La Vall en 96 horas. 4º día - Llutxent | vall d'Albaida\nLa Vall en 96 horas. 4º día - Llutxent\nLlutxent fortalesa àrab Llutxent i el Miracle dels Corporals. De Llutxent a Daroca en ruc. El viatger no pot oblidar parar a Llutxent, antigament via d'accés des de la costa on es poden contemplar i visitar els magnífics monuments.\n10,00h El convent del Corpus Christi, tracta d'un conjunt d'edificacions de diverses èpoques i estils. Destaca el claustre quadrat del s. XVIII, amb cinc arcs de mig punt. L'església del Corpus Christi, és d'estil gòtic mediterrani (S. XV), va ser declarat monument històric nacional pel 1982.\n11,30 h L'ermita de Nostra Senyora de la Consolació: edifici construït a 1772 per un matrimoni català (Serra-Rius). A l'interior està representat el Miracle dels Corporals. No us podeu perdre la llegenda dels Miracles dels Corporals, que va tenir lloc al 1239 durant la reconquesta. Tots els monuments allà ubicats pertanyen a la Diputació de València. El viatger pot apreciar l'espectacular vista panoràmica de la serra i del castell de Xiu (Fortalesa àrab del període almohade construïda a segle XII (situat a la carretera de Pinet), que tenia la funció de vigilància del trànsit de tropes des de la costa fins al interior).\n12,30h Palau- Castell, construït pels Pròxida, entre els s. XIII i XIV, sobre una antiga fortalesa àrab, és d'estil gòtic valencià.\n13,30 h L'església parroquial de l'Assumpció construïda al s. XIX (1868), que custodia la Creu de la Processó S. XVI i la icona de la Santíssima Faç. Arribat a aquest punt, el viatger pot fer un recés i saciar la fam en els Restaurants de Llutxent, i gaudir de la carn a la brasa i les activitats hípiques o continuar el viatge fins a l'última població, Otos, per dinar en un lloc privilegiat amb vistes al Benicadell. Otos Poble dels rellotges de Sol. Mirador del Benicadell L'última parada d'aquest trajecte és Otos, un lloc tranquil, acollidor i innovador que ens sorprendrà per la Ruta turística cultural dels rellotges de Sol. La singularitat i originalitat recau en la creació de 8 rellotges de Sol de nova creació, que integra elements típics de la terra com el ferro, l'acer, el fang, el marbre ... etc. i cada un d'ells simbolitza un ofici antic o una temàtica diferent.\n16,00 h es tracta d'una ruta turística que recorre tot el poble, tenint com a fil conductor els rellotges de Sol, el pas del temps; i el viatger descobrirà el funcionament de cada un d'ells. Si el temps ens acompanya, podem observar la resta d'edificis patrimonials amb què compta el poble.\n18,00 h El palau del Marquès d'Otos, edifici construït en el s. XVIII amb una decoració molt elegant i encertada; l'església parroquial de la Puríssima Concepció mereix especial atenció la decoració interior a base de guix decorat, i l'ermita de la Mare de Déu dels Dolors, de finals del s. XVIII. Per arrodonir aquesta ruta es recomana un passeig per la serra del Benicadell i delectar la vista amb les magnífiques panoràmiques d'aquesta emblemàtica serra. I per als amants del senderisme no poden deixar escapar l'oportunitat de caminar per la serra fins al Castell de Carbonera a Beniatjar. Aquest passeig es un tresor natural que val la pena visitar.


Grupecos – Otro sitio realizado con WordPress\nEl Grup ECOS beca a persones...\nVendre llibres de segona mà i utilitzar els diners recollits per alfabetitzar i ensenyar noves llengües. Aquesta és la iniciativa Recicla Cultura on va participar el Grup ECOS la setmana de Sant Jordi on va recollir un centenar de llibre i va recaptar 1500 €....\nEl cap de setmana del 20 al 22 d’octubre us esperem a la VI Fira d’Economia Solidària de Catalunya (FESC), que tindrà lloc a la Fabra i Coats de Sant Andreu (Barcelona). Hi serem presents mitjançant els estands de les nostres cooperatives, amb un estand...\nLes activitats d’ECOS tenen lloc en sis locals diferents. Dos corresponen a les seus del grup, que es troben al carrer Casp 43 i al carrer Bailèn 5, de Barcelona. Són locals compartits per cooperatives d’ECOS i, a més, acullen altres empreses i entitats amigues.\nECOS ha nascut per potenciar la cooperació entre les empreses del grup, és a dir, allò que coneixem com a intercooperació. Aquesta intercooperació pot adoptar moltes formes diferents, però una de les més importants és impulsar nous projectes d’economia social i solidària.\nEl Grup Ecos organitza de manera regular el cicle Ecos de Transformació, projecte per apropar la ciutadania a alternatives de l’economia social i solidària relacionades amb diferents àmbits de la vida. Organitzem actes oberts al públic i editem materials divulgatius.


70 originals de Banksy s’exposen al Disseny Hub Barcelona\nLa identitat de l’artista britànic continua sent un enigma global\nEl misteriós grafiter Banksy és present a Barcelona a través de més de 70 originals, presentats aquest divendres 12 de novembre al Disseny Hub Barcelona. Aquesta singular exposició, composta amb préstecs de col·leccions privades, s’anomena “The art of protest”. Fins al 13 de març de 2022, permet descobrir creacions famoses de l’artista britànic. Segons el comissari d’aquesta exposició, Alexander Nachkebiya, aqueix esdeveniment pretén demostrar que Banksy és un artista “seriós”, que s’ha convertit en un “líder d’opinió”.\nLes obres exposades tracten els temes universals de la globalització, la guerra, la lluita de classes, el consumisme, les religions, la crisi climàtica i el poder polític. Les personalitats escenificades o esgarrinxades són la reina d’Anglaterra, Lady Di, Kate Moss, John Travolta, Jesucrist i l’actor Samuel L. Jackson.\nAnonimat ben conservat\nDes de les seves primeres obres creades als anys 1990 pels carrers de Bristol, Banksy ha sabut protegir el seu anonimat. Tot i que la seva identitat continua sense conèixer-se, mentre la seva nacionalitat està identificada, Banksy és un artista que realitza, sota pseudònim, pintures amb plantilla als carrers. Aquestes obres, sovint antimilitaristes i anticapitalistes, han guanyat popularitat mundial.\nAqueix home d’uns quaranta anys podria ser Robert Del Naja, líder del grup Massive Attack, ell mateix grafiter i nascut a Bristol. També podria ser Jamie Hewlett, component del grup Gorillaz i il·lustrador de còmics. Una altra hipòtesi és que Banksy és Robin Gunningham, un artista de carrer que vivia a Bristol.\nLes Déferlantes de Ceret tindran Black Eyed Peas, Angèle i DJ Snake al cartell


Els indignats de Barcelona inclouen finalment el dret a l'autodeterminació a les demandes de mínims - Llibertat.cat - Boltxe\nEl document de demandes de mínims de l’assemblea de l’ acampada de Barcelona inclourà finalment el dret a l’autodeterminació del poble català. Aquest diumenge al vespre l’assemblea ha aprovat, per 395 vots a favor i 270 en contra, incorporar aquesta demanda al document, que tot i ser el de Barcelona moltes assemblees d’indignats del país fan servir de model.\nAquesta votació arriba després que l’assemblea dels indignats de la plaça de Catalunya de dissabte a la nit aprovés per majoria absoluta ‑el 90%- la inclusió del dret a decidir, però la decisió final es va haver d’ajornar fins aquest diumenge després que 40 persones demanessin debatre un altre cop la proposta en la comissió per a l’autodeterminació.\nEn aquest sentit, diumenge s’ha tornat a debatre la proposta durant aproximadament una hora i finalment s’ha decidit incorporar la demanda de «reconèixer el dret a l’autodeterminació de tots els pobles del món tal com recull la Carta de les Nacions Unides, i per tant, del poble català», tal com diu el text que es va aprovar de forma majoritària dissabte.\nEls membres de l’assemblea d” »indignats» han aprovat també deixar de dormir a la plaça de Catalunya [ proposta de continuïtat], tot i que encara s’ha de decidir el dia exacte en què es produirà el desallotjament voluntari, cosa que es farà al llarg d’aquesta propera setmana. Així, s’ha optat perquè l’acampada reivindicativa sigui exclusivament diürna. Paral·lelament, les 400 persones assistents a l’assemblea també han acordat demanar un nou espai públic a la ciutat per complementar les accions de la plaça de Catalunya.


Per Francesc Soler | 06 Apr 2022\nEl 2010, Jordi Llovet va publicar a Katz Editores un petit assaig dedicat a l’amistat. Porta justament per títol La amistad + Conversación con un amigo (entrevista de Llàtzer Moix). Es tracta d’un elogi apassionat a l’amistat al llarg dels temps, farcit de referències històriques, filosòfiques i literàries. Hi explica, per exemple, que Aristòtil va formular la primera gran teoria política de l’amistat que, a la pràctica, es troba en la constitució de la ciutat ideal del noucentisme català. Pel filòsof, segons el professor Llovet, dos bons amics no són més que el primer model conseqüent, intel·ligent i madur per a la constitució i enfortiment de la polis, la ciutat. Per dir-ho d’una altra manera, l’amistat seria la base sobre la qual s’aixeca la ciutat.\nDe ciutat i d’amistat, d’amor i de sexe, també en parla Andrew Holleran a Dancer from the dance, novel·la gai sobre la Nova York salvatge i llibertina dels setanta. Hi ha un fragment molt bonic en el qual Holleran explica que Nova York esdevé l’espai on joves vinguts d’arreu del país, finalment, poden ser qui són: “Eren en extrem atractius molts d’aquells joves la misteriosa desaparició novaiorquesa dels quals les seves famílies (ignorants de la seva condició d’homosexuals) comprenien menys que si se’ls hagués emportat un accident de trànsit”. Precisament, la setmana passada, comentàvem amb el llibreter Josep Vitas d’Antinous (Casanova, 72) que és una pena que un clàssic com aquest no s’hagi traduït mai al català i que, en castellà (El danzarín y la danza. Odisea Editorial, 2006), ja només pugui trobar-se a llibreries de vell.\nUn llibre sempre convoca altres llibres i, a mi, la lectura de Diguem-ne amor (Ara Llibres, 2022), el debut literari de Marta Vives (Reus, 1976), m’ha fet pensar en l’assaig del professor Llovet i en la novel·la de Holleran. Conec des de fa més de vint anys la Marta perquè tant ella com jo ens hem passat, professionalment, mitja vida a Catalunya Ràdio. Per debutar com a escriptora —encara que ella pensi que aquesta paraula, escriptora, li va grossa estic convençut que és la que li pertoca— aquesta periodista ha escrit un recull de dotze històries d’amor real amb més wasabi que sucre. Encara que el títol pugui fer presagiar un excés d’ensucramenta, em fa l’efecte que el llibre de la Marta té un sabor potent, perquè pica, perquè cou per dins. Com el wasabi, vaja.\nSi la Marta vol que n’hi diguem amor, n’hi direm amor, però, en la majoria de casos, també n’hi podríem dir amistat que, per descomptat, és una forma d’amor. Encara que segurament no ho ha fet premeditadament, el seu llibre també és pot llegir com un cant a l’amistat i a la ciutat perquè justament reflecteix com aquesta xarxa d’afectes vertebra l’urbs. Diguem-ne amor és també un llibre 100% barceloní. Per això dic que ben bé podria dir-se Diguem-ne amor (a Barcelona). La ciutat, la nostra, no és tan sols l’escenari on transcorren les dotze històries que ens explica, sinó que Barcelona hi té un paper tractor determinant. En moltes d’aquestes històries, l’agent provocador, per dir-ho a la manera de Pere Gimferrer, és justament la ciutat. Barcelona és el punt de trobada de persones vingudes d’arreu de Catalunya i del món. Dones i homes que, de vegades, deixen enrere la família i aquí en construeixen de noves. Que fan xarxa. Persones amb qui comparteixen alegries i tristeses. Uns llaços d’amistat amb veïns, companys de classe i de feina o amb el sense sostre de sota de casa…\nM’agrada molt que la Marta hagi escrit un llibre tan radicalment urbà. D’amor a la ciutat. Crec que ja tocava que algú ho fes! És com si d’un temps ençà tothom volgués ballar amb les muntanyes. Penso en tots aquells urbanites que inspirats en Thoreau o Quim Masferrer han deixat la ciutat en temps de pandèmia per instal·lar-se als pobles a la recerca d’una vida més autèntica i que després n’escriuen llibres. Com si a la ciutat tot fos més fals: els tomàquets, l’aire, les amistats o l’amor. A Diguem-ne amor, la ciutat no és un escenari hostil sinó, en la majoria de casos, l’espai volgut, l’escenari que els seus protagonistes han escollit per viure i mirar de fer realitat els seus somnis. La ciutat, en definitiva, com a escenari per estimar-se. Llegiu-lo. I que el Cesc Gay en faci aviat la pel·lícula.


Plantar cara obertament – La vida és republicana\nLa vida és republicana\nUn espai d’expressió i reflexió entorn de la vida i la societat\nPlantar cara obertament\n7 de febrer de 2018 7 de febrer de 2018\nPallassos, rapers, mecànics, votants colpejats, activistes, polítics, qualsevol que gosi pensar diferent i expressar-ho passa pel sedàs de “la justícia” sota direcció de qui governa, o de qui és al seu costat. Molt a prop del feixisme, cada vegada més a prop. Per arrodonir la ignomínia, qui rep acusacions de nazis són pallassos, rapers, gent reprimida i qui vulgui una república o vulgui deixar de pertànyer al seu Estat.\nAls Goya, escenari contestatari per excel·lència de la cultura de l’espectacle, ni un gest o paraula de tot plegat. “Todo por la patria”, tots amb la seva pàtria i la seva unitat, el fet suprem que està per sobre del sentit democràtic, de la llibertat i de la veu de les urnes. El que calgui per mantenir “la unidad”, encara que sigui amb cadenes, reixes i mordasses. I Europa, de moment, mirant cap a una altra banda, els diners manen.\nCal resistir, sí, i alguna cosa més. No és suficient posar cara de bona gent, fer ús de l’astúcia i pensar que ens perdonaran de no sé pas què. Això els fa sentir més valents, amb més dret a fer i a desfer, fins a esclafar-nos amb escarni. Davant el monstre feixista només hi ha lloc per plantar cara obertament i de manera pacífica, fins a l’extrem que la seva resposta autoritària els porti a l’abisme profund que ells mateixos estan excavant amb tanta mala fe.\nEnamorat de la mare mar salada\nCuinar assaborint la vida\nLa violència és vostra 2 d'Octubre de 2018\nLlum, sense silenci 25 de Setembre de 2018\nFeu la vostra feina, volem la República 12 de Setembre de 2018\nNosaltres no fallarem 10 de Setembre de 2018\nNous paisatges, laberints incerts 7 de Setembre de 2018


'Goodbye to Barcelona' (Anna Grau)\n'Goodbye to Barcelona'\n260x366 'Goodbye to Barcelona' / ANNA GRAU 'Goodbye to Barcelona' / ANNA GRAU\nAvui surt a la venda un llibre meu a l'editorial Destino: De cómo la CIA eliminó a Carrero Blanco y nos metió en Irak. La verdadera historia secreta de España y Estados Unidos . És un llibre que m'ha portat molta feina, perquè és el fruit d'arreplegar molts testimonis i de buidar moltes carpetes plenes de documents o bé secrets, o que tot just acabaven de deixar de ser-ho, o que feia molt que ningú no se'ls mirava i en treia conclusions.\nhi ha llibres que s'escriuen per explicar allò que ja se sap. I hi ha llibres que s'escriuen per aprendre. Jo he après tant d'aquest llibre, escrit amb un peu a Nova York, un altre a Washington, un altre a Madrid i un altre a Barcelona (no és que servidora sigui quadrúpeda, és que sóc molt àgil...), que no he pogut explicar-ho tot. Inevitablement m'han quedat un munt de coses a la panxa del bou i del tinter.\nper exemple em reca no haver trobat forat dins del llibre per a una carta molt bonica i alhora molt trista escrita per Bernard N. Danchik, un dels atletes voluntaris dels EUA a l'Olimpíada Popular de Barcelona. La que havia de ser l'alternativa als Jocs de Hitler. Tradueixo de l'anglès de l'original, signat a l'Hotel Europa de Barcelona el juliol del 1936.\n"a barcelona ens han fet u na recepció magnífica. L'Hotel Olímpia és ple i, com que tot els sembla poc per als americans, ens porten a l'Ho tel Europa. Ens han passejat una mica i certament és una ciutat molt bonica [...]. L'endemà anem a l'Estadi i també és molt bonic [...]. De dia entrenem fort i de nit sortim fins tard [...]. Quina ciutat! Quina CIUTAT! Això segueix així fins al dissabte 18. Diumenge COMENÇA LA REVOLUCIÓ! [...] Sortim de l'hotel per comprar menjar [...]. Hi ha foc de rifle i de pistola, espetegar de metralladores, bombes... Aquí no s'hi posen per poc... Estem tancats a l'hotel i cada vegada que traiem el cap per la finestra ens disparen. Per fi ens deixen sortir quan les coses estan comparativament encalmades. Amb la llei marcial no podem voltar fins tard. Recollim bales de terra i fem fotos. Aquesta preciosa ciutat és un merder. Cremen esglésies per tot arreu. Els equips de totes les nacions marxem cap a l'Estadi. Ens aclamen pels carrers, formem una processó ben acolorida. Després de l'exercici quedem atrapats a l'Estadi. Per tot arreu disparen, sortim esquivant les bales. Quan arribem a una cantonada, aturen la guerra per deixar-nos passar. Podria estar-ne parlant dies i dies. Per fer-ne via, després d'unes quantes reunions descobrim que hem de sortir de la ciutat perquè és massa perillós romandre-hi. Odiem la idea de marxar, però ho hem de fer [...]. El cònsol americà està espantat i amenaça de rentar-se'n les mans si no ens en anem de seguida tots alhora. Tots els meus amics d'aquí han anat a Saragossa i a València, a combatre. Els feixistes són forts i l'exèrcit de la República necessita ajuda [...]. Faig la maleta i dic goodbye to Barcelona , la ciutat que ens va tractar tan bé com va poder i que després no s'ha pogut salvar a ella mateixa".


CERDANYA INFORMA: de novembre 2010\nSetmana Internacional de la Ciència\nEn ocasió de la Setmana Internacional de la Ciència, el Grup de Recerca de Cerdanya organitza aquest cap de setmana un seguit d'actes, als quals esteu tots convidats. Tots els actes són gratuïts i oberts a tothom.\n* Divendres, 19 de novembre, a les 21:00h. Presentació de la Setmana de la Ciència 2010\nConferència “La biodiversitat marina”, a càrrec d’Enric Ballesteros. Sala de convencions del Museu Cerdà (Puigcerdà)\n* Dissabte 20 de novembre, a partir de les 17 h.\n17h. Presentació del número 3 de la revista cultural “QUEROL”\n17,30h. Presentació del número 4 de la revista científica “KER”\n18h. Conferència “100 mites de la ciència”, a càrrec de Daniel Closa\nSala de convencions del Museu Cerdà (Puigcerdà)\n* A partir de les 22h.\nSortida astronòmica a Guils de Cerdanya amb telescopis (si el temps ho permet).\nActe conjunt amb l’Agrupació Astronòmica de la Seu d’Urgell\nSortida des de la plaça de l’Estació (Puigcerdà) (es prega puntualitat).\n* Diumenge, 21 de novembre, a les 10h.\nSortida geològica per la comarca (si el temps ho permet).\nPublicat per Moisès Rial Medina a 8:18 Cap comentari:\nCAMPANYA DE JOGUINES 2010\nFINS EL 18 DE DESEMBRE, PODEU DEIXAR-LES A L'AJUNTAMENT DE PUIGCERDÀ\nÚS AGRAIRÍEM QUE COL·LABORÉSSIU AMB NOSALTRES APORTANT UNA JOGUINA NOVA\nPER A QUE TOTS ELS NENS PUGUIN GAUDIR DE LA IL·LUSIÓ DEL NADAL\nPublicat per Moisès Rial Medina a 6:58 Cap comentari:\nTercer número de la revista digital "QUEROL"\nJa teniu disponible on-line el tercer número de la revista digital "QUEROL", editada pel Grup de Recerca de Cerdanya.\nPublicat per Moisès Rial Medina a 2:51 Cap comentari:\nEl Centre d'Acollida Turística (CAT) de Puigcerdà estarà dedicat al Tractat dels Pirineus\nEl Centre d'Acollida Turística (CAT) de Puigcerdà, estarà dedicat a la Pau dels Pirineus. El conseller d'Innovació, Universitats i Empresa, Josep Huguet, acompanyat de l'alcalde de Puigcerdà, Joan Planella, ha assistit avui a la jornada de portes obertes d'aquest Centre que té per objectiu valoritzar el territori i ampliar l'oferta turística de les comarques de l'Alt Pirineu i Aran.\nEl Centre d'Acollida Turística (CAT) de Puigcerdà girarà al voltant del Tractat dels Pirineus i la seva principal conseqüència, la creació d'una frontera i la segregació de part dels antics territoris de la Corona d'Aragó.\nEl Tractat dels Pirineus va ser signat el 7 de novembre del 1659, a l'illa dels Faisans, i posà fi a la Guerra dels Trenta Anys. La conseqüència d'aquest tractat va ser la cessió a França del comtat del Rosselló i part del de la Cerdanya.\nLa frontera va partir la comarca en dos i va separar la seva població. La societat quedà dividida en tots els aspectes: social, religiós i sobretot polític. Aquest fet marcaria no només la vida de la comarca, sinó també les relacions entre l'Estat francès i Catalunya, i la relació del país amb la Catalunya Nord ja no seria mai més la mateixa.\nFermí Puig estrena el curs 2010-11 de l’Associació Universitària de Cerdanya\nASSOCIACIÓ UNIVERSITÀRIA DE CERDANYA (AUCER)\nUniversitat d’estiu tot l’any PUIGCERDÀ\nEl xef del Drolma parlarà de l’actual cuina catalana aquest divendres al vespre al Museu Cerdà\nL’activitat continuarà dissabte amb un curs d’història i gastronomia del Camí de Sant Jaume, amb Jaume Aymar, Joan Pous i Antoni Cot\nEl reconegut xef Fermí Puig protagonitzarà l’acte inaugural del curs 2010-11 de l’Associació Universitària de Cerdanya (AUCer). El cuiner del restaurant Drolma de Barcelona oferirà una conferència titulada La cuina a Catalunya avui. L’acte serà aquest divendres 12 de novembre a les 20.00 h. al Museu Cerdà, a l’antic convent de Puigcerdà. L’entrada és gratuïta.\nL’inici d’activitats de l’AUCer durant tot l’any enllaçarà directament aquesta conferència inaugural amb el primer curs, dedicat al Camí de Sant Jaume. Serà aquest dissabte a partir de les 20.15 a l’Hotel del Prado. En aquest cas, es proposa una original combinació d’història i gastronomia en sis etapes. D’una banda, s’explicarà els trets històrics més interessants dels territoris per on passa la ruta, a càrrec de Jaume Aymar, doctor en Història de l’Art i professor de la Universitat Ramon Llull; i Joan Pous, historiador i expresident del Consell Comarcal de la Cerdanya. De l’altra, l’enòleg Antoni Cot farà un recorregut pel bo i millor en cuina i vins, des de la Cerdanya fins a Santiago de Compostel.la.\nFermí Puig i Botey (Granollers, 1959) és el referent de la cuina acadèmica a Catalunya. Un punt clau de la seva carrera va ser l’entrada a l’hotel Majestic de Barcelona, on va crear el restaurant Drolma. L’any 2002 va ser guardonat amb la prestigiosa estrella Michelin. De la seva trajectòria professional en destaca la formació complementària amb Jacques Chibois i Cristian Bourillot; segon cap de cuina amb Jean Paul Vinay a La Ciboulette (Barcelona), xef al Restaurante San Marcos (Sevilla), al Mirador de les Caves (Sant Sadurní d’Anoia) i a Santa Marta (Lloret Relais&Chateaux); Invited Chef a Roger Smith (Nova York) i a l’Hotel Hilton (Caracas). Puig assisteix als congressos més importants del sector i imparteix conferències en diverses escoles de negocis i ciutats de tot el món.\nPublicat per Moisès Rial Medina a 15:12 Cap comentari:\nEl Puigcerdà guanya 10 a 5 al Txuri d'Hòquei sobre gel\n-La incorporació de Sacharuk al cos tècnic del primer equip ha estat un revulsiu per una plantilla molt motivada\n-El Tècnic canadenc imposa un nou estil de joc que entusiasma el públic cerdà\nXXXè CONCURS DE CAVALLS DE LA PROPERA FIRA DE PUIGCERDÀ\nPROGRAMA DEL XXXè CONCURS DE CAVALLS DE LA PROPERA FIRA DE PUIGCERDÀ.\nPublicat per Moisès Rial Medina a 0:50 Cap comentari:\nJornades de divulgació del Parc Natural Cadí -Moixeró el 6 i 7 de novembre\nEl proper cap de setmana, dies 6 i 7 de novembre, tindrà lloc la primera edició de les Jornades Divulgatives sobre el Parc Natural del Cadí-Moixeró. Les jornades consten d’un seguit de xerrades temàtiques sobre el parc (d’aproximadament una hora de durada i repartides entre dissabte al matí i a la tarda, i diumenge al matí) amb la intenció d’apropar al ciutadà la flora, fauna i ciència en general que genera el nostre entorn natural més proper. Les xerrades van a càrrec de científics de referència a nivell català i es complementaran amb la reeixida exposició “La flora del Parc Natural del Cadí-Moixeró” que ja s’ha exposat al Museu de les Trementinaires i a la seu del Parc a Bagà amb gran èxit i essent prorrogada diverses vegades.\nRECORDEM QUE TOTES LES ACTIVITATS QUE ORGANITZA EL GRUP DE RECERCA DE CERDANYA SÓN GRATUÏTES, SENSE ÀNIM DE LUCRE I OBERTES A TOTHOM. NO CAL CAP INSCRIPCIÓ PER ASSISTIR-HI.\nEls dies 6 i 7 de novembre, al Museu Cerdà de Puigcerdà, el Grup de Recerca de Cerdanya i el Parc Natural del Cadí-Moixeró organitzen unes jornades de divulgació del Parc Natural a les quals esteu tots convidats. No cal preincripció i els actes són gratuïts. Les conferències seran de caire divulgatiu i obertes a tothom.\n9:30-9:45: Obertura oficial de les Jornades / Joan Pous\n9:45-10:30: L'estat actual del PNCM / Jordi Garcia-Petit\n10:30-11:30: La flora protegida del PNCM / Artur Lluent\n11:30-12:00: Pausa pel cafè\n12:00-13:00: Els bolets del PNCM / Josep Ballarà\n13:00-14:00: La migració de les aus rapinyaires / Jordi Dalmau\n16:00-17:00: El llop al PNCM / Jordi Garcia-Petit\n17:00-18:00: Control de les aus per coll de Pal / Raül Calderon\n18:00-18:30: Pausa pel cafè\n18:30-19:30: El mussol pirinenc / Àngel Bonada\n19:30-20:30: Micromamífers / Ignasi Torre\n9:30-10:30: La tartera del Pedraforca / Queralt Tor\n10:30-11:30: Les papallones del PNCM / Jordi Dantart\n12:00-13:00: Els quiròpters del PNCM / Jordi Serra\n13:00-14:00: El tritó pirinenc / Albert Montori\n14:00-14:30: Clausura de les Jornades\nPublicat per Moisès Rial Medina a 0:21 Cap comentari:\nEl Centre d'Acollida Turística (CAT) de Puigcerdà ...\nFermí Puig estrena el curs 2010-11 de l’Associació...\nEl Puigcerdà guanya 10 a 5 al Txuri d'Hòquei sobre...\nXXXè CONCURS DE CAVALLS DE LA PROPERA FIRA DE PUIG...\nJornades de divulgació del Parc Natural Cadí -Moix...


Què dolents poden ser els diners... - FÒRUM.ad\nQuè dolents poden ser els diners…\nEl 05/05/17 7:07\nQuè dolents són els diners, quan esdevenen causa d’un conflicte.\nQuè dolents són, quan s’utilitzen per sotmetre als demés a la misèria.\nQue dolents són, quan serveixen per pagar l’amistat, l’estimació o la lleialtat, quan condicionen l’alegria o la tristor i quan veus que son la clau que t’obre portes, o les tanca…\nQuè dolents són, quan s’emmirallen amb l’ostentació.\nQuè miserables, quan s’utilitzen per a silenciar desigualtats.\nQuè mesquins, quan són la moneda per pagar l’esclavitud, quan posen valor a la dignitat, quan s’utilitzen per a mesurar l’honorabilitat, quan esdevenen l’única aspiració a voler tenir-ne més, quan et donen sentit a l’existència, quan son l’única eina per sobre viure… quan son només la finalitat…\nSón misteriosos, perquè quan es tenen se’ls estima i quan no, potser se’ls odia i desitja al mateix temps… Es mata en el seu nom…\nSón misteriosos perquè fan creure què amb ells no mancarà res, que ho podrem tenir tot… però son traïdors perquè son relatius…\nSón misteriosos, perquè poden fer bé o poden fer mal, com aquell ganivet que tinguem a les mans per tallar un tros de pa o ferir a un ésser viu…\nSón misteriosos perquè fan canviar principis, opinions, convenciments… Són misteriosos perquè no se sap d’on surten, quants en hi ha… només se sap que tot o quasi tot gira al seu voltant… que son el condicionant, no només del nostre present sinó també del nostre futur, com també ho han estat sempre del nostre passat…\nSón màgics perquè fan desenvolupar tecnologia, perquè fan avançar a la ciència, perquè fan possible tirar endavant, projectes, ajuts, somnis… perquè quan arriben, es pot comprar, consumir i omplir-nos de coses innecessàries que han servit també per omplir un buit puntual, o crònic…\nEn el fons son màgics perquè els diners no serien res sense els humans, perquè son el que cadascú fa amb ells, perquè es poden transformar, es poden adaptar al bé o al mal i… la seva maldat, el seu misteri o la seva màgia dependrà de qui el vegi com un fi o un mitjà…\nNotícia Anterior: L’oposició s’encara amb Calvó pel mal clima laboral a FEDA\nSegüent Notícia: No ho oblidis: “Només tens una pell. Protegeix-la del dany solar”


Conservació de les olives. Cooperativa de les Terres de l'Ebre | Soldebre\nConservació de les olives. Cooperativa de les Terres de l'Ebre\nConservació de les olives\nSi tens una olivera a casa i no saps que fer amb les olives, el millor és conservar-les.\nAquí us invitem a que proveu les nostres receptes de com conservar les olives collides i netes. Tant les verdes com les negres.\nIngredients: Olives Verdes, una ica de farigola o timó, aigua i sal.\nPreparació: Trenqueu les olives xafant-les amb un cop i posant-les en aigua de 5 a 8 dies seguits, canviant l’aigua cada dia. El tercer dia les escorreu i les poseu en un pot de vidre. A part, en un altre recipient s’hi ha de posar un grapat de sal i aigua (9 o 10 gr. de sal per 1 litre d’aigua). Quant estigui amb la quantitat de sal adequada, es tira a les olives trencades fins cobrir-les i amb el pot ben tancat ja estaran llestes per ser menjades.\nIngredients: sal (110 gr. per 1 litre d’aigua), herbes aromàtiques: timó, romaní i sajolida, llimona a trossets, oli d’oliva i alls.\nPreparació: El primer que hem de fer és posar les olives en un recipient amb aigua, i deixar-les reposar durant 9 dies, canviant l’aigua cada dia.\nDesprès d’això, en un recipient posem aigua amb sal. Més o menys haurem de calcular les olives que tenim i els pots que omplirem. Barregem bé la sal per que es dissolgui a l’aigua. Posem les olives en els pots i també hi anem alternant les herbes aromàtiques, la llimona, l’all...\nOmplim el pot de l’aigua amb sal i hi posem per damunt un raig d’oli d’oliva. Ara hem d’esperar uns 3-4 mesos abans de menjar-les.\nIngredients: Sosa càustica, aigua, olives mançanilla i sal.\nPreparació: Es posa amb un recipient aigua i olives (pesant-les prèviament). S’afegeix sosa càustica calculant per 1 litre d’aigua 14 gr. de sosa. S’hi posa un plat a sobre perquè no surin i toquin totes a l’aigua.\nDesprès de 24 hores (si són olives de la zona / unes 12 si són tipus arbequí), es comproven obrint-les i observant un canvi del color a “verd mate” per dins i el voltant del pinyol blanc, si no és així s’hauran de anar controlant i deixar-les més temps, mai superant les 36 hores (varietat “Gordal”).\nPassat aquest temps se li treu tota l’aigua i la sosa i es renten baix un bon xorro d’aigua, es deixen cobertes d’aigua sola fins el dia següent. A l’endemà es tornem a rentar i es tornen a deixar cobertes. Aquest procés es pot repetir en un total de 2 o 3 vegades. El contacte de l’oliva amb l’aire ha de ser el mínim possible ja què pot enfosquir-la i fer-la malbé.\nLlavors es posen a un pot de vidre (protegint el tap de l’oxidació amb un “plàstic film”) i se li afegeix aigua fins cobrir. L’aigua ha de contenir per 1 litre d’aigua de 8 a 10 grams de sal.\nOlives negres i/o mortes\nIngredients: Sosa càustica, olives negres, sal i aigua.\nPreparació: Es posa amb un recipient l’aigua i les olives unes 16 hores amb una concentració de 12-14 grams de sosa càustica per cada litre d’aigua que utilitzem. La quantitat d’aigua ha de ser la necessària per cobrir totes les olives.\nUn cop passat aquest temps, se’ls retira l’aigua i es reten ben netes per eliminar la sosa. Llavors, es posen les olives amb aigua i sal (per 1 litre d’aigua 5 grams de sal). Es neteja un cop al dia durant tres dies. I ja són llestes per ser menjades. Si es vol posar en pots, s’hauran de posar dins al pot i afegir aigua i sal (per 1 litre d’aigua 6 grams de sal).\nSi es volen mortes: se les deixa amb una safata una mica inclinada i esteses a sobre sense que els hi toqui gens l’aigua que desprenen i deixar-les secar. Es poden empolvorar amb algunes fulles aromàtiques. I es retiren depenent de lo arrugades que agradin. Per saber-ho es van provant.


T'interessa: Els serveis municipals que no marxen per vacances a l'agost a Lleida\nLa Paeria fixa una atenció i serveis a la ciutadania durant el període de serveis mínims\nL’Oficina Municipal d’Atenció Ciutadana oferirà atenció presencial amb cita prèvia\nper Redacció 07/08/2020 15:50h\nAtenció i serveis a la ciutadania durant el període de serveis mínims | ACN\nL'Ajuntament de Lleida ha regulat els serveis i l'atenció a la ciutadania durant el període de serveis mínims marcat entre el 10 i el 23 d'agost. Aquesta mesura s'ha adoptat de forma extraordinària donades les repercussions organitzatives ocasionades per la crisi sanitària per la Covid-19 i la declaració de l'estat d'alarma.\nL'Oficina Municipal d'Atenció Ciutadana (OMAC) i l'Oficina de Gestió Tributària (OGAT) atendran presencialment aquells tràmits imprescindibles sol·licitats amb cita prèvia a https://citaoficines.paeria.cat i es mantenen els serveis on-line a través del 010 i dels webs https://tramits.paeria.cat/Ciutadania. www.paeria.cat/oficinavirtualtributaria\nEls treballadors amb serveis mínims\nL'Ajuntament de Lleida ha fixat serveis mínims per a treballadors/es municipals d'Alcaldia, Guàrdia Urbana, Recursos Humans-Prevenció de Riscos Laborals, Serveis Jurídics, OMAC i OGAT, tècnics/es i brigades de la Regidoria d'Urbanisme, brigada de Jardineria, residus, mercats, esports (piscines i instal·lacions esportives), serveis digitals i tecnologia, Regidoria de Persones, Comunitat i Agenda 2030 (atenció primària als centres cívics, EAIA, Servei d'Atenció Domiciliària, Alberg Municipal, Inclusió Social, Banc dels Aliments...) i l'Institut Municipal d'Ocupació (Centre Especial de Treball i Escola de Jardineria).\nEn aquest sentit, serveis com el Cementiri Municipal i el Refugi dels Peluts mantindran el funcionament habitual. Així mateix, les Ludoteques de Cappont i Parc de Gardeny romandran obertes per a usuaris que demanin cita prèvia i es mantenen els equipaments fixats com a refugis climàtics, que són els culturals així com els Centres Cívics de Mariola, Centre Històric i Bordeta, amb possibilitat d'incorporar Llívia, Balàfia i Pardinyes si fos necessari. També estaran oberts als visitants els punts museístics i patrimonials municipals: Museu Roda-Roda, Museu de l'Aigua, la Casa dels Gegants, Castell de Gardeny, el Museu d'Art Jaume Morera i La Panera (en aquest darrer cas, fins al 16 d'agost, quan finalitza l'actual cicle expositiu).\nRomandran oberts l'oficina l'atenció de Turisme de Lleida i l'Arborètum i es mantenen les agendes d'activitats previstes de la programació Fase Cultura i de la Regidoria de Joventut, entre altres. L'Ajuntament de Lleida ha posat a disposició de la ciutadania una enquesta per avaluar el funcionament i la recepció de les dues setmanes de serveis mínims. Està disponible en l'enllaç https://ja.cat/09iZj\nLa nova petició econòmica de la Paeria a la Generalitat\nLa Paeria no accepta el tancament interior dels bars i proposa una solució


Tallers de natura – Anna Cayuela\nAls tallers de natura farem una obra col·lectiva amb elements traslladats del món natural. El grup ja haurà fet una sortida al bosc on haurà experimentat la natura amb tots els sentits.\nEls diversos materials naturals que haurem recollit conviden a dissenyar-los amb les tècniques d’elaboració que farem amb ajuda de diferents eines i d’aquesta manera aquests materials tindran un tractament artificial.\nEl grup experimentarà dos tipus d’experiència, d’una banda l’experiència adquirida en el propi marc natural on únicament intervenen elements naturals, d’altra banda, podran experimentar el mateix canvi de context de l’element natural però traslladant-lo a un espai no natural ja sigui un espai tancat, ja sigui un objecte (en aquest cas l’espai de l’aula on es realitzarà el taller).\nCom a proposta artística, penso que l’art és el resultat de qualsevol procés creatiu; per a mi, l’art és la interacció d’eines, intuïció, sentiment estètic, percepció, expressivitat, creativitat i atzar.\nGaudim de la natura !\nComentaris dels mestres sobre l’activitat\nHola Anna, moltíssimes gràcies pel teu taller, vam passar un matí molt maco. Els nens i les nenes estaven molt contents amb les seves obres d’art. Ho vas portar tot súper ben organitzat i em va agradar molt com els hi vas plantejar l’activitat i els comentaris que anaves fent mentre elaboraven el seu treball. GENIAL !!!\n(Taller de natura realitzat amb alumnes de primer i segon de primària)\nBon dia Anna, el dilluns vam fer una trobada amb les famílies i vam fer la mostra del teu taller de natura, els va agradar molt. Aquesta setmana ho tindrem penjat i la que ve ja s’ho enduran a casa. Gràcies per la teva aportació a la creativitat plàstica dels nostres alumnes.


'Flipping Out': Jeff Lewis, Gage Edward lluita contra la custòdia de la seva filla Monroe - Entreteniment | Gener 2021\n'Flipping Out': Jeff Lewis, Gage Edward lluita contra la custòdia de la seva filla Monroe\nJeff Lewis i Gage Edward lluiten per la custòdia de la seva filla de 2 anys, Monroe, la Sortint va revelar una estrella a l'episodi del 18 de juny del seu programa de ràdio SiriusXM Jeff Lewis en viu.\nLes coses van resultar 'lletges' quan els antics socis es van unir per parlar d'una setmana de visita, va dir el jove de 49 anys durant l'emissió, segons va informar People. Lewis va anunciar la seva divisió amb Edward, de 35 anys, al gener. Ara, tots dos han contractat advocats per intentar solucionar els seus problemes de custòdia.\nLewis va prometre que no utilitzarà la seva filla com a 'arma'\nJeff Lewis Astrid Stawiarz / Getty Images\nLa ruptura de Lewis i Edward ja feia temps que va dir, va dir l'estrella Bravo quan va revelar la separació a principis d'aquest any. Però la parella es va comprometre a assegurar-se que el final de la seva relació no tingués cap efecte negatiu sobre la seva filla, que va néixer per via subrogada el 2016.\n'Sempre han mantingut algun dels problemes que passaven entre ells lluny d'ella, fent que no fos un punt de discussió davant d'ella o al seu voltant', va dir un secretari a la gent en aquell moment. 'Desconeix la tensió. Són pares genials. '\nLewis va assegurar que, malgrat els problemes entre ell i Edward, no intentaria utilitzar la seva nena com a xip de negociació.\njocs que semblen la vida real\n'Passi el que passi, si hi ha cops a la carretera, i hi podria haver-hi, i això podria resultar una mica controvertit; només vull promoure que mai utilitzaré el nostre nadó com a arma', va dir al seu programa de ràdio el febrer.\nUna visita d’advocat de 6.000 dòlars\nMalgrat els intents de mantenir-lo civil, Lewis informa que les converses sobre custòdia de Monroe han tingut un contenciós. Ell i Edward fa poc que van passar tres hores amb els seus advocats per discutir una setmana de visita. Però, malgrat la llarga reunió, no es va resoldre res.\n'Mai es va resoldre', va dir Lewis. “Vull gastar 6.000 dòlars setmanals per parlar de visites? Va ser una bogeria ”.\nEl famós flipper house va dir que el seu ex 'no podia mantenir-lo junt' durant la seient.\nassassins en sèrie d'Amèrica\n'Va ser tan enutjat i irracional que van haver de traslladar-lo a una altra sala de conferències', va dir Lewis. “Malauradament, durant les ruptures, veus gent per a qui són realment. El problema és que, quan us heu fer mal d'aquesta manera, és molt difícil aconseguir-ho. De vegades la gent fa coses tan terribles i diu coses tan terribles. ”\nEdward es queda tranquil\nPura alegria. Feliç dia del pare.\nque ric és George Lucas\nUna publicació compartida per Gage Edward (@mrgageedward) el 16 de juny de 2019 a les 7:28 am PDT\nEdward no ha comentat la situació de custòdia. Tot i això, recentment es va unir a Instagram i ha compartit fotos d'ell mateix amb la seva filla, inclosa una publicació recent del Dia del Pare, 'Pura alegria'. Feliç dia del pare.'\nTambé sembla estar content de continuar la seva relació amb Lewis. Ha abandonat la seva feina a Jeff Lewis Design i l'han vist en una cita amb un altre home. I després de celebrar un aniversari la setmana passada, va dir això: “Jo mateix, va ser un any. Aquí està al màxim i al mínim. D’això ho vam aprendre. El nostre 35è any per endavant serà un gran. '\nsuors que semblen pantalons\nHarry i Meghan al balcó\nwww com pare de pel·lícules\ngermana lauer matt\nquant va guanyar Orlando Bloom del senyor dels anells


Begur ret homenatge al dibuixant Jordi Macabich • Ràdio Capital de l'Empordà\nBegur ret homenatge al dibuixant Jordi Macabich\nL'exposició es pot visitar a la sala d’exposicions del Centre Cultural Escoles Velles de Begur fins al 30 de març\nEls begurencs reten homenatge al dibuixant Jordi Macabich (Barcelona 1925-2015), dibuixant de formació autodidacta, amb una exposició d’il·lustracions que va realitzar l’artista als habitants de Begur. Aquesta es pot visitar a la sala d’exposicions del Centre Cultural Escoles Velles de Begur fins al 30 de març.\nEs va inaugurar el divendres dia 8 de març gràcies a la col·laboració ciutadana i va comptar amb l’assistència d’unes 60 persones, entre les quals hi havia l’alcalde i la regidora de Cultura, Joan Loureiro i Mònica Martínez, que van fer els seus parlaments. Com a anècdota, la família Obrador-Pons, de Begur, va deixar el Seat 600 que va ser propietat de Macabich i que utilitzava per moure’s pel municipi.\nL’exposició a Macabich, a part d’homenatjar la seva feina a través dels seus dibuixos, també vol que serveixi per recordar la persona i la seva vinculació amb Begur. L’artista hi tenia molts amics i era molt conegut pels seus dibuixos de còmic, en el qual apareix a la capçalera de la revista municipal Es Pedrís Llarg. El dibuixant va conèixer Begur arran de la relació d’amor i professional molt estreta amb la seva dona, Violeta Suárez. Els begurencs el recorden com una gran persona, alegre, optimista i simpàtica. I també per haver immortalitzat a gent del poble a través dels seus dibuixos que després regalava als mateixos protagonistes.\nLa carrera de Macabich s’inicià als anys 40 del segle passat i va dibuixar en còmics unitaris del segell Ameller i després en col·leccions d’aventures alternant aquestes tasques amb historietes destinades a revistes humorístiques, com TBO, PBT, Rialles de por o Pulgarcito.\nArticle següentArcade Fire estrena “Baby Mine”


No cal molta imaginació per entendre quin ha de ser el sentiment i la desolació dels pares, familiars i amics en general davant la mort del jove jugador del Reus i veí de l'Ampolla, que va morir dilluns.\nVaig escoltar a l'Ebre TV declaracions del president de l'Amposta, Tortosa, i els entrenadors Jordi Fabregat, Nacho Perez i Carlos Blanch. Les seves paraules eren certament emocionants. Tots van destacar l'educació, comportament i simpatia del jove jugador. Com molt bé va dir Ximo Rambla el sentiment de tristor i pena que puguen sentir tot el col·lectiu de futbolistes, coneguts i ebrencs en general, no és comparable, però, amb el de la seva família. Que descansi en pau.\nNo sé, lògicament, si les causes de la seva mort, han estat conseqüència de la pràctica del futbol, del propi partit del dia anterior al Prat o simplement ha sigut una desgraciada coincidència i, per tant, li hagués pogut passar igualment sense la necessitat de fer cap esport. De fet, encara que excepcionalment, sempre hi ha hagut casos de gent jove que mort de manera relativament fulminant i sobtadament i sense cap sobre-esforç previ.\nEl que si crec saber, és què els controls mèdics que és fan habitualment als equips d'inferior categoria ( amateurs ) no son ni molt menys tot l'exhaustius que caldria, ja no parléssim dels del futbol base que, a més, en la mesura que és quan comencen a practicar de manera regular l'esport, caldria fer-ho amb tot el rigor precís per tal de detectar certes anomalies i evitar mals pitjors. Aquí, però, cal dir que els pares, de manera conscient o inconscient, estan/em assumint un risc que, sent coneixedors del tema, ho passen per alt, ja sigui per no voler -o no poder- assumir els costos de les revisions o pel que sigui, però el cas és que s'està acceptant un risc. Cert és què, pels centenars de milers de persones que practiquen esport, és molt baix el numero de persones que es veuen afectades per algun tipus d'incapacitat, i nomes se'n parla quan toca de prop o afecta a algun esportista d'elit, primera divisió etc.\nAnit vaig veure una entrevista a un preparador físic d'un equip de tercera de Madrid, ell mateix va dir que eren més importants les proves físiques que va passar ell mateix per fer de preparador que no les dels propis jugadors. Increïble.\nDiria més, i sense entrar en massa detalls, hi ha casos de metges que firmen un determinat document oficial ( comprat prèviament ) certificant una capacitació de cara a afronta unes probes d'esforç físic ( per exemple per a entrar INEFC, etc. ) que, en algun cas, NI VEUEN a l'interessat.


El Calaix, fet a mà - hand made: Sweet Stitch #5\nSweet Stitch #5\nAquesta setmana ha donat molt de si :) Vaig acabar la samarreta de girafes i he pogut confeccoinar el model que podeu veure a les fotos. A partir d'avui trobareu aquest jersei de màniga japonesa en color gris a la botiga. És el mateix model que vaig presentar fa deu dies, el podeu veure aquí. I continu en la busqueda de teixit granate, espero tenir sort la setmana que ve.\nSi t'agrada i no pots passar per la botiga, escriu-nos a cookinoflis@hotmail.es i t'informem de com aconseguir-lo :)\nPublicat per El Calaix a 9:15


Cada mes de setembre comença una promoció nova de l’itinerari formatiu de l’Aula d’escriptura. En aquests cursos són admesos tants alumnes com places disponibles tingui cada curs. Les places s’atorguen seguint l'ordre d'inscripció. L’alumnat que ja ha cursat un mòdul anterior té garantit el seu lloc en el mòdul següent si ha superat el primer.\nPer al bon funcionament de l’Aula s’utilitza l’eina CLASSROOM com a suport a les classes, la qual cosa requereix disposar d’una adreça gmail a l’hora d’utilitzar-lo.\nL’aprenentatge de l’alumnat serà supervisat per part del professorat amb els exercicis de classe, que cal lliurar de forma regular.\nLa direcció de l’escola resta a disposició de l’alumnat per a qualsevol comentari, dubte, queixa o suggeriment. Es pot sol·licitar l'entrevista a través del correu electrònic emhu@ajgirona.cat o per telèfon a la secretaria del centre (972 223 305).\nAl final de l’itinerari formatiu (superats els 4 mòduls) l’alumne tindrà un diploma signat per l’Ajuntament de Girona que acredita els seus coneixements en lectura i escriptura.\nAtendre les instruccions del professor/ora responsable del taller i respectar les normes de convivència correctes en espais públics i d'activitats col·lectives, tot mantenint un tracte de respecte envers els companys/es de classe i el professorat.\nLa llengua vehicular de l’escola és el català, i és el que utilitzen el professorat a l’aula. La llengua d’escriptura de l’alumnat és personal, i pot ser tant la catalana com l’espanyola.\nL'alumnat de l'escola reben informació de les activitats formatives de l’Escola Municipal d’Humanitats. Si no hi estan interessats, han de manifestar-ho expressament i per escrit a la direcció de l’escola.


Europa: el centre del debat a l’exposició 'Ara fa 30 anys: un espai de reflexió' - Cetrencada\nEuropa: el centre del debat a l’exposició ‘Ara fa 30 anys: un espai de reflexió’\nEnguany fa 30 anys de l’entrada de l’Estat espanyol a les Comunitats Europees. Aprofitant l’avinentesa, el campus de Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra acull del 15 de gener al 12 de febrer una sala d’exposició i debat. Ara fa 30 anys: un espai de reflexió pretén fer arribar a la comunitat universitària què ha representat i representa la integració europea per a Catalunya, i a la inversa. L’objectiu final d’aquesta iniciativa, doncs, és fomentar la reflexió i el debat sobre el futur de la Unió Europea.\nPanells informatius de l’expsició, que té lloc a la Universitat Pompeu Fabra. JUDIT DOMÈNECH\nEs tracta d’un espai en el qual hi han participat diversos col·laboradors, des de mitjans de comunicació fins a arxius i biblioteques de Catalunya. El resultat final ha englobat un conjunt de panells d’exposició informatius que expliquen aquest fet des del punt de partida, el 12 de juny de l’any 1986, fins a l’actualitat. Ofereix també un resum sobre com Catalunya es va preparar per tirar endavant la seva projecció europea, un seguit de manuals didàctics per tractar de forma adequada a les aules l’entrada de Catalunya a les Comunitats Europees, així com un espai on veure l’impacte material que això ha suposat.\nLa Unió Europea és una associació econòmica i política de 28 països europeus, entre ells l’Estat Epanyol, que en el seu conjunt engloben gran part del continent. L’origen de la Unió Europea es remunta al període posterior a la Segona Guerra Mundial. Els primers països que en van formar part van treballar per impulsar la cooperació econòmica per tal de reduir les possibilitats de conflicte. La seu de la Comissió Europea es troba a Brussel·les i des de l’1 de novembre del 2014 el seu president és Jean-Claude Juncker, que es mantindrà al càrrec, com a mínim, fins al 2019.\nTanmateix hi té cabuda un espai de projecció en vídeo on apareixen declaracions d’estudiants de la UPF en què se’ls demana diverses qüestions relacionades amb la Unió Europea, algunes més disteses i altres més teòriques. Aquesta projecció pretén mostrar l’alt grau de desconeixement del món universitari respecte Europa per posar sobre la taula la necessitat de conèixer-ho amb profunditat. En un moment del vídeo, a una estudiant se li demana si Europa és ‘sexy’. Ella respon amb seguretat: “No, no pot ser ‘sexy’ quan cada dia que ens despertem hi ha més sang a les platges del Mediterrani”.\nL’exposició també recull vinyetes de Jaume Perich que il·lustra, amb la ironia que el caracteritzava, l’entrada de l’Estat espanyol a la UE. El propi cartell promocional d’Ara fa 30 anys: un espai de reflexió en conté una.\nEn una entrevista de la Universitat Pompeu Fabra a Fernando Guirao, catedràtic Jean Monnet d’Història de la mateixa universitat i comissari de l’exposició, explicava que aquesta ha necessitat pràcticament dos anys de planificació, definició, realització i finalment la posada en escena. I pel què fa a les institucions europees, tant el Parlament Europeu com la Comissió Europea van donar suport a aquest projecte des del primer moment, segons informava Guirao. En una carta que es pot veure a l’exposició, el president del Parlament Europeu, el Sr. Martin Schultz, explica per què van accedir a patrocinar aquesta exposició. I és que segons ell, formar part de les comunitats europees ha significat “modernització econòmica, política i social; obertura física i mental; consolidació democràtica i, en última instància, garantia de llibertats”, cosa que alguns estudiants entrevistats al vídeo desmentien, afirmant que no ha suposat cap canvi ni cap millora.\nL’exposició, que romandrà a la universitat fins al 12 de febrer, s’instal·larà posteriorment en altres indrets de Catalunya.\nOlder Entry Ple al debat sobre participació veïnal\nNewer Entry 20 minuts d’espera


Col·laborant amb Retail Design. | Bloc de Relligats Olivé\n← La Barba dels Llibres\nPas a pas d’una Restauració. →\nEns agrada que ens arribin feines diferents, noves i creatives i tot d’una va arribar a nosaltres Rut Martín (arquitecta, professora de l’escola Elisava i amb un currículum fascinant) Acompanyava i assessorava alguns estudiants de l’escola Elisava per crear un aparador.\nÉs clara la tendència a buscar coses noves que cridin l’atenció. Crear coses artístiques i amb bon gust per captivar la mirada del consumidor és tot un art. Aglutinen els coneixements per poder posar-ho en pràctica els cursos formatius o màsters que es poden cursar en diferents escoles de disseny o arts i que cada vegada tenen més tendència: el Disseny de l’Espai Comercial: Retail Design o l‘Aparadorisme.\nLa Rut ens va trobar per primera vegada a través de la nostra pàgina web i ens va encomanar tallar a mida centenars de papers de colors i troquelar un forat a dues piles de 1.000 fulls. Ens va encantar el repte i el resultat va ser impressionant: l’aparador de Sony, el muntatge i el dia de la inauguració de la campanya de primavera 2013 va ser sorprenent.\nVam descobrir que les piles de paper troquelades farien passar els fils dels objectes tecnològics i que els papers de colors servirien per fer papiroflexia el dia de la inauguració.\nMesos després la Rut es torna a posar en contacte de nou i aquest cop ens demana 250 tires llargues de paper blanc i 80 cartolines vermelles de tamany 1 x 0,10m.\nEns va reptar de nou a realitzar la tasca de fer-ho manualment amb molta paciència i ho vam disfrutar plenament.\nMesos després la creació ja està portada a terme amb un resultat espectacular: l’aparador de la nova In.vysible Pop Up Store al Born (c/Portal Nou 48) ja és una realitat.\nAmb l’experiència que la Rut va agafar com a coordinadora de la Pop Up Store a Nova York (veieu la foto de sota) no ens estranya que aquí a Barcelona també sigui un èxit.\nDesde aquí volem donar el nostre reconeixement a aquesta feina tant creativa i desitgem treballar més amb aquest tipus d’iniciatives que tant ens satisfà de col·laborar.\nHeu vist algun aparador especialment deliciós per Barcelona?\n2 thoughts on “Col·laborant amb Retail Design.”\n13/02/2014 at 16:50\nMolt i molt interessant!!!! El que es pot fer amb imaginació i pocs recursos!\nExacte! Es tracta de creativitat!


El Comú de la Massana presenta les ofertes d’activitats juvenils per l’estiu - Societat - AndorraDirecte\nDijous, 13 d'agost de 2020 11:17 h\nEl Comú de la Massana presenta les ofertes d’activitats juvenils per l’estiu\nDiverses excursions són el plat fort d’enguany\nLa Massana » Dimecres, 22.6.2011. 08:19 h\nEl departament de Joventut de La Massana ha preparat una àmplia oferta d’activitats adreçades als nois i noies a partir dels 12 anys.\nHi haurà activitats tan al matí com a la tarda durant tot el mes de juliol. Els joves podran apuntar-se a totes les activitats o només a les que els interessin.\nTotes són gratuïtes excepte les sortides dels divendres, en què els participants hauran de pagar el preu de l’activitat i el comú pagarà el transport. En total seran quatre sortides: dues d’activitats d’aventura -una a Vallnord i l’altra a Sort- una a la platja d’Ogern (a Solsona) i també hi haurà una excursió al parc natural de Sorteny.\nPel que fa a la resta de l’oferta, hi ha una combinació i un equilibri entre la part lúdica i la de formació. S’han programat tallers de trashing i confecció de peces a partir del reciclatge. També hi ha piscina, tardes de cine i excursions.


Necessito artemia adulta viva amb certa urgència, i a Dauer i a Fauna Paradís se'ls ha acabat la "ració" setmanal. Algú sap on podria aconseguir, millor si és avui mateix...?\nDavid Fernández escribió: Bon dia,\nDavid passat per casa i et puc passar una mica.\n(Una mica no tant com les porcions "comercials". Tinc el cultiu que esta començant a arrencar).\nPer cert, al nostre patrocinador Iwagumi també solen tenir Artemia adulta.\nI a Acuarios Condal, del carrer Viladomat.\nAhir es va passar per casa i es va endur una petita ració d'Artemia viva i alguna coseta més\nVeiam si entra al fòrum a comentar com li ha anat :o\nMIJABA escribió: Ahir es va passar per casa i es va endur una petita ració d'Artemia viva i alguna coseta més\nSí, vaig passar per casa d'en Miquel a per artèmia i ja em va liar... Per la tarda ja em vaig passar per l'Ikea a per un recipient per criar artèmia adulta a casa... miley4:\nOlivier: ja havia trucat a Condal, i tampoc en tenien. Ahir estava esgotada a tot arreu... :mad:\nDavid, perdona la curiositat: perque artèmia adulta i no acabada d´eclosionar que te mes propietats. Ho va comentar el MIJABA a la conferencia d´aliment viu. Suposo que deu ser perque els comensals deuen tindre ja una certa mida, no?\nTRONERA escribió: David, perdona la curiositat: perque artèmia adulta i no acabada d´eclosionar que te mes propietats. Ho va comentar el MIJABA a la conferencia d´aliment viu. Suposo que deu ser perque els comensals deuen tindre ja una certa mida, no?\nEl comensal és un nou disc de 7 cm que no m'estava menjant... Si li dono nauplis, ni els veu... :p\nAjuda Urgent: Els meus Ramirezzi han posat ous! AlwaysTB 22 11.445 25-02-2009, 12:50\nURGENT! barb fotut Jaume71 6 4.579 24-07-2007, 20:01\nrecarrega co2, urgent fenix81 1 1.986 15-11-2006, 10:23\nHora: 04-07-2022, 14:46 Powered By MyBB, © 2002-2022 MyBB Group.


Club Lectura Sant Gregori - Premi de Novel·la Curta Just M. Casero\nClub Lectura Sant Gregori\nCARME CALLEJON FONT De Lectura – Club de Lectura de Sant Gregori\nAmsterdam Llibres publica ‘La gatera’, premi Casero 2011\n‘La gatera’, de l’escriptora Muriel Villanueva, darrer premi de novel·la curta Just Manuel Casero ha arribat ja a les llibreries de la mà del segell ‘Amsterdam Llibres‘. Aquest vespre la Llibreria 22, organitzadora del certàmen ha acollit la presentació de l’obra on Villanueva ha estat acompanyada de Guillem Terribas, propietari de la 22 i ànima del premi, l’editora Izaskun Arretxe i Vicenç Pagès, membre del jurat del guardó. Arretxe ha destacat de Villanueva que és ‘una veu amb destresa narrativa però alhora amb frescor’, l’autora de ‘La gatera’ ja té tres obrers publicades, i l’ha comparat amb Marta Rojals i la seva novel·la ‘Primavera, estiu, etc…‘ quant a ‘sorpresa literària’. ‘És una novel·la de molta qualitat’, ha dit. Segons ha explicat Vicenç Pagès, el premi Casero s’està convertint en ‘un destí de llibres imprevisibles’ i també ha destacat el fet que l’escriptora premiada enguany no sigui una autora novella. Per Pagès el Casero ‘ha deixat de ser un premi gironí’ i ha assegurat que enguany hi va haver coincidència en el jurat alhora de triar ‘La gatera’. ‘No hi ha un decàleg per escollir una obra, cadascun de nosaltres es fixa en un aspecte i a més amb matisos’, ha dit. De Villanueva n’ha destacat la rigorositat narrativa, la disciplina ‘militar’ a l’hora d’escriure i el fet que la seva novel·la té una trama molt ben estructurada. ‘L’autora sap on va, la seva novel·la té un índex i un percentatge molt alt de literatura’, ha dit. ‘És un artefacte de rellotgeria’, ha afegit.\nLa sinopsi que consta a la contraportada del llibre és l’única cosa que es pot explicat sense desvetllar el desenllaç: La Raquel hereta dos pisos simètrics. L’un dóna al carrer i l’altre, a un pati interior des d’on s’escola un gat taronja. Obrir una gatera al mur que separa els dos habitatges esdevindrà un camí intrigant cap a la identitat de la noia’.’La gatera és una novel·la escrita des del llindar: un forat obert en una paret que connecta dos mons sense intersecció aparent. Una història commovedora que barreja realitat i ficció, vida i mort, masculinitat i feminitat’, continua.\nMuriel Villanueva (València, 1976) ha explicat que aquesta novel·la és una obra de trencament. Per una banda ha deixat enrere el tema recurrent de la família. Això l’ha situat a ella com a escriptora, igual que a la protagonista, ‘davant d’un abisme, amb dos pisos buits i obligada a començar de zero’. Per altra banda hi ha dos trencaments literaris estilístics purament que són l’ús de la primera persona, en format diari íntim, i el monòleg interior, que Villanueva fa servir per primer cop. Professora d’escriptura creativa a l’Ateneu barcelonès, ha explicat que ha fet el contrari que recomana als seus alumnes i ha escrit ‘un relat de no-ficció o un diari íntim de ficció’ ‘Què hi del propi autor en un relat de ficció i què hi ha de ficció en un diari íntim’, es pregunta l’escriptora. ‘No sé si sóc massa atrevida, però quan vingui l’Arnau, Arnau dels meus ulls, Arnau occhi miei, li diré: Arnau, no he tingut temps de comprar res i no sóc bona cuinera, mentiré…’\nPublicat per CARME CALLEJON FONT a 13:46


CLAUDIA MONTERO | Forum de Música Valencia\nJornada dia 22\n18:00 Sala Martín i Soler:\nLa força de la dona en la creació musical\nClaudia Montero va nàixer a Argentina i viu a València des de fa 15 anys. És compositora d’Amèrica Llatina i ha estat guardonada amb dos Grammys Latinos, el primer pel seu concert per a Violín i orquestra de Cuerdas en l’any 2014 i el segon Grammy el 2016 pel seu Cuarteto para Buenos Aires. Ambdós premis dins de la categoria Millor Composició Clàssica Contemporània. És membre de la International Alliance Women in Music, de la Latin Recording Accademy i de la Recording Academy.\nLa força de la dona en la creació musical.\nLa història de la música llança entre les seues dades una llista de dones compositores. Als segles XVIII i XIX, moltes d’elles tenien papers dobles, intèrprets i compositores, encara que es programen molt poques d’elles amb assiduïtat.\nAmb el pas del temps, s’ha incrementat la programació de dones compositores del segle XX en quasi tots els àmbits musicals (música de cambra i simfònica en menor mesura). La comissió d’obres creades per orquestres, solistes i grups de cambra ha augmentat la seua atenció cap a les dones, que estan encara en minoria, però no són inexistents.\nLes polítiques d’igualtat han propiciat una major participació de la dona en circuits creatius com festivals, seminaris i trobades. Els reconeixements i premis en l’àmbit nacional i internacional recauen més en compositores. Cada vegada més compositores estan sent convocades com a jurat en diferents concursos, no solament de composició, sinó d’altres disciplines. La dona pren força en la creació musical, però no hi aconsegueix el poder.


Aquesta setmana s'ha celebrat a Dénia una reunió informativa, organitzada per la Regidoria de Medi Ambient i Canvi Climàtic, sobre la gestió de residus. La xarrada ha estat a càrrec del Consorci MARE Marina Residus, responsable de la gestió dels residus dels municipis de la comarca. Celebrada en la Casa de lCultura, va tindre com a objectiu traslladar a la ciutadania el pla zonal del model actual de gestió, així com conscienciar sobre la importància del reciclatge. La xarrada va comptar amb la participació del vicepresident primer del Consorci MARE Marina Residus, José Vicent Férriz, el director general de Canvi Climàtic i Qualitat Ambiental, Joan Piquer, i el regidor de Medi Ambient, Josep Crespo.\nDurant l'encontre, els participants van poder conéixer la legislació existent en matèria de residus urbans, el treball que realitza l'organisme i alguns falsos mites sobre reciclatge. El director general de Canvi Climàtic i Qualitat Ambiental, Joan Piquer, va exposar les directrius amb les quals s'està treballant des de Conselleria per adequar la normativa autonòmica en matèria de reciclatge als nivells d'exigència europeus. Piquer va anunciar la redacció d'una nova llei de residus, en la qual es contemplarà la introducció del sistema SDDR (Sistema de dipòsit, devolució i retorn de residus), que servirà per a incrementar el percentatge de residus reciclats, així com un canvi en la gestió de residus per tal que les persones que reciclen vegen premiat el seu esforç. D'aquesta manera, es preveu que a partir de l'1 de gener de 2018, amb un sistema informàtic de targetes personals, tots aquells veïns que reciclen tinguen una bonificació, en funció de la quantitat de residus separats, en la taxa de fem que paguen anualment.\nPer la seua banda, el regidor de Medi Ambient i Canvi Climàtic va destacar la importància que des de l'ecoparc municipal s'haja posat en marxa un sistema informàtic que genera targetes per a particulars i empreses, ja que "faran possible que totes aquelles persones que tinguen un compromís amb la separació de residus perceben una gratificació amb eixa bonificació, així com els que encara no reciclen, tinguen una motivació per a fer-ho".


Al pot petit: de març 2014\nLa setmana passada vaig anar a un taller de cuina amb el cuiner Pep Nogué sobre cuina italiana i com no podia ser d’una altra manera va sortir el tema de com cuinar correctament la pasta . En Pep ens va donar unes indicacions de com fer-ho perquè mai més s’enganxi la pasta, es trenqui o es passi. I també ens va oferir algunes receptes tan interessants com aquest Pesto rosso que jo he fet avui mateix per dinar i que ens ha agradat molt. Espero que també us agradi a tots si us animeu a provar-la.\nLlacets de pasta al pesto rosso\n200 grams de llacets de colors\n12 tomàquets secs en oli\n2 cullerades de tomàquet fresc ratllat\nPreparació dels tomàquets secs::\nUn parell de dies abans com a mínim prepareu els tomàquets secs de la següent manera:\nEn un recipient amb aigua bullint aboqueu els tomàquets secs i deixeu-los bullir durant 2 minuts.\nPoseu els tomàquets en un pot de vidre i ompliu el pot amb oli d’oliva verge extra, uns grans de pebre negre i una mica d’orenga.\nDeixeu els tomàquets en oli durant al menys un parell de dies.\nPreparació dels llacets de pasta al pesto rosso:\nTritureu la meitat dels pinyons, l’all, els tomàquets secs i el bitxo.\nAfegiu 2 cullerades de tomàquet fresc ratllat i tritureu.\nSi la salsa es massa espessa, afegiu una mica d’aigua i seguiu triturant perquè tots els ingredients, inclosa l’aigua, es barregin bé.\nFinalment, afegiu el formatge ratllat i tritureu una mica més.\nBulliu la pasta.\nServiu immediatament la pasta amb la salsa i per decorar afegiu la meitat dels pinyons que hem reservat i uns tomàquets secs.\nMengeu ràpidament ja que la pasta es refreda de seguida.\nCom cuinar la pasta.\nEn Pepe Nogué ens fer un llistat dels aspectes que hem de tenir en compte a l’hora de cuinar la pasta.\nCuinar la pasta en aigua abundant. Hem de calcular que el volum de l’aigua sigui 10 vegades més gran que el volum de la pasta, per exemple per 100 grams de pasta posarem 1 litre d’aigua. D’aquesta manera, evitarem que la pasta s’enganxi.\nQuan l’aigua comenci a bullir, posar la sal i a continuació la pasta. Caldrà assegurar-se que segueixi bullint, és a dir, que no baixi gaire la temperatura de l’aigua perquè si és així la pasta absorbirà massa aigua i quedarà tova.\nRemoure una mica la pasta perquè no s’enganxi, però amb molta cura perquè tampoc es trenqui.\nCoure la pasta segons les indicacions del fabricant procurant que quedi al dente, és a dir, que sigui cuita però amb un punt resistent quan es mastega. Per tal de que ens quedi al punt, el millor es provar-la i d’aquesta manera la pasta no es passarà.\nQuan la pasta estigui al seu punt, treure-la ràpidament del foc i si és un tipus de pasta que es trenca fàcilment, com és el cas d’aquests llacets, els traurem amb l’ajut d’una espàtula o d’una aranya en comptes d’abocar-la directament a una escorredora.\nEscórrer la pasta però sense deixar-la completament seca perquè d’aquesta manera s’enganxaria, és a dir, s’ha d’escórrer i ràpidament servir sense deixar-la molta estona a l’escorredora.\nBarrejar la pasta amb la salsa que ja tindrem preparada. La salsa ha d’esperar a la pasta i no a l’inrevés.\nMenjar immediatament perquè és més bona acabada de fer.\nCrec que alguna vegada ja he comentat que la fruita seca és potser el tipus d’aliment que més m’agrada i m’agrada crua, torrada, fregida, salada....és tan bona i tan saludable. I m’agrada també incloure-la en els plats que cuino, com en aquest pollastre de pagès que he cuinat amb prunes, panses i pinyons, segons una recepta de Ferran Adrià que apareix en el llibre La comida de la família.\nEn relació a la fruita seca, fa pocs dies he tingut ocasió de conèixer una botiga artesana al carrer Sombrerers de Barcelona, concretament Casa Gispert, on torren la fruita seca des del 1851 en el seu forn de llenya de manera artesanal i natural. A part del forn de llenya, la botiga manté també el mobiliari original: el taulell d’una sola peça, les prestatgeries de fusta, els calaixos arrenglerats i les senalles d’espart.\nVa ser un veritable” luxe” poder comprar unes ametlles torrades que em van servir en una bosseta de paper i que encara estaven calentes, ja que havien sigut torrades aquell mateix matí en el forn de llenya on torren la fruita seca des de fa més de 160 anys.\nPollastre de pagès amb prunes, panses i pinyons.\n1 pollastre de pagès tallat a trossos\n100 grams de prunes seques\nPoseu a hidratar les prunes i les panses en vi ranci durant 12 hores\nEscorreu les prunes i les panses i reserveu el vi ranci\nPeleu i talleu la ceba en juliana\nPoseu una mica de sal i una mica de pebre al pollastre\nRostiu el pollastre en una cassola amb oli a foc baix\nQuan el pollastre estigui rostit, afegiu la ceba tallada i fregiu-la.\nQuan estigui la ceba caramel·litzada, afegiu el vi ranci i deixeu coure una mica\nAfegiu el tomàquet pelat i tallat a daus i deixeu coure una mica més a foc ben baix\nAfegiu l’aigua i deixeu coure 30 minuts\nAfegiu les prunes i les panses i deixeu coure 1 hora més sempre a foc ben baix fins que el pollastre estigui ben cuit i ben tendre\nTorreu els pinyons en una paella\nEn el moment de servir, tireu els pinyons per sobre del pollastre\nEls pinyons s’utilitzen en molts guisats, rostits, i altres plats, com per exemple la salsa al pesto, però també es mengen sols, com qualsevol altra fruita seca.\nA part del seu gust aromàtic i intens, els pinyons ens ofereixen molts beneficis, ja que aquest producte té grans propietats nutritives.\nEntre les moltes raons per consumir pinyons podem destacar-ne aquestes sis:\n1. Poden ajudar en les nostres dietes d’aprimament. Encara que és veritat que els pinyons tenen un alt contingut en greixos, introduir pinyons a la nostra dieta pot ajudar-nos a perdre pes, perquè els pinyons contenen àcid pinoleic que allibera hormones supressores de la gana i si tenim menys gana, menjarem menys i en conseqüència, ens aprimarem.\n2. Els pinyons són una gran ajuda per mantenir sa el nostre cor, ja que els greixos dels pinyons són greixos mono insaturats, que redueixen els nivells del anomenat colesterol dolent o LDL i per contra, ajuden a augmentar el colesterol bo, i d’aquesta manera beneficia la nostra salut cardiovascular.\n3. Ens aporten una important quantitat de ferro, un nutrient fonamental per a la salut del nostre organisme, en especial per a la nostra circulació sanguínia i per al nostre sistema nerviós.\n4. Els pinyons tenen també un efecte anti edat, ja que tenen un potent antioxidant que elimina els radicals lliures que es troben en el nostre organisme. Aquest fenomen és molt important en la prevenció de malalties tan greus com el càncer.\n5. Són especialment bons per a la nostra salut ocular, ja que tenen un alt contingut en luteïna, que actua com a preventiu de certes malalties oculars com la degeneració macular o les cataractes. A més, contenen també vitamina A, molt important per a la vista.\n6. Ens proporcionen molta energia. Quan ens sentim cansats o necessitem una “ració” extra d’energia de manera natural, senzilla i ràpida, els pinyons són una bona solució, ja que són rics en proteïnes i magnesi.\nTotes aquestes raons són suficients per incloure els pinyons a la nostra dieta, però a més està el seu gust intens i únic que dona un aroma i un toc molt especial i molt mediterrani a la nostra cuina.\nPublicat per Conxita a 23:54 3 comentaris:\nPublicat per Conxita a 0:19 3 comentaris:


Els espectres de l’Odissea - Batecs Clàssics\nEls espectres de l’Odissea\nTirèsias s’apareix a Ulisses (Johann Heinrich, 1780-1785)\nUlisses no descendeix stricto sensu a l’inframón. El que es produeix és un ascens de les ànimes dels morts a la cridada de la sang. Més que un viatge sembla una invocació màgica. En la segona part del cant XI hi ha una fugaç visió de l’inframón des de dalt, on se’ns relaten els càstigs d’alguns dels seus hostes més il·lustres (Minos, Tici, Tàntal, Sísif…). Després d’aquesta visió, Ulisses torna a l’illa de Circe, la qual li dóna consells per evitar els perills que li esperen de tornada a casa.\n– L’infern a l’Eneida\nànimes Anticlea antoni janer Circe Hades Hèrcules Ítaca Joan Francesc Mira Odissea Tirèsias Ulisses


Sultasa Hotel Mersin Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGazi Mustafa Kemal Bulvari Devlet Su Isleri Karsisi, Mersin, Mersin, Turquia - Veure al mapa\n"The location of the hotel is very close to all entertaining..."\nAl visitar Mersin, vosté es sentirà com a casa a Sultasa Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Esglèsia Ortodoxa, Mersin Museum, Atatürk Evi.\nEl Sultasa Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, sauna, piscina exterior, massatge, parc infantil. Sultasa Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Mersin.\nTots els tipus de viatgers (120) Parelles (21) Viatgers en solitari (66) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (5) Grups (15)\nNEHAD, Aràbia Saudita


Cosir per sortir de la pobresa (Nicholas D. Kristof)\nNICHOLAS D. KRISTOF | 20/09/2011 00:00\n260x366 Cosir per sortir de la pobresa / NOOR KHAMIS / REUTERS Cosir per sortir de la pobresa / NOOR KHAMIS / REUTERS\nEn part, vaig venir a Kènia per col·laborar en un documental sobre la capacitació de les dones com a mitjà per alliberar les famílies i els col·lectius -inclosos els homes- de la pobresa. I de seguida vaig conèixer una prostituta convertida en empresària que és la personificació d'aquest tema. Jane Ngoiri és una mare soltera de 38 anys que es va criar en un barri marginal i que al final de la primària va abandonar l'escola. Es va casar als 18 anys, però quan estava embarassada del segon fill el seu marit va agafar il·legalment una segona esposa (aquí la poligàmia és corrent entre els cristians, igual que entre els musulmans) i a ella la va fer fora. La Jane es va trobar al carrer amb els nens petits, sense casa i sense diners. Per sobreviure, durant els cinc anys següents va vendre el seu cos. Duia una existència plena de riscos a Mathare, un grup de suburbis de Nairobi molt perillosos. Aquesta zona, un laberint de carrerons tortuosos i enfangats, està devorada per la delinqüència i la desesperació.\nEls llocs de treball hi escassegen, i molts homes s'automediquen i perpetuen així cicles de desesperança autodestructiva. Els treballadors socials calculen que un terç dels homes dels suburbis s'emborratxen cada nit i es gasten en beguda aproximadament un dòlar i mig al dia, uns diners que podrien servir per finançar l'educació dels seus fills. La pobresa s'autoreprodueix. Posteriorment, el 1999, la Jane va ingressar en una organització contra la pobresa anomenada Jamii Bora, que en suahili vol dir "bones famílies". El grup, fundat per 50 captaires amb l'ajuda de la sueca Ingrid Munro, que encara viu a Nairobi, ha esdevingut la principal organització de microfinançament de Kènia, amb més de 300.000 membres. Però també ofereix formació empresarial i ha posat en marxa una campanya per lluitar contra l'alcoholisme, així com un programa d'habitatge per ajudar els habitants dels suburbis a traslladar-se a barris residencials. A Jamii Bora van impulsar la Jane a estalviar per al futur i a mirar endavant. Cada vegada hi ha més proves que demostren que l'element més important del microfinançament no són els microcrèdits sinó el microestalvi, i així és com comença Jamii Bora: anima els membres de l'organització a estalviar petites quantitats, potser només 50 centaus a la setmana. Tot seguit, els ensenyen a utilitzar aquests estalvis, juntament amb els préstecs i la formació que han adquirit, en la creació de petits negocis.\nLa Jane ha après a cosir, ha deixat la prostitució i ha invertit els seus estalvis i un petit préstec en una màquina de cosir. Ha començat comprant vestits de núvia i de dama d'honor de segona mà per un preu aproximat de 7 dòlars cada un, que descús per fer-ne després dos o tres de més petits. El negoci de la Jane ha prosperat, i ha invertit els beneficis en la compra d'una caseta en un barri segur i en l'escolarització dels fills. La gran, la Carolina, ha estat la primera de la família que ha acabat la secundària i ara estudia informàtica. L'estrella intel·lectual de la família és l'Anthony, el segon, que és el número 1 d'un curs de 138 alumnes en un bon internat on estudien nois molt més rics que ell. L'Anthony, un gran jugador de futbol, té l'esperança d'anar a la universitat i fer-se enginyer. Em va dir que, quan cobri el primer sou, li regalarà alguna cosa bonica a la seva mare, i els ulls li espurnejaven en dir-ho.\nPel que fa a l'altra nena, la Cynthia, estudiant de setè, els professors l'acaben d'elegir delegada de l'escola per a l'any que ve, com a premi per les seves notes i la seva capacitat de lideratge. La Jane espera poder enviar també a un internat bo la Cynthia, que té el somni de ser advocada, però és difícil que pugui pagar totes aquestes despeses de matrícula.\nLa minuciosa recerca duta a terme per la professora del MIT Esther Duflo i altres economistes apunta que el microfinançament pot ajudar a reduir la pobresa, però no és una panacea. I això es posa de manifest en la vida de la Jane. Quan jo ja havia acabat les entrevistes, va tenir lloc una desgràcia. El dit gros del peu de la Cynthia li va quedar destrossat en un accident de trànsit i al final l'hi han hagut d'amputar, una deformitat en un país en què tothom sol portar sandàlies. La Jane va dedicar tots els seus estalvis a pagar les despeses mèdiques i, per aquest motiu, l'Anthony va haver de deixar l'escola.\nEl nostre equip va fer una col·lecta, i l'Anthony ja torna a ser a classe. Però aquesta crisi ha servit per fer-nos recordar la fragilitat de les economies familiars. La vida de la Jane reflecteix la conclusió d'un munt dades: derrotar la pobresa és una tasca àrdua i incerta, però es pot fer.\nActualment hi ha la tendència a renunciar a la lluita contra la pobresa, considerada com una realitat humana trista però inevitable, especialment en un moment en què nosaltres mateixos tenim greus problemes econòmics. Però si una exprostituta d'un barri marginal de Nairobi pot muntar un negoci de modista, comprar-se una casa en un barri residencial i criar uns nois tan brillants com la Caroline, l'Anthony i la Cynthia, val la pena recordar que de vegades el coratge, amb una mica d'ajuda, pot obrir camins allà on semblava impossible.


Relacions Socials en Xarxa: Amistat, Amor, Sexe… - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nLes xarxes socials són comunitats d’internautes que s’agrupen segons interessos, aficions o inquietuds comunes i, alhora, és també un espai de retrobada entre persones que fa temps que han perdut el contacte o un lloc on es poden conèixer de noves. A hores d’ara, aquestes xarxes van esclatatant amb força de manera imparable, i si bé es cert que algunes aconsegueixen consolidar-se i reunir milers d’usuaris, d’altres tenen un absat menor i es fonen en el magma informatiu d’internet. Si tens ganes de sabuer-ne una mica més, te’n deixem un recull per a què puguis conèixer quines són les més utilitzades i per a què t’assabentis de les que encara no has visitat.\nMySpace, la pionera.\nFins fa poc, era una de les xarxes socials més populars del món. Va ser creada per Tom Anderson i actualment és propietat de Newx Corporation, hi treballen 300 empleats i compta amb 200 milions de membres arreu del món. La relació amb la música ha estat una de les claus de l’èxit de My Space ( i si no que li ho diguin al chiquiliquatre …), que ha estat utilitzat com a espai de promoció tant per a artistes coneguts com per a d’altres que encara no han trobat espai als circuits comercials. Durant el darrrer any, el My Space s’ha vist obligat a augmentar l’atractiu per als usuaris perquè li ha aparegut un ferotge competidor, el facebook!\nQui no té un perfil al fecebook! Molts que al principi renegaven d’ell han caigut finalment …i és que el facebook t’enganxa!El pare d’aquesta criatura internàutica és Mark Zuckerberg, un estudiant de la Universitat de Harvard que l’any 2004 va tenir la idea de crear una comunitat d’aestudiants a la xarxa amb l’objectiu de poder compartir interessos similars entre els membres inscrits. Actualment, aquest al·lot és un multimilionari de 24 anys i el Facebook, que s’ha obert a qualsevol usuari, una de les xarxes socials més utilitzades: té 110 milions d’usuaris i es pensa que cada dia es deuen afegir fins 200000 més. Els serveis que ofereix són senzills però alhora són atractius: a través del seu cercador d’amics, podem trobar persones amb qui havíem perdut el contacte feia temps, conèixer-ne altres de noves, crear grups amb aficions simpàtiques (“Sóc del qui diuen 5 minuts més als matins!, Amics d’en Musculman, Fans del Son Goku, Fans del Laporta “Al loro!”, o també podem trobar grups insòlits com “Grup de madridistes independentistes dels Països Catalans”). A més cada usuari compta amb un mur personal on els seus contactes poden escriure comentaris o deixar-hi regals, que són petites icones acompanyades d’un missatge breu.\nLinkedin, Xing, xarxes per a professionals.\nA banda de les xarxes socials encarades al foment de les relacions socials, a Internet també en podem trobar per a professionals de diveros àmbits. Linkedin, amb 30 milions d’usuaris, i Xing, amb 5, en són un parell i permeten crear un perfil professional, penjar el currículum i relacionar-te amb altres persones que es dediquin al teu mateix àmbit professional o, en cas de multinacionals, que treballin a la mateixa empresa però a altre lloc del món.La finalitat és compartir i intercanviar informació, idees i oportunitats. Aquestes xarxes han facilitat la feina dels caçatalents, que poden espiar els perfils que més s’adeqüin al lloc de treball que cal obrir.\nTuenti, Tu planet, Twitter, etc!\nTuenti podria ser l’equivalent de Facebook en l’àmbit nacional adreçat a persones de parla hispana. En aquest cas, però per ser-ne membre cal que algun contacte que estigui escrit et convidi a entrar-hi . D’altra banda, si ets dels que tens consciència ecològica i et preocupen qüestions com ara el canvi climàtic o el reciclatge, pots mirar-te Tu planet, la primera xarxa social verda que promou petits actes per mantenir una convivència respectuosa amb el planeta.Cada quinze dies, es publica un repte, els darrers han estat tan senzills com tancar l’aixeta quan vas a rentar-te les dents i utilitzar bosses de roba o el cistell a l’hora d’anar a comprar.D’aquesta manera , els usuaris es comprometen a participar activament en la preservació del medi ambient. Per acabar, Twitter és un servei de microblogging que permet als usuaris enviar breus missatges de text (de només 140 caràcters), via SMS, missatgeria instantània o directament des del lloc web. Aquest servei va néixer com a eina de comunicació interna de l’empresa Obvious però el març del 2006 es va obrir a tots els internautes. Els membres de Twitter vant fent el seu perfil amb actualitzacions d’estat que es poden enviar a altres usuaris sempre que ho hagin demanat. És un servei molt simple, però d’una gran eficàcia : el mes de maig del 2008 un usuari xinès va ser el primer d’informar sobre els terratrèmols que van provocar més de 8000 víctimes mortals abans que qualsevol agència de notíciesi, fins i tot, també abans que el servei Geològic dels EUA.\n“La síndrome Pokemon”\nSabem que internet es consolida cada dia com una realitat oberta i dinàmica, un espai ple de tendències on es poden relacionar de múltiples maneres amb els nostres contactes. Però també hem de tenir en compte que entre tanta oferta, ens podem trobar desconcertats . És per això que després d’haver-nos fet membres d’un munt de xarxes socials hem d’evitar convertir-nos en caçadors de contactes embogits i patir la síndrome de Pokemos: “els he de tenir tots”…Més val una on estiguin tots els teus amics, i amors…


Nosaltres – Optim Visión\nJoaquín Gomicia funda Optim en 1980 amb l’aspiració de convertir les ulleres en un accessori de moda. Avui, Optim exporta els seus dissenys a més de 70 països de tot el món.\nUNA VISIÓ OPTIMISTA DE L’ÒPTICA\nAportem al món òptic el seu costat més optimista. Optim va néixer amb un gran repte: unir visió i moda. Fins i tot havent superat aquest repte, continuem perseguint desafiaments en el nostre objectiu de convertir en present el futur de la moda òptica.\nMODA Y DISENY ‘MADE IN BARCELONA‘\nOptim compta amb un innovador departament de disseny. Treballa mà a mà amb els equips creatius de signatures rellevants del món de la moda desenvolupant col·leccions de muntures i ulleres de sol.\nEQUIP I CREATIVITAT: LES CLAUS QUE HAN PORTAT A OPTIM A SER UN REFERENT EN EL DISSENY D’ULLERES\nEl nostre equip supervisa tot el procés: des dels materials fins als colors, formes i estructures. La nostra creativitat creix amb cada disseny gràcies, en bona part, a l’estreta col·laboració amb els estilistes i creadors de cada marca.\nL’EXCEL·LÈNCIA, UNA DE LES MÀXIMES DE OPTIM\nAquesta només s’aconsegueix amb treball constant, grans dosis d’innovació per a implementar la tècnica dia a dia i amb la millora dels processos de producció. I+D, nous materials o textures de nova generació… tot avança, canvia i reinventem els nostres processos per a oferir sempre la millor versió d’una muntura. El resultat és un producte únic i exclusiu amb el segell de Optim.\nAMPLI KNOW HOW EN LA GESTIÓ DE MARQUES\nEls anys i el trajecte recorregut dissenyat per a grans signatures de moda i luxe ens ha ensenyat que cada detall compta. Plasmar l’essència de cada marca en tots els nostres productes és de màxima importància, primordial. Al cap i a la fi, les nostres signatures i dissenys, són la nostra millor carta de presentació.\nOPTIM DISTRIBUEIX EN EXCLUSIVA, PER AL MERCAT ESPANYOL, MARQUES DE GRAN PRESTIGI INTERNACIONAL\nAixò no seria possible sense una xarxa de vendes consolidada, amb anys d’experiència i amb fortes relacions establertes durant anys en el sector.\nLes oficines centrals de Optim es troben a Barcelona, una de les ciutats més creatives del món. És a Sant Just Desvern, un paradís residencial en l’àrea metropolitana de Barcelona on neixen totes les nostres idees i col·leccions.\nLa nostra planta logística compta amb 4.600 metres quadrats. Equipada amb l’última tecnologia en distribució, el centre logístic de Lleida permet fins i tot donar serveis a tercers.\nLa delegació a Àsia de Optim s’encarrega del control de qualitat de tota la nostra producció. Una baula fonamental que també coordina la logística d’aquest continent i Amèrica del Nord.\nLA MARCA OPTIM ES DESENVOLUPA A través D’UN EQUIP D’ESPECIALISTES EN COMUNICACIÓ I D’EXPERTS EN EL SECTOR ÒPTIC. TOTS ELLS FORMEN EL DEPARTAMENT DE MÀRQUETING.\nAquí s’analitzen les necessitats i es desenvolupen les estratègies per a cadascuna de les llicències, marques i clients. Plans personalitzats coordinats i vinculats estretament amb la marca per a reproduir a la perfecció l’essència de cada signatura.\nEL CONEIXEMENT ACUMULAT DE GAIREBÉ 40 ANYS GARANTEIXEN UN PROCÉS CREATIU COMPLET I AMB GARANTIES D’ÈXIT.\nCol·leccions adaptades a les necessitats dels nostres clients. Posem a la disposició de les signatures per a les quals treballem (grans cadenes de retail o empreses de distribució), un equip de professionals del màrqueting, del disseny i de la producció. Tots ells disposats a dotar a cada col·lecció d’un concepte i identitat única.\nEQUIP & VALORS\nGRANS PROFESSIONALS QUALIFICATS I MOTIVATS PER UN PROJECTE COMÚ\nLes energies renovades flueixen fruit de la nova etapa que s’obre davant Optim. El relleu generacional ha resultat un gran revulsiu per a l’empresa. Noves idees, visions i sinergies impulsen a Optim cap endavant mantenint la sòlida base que sempre l’ha caracteritzat.


La 8a Cursa de la dona serà el 3 de juny, tindrà més premis i un circuit únic de 2,7 quilòmetres | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa 8a Cursa de la dona a Andorra ha obert les seves inscripcions a través d'Internet. Organitzada per l’Associació de Dones d’Andorra (ADA) i el Club d’Atletisme Valls d’Andorra (CAVA), tindrà lloc el diumenge 3 de juny amb sortida i arribada a Illa Carlemany, amb un circuit únic de 2,7 quilòmetres. L’objectiu de la cursa, que tindrà més premis, és conscienciar la població sobre la necessitat de lluitar contra el càncer de mama i aconseguir diners per a aquesta finalitat.\nUn cop més, la cursa recaptarà fons per a la lluita contra el càncer mama, i junt amb els patrocinadors i els col·laboradors, l'organització s'ha marcat com a objectiu incrementar l’aportació de l’any passat de 5.353 euros que es va destinar a la Fundació IRB de Lleida. Per a Montserrat Nazzaro, presidenta de l’ADA, la 8a edició “demostra la consolidació d’aquesta cursa que dona suport a les afectades pel càncer, a les seves famílies i amics. Em segueixo emocionant quan es venen a apuntar i ens diuen per qui corren. Per això, aquest any, el lema de la cursa és 'corro per...' per personalitzar molt més la lluita contra el càncer". Per la seva banda, Anna Parramón, presidenta del CAVA, co-organitzadors de la cursa, s’ha mostrat molt satisfeta “per donar suport a una causa solidària com aquesta, igual com fem amb d’altres curses".


Gatos por los tejados: Pandemia y lectura\nPublicado por Lola Mariné en 20:23\nllorenç Gimenez 20 de diciembre de 2020, 20:11\nHola Lola.. Hem de passar aquest any com puguem, esperar que els Reis o el Papa Noel, o no sé qui ens porti un 2021 amb una vacuna que sigui eficient. Que puguem gaudir de retrobar-nos i abraçar-nos.\nPassat festes, hem de veure com en pots dedicar el teu últim llibre perquè si l'Amor està de moda, s'haurà d'aprofitar..jeje.\nBon Nadal.. Una abraçada.\nLola Mariné 21 de diciembre de 2020, 12:17\nHola Llorenç, ja li queda poc a aquest any horroros... Esperem que el proper sigui millor.\nQuan volguis m'envias un misatge i quedem per fer un vermut. Si ens deixen...


Primàries | ALFRED BOSCH\n← Avui Acte Final de Campanya Junqueras / Rovira / Bosch\nTindrem el corredor mediterrani amb Espanya o sense →\nPublicat el 16 Setembre 2011 per alfredbosch\nQuan llegiu aquest article, segurament a ERC s’estaran celebrant les votacions primàries per triar el cap de llista a les eleccions espanyoles. Un dels aspirants és Joan Ridao i l’altre és un servidor de vostès, o sigui que comprendreu que no puc ser gaire neutral en aquest dilema. Però tot i essent parcial, voldria compartir algunes impressions d’una campanya per a mi iniciàtica i reveladora. Com sabeu, jo mai no m’he dedicat professionalment a la política, i hi ha coses que m’han sorprès quan he entrat a les calderes d’una campanya.\nD’una banda, m’ha sobtat molt la relació amb els mitjans de comunicació. Jo mateix sóc redactor de formació, encara que no ben bé reporter; i he tingut molts tractes amb informadors com a autor de llibres o com a activista cívic. Però en el terreny de la política, el joc que s’estableix m’ha semblat molt curiós i molt arriscat. Mentre molts periodistes empaiten el polític bàsicament per enxampar-lo, per trobar-li contradiccions o patinades, el polític se sol dedicar a driblar els mitjans amb totes les seves forces i habilitats. Evidentment, no comparteixo aquest joc una mica pervers, però és difícil defugir-lo, perquè a ningú li agrada que el parlar clar l’acabi portant a la desqualificació pública.\nA l’hora de la veritat, qui hi perd són el lector i l’espectador, que han de gratar molt per endevinar la persona que realment s’amaga darrere aquell personatge esquiu i navegant. Encara que, desenganyem-nos, i reconeguem que com a públic també ens apuntem sovint a la tafaneria fàcil. En conjunt, per tant, penso que hi ha moltes coses a millorar en aquesta dimensió vital de la nostra societat. La connexió entre informadors, audiències i representants polítics deu ser, amb tota seguretat, una de les principals assignatures pendents en els nostres afers públics.\nEn canvi, allò que m’ha sorprès molt favorablement ha estat la militància. Jo en tenia un coneixement fragmentari, molt centrat en alguns grups més aviat de Barcelona, i m’ha agradat molt descobrir que a tot arreu, i quasi sense excepció, ERC té una gent molt pencaire, entregada, idealista i expeditiva. Ignoro si en tots els partits la tònica és similar, però el que jo he vist i he viscut aquests dies ha estat d’una qualitat humana excepcional. Davant la imatge que de vegades ens arriba, m’he trobat amb unes persones incansables i generoses, que ho donen tot i no demanen res a canvi.\nSuposo que en hores ascendents, entre els militants d’una formació s’hi deu poder trobar gent hàbil, cercadors de càrrecs i de posició. Us puc assegurar que el que m’he trobat ha estat tot el contrari. No sé si el fet és degut a les torbacions que ha patit ERC en els darrers anys, però us garanteixo que els militants que he vist en acció no eren moguts per egoisme. I està clar que allò que més fa vibrar la gent d’ERC no és ni l’opulència ni el poder ni la fam, sinó el somni. El somni en un demà millor, lliure, digne i just. El somni que, en una o altra direcció, ja voldrien altres sigles, perquè un partit amb un somni, ben portat, és invencible. El somni que mai no hauria d’haver quedat eclipsat pels esdeveniments dels darrers anys.\nUna resposta a Primàries\nJaume Badals ha dit:\n17 Setembre 2011 a les 23:06\nMoltes fecilitats!! Avui jo i la meva dona hem votat per tu.\nEspero que sàpigues guiar-nos per aquest “Atles Perdut” que avui és ERC.\nEstem segur que els teus discursos al “Congreso” ens agradaran tant o més que els teus magnífics llibres.


març 2016 - Revista Entorn\nEs Trenc serà Parc Natural\nadmin 30 març, 2016 parc natural\nEl conseller de Medi Ambient, Agricultura i Pesca del Govern balear, Vicenç Vidal, ha anunciat l’inici de la tramitació de l’Avantprojecte de llei de declaració del Parc Natural d’es Trenc-Salobrar de Campos. El conseller Vidal assegura que així es fa justícia amb “un dels espais més emblemàtics de les Illes Balears”, fet pel qual ha assegurat…\nLa protecció de l’avifauna a estudi\nadmin 15 març, 2016 avifauna, finca pública de Menut (Escorca)\nEndesa i la Conselleria de Medi Ambient del Govern balear han organitzat unes Jornades sobre la protecció de l’avifauna i la prevenció d’incendis forestals. Les jornades, que s’han duit a terme a la finca de Menut, a Escorca, han servit per posar en comú les tasques que es duen a terme en cada organització per…\nLa baldritja segueix en perill d’extinció\nadmin 15 març, 2016 baldritja, IMEDEA\nLa baldritja està en perill. Així ho confirma un nou estudi, liderat per l’IMEDEA (CSIC-UIB) i en el qual ha participat SEO/BirdLife, a on es fa constar que segueix sent l’au més amenaçada d’Europa. La baldritja, una espècie que només cria a les illes Balears, possiblement s’extingirà en uns 60 anys L’any 2004, un estudi…\nNou itinerari en el parc de Mondragó\nadmin 9 març, 2016 Mondragó, parc natural\nLa presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol i diferents autoritats han visitat el nou itinerari de s’Hort d’en Metge al parc Natural de Mondragó. El nou itinerari habilitat té una longitud aproximada de 1.050 m i un nivell de dificultat baix- Parteix i acaba a la platja de s’Amarador i recorre les finques…\nEl Paratge Natural de Tossals Verds\nadmin 3 març, 2016 Tossals Verds\nTota la finca des Tossals Verds té una gran qualitat des del punt de vista paisatgístic i podem trobar punts estratègics d’una gran bellesa. Alguns punts d’interès paisatgístic, botànic i etnològic,són: 1.Les Cases des Tossals Verds: utilitzades ara ja com a refugi, com a lloc de reunió i com a centre d’interpretació. 2. Els Cims…


ESPAIS PÚBLICS: Millorem els espais públics\n>> Inici | Notícies febrer 2017 | ESPAIS PÚBLICS | Millorem els espais públics\nData de publicació: 01/2/2017\nMillorem els espais públics\nLes darreres setmanes l’Ajuntament han dut a terme obres en diverses zones del municipi per millorar paviments, zones de joc infantil, seguretat vial i equipaments públics.\nS’han destinat uns 64.000 € a actuacions de millora de pavimentació a vials, en diferents actuacions. A Cesalpina s’han millorat diversos punts de l’Avinguda Ramon Berenguer per evitar problemes de seguretat en la circulació de vehicles pel desgast. A més, s’han fet altres intervencions per millorar altres punts. S’ha renovat el paviment de la rotonda de l’avinguda Baix Llobregat, incloent-hi una part del camí escolar de l’escola Colònia Güell. I al Camí de Can Ros cap al Llor de Santa Boi, s’ha reparat l’asfalt en una zona especialment malmesa que generava problemes de seguretat.\nTambé s’ha construït un pas de vianants elevat a l’avinguda dels Països Catalans, a l’entorn escolar del Pla de les Vinyes, per protegir i millorar la seguretat del camí escolar. Aquest pas, precisament, va ser inicialment mal executat per l’empresa constructora i l’Ajuntament va requerir la reparació urgent per evitar els possibles inconvenients.\nPel que fa a les zones de jocs infantils, s’han fet millores a les tanques, aportació de sauló a alguns sorrals, i s’han instal·lat noves estructures de joc al parc de la plaça de les Vinyes i a la plaça del Pi Tallat. Properament, i com a demanda sorgida del Consell d’infants, a la plaça de les Vinyes s’instal·larà una tirolina en una zona que s’incorpora a l’àrea de jocs, amb un nou tancament per protegir-la del vial.\nTambé s’han instal·lat cinc fonts noves, alguna d’elles en una nova ubicació, com la de la plaça Constitució, i altres s’han substituït per models renovats.\nProperament es substituiran papereres i se n’instal·laran de noves en espais on s’ha detectat que en manquen o a petició dels veïns i veïnes. D’igual manera, s’han adquirit nous bancs que s’aniran instal·lant en nous punts o substituint-ne de malmesos.\nDurant aquest any 2017 s’aniran realitzant més actuacions en els espais públics, de manera que anem millorant el nostre entorn per poder-ne gaudir de la millor forma possible. Això si, caldrà tenir-ne cura, amb respecte i civisme, per mantenir-ne el bon estat.\nSanta Coloma de Cervelló, dimecres 1 de febrer de 2017