPodríem intentar mirar enrere el seu moment al càrrec des d’un punt de vista exhaustiu, però seria prematur fer-ho.\nEn molts aspectes, no podrem copsar plenament l’impacte d’Obama sobre la nació fins a anys ençà.\nEn canvi, és més útil i apropiat per reduir la lent.\nL'atenció del president Obama serà l'herència de Millennials, la generació que va créixer amb ell i el va catapultar fins al càrrec.\nEm sento orgullós de dir-me membre d'aquest grup.\nBarack Obama i Millennials mantenen una relació especial.\nSóc mil·lenari, o almenys ho estic segons la definició oficial.\nIgual que altres de la meva generació, Obama va ajudar a definir qui sóc tant com a individu com a americà.\nNo vull reclamar representar a tots els Mil·lenaris, ja que som la generació més gran i diversa de la història dels Estats Units, i seria una tonteria fer-ho.\nPerò la meva experiència amb Obama –l’arribada a la vida adulta amb ell com a líder del meu país– va definir definitivament la meva vida i visió del món de maneres inconmensurables.\nLa nit que Obama va ser elegit, estava assegut a la meva cambra universitària, mirant ansiosament la televisió per obtenir els resultats, mentre esperava les reaccions de la gent a Facebook.\nQuan es va anunciar que guanyaria, el campus va esclatar.\nEl canvi arriba a Amèrica\nHi havia llàgrimes que baixaven a la cara de la gent, la gent va agafar instruments i els va tocar amb jubilació a la carretera principal del campus.\nMentrestant, gairebé tothom tenia una cervesa de celebració a la mà. Al final, era la universitat.\nI no només Obama vam estar extàstics, sinó democràcia.\nAquesta és una foto de la meva reacció a la notícia que Obama va guanyar a les eleccions, que encapsula la quantitat de joves que es van sentir aquella nit.\nVa ser la primera elecció que vàrem votar, i la majoria de nosaltres vam veure guanyar el nostre candidat favorit en un moment en què Amèrica feia mal.\nAixí, es podria dir que la primera peça del llegat d'Obama a Millennials va ser la sensació de formar part d'alguna cosa més gran que nosaltres mateixos.\nA l’hora d’escollir Obama, vam recordar al món que Amèrica encara tenia la capacitat de canviar i progressar, i sabíem que la nostra generació seria al centre d’aquest procés.\nEl president Obama va inculcar dins de la meva generació un sentit d’esperança i propòsit que ens ha convertit en una de les cohortes d’americans més optimistes de la curta però històrica història del nostre país.\nVa ser el primer president que més membres d'aquesta generació hauria estat elegible per votar.\nPer no parlar, va entrar al càrrec a l’inici de la Gran Recessió, que va afectar la Generació-Y més que cap altra.\nDe fet, el president Obama està fonamentalment relacionat amb Millennials, ja que érem el factor determinant en la seva primera victòria electoral.\nEn el que s'ha caracteritzat com una reordenació completa de la política nord-americana, una gran majoria de millennials (el 66 per cent) van votar a favor d'Obama el 2008.\nEns vam desil·lusionar, enfadats davant l’administració Bush i desesperats per una desviació de l’estatus quo, i Obama ho va encapsular.\nL'elecció del president Obama el 2008 va suposar un canvi progressiu en la política nord-americana, encapçalada per Millennials.\nPotser el principal indici d’això són els fets membres d’aquesta generació que s’identifiquen com a republicans són decididament menys conservadors que els segments més antics del POP.\nEls mil·lenaris van votar de manera aclaparadora pel president Obama el 2012 (un 60 per cent) i, malgrat que va perdre, el 55 per cent d’aquesta generació va votar a favor de Hillary Clinton el 2016, mentre que Trump va obtenir només el 37 per cent dels vots del Mil·lenari.\nEn molts sentits, el president està en deute de Generació-Y, i no es pot discutir del seu llegat sense centrar-se gaire en la seva relació amb aquest grup.\nL’audàcia de l’esperança.\nVaig estar entre la multitud massiva que va assistir a la primera inauguració d'Obama el gener del 2009.\nQualsevol que estigués allà recordarà l’increïble sentit de la solidaritat i l’optimisme que va impregnar la capital aquell dia.\nEstava congelant-se, però el caràcter històric de l'ocasió va fer que la mermació de les glaçades mereixia la pena.\nPerò potser al principi érem massa esperançats i ingènus.\nEl president Obama va entrar al càrrec en el moment de la pitjor calamitat econòmica des de la Gran Depressió i enmig de dues lletges guerres a l'Iraq i l'Afganistan.\nLa guerra contra el terror va ser i ha continuat sent una debacle ineludible per al president.\nEl 23 de gener de 2009, només tres dies després de la seva inauguració, el president va llançar la seva primera vaga de drones al Pakistan.\nAquella vaga inicial va marcar el to per al seu enfocament a les amenaces existents percebudes a l'estranger. L’ús de drons i cops de dron seria bastant normal per a ell en matèria de terrorisme.\nAl front nacional, va passar bona part de la primera part del primer mandat intentant estabilitzar l'economia mentre pressionava per la reforma assistencial.\nEl 2010, any en què em vaig llicenciar a la universitat, el president va signar la llei de cura assequible (Obamacare) en dret.\nPot ser que molta gent de la meva edat no hagi pensat massa en això.\nMolts de nosaltres no vam sentir l’impacte immediat, perquè, com a part de la llei, podríem estar a l’assistència sanitària dels nostres pares fins als 26 anys.\nEn canvi, estàvem més concentrats en el fet que no podíem trobar feina.\nEls dies anteriors a la meva graduació, els títols es deien: 'Mercat de treball per a la classe del 2010 pitjor a la memòria recent'.\nEl somni nord-americà s’ha sentit trencat durant molts mil·lenaris des de l’època de Bush i durant tota la presidència d’Obama.\nMalgrat el que molts treballem a la universitat, hem acabat amb nivells astronòmics de deute de préstecs estudiantils i sense llocs de treball o ocupats a la indústria de serveis.\nPer descomptat, no hi ha res dolent amb aquest treball, però quan pagueu centenars de milers de dòlars per una educació, espereu acabar en algun lloc amb un rendiment més alt.\nDesprés d’acabar l’escola, vaig acabar caminant i em vaig tornar a viure a casa dels meus pares gairebé un any abans de trobar una feina que coincidís amb la meva educació.\nAquest període de la meva vida, tot i que de curta durada i decisivament menys difícil que les lluites que tenen molts altres nord-americans, va trontollar temporalment la meva autoestima i em va deixar força amarg per l’estat del país.\nLa meva experiència post-universitària va tipificar què es pretén ser jove a l’època Obama, que no pinta ni un quadre molt positiu.\nLa càrrega de l’atur ha estat el repte més gran que m’ha enfrontat la meva generació durant tota la presidència d’Obama.\nActualment, al voltant del 12,8 per cent dels mil·lennals estan a l'atur, més del doble de la mitjana nacional\nQuan reflexionem sobre el seu llegat, Millennials sempre es preguntarà què hauria pogut fer el president per canviar-ho.\nTot i això, malgrat els intents republicans de minar-lo, Obamacare ha ajudat a més mil·lenaris del que probablement li donem crèdit, perquè 2,3 milions de joves adults van obtenir una cobertura d’assegurança mèdica entre la publicació d’Obamacare el 2010 i l’inici del període inicial d’inscripció oberta a l’octubre. 2013.\nIndependentment del seu mèrit, tanmateix, Obamacare ha estat un punt de contenció constant de la política nord-americana durant tot el mandat d'Obama.\nSi bé s’ajuda a milions de persones marginades a obtenir assistència sanitària, un es pregunta si ha valgut la pena el cost pel que fa a la cisma a la qual contribueix la nostra societat.\nTrump ha promès derogar i substituir Obamacare.\nSi hi haurà èxit en aquest esforç està obert a qüestions, però la consecució legislativa més significativa del temps d'Obama en el càrrec queda en el balanç.\nLa negociació bipartidista ha allunyat els Mil·lenaris dels partits polítics, però segueixen estimant Obama.\nLa primera meitat del primer mandat d'Obama va assassinar a Osama bin Laden i la cessació de la guerra de l'Iraq.\nOsama bin Laden va orquestrar l'11 / 11, una de les pitjors tragèdies nacionals de la història dels Estats Units i un esdeveniment profundament traumatitzant per a molts membres d'aquesta generació.\nPerò la guerra de l’Iraq, una resposta dubtosa a aquell esdeveniment, va catalitzar el desencís per a molts joves, ja que estava predicat en falsedats.\nCom molts nord-americans, coneixia persones que van morir en els atacs de l’11 / 11.\nL’engany que va precedir la invasió de l’Iraq va deshonrar la memòria de les persones que van perdre la vida aquell dia terrible.\nEl president Obama va prometre acabar la guerra com a part de la seva primera campanya, i ho va fer bo.\nPerò, fins i tot com ho va fer, una guerra entre els partits polítics de la nació va continuar guanyant vapor a l’interior.\nÉs just argumentar que el país no s’ha dividit ideològicament des de la Guerra Civil i, independentment dels intents intents inútils del president de promoure el bipartidisme, el llegat d’Obama sempre estarà lligat a això.\nEl 2016 va impulsar aquest cisma de manera massiva.\nPer tant, no és d'estranyar que molts Mil·lenaris ara s'identifiquen com a independents, ja que la divisivitat política definida per l'època Obama ha estat desagradable, vergonyosa, contraproduent i perjudicial per al progrés de la nació.\nNo s'hauria de culpar completament al president per això, però està inherentment relacionat amb ell, al qual va eludir en el seu discurs final de l'Estat de la Unió,\nLa democràcia s’atura sense voluntat de compromís ... La nostra vida pública s’asseca quan només les veus més extremes criden tota l’atenció. I, sobretot, la democràcia es descompon quan la gent mitjana sent que la seva veu no importa ... Massa nord-americans se senten així ara mateix. És un dels pocs lamentes de la meva presidència: que la renúncia i la sospita entre els partits han empitjorat en lloc de millorar.\nEs pot argumentar que l’època Obama ha produït una generació més desconfiant del govern que cap altra de la memòria recent.\nQueda per veure l’impacte final d’això, potser és només una conseqüència de la joventut.\nTot i això, cap altra generació estima a Obama més que a Millennials. Ell és la nostra president.\nEl president Obama abandona la Casa Blanca amb l'admiració de la meva generació i les seves perspectives continuaran influint en la seva visió del que pot ser i ha de ser Amèrica.\nEl món va deixar d’odiar a Amèrica tant per culpa d’Obama.\nVaig estar a l'escola de graduació a Escòcia durant la campanya presidencial dels Estats Units del 2012 i vaig veure els resultats de les eleccions en un pub ple d'estudiants internacionals.\nQuan Obama va sortir al televisor, es van aplaudir.\nQuan va aparèixer Romney, van esbufegar.\nTot i que certament hi ha gent fora dels Estats Units que no li agrada el president Obama, no hi ha dubte que va ajudar a revitalitzar la imatge global dels Estats Units.\nEn definitiva, ens va tornar a refredar després de vuit anys de Bush.\nSens dubte, aquesta va ser una part important de la crida d'Obama per als joves, que van tenir un paper fonamental en la reelecció del president, tal com van tenir en la seva victòria inicial.\nIndependentment de que més joves es desvinculen de les institucions i dels partits polítics, la majoria ha votat constantment demòcrata mentre Obama ha estat president.\nDe la manera en què es troben ara mateix, és concebible que el president Obama, amb l'ajuda de figures inspiradores com el senador Bernie Sanders, hagi consolidat una afinitat pel partit demòcrata entre la majoria de mil·lenaris.\nSi continua essent així, els demòcrates li deuen un enorme deute.\nDit això, l'experiència formativa de créixer amb el president Bush també va afectar els avenços polítics d'aquesta generació.\nAixí doncs, es podria dir que els dos presidents van contribuir als sentiments liberals de la meva generació a la seva manera.\nUna presidència innovadora amb un llegat incert.\nEl president Obama abandona la Casa Blanca amb una alta qualificació d’aprovació, i no és difícil veure per què.\nNo només serà recordat com el primer president negre, sinó el primer president que va recolzar el matrimoni entre el mateix sexe i el que el vegi legalitzat a tot el país.\nComandarà com a president que va promoure la reforma de la justícia penal, es va preocupar profundament del medi ambient i va defensar constantment la igualtat de gènere.\nVa ajudar a prevenir una segona gran depressió i els Estats Units no van experimentar un atac de terror a l’escala de l’11 / 11 durant el seu mandat.\nEll ens va recordar que no fem la pau amb els nostres amics, sinó que els nostres enemics a través de l’acord nuclear d’Iran i van reinstaurar les relacions amb Cuba.\nVa predicar la tolerància davant l’odi i va obligar sovint a Amèrica a ser autocrítica sobre les moltes mancances del seu passat i present, massa sovint relacionades.\nMalgrat afrontar nivells d’obligatorietat sense precedents del Congrés, el president Obama sempre es va comportar amb un nivell de calma i dignitat que va ser més que adequat al càrrec en què va exercir.\nAmb prou feines era un líder perfecte i se li podia criticar tot, des del seu enfocament als denunciants fins al seu enfocament sovint vacil·lant als afers exteriors.\nTot i això, no es nega que els Estats Units estan millor avui en dia que no hi havia fa vuit anys.\nBona part del llegat d'Obama està amenaçat per l'enfocament polar oposat per Trump a la gran majoria dels problemes que tenim com a nació.\nPerò, potser més que cap altre grup, Millennials tenen l'oportunitat de continuar amb el que va començar Obama.\nTalkin '' pateix la meva generació.\nSom els que hem estat esperant. Som el canvi que busquem.\nEn el 50è aniversari de la marxa de Selma a Montgomery, Alabama, en un dels moments definitoris de la seva presidència, el president Obama va pronunciar un discurs especialment atrevit i emprenyador, que, de manera adequada, es va centrar molt en la justícia social.\nEn parlar sobre els joves homes i dones que van participar en la marxa històrica, el president va declarar:\nL’instint nord-americà que va portar a aquests joves homes a recollir la torxa i creuar aquest pont és el mateix instint que va moure als patriotes a triar la revolució sobre la tirania. És la idea de generacions de ciutadans que van creure que Amèrica és un treball constant en curs; qui va creure que estimar aquest país requereix més que cantar els seus elogis o evitar veritats incòmodes. Cal que es produeixi una interrupció ocasional, la voluntat de parlar del que és correcte i agitar el status quo. ... Si Selma ens va ensenyar alguna cosa, és que la nostra feina no es fa mai: l'experiment nord-americà en l'autogovern dóna treball i propòsit a cada generació.\nCom que els Mil·lenials busquen definir el llegat d’Obama, també han de reconèixer la seva pròpia responsabilitat cívica.\nMoltes persones d’aquesta generació no han aconseguit exercir el seu dret i deure més fonamental com a ciutadans: votar.\nAquesta nació és un gran experiment, una idea sense complir, una idea que encara s'ha de realitzar.\nEl que la fa excepcional no és el que és actualment, sinó el seu gran potencial.\nSi Millennials esperen dirigir aquesta nació en una direcció adequada a les nostres perspectives progressistes, hem de participar en el procés polític.\nDit això, potser el màxim llegat d'Obama a Millennials és l'instint que el va impulsar a la política: una esperança audaz en una nació jove i vibrant.\nHi ha un cartell emmarcat al passadís de fora de la meva antiga habitació a casa dels meus pares.\nEs tracta d’una compilació d’imatges de diaris d’arreu del món que anuncien que Barack Obama va guanyar les eleccions del 2008.\nEl pòster presenta l'eslògan inoblidable de la campanya inicial d'Obama, 'Sí, podem'.\npessigolles elmo no pell\nAnys després que aquestes paraules captessin el cor d’una nació, mentre vaig seure al centre de Wells Fargo a Filadèlfia i escoltava el discurs del president del DNC, els pèls al coll del darrere es van aixecar mentre vaig sentir que milers de persones els tornaven a cantar.\nL'Amèrica del president Obama és desacomplexament optimista i és una nació de 'nosaltres', no 'jo'.\nAquesta és l'Amèrica on vull viure i continuaré lluitant.\nEl futur premia els que pressionen ... Vaig a pressionar.\nEl president Obama m'ha ajudat a seguir aquest camí.\nAixí, sense ironia ni humor, acabaré dient-ho simplement: Gràcies, Obama.


LLOSETA | Serra de Tramuntana\nEls pobladors de Lloseta hagueren d’establir-se en es Morull i es Pujant, els costers rocosos del puig de Lloseta, ja que les terres baixes eren en mans dels nobles. Amb el pas dels segles, els llogarets formats entorn a les cases d’Aiamans, sa Trullola i Son Beltran, que es trobaven enclavats sobre l’antiga via de Ciutat a Alaró i Pollença, acabaren per confegir-se. Amb la decadència de la noblesa, el 1913 es va vendre i s’urbanitzà Son Tugores. Les valls de s’Estorell i d’Almadrà, per on discorren antigues rutes de transhumància cap a les valls altes de la Serra, conserven testimonis de poblament prehistòric i islàmic.\nCalle Major (Vicenç Sastre)\nA la carretera d’accés des de Binissalem i es Pla s’alça l’oratori del Cocó, (1) edificat en el s. XIX sobre una cova, on la tradició diu que s’hi trobà una imatge de la Mare de Déu. A sa Trullola (2) s’ha rehabilitat una part de la mina de lignit que operà entre 1936 i 1950.\nAl casc urbà, al costat de cases noucentistes com Can Polla (Can Fuster), hi ha exemples de l’arquitectura tradicional més noble a la més popular. Mostra de la primera seria el palau d’Aiamans (3), una antiga possessió de Son Tugores que fou dels comtes de Lloseta, catalogada com a bé d’interès cultural. L’arquitectura popular més senzilla està representada a carrers i carrerons com el carrer Major, des Sol o des Morull (4). També destaquen Ca s’Hereu, Can Bosquet i Son Pelai, al barri d’Aiamans (5).\nIglesia y Palacio d’Aiamans (M. A. Escanelles)\nCamí d’Almadrà i el Castellot a la possessió del Filicomís\nDeixant Lloseta pel camí del cementeri, des del redol d’Aiamans, el camí homònim segueix el torrent fins a s’Estorell Vell. És un casalot que, juntament amb Galatzó, representa el poder que el s. XVII assolí la família dels Fuster, emparentats amb els comtes d’Aiamans i de Formiguera. El llegendari comte Mal, ambiciós i sanguinari, morí sense hereu i el patrimoni quedà fragmentat després d’un llarg plet legal (fideïcomís).\nCap a la carretera d’Alaró (Ma-2110), seguint per la carretera d’Almadrà, ran del torrent, s’arriba a la finca del Filicomís o s’Estorell Nou (1). Dalt d’un turó pròxim es conserva es Castellot (2), una fortificació talaiòtica de tres mil anys d’antiguitat. Té una murada ciclòpia de 180 m de perímetre, que forma un recinte de gran importància estratègica.\nMurada des Castellot (Vicenç Sastre)


Manresa recupera l'aportació de l'estat per ser ciutat gran, i percebrà 1,1 milions d'euros anuals més del previst - Regió7\nPer haver superat la xifra de 75.000 habitants, la ciutat rebrà de l'estat una aportació superior a la que rebia fins al 2019\n22·01·21 | 14:03\nEl Pont Vell de Manresa | Mireia Arso\nEn l'actual mandat municipal, la ciutat de Manresa ha recuperat la categoria de gran ciutat, pel fet d'haver superat la xifra de 75.000 habitants, condició que havia perdut en el mandat anterior (2015-19). Per aquest motiu, l'Ajuntament de Manresa té dret a participar d'una part dels tributs des de l'estat. L'any passat, l'aportació per aquest concepte no va arribar, pel fet que no es van aprovar els Pressupostos Generals de l'Estat. Però a partir d'aquest any 2021, en què sí que s'han aprovat els comptes estatals, l'Ajuntament de Manresa percebrà una xifra d'1,65 milions d'euros més que el 2019 (el darrer exercici en què no era considerada gran ciutat). La quantitat representa 1,1 milions més dels previstos al Pressupost municipal del 2021 aprovat el desembre passat. Així doncs, en el conjunt dels tres exercicis restants de l'actual mandat (2021, 2022 i 2023), la xifra que rebrà l'Ajuntament per ser ciutat gran serà de gairebé 5 milions d'euros més que quan no era gran ciutat.\nL'estat ha notificat recentment a l'Ajuntament de Manresa aquesta aportació. En concret, el total d'aportació estatal -que arriba en bestretes mensuals- per a aquest 2021 suma un import de 18.510.980,26 euros, xifra que representa 1.173.402,26 euros més del previst al Pressupost Municipal 2021 (que era 17.337.578 euros). L'any 2019, l'aportació de l'estat (aleshores per la via de transferència directa) va ser de 16.861.362,46 euros. Per tant, Manresa rebrà aquest any de l'estat 1.649.618 euros més que el 2019.\nLa participació de cada ajuntament en els tributs de l'estat es calcula amb uns criteris de repartiment, d'acord amb la Llei Reguladora de les Hisendes Locals. Des d'ara, Manresa rebrà una part de la recaptació estatal en impostos com l'IRPF, l'IVA o l'Impost Sobre Hidrocarburs. La quantitat definitiva que correspon a l'Ajuntament es coneixerà quan l'estat calculi el que ha recaptat dels seus tributs a la nostra ciutat.


Résidence Bouquetins Montvalezan França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nResidence Bouquetins A & B, Montvalezan, Montvalezan, França, 73700 - Veure al mapa\nEstudi Gran (Large Studio - 306)\nEstudi amb Balcó (Studio with Balcony - 219)\nConvenientment situat a Montvalezan, In Bouquetins Residence és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl In Bouquetins Residence, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com esquí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. In Bouquetins Residence és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Montvalezan.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Immeuble Le grand Paradis, Ski et Soleil La Rosiere, 73700 Monvalezan La Rosiere. Cal que informeu el Résidence Bouquetins de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 400 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.