«El territori s'ha transformat tant que els pobles semblen barriades de Palma»\nBartomeu Barceló és el geògraf que ha intentat modernitzar i formar una nova generació\nAntoni Oliver | 28 octubre 2007\nBartomeu Barceló (Palma, 1932) és catedràtic de Geografia de la Universitat de les Illes Balears, l'home que va impulsar una nova generació de geògrafs i treballà de manera incansable per a la modernització d'aquest camp.\nâ"Com ha evolucionat Mallorca en els darrers anys?\nâ"El que és evident és que hem passat d'una economia bàsicament agrària, amb un petit sector industrial, a una economia que depèn total i absolutament del turisme. Això ha suposat, per una banda, un enriquiment i, d'altra, una decadència del món rural, la pèrdua de valors etnogràfic, folklòrics, etc. També, ha generat una nova classe de rics, encara que no tots siguin rics, i un model econòmic que suposa una fortíssima immigració.\nâ"Quan es va produir la primera onada d'immigració?\nâ"La primera onada immigratòria va ser quan es va construir el moll nou, després la dels anys seixanta i la dels noranta i fins a l'actualitat.\nâ"Tot aquest model i els fenòmens immigratoris quin impacte tenen sobre el territori?\nâ"És clar que tota aquesta activitat té una projecció sobre el territori. La principal conseqüència és que Palma ha deixat de tenir el monopoli de les funcions urbanes. Molts de pobles que conserven la identitat, les seves festes, etc. tenen una dotació de serveis important i per moltes coses els seus habitants ja no neccessiten venir a Palma ni a un centre comercial comarcal. El territori s'ha transformat perquè els pobles funcionen com si fossin una espècie de barris de Palma.\nâ"Els pobles perdien població?\nâ"D'una banda, a principis dels anys vuitanta, hi va haver una pèrdua de població als pobles i després una repoblació, però amb gent que ja no era pagesa. És a dir que el territori funciona d'una altra manera, amb el que es diu una conurbació, en què els pobles graviten sobre Palma, però no amb la dependència que tenien abans.\nâ"Aquesta situació ens du a veure tot Mallorca com una àrea metropolitana?\nâ"Exactament. Aquest fenomen l'apuntava Albert Quintana a la seva tesi que jo li vaig dirigir. Llavors es pot parlar d'una àrea urbana àmplia, amb diferents centres, amb un centre principal, que evidenment, és Palma. A vegades cit aquella glosa que diu «No hi ha vila com ciutat/ni església com la Seu/ni capellà com el bisbe/ni barco com es correu». Allò de la Seu i del Bisbe encara va a missa. Però ja hi ha moltes viles que tenen una base, una infraestructura de serveis de veritable categoria urbana. I allò dels barcos, ara són centenars d'avions.\nâ"Aquesta economia ha duit el fenomen de les migracions internes?\nâ"El que hi ha és molta gent que viu a pobles i ve a fer feina a Palma. És a dir que hi ha unes migracions pendulars. També hi ha gent que ha anat a viure a pobles perquè s'hi troba millor. I persones que hi van a passar el cap de setmana. Crec que molts de pobles s'han convertit en pobles dormitori.\nâ"Com es pot analitzar el procés de venda de la terra que va tenir lloc els anys noranta?\nâ"Això forma part d'aquest procés general de canvi d'usos territorials. Per exemple un pagès té un tros de terra i hi va un alemany i li compra, la funció d'aquell tros de terra canvia. Ja no és una explotació agrària per treure doblers de la venda d'un producte, amb tota una cultura agrària, uns costums, un folklore. Qui ho compra ho fa per gaudir-lo, encara que hi sembri quatre cols.\nâ"El paisatge quina funció ha anat agafant estètica, turística?\nâ"El paisatge ha anat agafant una funció que jo diria decorativa. Però tu et passeges i veus ametlerars que estan abandonats, sense collir les ametles. Perque, avui dia, collir ametles és més car que comprar-les a Califòrnia. Hi ha pagesos que es dediquen a l'agricultura ecològica, però aquests productes són més cars i no van acompanyats de tota aquesta cultura agrària.\nâ"També ha canviat el model territorial per les comunicacions internes, carreteres autopistes, etc.?\nâ"Per mi, la veritat és que sobren les autopistes. Tenir unes bones carreteres és una cosa i tenir autropistes, una altra. Les autopistes han ocupat molt de territori, han donat lloc a expropiacions de finques que han quedat tallades.\nâ"El model de comunicacions defineix un model de creixement?\nâ"Evidentment que sí. Les comunicacions han facilitat que tota aquesta gent pugui anar a viure als pobles. Estan lligades a un determinat model territorial i de creixement.\nâ"Diu el professor Onofre Rullan que els planejaments urbanístics duplicaven la capacitat de població. Per què?\nâ"Duplicaven com a mínim. Pens que això interessava als ajuntaments. Jo vaig fer els estudis d'una sèrie de plans urbanístics i el que importava era tenir l'estudi, després es donava via lliure a la urbanització.\nâ"En què consistia la famosa balearització?\nâ"És una expressió que es va fer molt popular. És un nom, quan a una cosa li poses un nom ja té entitat, si no té un nom no existeix. Aquest nom va fer fortuna. La balearització va ser un descontrol en tot, en el territori, etc. Aquí edificava cada un on volia, sense cap previsió ni planificació. El 1973 a Palma es vol fer una planifiació i s'encarrega a Manuel Ribas Piera, catedràtic d'urbanisme, un Pla General, però no li feren gaire cas, finalment.


Apartment Vodice 5890a Vodice Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Vodice, vosté es sentirà com a casa a Apartment Vodice 5890a, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Vodice 5890a, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Vodice, faci de Apartment Vodice 5890a la vostra llar.


L'abans i el després de Begoña, la dona de Pedro Sánchez, gràcies als retocs\nBegoña Gómez reapareix públicament amb un canvi estètic notable | GTRES\nBegoña, la dona de Pedro Sánchez, ha obtingut certa fama i s'ha convertit en un personatge d'interès\nper Ismael Pérez 07/10/2021 19:20h\nBegoña ha assistit a la Cimera del Clima que s'ha celebrat aquesta setmana a Madrid, i ha aparegut amb una canvi radical d'aparença. Tothom s'ha quedat molt impressionat amb el canvi estètic de la primera dama. Des de fa un temps, els polítics van abandonar la seva posició privilegiada per passar a formar part de la premsa del cor. En els últims temps s'han guanyat l'interès d'aquesta premsa, que analitza cada un dels detalls de la seva vida.\nUna de les coses que més interès desperta tant a la premsa com a l'audiència són els canvis estètics i físics. Fa uns dies es feia públic l'impressionant canvi d'Isabel Díaz Ayuso, que ha perdut més de deu quilos de pes. Aquesta setmana, s'ha analitzat l'abans i el després de la dona de Pere Sánchez, i el canvi és significatiu.\nBegoña, la comparació d'imatges presents i passades que ha causat un gran enrenou\nPoc se sabia de l'actual primera dama abans que el seu marit es convertís en president del Govern. Després de la victòria del seu marit a les urnes i, per tant, la seva posició com a primera dama, l'han convertit en un dels personatges més buscats. Totes i cadascuna de les seves aparicions es plasmen en els principals mitjans digitals i s'analitzen cadascun dels seus detalls. En moltes ocasions també ha rebut crítiques i acusacions de beneficiar-se de la posició del seu marit.\nLluny de tot l'enrenou mediàtic, ella segueix amb la seva vida tal com era anteriorment, amb l'única diferència que també té una agenda oficial. Complint tots i cadascun dels seus compromisos, va a cites oficials i esdeveniments com a representant de la família presidencial. Aquesta setmana ha acudit a la celebració de la Cimera del Clima que s'ha celebrat a Madrid. En la seva reaparició ha acudit amb una nova estètica que ha fet que molts mitjans n'analitzin l'abans i el després.\nAbans i Després de Begoña Gómez | Espejo Público\nMolts van quedar sorpresos amb la nova aparença de la primera dama, fins al punt que alguns dubtaven si era ella o una altra persona. La seva presència pública va encendre les xarxes i va rebre comentaris de tota mena. El que més ha sorprès ha estat el seu cabell. Estàvem acostumats a veure-la lluir una cabellera llisa, sense gràcia, i bastant lineal. Després de la temporada estival, ha decidit sotmetre's a un canvi d'imatge que li escau.\nHa decidit tallar-se els cabells en capes, cosa que li dóna més volum i gràcia. A més, ha volgut trencar amb el llarg habitual a què ens tenia acostumats, i llueix un cabell molt més curt. A la foto es pot apreciar que també s'ha sotmès a alguns tractaments facials que li donen una nova imatge. Begoña s'ha fet una intervenció per marcar la zona dels pòmuls i s'ha reduït els solcs del nas.\nAquesta última intervenció consisteix a eliminar les línies d'expressió que es produeixen des del final del nas fins als límits dels llavis. Amb això ha volgut eliminar els evidents signes de l'edat i oferir una imatge més jove. Sens dubte, el canvi és més que evident i, de fet, en les comparacions no sembla la mateixa persona. El canvi ha estat beneficiós i se l'aprecia encantada amb la seva nova estètica facial.\nÚltima hora Última hora Cor Última hora Pedro Sánchez Última hora Cirurgia Estètica\nEl nou retoc de Kiko Matamoros a la cara: «Quines celles»\nCarla Barber empitjora: no es pot moure per un trastorn del ritme cardíac


La línia de Wallace: De plàtans\nCom sol ser habitual en aquestes dates, i per si no en tinguera prou amb el llidoner, les glicínies i d'altres caducifòlies que creixen al pati, la fullaraca que comença a cobrir-lo s'ha vist incrementada aquests dies ventosos amb altres aportacions externes i suplementàries, entre les quals destaquen les voluminoses i retallades fulles dels plàtans o plataners (Platanus hispanica) que creixen al parc que hi ha quasi al costat de casa. I una volta més, granera en mà, m'ha pegat per pensar en la curiosa identitat entre el nom d'aquests arbres, i el dels fruits d'allò que també anomenem banana, identitat que, encara avui, no sabria atribuir a l'homonímia o a bé a la polisèmia: a hores d'ara, i malgrat que fa temps que faig voltes a l'assumpte, no he sabut trobat una explicació satisfactòria per la qual el mateix nom podria haver arribat a aplicar-se a dues espècies de plantes tan diferents i amb tan pocs trets en comú.\nSi més no atenent a raons etimològiques, caldria suposar que Platanus --que derivaria, segons la majoria de les fonts, del grec platys, pla, per referència a les seues fulles amples i similars als pàmpols-- devia designar inicialment al nostre arbre de carrers i estacions. O, més pròpiament, al seu parent oriental (Platanus orientalis), que viu des dels Balcans fins a l'Himalaia, ja que l'espècie que a hores d'ara cultivem profusament no existia espontàniament, sinó que es considera una forma híbrida originada pel creuament entre l'esmentat P. orientalis i una altra espècie del gènere, nativa de Nord-Amèrica, que es denomina P. occidentalis. Per tant, i fins el segle XVI, no hi havia plàtans com els actuals a Europa Occidental, i només de forma molt puntual hi hauria alguns exemplars cultivats d'altres espècies del gènere. La qual cosa fa suposar que la seua denominació popular (i tots els noms similars que rep en la majoria de les llengües europees) derivaria de la forma culta platanus --la mateixa que Linné va adoptar per designar el gènere--, i que només a partir de la popularització del cultiu de l'espècie començaria també a estendre's aquest nom per referir-se'n.\nQuant a l'altra planta que, almenys ací, anomenen plàtan, les coses tampoc no estan gens clares. En tant que fruiter, el plàtan –li diré des d'ara banana, per tal d'entendre'ns-- és una forma híbrida originada a partir de diverses espècies del gènere Musa, algunes de les quals van començar a cultivar-se fa mil·lennis en el sud-est d'Àsia, d'on hom creu que pot ser originari. A partir d'aquest nucli, el seu cultiu va estendre's cap a Índia, Pérsia i, posteriorment i de la mà de l'expansió de l'Islam, la Mediterrània, on sembla en tot cas que va tindre una extensió molt limitada. De fet, i tret d'alguna referència ocasional, sembla que la planta de la banana era pràcticament desconeguda en Europa fins a èpoques relativament molt recents, tot i que alguns autors grecs i romans si que en fan esment. En un magnífic treball, Alejandro García Álvarez fa una exhaustiva revisió de les possibles rutes d'expansió d'aquest cultiu, amb referència als noms amb què és coneguda l'espècie en diferents llengües, i al qual remet a qui estiga interessat en una informació més detallada.\nEn el segle XV, el plàtan-banana havia arribat fins a les costes del Golf de Guinea, des d'on portuguesos i castellans el van portar a les illes Açores i Canàries; els primers, amb el nom de banana, del qual deriva l'actual denominació d'aquesta fruita en la majoria de les llengües modernes, mentre que els segons, tot i fer servir també aquesta paraula --que tindria el seu origen, segons l'opinió més estesa, en algun nom local amb el qual es coneixeria l'espècie en la costa occidental africana-- van optar sobretot per dir-li plátano o plátano guineo, nom que al seu torn va ser el què es va estendre fins a Sud-Amèrica, on va enriquir-se posteriorment amb moltes altres denominacions, d'abast més o menys local o referides a diverses varietats o formes d'aquest conreu. Sembla evident que l'ús en català de plàtan, amb aquesta accepció, es deu a la influència del castellà; podeu veure aquest treball --magnífic, com sempre-- de Gabriel Bibiloni, on en fa referència directa al cas,\nQuin va ser, però, l'origen d'aquest nom castellà? En principi, no sembla raonable suposar que es tractara d'una assimilació amb els arbres del gènere Platanus: no solament és difícil trobar alguna similitud, ni que siga remota, entre totes dues plantes --tot i les diferències evidents, fins i tot el til canari (Ocotea foetens) pot recordar, amb un poc d'imaginació, les til·leres europees que li prestaren el nom-- sinó que, tal i com s'ha dit anteriorment, en aquella època no hi havia encara a Europa Occidental plàtans que pogueren haver servit com a referència per a denominar la planta de les bananes. Atès que aquest ús de la paraula plátano --referit a la banana-- sembla ser anterior a l'expansió americana del cultiu, hauria de descartar-se també l'eventual influència d'altres llengües americanes, hipotesi invocada per diversos autors. Finalment, la possibilitat de què plàtano siga simplement una forma derivada de banana --o, alternativament, que totes dues paraules deriven d'algun mot anterior, potser l'àrab banan-- queda com una opció a considerar, tot i que no sembla que tinga molt de suport entre els especialistes.\nI a què treu cap, tot açò? A poca cosa, ho reconec. Bé, potser a que no estaria de més fer cas als qui ho entenen, i començar a fer servir banana (i bananer) com a forma preferent per a referir-nos al fruit en qüestió i a la planta que els produeix. Però sobretot, a que fins i tot entre les fulles seques poden amagar-se històries curioses que, si més no, poden fer més passadora la feina d'agranar-les...\nPlàtan oriental (Platanus orientalis)\nEtiquetes de comentaris: noms, plantes\nHi ha la pena\nCent a volar\nEn una galàxia molt llunyana... (relats conjunts)\nD'ací (o no)


Policia Local de Castelldefels » La Policia Local posa en marxa un nou radar per millorar la seguretat dels vianants\nIniciNotíciesLa Policia Local posa en marxa un nou radar per millorar la seguretat dels vianants\nLa Policia Local posa en marxa un nou radar per millorar la seguretat dels vianants\nEs tracta d’un radar mòbil per reduir el nombre d’atropellaments i donar resposta les nombroses queixes veïnals, i que es desplaça a les vies on s’han detectat un major nombre infraccions\nLa Policia Local ha posat en funcionament aquest mes de novembre un radar mòbil que es desplaça per les vies del municipi en les quals s’ha detectat que hi ha més excessos de velocitat, i que també són zona familiar com poden ser el passeig Marítim, passeig de la Marina, avinguda Bellamar, avinguda del Canal o l’avinguda de la Pineda.\nLa mesura s’ha posat en marxa per donar resposta a les nombroses queixes veïnal pels excessos de velocitat als carrers. Estudis de la Policia Local també han detectat l’existència d’aquests excessos. Segons aquests estudis, els punts on s’han enregistrat més infraccions són l’avinguda de la Pineda, carrer 11, el Camí Ral i el passeig del Ferrocarril. També destaquen el passeig Marítim i l’avinguda del Canal a l’alçada de la plaça Barona.\n“El nostre objectiu com a Equip de Govern és mantenir i millorar els nivells de seguretat ciutadana i de seguretat viària, així com aplicar millores a la mobilitat de Castelldefels. La feina de la Policia Local, i les opinions dels veïns i veïnes, han estat fonamentals per detectar els punts d’excés de velocitat. Seguim treballant amb el compromís de millorar la seguretat i la mobilitat del municipi”, exposa l’alcaldessa Maria Miranda.\nEn la mateixa línia, el regidor de Governació i Seguretat, Jordi Planell afegeix que “amb aquesta mesura l’objectiu és aconseguir una seguretat més alta per als vianants, i reduir el nombre d’atropellaments i de situacions de perill que es produeixen com a conseqüència de l’excés de velocitat”.


Teatre Kaddish - Dramaburg\nUn jove periodista es capbussa dins les entranyes del esdeveniment més glamurós de l’any. Retransmetent en directe per a tot el món, vol, amb una única pregunta, despullar l’estrella principal de l’espectacle, deixant en evidencia la seva superficialitat i inconsciència. Però la gala convertirà la puresa del periodista en part del espectacle, corrompent-la, utilitzant-la per mantenir l’audiència al màxim fins a un final explosiu.\nDramaburg és una reflexió sobre la civilització de l’espectacle. Sobre com convertim en producte tot allò que queda pur i natural en nosaltres, convertint-nos en cómplices i turistes de la destrucció del nostre món.\nDes de l’onze de setembre de 2001, la ficció i l’espectacularitat de Hollywood i dels mitjans de comunicació han servit per explicar-nos la construcció del nostre món.\nAquest fenomen s’ha quotidianitzat i multiplicat de forma viral amb l’arribada de les xarxes socials. La nostra vida és a l’aparador, i ens sentim empentats a convertir la nostra experiència vital en un subproducte.\nFins a on arribarà aquesta tendència?\nMés: « Sanatorio clown\tLa casa de Bernarda Alba »


Tones de solidaritat i pinzellades il·lustres | El blog d'en Josep M. Corominas - Alcalde d'Olot\nCamins plens de dificultats però sense aturador Un Nadal amb llums noves i algunes ombres\nTones de solidaritat i pinzellades il·lustres\nBy jmcorominas On 4 desembre 2013 · Leave a Comment\nCap de setmana marcat per la solidaritat del Gran Recapte d’aliments. Cap de setmana d’estrena, amb la nova ubicació del Centre de Distribució d’Aliments a Olot. Un local ampli i adequat per guardar aliments i material, que han de cobrir tot allò més bàsic per a les persones que més ho necessiten. Un local que ens obre la possibilitat d’oferir productes frescos a les més de 600 famílies garrotxines que recorren a aquest servei. Potser no ens n’adonem, però tenim gent que passa gana prop de casa i la solidaritat de la resta de ciutadans contribueix a apaivagar-la. Un exemple d’una societat que en ocasions sembla haver perdut els valors i que l’endemà és un exemple de col·laboració entre els que tenen i els que necessiten. I aquest cap de setmana també ens deixa la imatge de més de 260 voluntaris garrotxins que, amb alegria i bon tracte personal, van col·laborar en les moltes i variades tasques de recollida i emmagatzematge dels productes rebuts als supermercats. Bona gent per una gran comarca.\nDissabte també vàrem homenatjar, amb un sopar a les patinadores campiones del món i a tot el Club Patinatge Artístic Olot. Sembla que des de les institucions espanyoles volen donar-los una medalla en reconeixement a la tasca feta i que tots estem d’acord que es tenen ben guanyada. No estaria malament que hi pensessin també quan cal buscar finançament per a campionats i desplaçaments a les quimbambes. Molt obligar a competir sota una bandera que poc ens representa, i cap ajuda econòmica per part de l’administració espanyola.\nI el mateix dia vàrem nomenar Fill Il·lustre de la Ciutat al poeta Joan Teixidor. Nomenament que va anar acompanyat de l’acte simbòlic d’incorporar-lo per sempre a la galeria que roman exposada al Saló de Sessions de l’Ajuntament.\nUn magnífic retrat, de l’artista olotí Xavier Carbonell, immortalitza el prolífic, influent i arrelat escriptor, crític i editor, autèntic representant d’aquesta cultura amb majúscules que tant ens agrada que identifiqui Olot.\nI el proper cap de setmana entrem plenament en les celebracions del Nadal. De fet, divendres passat vàrem posar en servei l’enllumenat que ha d’alegrar la ciutat aquests dies. Aquest divendres inaugurem la Mostra de Pessebres, que aquest any compta amb la participació del convidat pessebrisme basc. Dissabte tindrem per tot el centre d’Olot les parades del Mercat de Nadal i de la Fira del Pessebre. En pocs dies hi haurà la Pista de gel a l’entorn de la Plaça Major. Fins i tot la gent del Club Super3 seran a Olot aquest dissabte per ambientar la festa per als més petits. Activitats i tradicions que tornaran a omplir Olot de visitants. Segur que la ciutat estarà a l’alçada de les seves expectatives.


Escrit d'opinió - Primavera Valenciana. Context Polític i Social -- Polseguera\nPrimavera Valenciana. Context Polític i Social\nAutor: Joanjo de Marènia | Publicat: 08-10-2015 | Comentaris: 0 | Vegades vist: 1221 | Escriu a Joanjo de Marènia | Opcions\nXiquet, Jove, Adult (Colorit)\n'Primavera Valenciana'. Context Polític i Social.\nEl xiquet hi veu les coses\namb puresa i il·lusió,\nen clau de blanc i negre\nentre globus de colors.\nEl jove, en canvi,\neclosiona a la vida\ni amplia el camp de visió.\nPercep multitud de grisos\njunt a l'exuberant ventall\nque mostra el sol amb la pluja\nen l'arc de Sant Martí fabulós.\ns'hi torna realista i pragmàtic,\nflegmàtic i tallant.\nHo veu tot negre.... i au.\nNo hi ha més que parlar.\n"Defuig l'albir de llum blanca,\npuix no és cap raig d'esperança.\nEsdevé miratge a evitar,\ncar ens pretén enganyar".\nSueca, 21 de febrer del 2012. 8 d'octubre del 2013.\nEscrit en prosa durant la 'Primavera Valenciana' del 2012.\nReconvertit a vers la vespra de la Diada del País Valencià, any 2013.\nLa 'Primavera Valenciana' començà l'hivern del 2012, arran del fet que joves adolescents de València foren agredits brutalment i posteriorment detinguts per agents de la policia nacional castellana al centre de la capital, el dimecres 15 de febrer del 2012 i en dies subsegüents.\nCom acrediten vídeos, fotos i testimonis presencials, l'únic delicte d'aquests xiquets i xiquetes de 13 i 14 anys, estudiants de l'Institut d'Ensenyança Secundària 'Lluís Vives' de València, consistia en manifestar-se de forma pacífica -mitjançant una asseguda de protesta que tallava el carrer Xàtiva, veí al centre d'ensenyament- contra les retallades efectuades pel govern del Partit Popular, un continu degoteig en la minva d'inversions públiques que havia arribat a deixar sense calefacció, enmig d'aquell hivern, algun centre educatiu de les comarques del Nord, com era el cas de l'IES Vila-Roja d'Almassora, vora Castelló.\nMalgrat això, el cap superior de policia de València, Antonio Moreno, en ser preguntat en roda de premsa sobre les contínues manifestacions, s'obstinà en referir-se públicament als joves estudiants com el "Enemigo", posant-los així al nivell de terroristes, guerrillers o milicians en un conflicte armat.\nLa societat civil del País Valencià i d'arreu de l'Estat es revoltà indignada contra la desproporcionada contundència policial, qualificant-la de violenta, repressora i totalitària. Centenars de pares i professors s'abocaren al carrer. S'engegaren concentracions, campanyes i protestes multitudinàries de denúncia via Internet. Mitjançant Facebook, Twitter i altres xarxes socials s'hi reclamà la fi de les càrregues policials, que dia a dia se succeïen a València ciutat, com també s'exigí la depuració de responsabilitats i el cessament de Paula Sánchez de León, delegada del Govern Castellà al País Valencià.\nEls grans mitjans de comunicació castellans, tradicionalment d'esquenes a la problemàtica social i cultural valenciana, no tingueren més remei que fer-se'n ressò del fort clamor popular, cosa que augmentà la seua projecció en el panorama nacional i internacional, i féu créixer el fenomen de manera, ja no geomètrica, sinó exponencial.\nL'efecte a curt termini d'aquestes mobilitzacions fou l'amansiment, no immediat però sí progressiu, de l'actuació de les forces de seguretat. L'efecte a llarg plaç, d'altra banda, esdevingué una presa de consciència per part de la societat civil valenciana del seu poder real de convocatòria. Poder que decidí, de manera tàcita i subtil, no seguir exercint de manera ostensible i permanent, però sí mantindre'l en estat latent, a l'aguait de futurs abusos policials, militars o paramilitars.\nEl nom de més enllà. 'Primavera Àrab'.\nL'apel·latiu de 'Primavera Valenciana' s'emmiralla en l'anomenada 'Primavera Àrab', moviment social que eclosionà l'hivern anterior, any 2011, a diversos estats islàmics autocràtics del Mediterrani i que desembocà en l'esclat espontani de nombroses revoltes ciutadanes, la finalitat de les quals era plantar cara i derrocar els seus dictadors i governants.\nBen Ali a Tunísia, Gaddafi a Líbia, Mubarak a Egipte, Saleh al Iemen, entre d'altres, esdevingueren els principals objectius de milions de 'súbdits' encoratjats, sedegosos de canvis i famolencs de llibertat. Poc a poc, peça a peça, els tirànics cabdills anaren caient o cedint poder, llevat d'un, Bashar al-Assad a Síria, país on la revolució encara continua activa, enquistada i degenerant en guerra civil, sense visos de finalitzar a curt plaç.\nEl detonant de la 'Primavera Àrab' podríem datar-lo el dimarts 4 de gener del 2011, amb la mort a l'hospital de cremats de la ciutat de Ben Arous del jove tunisià de 26 anys Mohammed Bouazizi, venedor ambulant de Sidi Bouzid que s'havia autoimmolat públicament divuit dies abans, el divendres 17 de desembre del 2010, prenent-se foc a l'estil bonze com a protesta per les penúries econòmiques que patia i el maltractament i la humiliació que havia rebut aquell mateix dia per part de la policia.\nAquest incident provocà una maror d'indignació sense precedents a la societat tunisiana i encengué uns ànims que ja es mantenien prou escalfats arran les continues privacions de pa i de justícia acumulades des de feia anys. Milers d'estudiants i treballadors ocuparen els carrers manifestant-se contra la mort del jove i Mohammed Bouazizi fou elevat a la figura de màrtir per una causa que dia a dia hi sumava més adeptes: acabar amb els abusos de poder a Tunísia, com també a una corrua d'estats nord-africans i de la Península Aràbiga\nFins ací, el patró esdevenia similar a desenes de conflictes en el passat. El toc diferencial hi radicà, aquesta vegada, en què els manifestants, sense organitzacions visibles al darrere i servint-se únicament de telèfons mòbils, tauletes i ordinadors, arribaren a convocar enormes munions de gent a través de Facebook, aprofitaven Twitter i els blogs personals per difondre al món què succeïa als seus carrers, i usaven el correu electrònic per denunciar tortures, represàlies i excessos militars contra la població civil. La crònica i el periodisme ciutadà a través d'Internet havien assolit la majoria d'edat.\nEn summa, en poques setmanes, durant aquell hivern i primavera del 2011 hi quedà palès que les noves tecnologies havien canviat, definitivament, la nostra percepció del planeta i despertàvem de colp a una nova era. Una època diferent, més democràtica o amb més fils per estirar, a l'hora de forjar, desplegar o entendre les revolucions socials i culturals.\nInternet, la xarxa electrònica global ideada als anys seixanta del segle XX per experts militars nord americans, havia desbordat amb escreix les aspiracions dels seus humils creadors i ja formava part de la vida quotidiana de la Humanitat. Tan quotidiana i extraordinària alhora que, en qüestió de setmanes i mesos, havia contribuït, per exemple, a fer caure tot un seguit de dictadures al nord d'Àfrica i el Pròxim Orient.\nEl nom de tot plegat. 'Primavera de Praga'.\nLa 'Primavera Àrab', malgrat ser un fenomen recent, hi manllevà el nom, al seu torn, d'una altra revolució històrica digna de menció, l'emblemàtica 'Primavera de Praga', moviment social reivindicatiu contra la dictadura comunista soviètica que, casualment, també començà en hivern i tingué lloc a Txecoslovàquia entre el 5 de gener i el 20 d'agost de 1968, data aquesta en què el país fou ocupat per la URSS i els seus aliats, amb la intervenció de dos mil tancs, centenars de milers de soldats i un important suport de l'aviació militar.\nHagueren de passar dues dècades més -fins el juny de 1990- quan, en plena descomposició de la URSS, Txecoslovàquia aconseguí esmunyir-se de la fèrria tenalla comunista, agafà impuls i s'enlairà definitivament, com un coet, ben lluny de l'òrbita soviètica.\nAl cap d'any i mig, el divendres 1 de gener de 1993, el Parlament txecoslovac hi declarava la divisió pacífica i pactada de l'antic estat en dos països independents: la República Txeca i la República Eslovaca. Finalitzava un llarg camí envers la llibertat.\nAixò succeïa al centre d'Europa farà cosa de vint anys, ¿com acabarà una mica més el sud, vora la costa mediterrània, el camí que tot just acabem de començar....?\nSueca, 22 de febrer del 2012. Joanjo Aguar Matoses\nCompte amb 'los Muelles Valencianos'.\nAls valencians podeu donar-nos pel cul.... fins un punt.\nUtilitzeu un condó de seda, mai no un fregall d'espart.\nAltrament ens revoltarem, com heu vist.... ja!\n'Primavera Valenciana'. Sueca, 24-2-2012. Joanjo Aguar Matoses\nESCRIT ORIGINAL (21-2-2012) - Per qui en senta curiositat....\nXiquet, Jove, Adult - Colors\nEls xiquets veuen les coses amb senzillesa i il·lusió, en clau de negre i de blanc.\nEls joves, eclosionant a la vida, amplien el camp de visió i perceben multitud de grisos, entre la infinitat de colors.\nEls adults, terminantment, són pragmàtics i realistes. Ho veuen tot negre, i au.\nSueca, 21 de febrer del 2012. Joanjo Aguar Matoses\nÚltims retocs: Dimarts, 5 de novembre del 2013.\nData en què Alberto Fabra, president del govern valencià,\nanuncia el tancament de Canal 9 - Radiotelevisió Valenciana.\nTrenc d'alba d'un nou esclat de revoltes en la nostra societat,\narran les injustícies a què ens sotmet el Partit Popular.\nSueca, País Valencià, Marènia. Joanjo Aguar Matoses.


Llenguatge inclusiu o no sexista: un llenguatge amb perspectiva de gènere – Teclat\nLlenguatge inclusiu o no sexista: un llenguatge amb perspectiva de gènere\nEl llenguatge és la manera de construir el nostre pensament, i, per tant, ens permet entendre i construir el món i la nostra cultura. Mitjançant l’ús o l’omissió d’algunes paraules per definir determinats col·lectius o adreçar-nos-hi, els estem invisibilitzant o, al contrari, donant-los valor.\nPer exemple, hi ha qui considera que l’ús del masculí genèric —que, gramaticalment, tant en català com en castellà és la forma considerada no marcada perquè pot englobar individus dels dos sexes— n’és una prova, ja que invisibilitza les dones i les persones no-binàries en tant que promou una visió androcèntrica de la societat, en què s’identifica, únicament, l’home i les característiques masculines com a allò normatiu, universal i generalitzable.\nEl que es pretén aconseguir amb el llenguatge inclusiu, no sexista o amb perspectiva de gènere és promoure la igualtat entre totes les persones i el reconeixement de totes les identitats i de la diversitat, a través d’una reflexió conscient i crítica del llenguatge culturalment interioritzat, per tal que aprenguem, interioritzem i implementem nous hàbits verbals, que ens ajudin a expressar-nos de manera igualitària i no excloent.\nLlenguatge inclusiu, per a tots els col·lectius\nAixí, des de fa un temps, diverses organitzacions i institucions han fet l’aposta d’utilitzar el llenguatge inclusiu i ja el fan servir en les seves comunicacions, no només en allò que fa referència al masculí i femení, sinó també als diversos col·lectius que avui dia conformen la societat.\nEntre les solucions més habituals per evitar la utilització del masculí genèric hi ha l’ús de formes genèriques, formes concretes o formes dobles. Vegem-ne alguns exemples:\nFormes genèriques: es tracta de fer servir paraules que no tinguin marca de gènere, com ara noms col·lectius (personal, alumnat, col·lectiu, equip, canalla, conjunt, cos…), sempre que el significat de la frase no quedi alterat; fer servir la paraula «persona», o canviar la sintaxi per fer servir expressions sense referent personal (per exemple, amb el tractament de vós).\nFormes concretes: consisteix a fer servir els substantius i adjectius referits a una persona determinada amb la marca de gènere específica amb què s’identifiqui aquesta persona (metgessa, alcaldessa, banquera, ballarí, infermer…).\nFormes dobles: en aquest cas es tracta de desdoblar les expressions per esmentar explícitament els dos gèneres gramaticals, és a dir, repetir els noms i adjectius i posar-los tant en masculí com en femení. En el cas dels substantius invariables quant al gènere, és a dir, els que no canvien en femení o en masculí, el desdoblament es produeix en els determinants (els i les professionals, les i els artistes, els i les intèrprets…). La utilització d’aquest recurs s’ha de fer amb mesura, per evitar textos excessivament carregats que dificultin la lectura.\nLlenguatge inclusiu, llenguatge inventat?\nTanmateix, aquestes solucions no sempre són adients per representar les persones que no s’identifiquen amb l’espectre binari.\nEn català no hi ha un morfema de gènere neutre, però des de fa uns anys en alguns sectors s’utilitza la «i» amb aquesta funció. Aquesta solució pot semblar una mica artificiosa per als parlants de la llengua, però també és cert que cal donar resposta a la necessitat que les persones no-binàries no se sentin excloses lingüísticament.\nSi entenem que el llenguatge no és una eina estanca, sinó que ens ha de permetre dir el que volem dir, cal que ens adonem que hi ha un col·lectiu que no s’identifica amb la mirada binària i que no pot quedar exclòs dels usos lingüístics. Com a societat hem de fer un esforç en aquest sentit i trobar una solució en què totes les persones se sentin incloses.\nI potser la solució no és que ens inventem una nova llengua i fem servir la «i» a tot arreu, sinó que per respectar el dret de les persones que no se senten identificades amb el masculí o el femení tal vegada es podria començar per —com proposen des de la cooperativa L’Apòstrof en la guia Català inclusiu i natural— utilitzar els neologismes elli i ellis com a pronoms personals forts i totis com a pronom indefinit per designar-les i anar, així, contribuint a visibilitzar-les.\nLes dones lingüistes diuen prou\nEn una línia alternativa al que hem plantejat fins ara es troba el llibre Som dones, som lingüistes, som moltes i diem prou, d’Eumo Editorial. Es tracta d’un recull d’articles sobre el llenguatge inclusiu, amb l’edició a cura de Carme Junyent (integrant del Grup d’Estudis de Llengües Amenaçades (GELA)).\nEn aquest llibre, un total de setanta dones professionals de la llengua promouen un debat a fons sobre el discurs i el gènere, explicant casos concrets d’ús de llenguatge inclusiu o no sexista, entre els quals podem descobrir solucions adequades i d’altres que, més aviat, generen problemes de comprensió.\nLa publicació també recull la crítica contra la imposició de polítiques lingüístiques que, en opinió de l’editora, només serveixen per maquillar una realitat desigual. És a dir, no es tracta tant de no reconèixer la diversitat i les desigualtats de gènere, sinó més aviat de qüestionar el fet que imposar l’ús d’unes determinades formes sigui realment la solució. Aquesta idea és la que queda clara al subtítol de la portada: «Prou textos incoherents i confusos. Canviem el món i canviarà la llengua».\nL’aposta de Teclat en relació amb el llenguatge inclusiu\nCom podeu veure, el llenguatge inclusiu porta molta cua i no s’ha arribat a cap solució, de moment, que satisfaci totes les parts.\nTanmateix, des de Teclat volem contribuir, en la nostra feina diària, a la sensibilització social des del nostre àmbit i defensem fer ús del llenguatge no sexista; per això en fem pedagogia entre les persones que ens sol·liciten serveis lingüístics i, en la mesura del possible, incorporem la perspectiva de gènere en els textos que traduïm i corregim, sempre procurant que els documents resultants no siguin artificiosos i, sobretot, que siguin perfectament comprensibles.\nPer si us heu quedat amb ganes de saber més coses sobre el llenguatge inclusiu, us n’adjuntem un glossari bàsic:\nBinarisme de gènere: classifica les persones en funció del sexe assignat en néixer. Estableix categories excloents entre dones i homes, amb característiques concretes per al femení i el masculí.\nCissexisme: conjunt de prejudicis que considera que la identitat de gènere de les persones trans* no és autèntica, o que és menys autèntica que la de les persones cissexuals.\nDiscriminació: tractament diferencial i nociu que es dona a una persona o grup de persones per raó de raça, sexe, orientació sexual-afectiva, identitat o expressió de gènere, cultura, religió, etc.\nEstigma social: tret, atribut o comportament que provoca que la persona o les persones que tenen aquestes característiques, generin socialment una resposta negativa i siguin considerades inacceptables o culturalment inferiors.\nHeterocentrisme: suposició que totes les persones són heterosexuals per «naturalesa».\nIdentitat de gènere: vivència interna i individual del gènere com cada persona ho sent, que pot correspondre’s o no al sexe assignat en néixer.\nIgualtat de gènere: estableix que totes les persones són iguals en termes de drets i obligacions independentment del gènere. Aquest és un principi constitucional.\nNeutralitat de gènere: moviment a favor del fet que les polítiques, les institucions i el llenguatge eludeixin distingir rols basats en el sexe o el gènere de les persones, com a manera d’evitar les diferents formes de discriminació causades per rols socialment establerts.\nPatriarcat: forma d’organització social en la qual la figura de l’home té poder i autoritat sobre la resta de persones.\nPersona no-binària: persona amb una identitat de gènere que no es correspon amb l’espectre dels gèneres binari femení o masculí.\nI si voleu veure en detall quines són les alternatives que es poden fer servir per evitar el llenguatge sexista en les vostres comunicacions, us deixem un parell de fonts de consulta que us poden anar bé:\nOptimot, 2012. Ús no sexista del llenguatge. Recursos per evitar un ús sexista del llenguatge: formes genèriques, formes dobles i formes concretes\nL’Apòstrof, 2021. Català inclusiu i natural\nCATEGORIA: Traducció, Llengua, Correcció


Qasr Al Thuraya Hotel Apartments Jiddah Aràbia Saudita - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSulayman Al Hamawi Street , Al Salama District, Al Salamah, Jiddah, Aràbia Saudita, 23522 - Veure al mapa\nBarri Al Salamah Al Salamah Al Salamah Cornish Al Nuzhah Al Zahraa\nMés informació sobre Qasr Al Thuraya Hotel Apartments\nDissenyat tant per oci com per negoci, Qasr Al Thorraya Hotel Apartments està situat idealment a Al Salamah; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Jiddah. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, habitació familiar, ascensor, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Qasr Al Thorraya Hotel Apartments la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Jiddah.


Conill amb anís i botifarres\nCuiner: Esther Díaz (infermera de Granollers)\nEsther Díaz (infermera de Granollers)\n100 ml de garnatxa de l'Empordà\nPer començar, salpebreu el conill tallat a quarts, enfarineu-lo i fregiu-lo en una paella amb oli ben calent. Quan comenci a estar ros, afegiu-hi les botifarres tallades en 3 trossos, el tomàquet tallat per la meitat, la ceba tallada per la meitat, els alls sencers i deixeu-ho sofregir tot junt durant uns 7, 10 minuts fins que la carn quedi ben enrossida. Després, retireu el conill i les botifarres i reserveu-ho a una altra cassola. Seguidament, poseu el tomàquet, la ceba i els alls en un bol, tritureu-ho amb el pímer i reserveu-ho.\nA continuació, a la cassola on havíeu enrossit el conill, afegiu-hi una mica d'oli i dues cullerades de farina, remeneu-ho bé i deixeu que s'enrosseixi una mica. Quan la farina estigui dauradeta, poseu-hi l'anís i la garnatxa i deixeu-ho reduir un parell de minuts.\nTot seguit, a la cassola on teníeu reservat el conill i les botifarres, incorporeu-hi la reducció de garnatxa i anís juntament amb el sofregit triturat i els dos gots d'aigua i deixeu-ho coure durant 10 minuts a foc fort. Passat aquest temps, rectifiqueu-ho de sal i pebre, tapeu la cassola i deixeu-ho coure 45 minuts més a foc suau.\nI ja per acabar, ja podeu emplatar el conill amb la botifarra.\nTupina de conill amb all de Belltall i mostassa de la Conca\nCassola de regines\nEspatlletes de conill amb all i farigola\nCassola d'arròs de muntanya amb cargols\nArròs negre de carxofes i conill


El pilotatge idiota segons la Direcció de Cursa - Univers MotoGP by Damià Aguilar - Catalunya Ràdio\n08/03/2020: El pilotatge idiota segons la Direcció de Cursa\nCategoria: Temporada 2020\nDijous passat al Losail, els pilots de Moto3 van tenir una reunió extraordinària en la qual se’ls va tornar a insistir en no crear en les sessions de classificació situacions perilloses i oblidar aquesta actitud d’esperar rodes per fer voltes ràpides. Una advertència més de les moltes que se’ls han fet (a ells i als seus equips), i que podrien arribar a una bandera negra en cursa.\nEl director de cursa, Mike Webb, ha atès aquest matí alguns mitjans: “Estic absolutament convençut que l‘any passat vam fer grans passes en el sentit de fer-los entendre l’objectiu, el perquè de pilotar com gent normal, i treballar en el ritme de cursa com fan els pilots de MotoGP, enlloc de comportar-se com idiotes (…) Ells han d’esdevenir més madurs en el pilotatge i hem de trobar la manera de forçar-los”.\nWebb parlava en qualitat de portaveu de les persones que a la Direcció de Cursa tenen el poder d’imposar sancions, entre els quals Freddie Spencer (Spencer no acostuma a fer declaracions, però aquesta és una altra història).\nUn pilot de Moto3 m’explicava que hi ha molta tensió durant la repesca i la Q2, però que també n’hi ha molta durant les tres sessions lliures, perquè es pensa més en la graella que en el ritme de cursa. I reconeixia que la reunió de dijous va ser una amenaça més, mirant de posar-los la por al cos com a mesura per aturar aquesta escalada. Als pilots reincidents, a banda de posicions de graella, els podrien castigar amb banderes negres tot just començar les curses. La qual cosa humilia més. No només es busca castigar els pilots, també els equips que moltes vegades són els que imposen les tàctiques de pista. “Una gran responsabilitat és dels equips”, diu Webb. I per això aleshores dissabte al vespre es van reunir els caps d’equip i se’ls va recordar el llistat de penalitzacions i se’ls va advertir que “és la darrera vegada”.\nDirecció de Cursa intenta per tots els mitjans mantenir l’actual format de classificació de repesca i sessió oficial, i no haver de tornar al passat, amb la sessió llarga. Les dues sessions de 15 minuts es considera que per a l’espectacle és millor, però cal assolir un estat de baix risc de caigudes per destorb o col·lisió, o senzillament, que hi hagi fregament de carenats.\nA banda, a partir de la pròxima cursa, les categories petites tindran a disposició als “dashboards” de les motos la missatgeria que ja usen de fa molt de temps les MotoGP.


Avís legal - Associacio Aprenem\nAquest lloc web és propietat de l’Associació APRENEM per a la Inclusió de les Persones amb Trastorns de l’Espectre Autista. Els continguts que s’hi publiquen i difonen no tenen ànim de lucre ni finalitat comercial.\nAquest lloc web conté enllaços a d’altres llocs web externs. APRENEM no es fa responsable de la informació que es pugui obtenir a través d’aquests enllaços.\nAPRENEM no es fa responsable de l’eventual existència de virus o d’altres elements nocius introduïts als seus sistemes que puguin afectar els equips informàtics dels usuaris, ni de les conseqüències perjudicials que s’hi puguin produir.


Guia del meu gos\nEnciclopèdia per a propietaris de gossos\nCom es pot saber si un gos ha estat castrat?\nLocalització: Manteniment i cura 0\nAbsència de testicles: la manera més fàcil de conèixer un gos esterilitzat és l'absència de testicles. A més de no tenir testicles visibles al seu escrot, tu...\nQuin gos va guanyar el segell gos de rescat?\nBig Rig és coronat com el guanyador de Best in Wrinkles. Qui va guanyar Dog Rescue 2020? Guanyador de Best in Belly Rubs, Sugar és coronat Best in Rescue. Com fer…\nQuina mida té un mini bull terrier?\nCom totes les races de toros, el Bull Terrier en miniatura inclou molta massa muscular al seu marc. L'alçada oscil·la entre 10 i 14 polzades i el pes des de...\nLa teva pregunta: els gossos agressius són sempre agressius?\nEs pot ensinistrar un gos agressiu perquè no sigui agressiu? És possible entrenar un gos agressiu? Sí. Agressivitat en gossos, ja sigui cap al propietari d'un gos o...\nQuines són les millors classes d'ensinistrament de gossos en línia?\nFuncionen els cursos d'ensinistrament de gossos en línia? Llevat d'alguns casos rars, l'entrenament virtual és tan eficaç i, de vegades, millor que les sessions d'entrenament presencial. Com puc entrenar...\nCom puc baixar les escales al meu gos coix?\nCom puc fer que el meu vell gos baixi les escales? A partir d'aquestes experiències, recomano provar les escales antilliscants enganxades o la banda de rodament antilliscant amb moqueta. Vostè…\nHe de tenir un gos quan em jubili?\nPer què hauríeu de tenir un gos quan us jubileu? Els gossos fomenten el sentit de la comunitat Els gossos no només proporcionen molta companyia i amor per si mateixos, sinó que...\nCom s'aplica l'àloe vera a un gos?\nPuc posar àloe vera a la pell del meu gos amb picor? R: Sí, podeu utilitzar gel d'àloe vera per a gossos amb picor a la pell per alleujar la ardor i la irritació...\nLa teva pregunta: què passa si no esterilis la teva gossa?\nLes gossos femelles poden tenir moltes més condicions que amenacen la vida si no són esterilitzades. Poden tenir una infecció uterina, anomenada piòmetra, que requereix una cirurgia d'urgència. Si això...\nQuè causa la inflamació de les genives en els gossos?\nLa hiperplàsia gingival es refereix a una condició mèdica en què el teixit de la geniva (gingival) d'un gos s'inflama i s'agrandeix. L'ampliació sol ser causada per la irritació a causa de la placa dental...\n1 2 ... 3,011 Pròxim\nHola, em dic Peter. Al meu bloc trobareu tota la informació important sobre gossos: races, educació, cures, municions, dades interessants, etc.\nEls gossos odien els veterinaris?\nPer què el meu gos segueix llepant?\nSón bons els llepadors per als gossos?\nQuins són els gossos més esportius?\nPregunta freqüent: Què vol dir quan un gos té líquid a l'estómac?\nEs posarà el meu gos si mossega algú?\nEls tumors de mastòcits dels gossos sagnen?\n© 2022 Guia del meu gos\nATENCIÓ ALS DRETS! Tots els materials publicats al lloc són estrictament informatius i educatius. Si creieu que la publicació de qualsevol material infringeix els vostres drets d'autor, assegureu-vos de posar-vos en contacte amb nosaltres a través del formulari de contacte i s'eliminarà el vostre material.


Compartir energia: una idea tan revolucionària com (encara) difícil de dur a terme | SUD Renovables\nLa idea és tan engrescadora com (avui) difícil de dur a terme. (Qui ha dit que les revolucions siguin fàcils). La dificultat no està en la instal·lació (que acostuma a fer-se en molts pocs dies, sovint en menys d’una setmana), ni en la legalització (la normativa ho permet, i pot tardar unes tres o quatre setmanes). La dificultat està en els seus inicis: en donar-la a conèixer i convèncer a la gent -als veïns- perquè hi participin. Però sobretot la dificultat està en veure’n els resultats: en la lentitud i la inoperància de la principal distribuïdora del país (qui gestiona les lectures dels comptadors), que no facilita les dades a les comercialitzadores perquè apliquin el repartiment de l’energia, el que fa que els usuaris no vegin reflectits els estalvis en les seves factures (l’energia es genera, però es perd a la xarxa i no es veu a la factura), i poden tardar mesos.La unió fa la força, diuen. I sí, no hi ha res més revolucionari i poderós que veure un grup de gent que es posa d’acord en tirar una idea endavant. I si parlem d’energia, un sector fins ara centralitzat en unes poques, grans, opaques i poderoses empreses (l’oligopoli), la idea és encara més revolucionària, perquè hom s’adona que no cal una gran central nuclear per generar la seva electricitat, que la pot generar al terrat de casa seva, amb el sol que no li passarà cap rebut. I si ho fa col·lectivament li serà segurament més fàcil, i més econòmic. I a més, es crea la idea de Comunitat, la idea de pertànyer a una cosa important i rellevant, que a més fa el bé pel Planeta (no oblidem que estem en emergència climàtica).\nÉs urgent, doncs, que es corregeixi la normativa actual perquè es facin realment factibles les instal·lacions d’autoconsum col·lectiu, i n’ampliï les possibilitats i l’abast per a executar-les. El Ministerio para la Transición Ecológica (MITECO) ja hi està treballant, almenys per modificar els coeficients estàtics, i esperem que per fer-ne més canvis. A més, Espanya ha d’implementar la normativa que permeti desplegar les Comunitats Energètiques, tal com dictamina la Directiva Europea (UE) 2019/944. El camí està marcat, i la revolució més a prop.Fa més de dos anys que tenim la normativa que permet l’autoconsum compartit (RD244/2019), però s’està demostrant que és insuficient i inoperativa per aquest tipus d’instal·lacions. Avui, segons les dades de la Generalitat (que actualitza periòdicament al web de l’Observatori de l’Autoconsum de Catalunya), hi ha 50 instal·lacions d’autoconsum compartit (de les més de 10.000 que hi ha en total), i la majoria no han pogut veure encara reflectits els seus estalvis en una factura. Algunes ho comencen a veure ara, després de molts mesos (algunes més d’un any) d’esperar. I això genera molta frustració, perquè recordeu com va costar posar la idea en marxa, i amb la il·lusió que es va fer. A més, la normativa presenta unes limitacions que sovint són massa restrictives: només es pot compartir energia de fins a 100kW i en la xarxa de baixa tensió (un límit important si ho volem fer en polígons industrials), fins a 500 metres de distància, i els coeficient de repartiment són estàtics (no podem repartir energia en funció del dia de la setmana o de l’època de l’any, o del consum de cadascú).\nArticle publicat originalment al portal sostenible.cat


Reportatge: Com és viure a la Gavernera?\nNoticies » Societat 13 de maig, 2022\nLa Gavernera va entrar en funcionament el 1993. Actualment, hi ha 26 menors, dividits en tres unitats i gairebé 40 professionals que hi treballen. Volem que coneguin la Neus, ella va arribar al centre amb 15 anys i ens explica com ho va viure.\nLa Neus va entrar a la Gavernera quan tenia 15 anys per ella va ser la seva segona casa. El temps que hi va ser sentia que intentaven fer el millor possible perquè estigués a gust, tot i que els inicis no van ser senzills. En un inici ella tenia l'esperança que en pocs mesos podria tornar a casa però finalment hi va ser durant tres anys. Exposa que en ocasions la convivència era complicada 'són personalitats o molt semblants o molt diferents i costa'\nL'objectiu de la Gavernera és cobrir les necessitats dels infants de manera temporal i que puguin tornar a casa com abans millor. En paral·lel es treballa amb els progenitors per reconduir la situació.\nTot i que el centre protegeix la intimitat dels infants la Neus exposa que ella mai ha tingut vergonya per dir que havia estat usaria de la Gavernera, al contrari, exposa que molta gent té una imatge equivocada del funcionament i ella sempre es mostra disposada a poder explicar com ho va viure ella.\nEstan al CRAE ella va trobar la seva vocació que és 'ajudar als altres', per això actualment la Neus està estudiant un grau superior d'integració social. Està convençuda que si no hagués passat pel centre no tindria els mateixos objectius que té ara i hauria agafat un camí diferent.\nAfers Socials atén un 11% més de joves en situació de risc que el 2020\nAfers Socials atén gairebé 300 menors en situació de risc, un 11% més que el 2020. D'aquests, un de cada deu es troba actualment al Centre d'acolliment d'infants la Gavernera.\nDurant la pandèmia els ingressos es van reduir a la meitat, ja que en ple confinament els mètodes de detecció a les escoles eren inexistents i es va complicar el seguiment individualitzat a les famílies. Així i tot, la llei dels drets dels infants i els adolescents exposa que l'ingrés residencial a al centre és l'últim recurs.\nInformo: Roser Puigbò\nImatges: Nil Forcada/ Desirée Sala


Antoni Rubio: Per a ofrenar, Compromís - El Temps\nPer a ofrenar, Compromís\n"Els bascos cobren per ser espanyols; els catalans paguem per haver de ser-ho”. Substituïm, com en tantes i tantes altres coses, “catalans” per “valencians” i ja ho tenim. El clam per un finançament més just per al País Valencià ha aconseguit reunir una gran part de la societat valenciana, de dalt a baix i de dreta a esquerra, simplement, perquè ha esdevingut incontestable. Quan l’economista castellonenc i membre d’Esquerra, Celestí Gimeno, denunciava l’espoli fiscal valencià fa més d’una dècada, gairebé ningú li feia cas; ara, a les acaballes de 2017, només la ceguesa o el cinisme polític poden evitar la proclama: el País Valencià està infrafinançat.\nLa reivindicació, però, té pinta de fer figa a Madrid. Una convocatòria per reclamar l’arribada d’un tren digne a Extremadura ha estat suficient perquè la reivindicació valenciana no trobara ni un espai misèrrim al cul de les portades dels diaris estatals. I no pensem que és culpa dels extremenys: si totes dues manifestacions no hagueren coincidit, la valenciana tampoc hauria trobat ressò soterrada sota qualsevol picabaralla política madrilenya, l’enèsim capítol del procés, el darrer golàs de Cristiano o la conversió per a vianants de no sé quin carrer a la capital. Coses, al capdavall, que sí que interessen Espanya.\nEl maltractament històric, el menyspreu i la ignorància de les qüestions valencianes és un mal sistèmic de l’Estat espanyol des d’Almansa ençà. Els “más muelles”, en paraules del comte-duc d’Olivares, mai han estat un problema per a l’Estat fins al punt que, en plena efervescència autonòmica, durant la mitificada Transició, un tripijoc ens va fer passar com a himne —regional, és clar— una peça jocfloralesca i coent que s’obri amb un eloqüent “per a ofrenar noves glòries a Espanya...”.\nL’entrada de Compromís al Congrés dels Diputats aspirava a canviar l’escenari. El primer diputat nacionalista valencià des de l’any de la picor, deien, era tota una fita i l’inici d’una nova presència valenciana a Madrid; avui, ja en són quatre, de diputats. Tornava el moment de parlar d’un hipotètic poder valencià.\nLa realitat, però, s’ha imposat sobre la ficció. Sobre el relat de ficció de Compromís, en concret. El desgavell intern a l’hora d’autodefinir-se, entre la crisi generacional i els corrents enfrontats del Bloc, els somnis humits d’Iniciativa amb Podemos o els sainets de Mónica Oltra per deixar clar que ella no és nacionalista, ha esdevingut un totum revolutum que, a Madrid, s’ha traduït en una inacció desesperant.\nEls empresaris valencians, la majoria dels quals són de polsereta amb l’estanquera, somien secretament una CiU valenciana i Compromís no els la dóna perquè no pot; els nacionalistes i independentistes valencians somien en una veu al Congrés a l’estil dels catalans o els bascos i Compromís no els la dóna perquè no vol; els líders de la coalició mateixa somien de convertir-se en la nova esquerra hegemònica al País Valencià i erradicar el problema del finançament i Compromís no ho aconsegueix perquè no sap.\nLa síndrome del nord de Compromís ha convertit la formació “d’estricta obediència valenciana” en un partit pseudoespanyol a Madrid. L’arrancada com a apèndix de Podemos —amb intent de compartir grup, fins i tot, amb els diputats valencians de la formació de Pablo Iglesias— s’ha agreujat amb les crítiques al procés i l’alineament amb Ciudadanos en contra del cupo basc, la qual cosa ha obert noves ferides a l’interior de la coalició.\n“Amb el vot negatiu”, assegura Joan Baldoví, portaveu de Compromís a Madrid, “es visibilitza el problema valencià”. Un gran error. Amb el vot en contra, el problema es visibilitza un dia, en tot cas, i amb la mateixa interpretació que altres grans hits de Compromís a Madrid, com arribar el primer dia acompanyats d’una banda de música o demanar l’eliminació del cognom “de los diputados” del Congrés: titular curiós o sainetístic al diari i, l’endemà, irrellevància de nou.\nEl que sí que resta, en canvi, és el concert basc. Això, sí. Qui està, doncs, fallant el tret? Els nacionalistes bascos o els nacionalistes —o el que siga— valencians? Criticar allò que desitges per a tu —un sistema de finançament més just i una nova relació econòmica amb l’Estat— no és elegant, ni intel·ligent. L’espoli valencià no és culpa dels bascos sinó de l’Estat i allò que hom espera dels “nacionalistes” és una reivindicació similar; hi trobem, en canvi, l’enèsima renúncia als postulats valencianistes més bàsics i la niciesa de pensar que disparar contra el cupo servirà per a no sé què.\n“Els bascos cobren per ser espanyols; els catalans paguem per haver de ser-ho”. Gran joc de paraules. Caldria afegir-hi: “i els valencians paguem per seguir ofrenant noves glòries a Espanya”. Amb molt de comboi, això sí.


Denúncia davant la JEP per possible campanya encoberta. - Alternativa per Pollença\nArrel de la web > Notes de Premsa > Denúncia davant la JEP per possible campanya encoberta.\nDenúncia davant la JEP per possible campanya encoberta.\nAvui matí hem presentat una denúncia davant la Junta Electoral pel que consideram una campanya electoral encoberta, amb l’agreujant que la cap de premsa responsable està cobrant de l’Ajuntament sense haver seguit cap tipus de procediment contractual administratiu.\nAlternativa per Pollença hem presentat avui matí una denúncia demanant que la Junta Electoral valori i prengui les mesures que consideri per tal de fer complir la Llei Electoral General, que segons el nostre parer, està sent incomplida. Concretament, pensam que no s’està garantint el pluralisme polític i la igualtat i neutralitat informativa dels mitjans públics, així com la prohibició de no fer actes o presentacions que puguin ser usats com a propaganda encoberta.\nJa fa mesos, d’ençà que l’Ajuntament va contractar una cap de premsa, que ens venim queixant de l’ús partidista que s’ha estat fent tant del web municipal com del facebook, en què es publiquen de forma reiterada fotografies de l’equip de govern inaugurant instal·lacions, serveis o actes, i només s’enllacen notícies favorables a l’equip de govern.\nDes de que es varen convocar les eleccions, aquesta dinàmica ha continuat, i les informacions i fotos d’actes en que només hi són presents l’equip de govern (i a què no han estat convidats els membres de l’oposició) en motiu de la Fira del Vi, la Diada de Sant Jordi o la Trobada de Bandes de Música, han continuat tenint un lloc ben destacat en els mitjans de comunicació municipals (web i facebook).\nPer exemple, més enllà de la inauguració oficial de la Fira del Vi (a la qual sí que es convidà els membres de l’oposició) i de la que es publica una foto del batle i dos dels seus regidors, uns dies després es publica un seguiment exhaustiu de fins a 27 fotografies, en la majoria de les quals surt el Batle Tomeu Cifre (PP, i ara Tots per Pollença) i els regidors del govern Teresa Ferré (PI) i Martí Roca (PI), d’un dinar d’agraïment als cellers en què no es convidà a l’oposició i on es feu un parlament i es lliuraren diplomes als participants.\nPerò és que, si no fos suficient, encara ens sembla molt més greu que aquesta tasca l’estigui desenvolupant una persona, la cap de premsa, que no té cap tipus de lligam contractual amb l’Ajuntament.\nActualment, l’Ajuntament està pagant 1361,25 euros mensuals a una persona per fer tasques de cap de premsa sense que s’hagi seguit cap procediment contractual administratiu. Aquesta situació es dóna d’ençà del passat novembre, en què aquesta persona acabà el contracte que tenia amb l’Ajuntament, i la Intervenció i Secretaria ja ho han advertit en les dacions de compte presentades pel batle en els plens, sense que s’hagi corregit aquesta irregularitat. En aquest sentit, Alternativa vàrem registrar un document el passat 31 de març demanant el cessament de la prestació de serveis amb greu omissió de la legalitat administrativa i possible malversació de cabals públics, i un altre el passat 17 d’abril, demanant resposta per escrit, ja que no s’ha actuat en conseqüència. Aquests fets també han estat posats en coneixement de la Junta Electoral, per si considera necessari posar-ho en mans de la Fiscalia per si s’està malversant diners públics.\nPollença, 27 abril 2015\nPS: Fotografia de la roda de premsa i algunes de les fotos denunciades


La Fundació Docència i Recerca MútuaTerrassa constata la incidència de la farmacogenètica en la clínica d’infants i adolescents amb TEA resistents al tractament farmacològic\nL’estudi s’ha publicat recentment a la revista Pharmaceutics i ha estat finançat pel Departament de Salut mitjançant una beca PERIS\nExisteixen alteracions genètiques que són determinants a l’hora de prescriure el tractament farmacològic més encertat per cada pacient. La Fundació Docència i Recerca MútuaTerrassa (FDRMT) desenvolupa, des de fa anys, una línia d’investigació farmacogenètica orientada a preveure si un pacient respondrà adequadament a un tractament o si pot tenir dificultats en la seva metabolització. La Unitat de farmacogenètica de la FDRMT col·labora tant amb l’Hospital Universitari MútuaTerrassa (HUMT) com amb d’altres hospitals.\nEn aquest sentit, la Dra. Mª Jesús Arranz, genetista i investigadora de la Fundació Docència i Recerca MútuaTerrassa, ha liderat un estudi que constata que la implantació d’intervencions farmacogenètiques millora significativament els resultats clínics en infants i adolescents amb Trastorn de l’Espectre Autista (TEA) que presenten resistència al tractament farmacològic. Sota el títol “Pharmacogenetic Interventions Improve the Clinical Outcome of Treatment-Resistant Autistic Spectrum Disorder Sufferers”, l’article ha estat publicat recentment a la prestigiosa revista sobre ciència i tecnologia Pharmaceutics.\nEn el treball també hi ha intervingut el Servei de Salut Mental Infanto-Juvenil de l’HUMT i el laboratori d’anàlisis clíniques CATLAB, entre d’altres hospitals i centres de recerca. L’estudi, finançat pel Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya mitjançant una beca del Pla Estratègic de Recerca i Innovació en Salut (PERIS), ha conclòs que al voltant del 90% dels pacients millora mitjançant la informació farmacogenètica, la qual permet personalitzar el tractament amb psicofàrmacs.\nCom a resultat d’aquest estudi i dels beneficis clínics i econòmics obtinguts, l’HUMT ha introduït la realització de proves farmacogenètiques a tots els usuaris del Servei de Salut Mental Infanto-Juvenil. Aquest fet ha propiciat que l’HUMT sigui pioner en la incorporació rutinària de la farmacogenètica en els àmbits clínics.\nÉs la ciència que investiga les variants genètiques que afecten els enzims que metabolitzen els fàrmacs i a les seves dianes. Aquestes variants poden incrementar o reduir significativament l’eliminació de fàrmacs del cos i determinar la seva eficàcia i seguretat. L’ajustament de les dosis clíniques o la selecció del tractament més adequat d’acord amb el perfil farm\nacogenètic del pacient millora la resposta clínica i disminueix la presència de reaccions adverses.


Lestonnac Lleida - Notícies - Trobada amb els alumnes delegats - Educació primària\nEl dilluns, dia 27 de gener, hem dut a terme una trobada de la direcció amb els delegats i sotsdelegats de cada classe d'Educació primària de l'escola.\nEn aquesta trobada, que duem a terme de forma periòdica, els representants de la direcció de l'escola comparteixen una estona distesa amb els representants escollits pels propis alumnes a cada una de les classes d'Educació primària.\nHan intercanviat opinions, han parlat i s'han escoltat, han fet demandes i valoracions..., tot plegat, una trobada molt positiva i enriquidora.\nEls mateixos alumnes delegats han treballat a la seva aula, de forma prèvia i en assemblea, els temes a tractar. De la mateixa manera, de forma posterior, en fan un retorn o una valoració amb els respectius tutors o tutores i la resta de companys i companyes.\nMoltes gràcies a tots per les vostres aportacions i enhorabona per la molt bona feina que feu!


Guillem Góngora guanya la dissetena edició del Premi Internacional Joan Guinjoan | www.radiobanda.com\nInicio Concursos Guillem Góngora guanya la dissetena edició del Premi Internacional Joan Guinjoan\nGuillem Góngora guanya la dissetena edició del Premi Internacional Joan Guinjoan\nEl compositor Guillem Góngora, nascut a Barcelona, ha portat a terme diferents estudis musicals al llarg de la seva trajectòria acadèmica, que va començar a l’Aula de Música de Barcelona, on va estudiar piano amb Esther Barberán. Va ser a l’Institut Oriol Martorell, un centre públic d’ensenyaments integrats de Barcelona, on va continuar la seva formació pianística i on més tard va descobrir el seu interès per la composició. Góngora va completar la primera promoció del batxillerat artístic amb matrícula d’honor i el grau professional de música en l’especialitat de piano amb Xavier Pardo.\nAmb Processus, composta el 2016, Guillem Góngora buscava reflectir la seva necessitat d’exploració musical, que el va portar a experimentar amb material generat amb ordinador. L’obra s’estructura en cinc textures diferenciades, que, en paraules de l’autor “es veuen afectades per processos de transformació que les encadenen i les uneixen com si es tractés d’un trencaclosques”.


El xef de La Boscana ja pensa en nous projectes\nEl xef de La Boscana, nova estrella Michelin, ja pensa en nous projectes\nActualitzada 24/11/2016 a les 19:24\nJoel Castanyé treballa en la publicació d’un llibre i en un tercer gran menú per al restaurant\nLa Boscana, el dia després de l'estrella Michelin\nRere una estrella Michelin hi ha molt esforç i un gran equip, però sobretot un projecte de vida i voler superar-se dia a dia. Aquestes eren les paraules aquest dijous de Joel Castanyé, xef i copropietari del Restaurant La Boscana de Bellvís, que ha aconseguit la seua primera estrella Michelin.\nEl restaurant ha rebut la insígnia “per la seva feina constant per la innovació, mantenint les arrels de la tradició”.\nJoel Castanyé admet que el premi li apuja el llistó, però sap que tant ell com l'equip estaran a l'altura. Ara pensa ja amb nous projectes, com la publicació d’un llibre o un tercer gran menú que s’afegirà al de ‘La mama Roser’, de 42 euros, que és més tradicional, i ‘El gran menú germans Castanyé’, amb producte més singular i més extens, de 62 euros.\nJoel Castanyé, que ha dedicat l’estrella a la seva mare i a la tradició familiar del negoci, ha passat pel prestigiós Bulli Catering, on va aprendre, diu, dels millors, com Ferran Adrià.\nL'experiència en 360 graus que ofereix La Boscana als comensals és un dels aspectes més ben valorats. I és que en un entorn natural, proven els millors plats mentre al seu voltant, els cuiners segueixen creant.\nLa família Castanyé fa trenta anys que es dedica a la cuina. Abans amb el restaurant el Resquitx de Mollerussa i des de fa vuit anys amb la Boscana de Bellvís (Pla d'Urgell). Van començar centrant-se en celebracions i banquets i fa dos anys van decidir obrir a les mateixes instal·lacions un restaurant gastronòmic de només vuit taules en què, asseguren, mimen molt l'espai i el menjar.\nMentre a La Boscana han aconseguit la seva primera estrella Michelin, el Fogony de Sort manté per onzè any consecutiu aquesta distinció. La conserva també el Malena de Gimenells, que la va recuperar ara fa tres anys.\nJoel Castanyé (La Boscana): «El telèfon no para de sonar des que tenim l'estrella Michelin»\nLleida ja té 3 Michelin\nLa Boscana de Bellvís cuina menús impresos en 3D aquests dies


POLÍTICA - 07/04/2019 15:38 / ACN/Redacció\nURGENT: El sociata Ábalos demostra el màxim cinisme d'aquesta gent dient això a la Fiesta de la Rosa de Ripollet\nEl secretari d'Organització del PSOE, José Luis Ábalos, ha advertit aquest diumenge al migdia a la resta de comunitats autònomes que si a partir del 28-A les dretes governen Espanya, voldran estendre l'aplicació de l'article 155 de la Constitució fora de Catalunya, perquè pretenen "recentralitzar" l'estat. Per la seva banda, la candidata del PSC al Congrés, Meritxell Batet, ha assegurat als independentistes que només hi haurà "o diàleg dins la llei, o diàleg dins la llei".\nImatge d'arxiu de José Luis Ábalos al costat de Meritxell Batet i Miquel Iceta.\nEn la festa del militant del Vallès Occidental Sud, a Ripollet, Ábalos, Batet i el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, han reivindicat l'obra de govern de Pedro Sánchez en aquests últims deu mesos i han alertat del suposat perill que les eleccions al Congrés les guanyin les dretes de PP, Cs i Vox; demostrant així el cinisme d'un President espanyol que va amenaçar amb un nou 155 tal com vàrem (VEURE AQUÍ).\nPer la seva banda, Miquel Iceta ha dit que cal també un canvi a Catalunya i s'ha preguntat com pot ser que el president de la Generalitat Quim Torra "es faci una guàrdia personal" mentre falten policies als barris, posicionant-se d'aquesta manera al costat dels espanyolistes que han criticat el Col·lectiu Guilleries dels Mossos com hem pogut (VEURE AQUÍ). També s'ha preguntat com pot ser que "si Catalunya té la situació, el clima, la gent, tot, fa set anys que no guanya una sola partida". Per això, ha instat els militants socialistes a buscar fins l'últim vot en les tres setmanes que queden per les eleccions espanyoles.\nParaules clau: SOCIATA ÁBALOS MÀXIM CINISME FIESTA ROSA RIPOLLET


Les Pungoles opina i viu: Feines pendents de l'Alcaldessa i els seus regidors de Sant Antoni de Vilamajor pel setembre, que els veïns de les urbanitzacions han demanat i esperen resposta.\nFeines pendents de l'Alcaldessa i els seus regidors de Sant Antoni de Vilamajor pel setembre, que els veïns de les urbanitzacions han demanat i esperen resposta.\nEl govern de Sant Antoni de Vilamajor i la seva alcaldessa tenen deures d'abans de l'estiu, segons s'ha pogut veure en les actes que em publicat en articles anteriors del Bloc, i que amb l'excusa de les vacances ho van aplaçar al setembre, principalment cal destacar quatre de gran pes i importància per tots els pungoleros:\n- La fulla de ruta de les obres de Les Pungoles, que demana el PUSA des de fa ja diversos plens, i els veïns en les assemblees de la EUC al regidor d'urbanisme, i costa d'arribar....tindrem sort aquest mes de setembre??\n- El Regidor d'esports de SAV, porta ja des de principi d'any amb el plec de condicions per la concessió concursal de les instal.lacions esportives del municipi (principalment Pungoles i can Miret), per la seva gestió per empreses externes ( que n'hi han d'interesades). Sempre hi treballa i mai s'acaba.....TAN COSTA COPIAR LA D'ALTRES MUNICIPIS ON JA FUNCIONA??Poca feina, massa amenaçar, i potser massa sou!!\n- L'alcaldessa es va comprometre a treballar per setembre l'informe sobre les actuacions de Benestar Social ( la seva regidoria) al municipi, a petició del PUSA.\n- L'arrenjament definitiu del parc entre Les Pungoles i Can Miret.


Hostalric, un passeig per la història\nViu la Natura\nDOMUS SENT SOVÍ\nFira dels Sentits\nCelebra el Nadal a Hostalric\nS’acosten les festes de Nadal i a Hostalric trobareu diferents propostes per gaudir d’aquests dies en família o amb els més menuts de la casa. Concerts, tallers, campament reial o la cavalcada de reis són algunes de les propostes que us esperen!\nDurant tot el mes de desembre podeu venir a la Biblioteca Modest Salse per decorar-la o apuntar-vos al taller de decoració nadalenca del dia 15 de desembre (per a nens i nenes a partir de 5 anys). Diumenge 17 de desembre a l’Església tindrà lloc el concert de Nadal amb la Coral Parroquial d’Hostalric, on es recolliran donatius per a col·laborar amb la Marató de TV3.\nDiumenge 24, al Centre Serafí Pitarra vine a cagar el tió a partir de les 12h (cal inscriure’s prèviament a l’Ipunt). Dimarts 26, dia de Sant Esteve, de 11 a 14h hi haurà el Campament Reial a l’esplanada de sobre la Cova del Relliguer, i a la tarda concert de Sant Esteve al Centre Gastronòmic Domus Sent Sovi a les 18h, amb Laia Frigolé i Eva del Campo.\nDimecres 26 a la biblioteca un concert per a nens i nenes de 0 a 3 anys “Música per nadons” (amb places limitades) i els dies 28 i 29 al pavelló esportiu i haurà instal·lat el Parc Infantil de Nadal amb inflables, tallers, rocòdrom i molt més.\nPer últim el dia 5 de gener la Cavalcada de Reis posarà punt i final a aquestes fetes. Els Reis sortiran de la Via Romana i acabaran al Centre Serafí Pitarra on rebran tots els nens i nenes.\nTota la programació de Nadal aquí.\nPosted In: Nadal\nHostalric amb la Marató de TV3\nAprovat el projecte del centre d’Interpretació del Vescomtat de Cabrera\nBy Turisme Hostalric / Administrator\non des. 16, 2017\nOficina de turisme d'Hostalric\nNo et pots perdre…\nViu la tardor a Hostalric\nCanvi d’horari al Castell d’Hostalric!\nVine a Hostalric, et deixem la clau de la vila\nRutes a peu per connectar amb la natura\nTot el que necessites saber...\nHostalric en imatges, feu una visita a la galeria i trobareu moltes raons per venir!\nDilluns a Diumenge: 10h - 14h\nDissabte: 15h - 18h.\n972 87 41 65\nNo us perdeu res, a la nostra agenda trobareu totes les cites interessants a Hostalric.\nDescobrireu tots els racons de la vila, a més d’anècdotes i històries que han marcat el pas dels anys.\n© 2017 - Hostalric - CS Consultors


Fanfic DBM Univers 14 (Androides): One Way - Part 3, Capítol 30 - DBMultiverse\n[ «« ] [ « ] Capítol 30/36 [ » ] [ »» ]\nLa de veritat. La que fa empal·lidir, la que sembla aspirar tota substància d'un mateix. Terror, paüra, feredat, pànic... el cor que marca el pas... tot vacil·la... pensar és difícil... no és fàcil reaccionar...\nUn fracció de segon. Tot això no dura més que una fracció de segon en un guerrer aguerrit fins i tot quan pren consciència de l'amenaça imminent de la mort estenent la seva ombra funesta sobre tot allò més preuat per a ell.\nEls guerrers Z ja estaven desbordats enfrontant un assassí amb un poder demencial, però vet aquí que la urgència sonava amb dues alarmes de sorolls diferents. Prendre el risc de deixar en Cold matar en Goku? Aturar aquell sonat d'en Vegeta? Separar-se per aturar el més urgent sobre els dos fronts al mateix temps? Qui? On?\nSi la totalitat dels Terrícoles es quedaren paralitzats en l'espant i en la indecisió encara que fos per poc temps, un altre, quant a ell, no tingué cap hesitació. Era cert que era l'únic a no jugar-se res més que la seva vida. La resolució va ser, doncs, molt més rapida!\nNi tan sols el temps per començar un parpelleig abans no s'apagués el so de l'últim mot del Príncep dels Guerrers de l'Espai que el monarca interplanetari ja havia deixat l'infant paralitzat en l'estupor més total.\nEn Vegeta no havia actuat pas a la lleugera. Havia preparat acuradament la concentració de la seva energia i retardat el millor possible el moment en el que la seva càrrega energètica pertorbaria els elements. Era un procés que no dominava gens a tal nivell. Per descomptat, però, era capaç de provocar tempestes, llampecs i terratrèmols a més petita escala quan volia per tal d’impressionar... però en aquell moment, a fons... no dominava res. Ja tenia prou maldecaps per extreure l’energia des del més profund de les seves reserves per nodrir l'atac més poderós que hauria intentat mai. Val a dir que no li calia fer allò per destruir un planeta. Però per a agafar el monstre d'imprevist li calia donar-ho tot.\nNo, no havia empès tan lluny els seus límits des d'aquell famós dia en el qual la seva càpsula va crear un cràter d'aterratge a la Terra. Des de llavors, tot havia basculat i el destí semblava prendre un plaer murri posant-lo a prova. Ja havia disputat ardus combats abans d'allò. Per tant, creia saber on situar els seus límits. Elit entre les elits del seu poble, gairebé es trobava situat al cim de la jerarquia guerrera universal. Quina pena! Encara una mica més i el poder del Guerrer de l'Espai de la Llegenda li hauria permès ser a l'única plaça que li era destinada: la primera! Sempre havia sabut que aquella plaça era per a ell... si en Kakarot, un zero a l'esquerra, havia aconseguit ridiculitzar aquell monstre que era en Freezer, ell era capaç de molt més encara. No podia ser de cap altra manera! Quin malbaratament indescriptible. El fet que en Cold desembarqués amb el seu fill sobre aquell planeta li havia tallat en sec les seves esperances. Pagaria per això i per l'aniquilació del poble dels Guerrers de l'Espai. Seria ell, en Vegeta, qui tindria finalment la darrera paraula!\nAmb els braços cremant pel poder contingut, en Vegeta va anticipar el moviment d'en Cold. Tan previsible... En l'instant mateix en el qual el Rei desaparegué en un moviment d'aire, una enorme bola d'energia pura empesa per un poderós raig sorgí de les mans nues sense guants del Guerrer de l'Espai en direcció al sòl. La força del flux era tal que el fenomen tingué temps de recórrer força desenes de metres abans que en Cold corregís la seva trajectòria per interceptar-lo. Val a dir que l'odiós tirà havia tingut un petit lapsus de dubte dividit entre les seves ganes d'esclafar d'una vegada per totes aquell Príncep patètic d'un poble de microbis i l'imperativa necessitat d'aturar el seu atac abans que aquest penetrés la superfície d'aquell planeta de degenerats. Amb l'instint de supervivència vencent sobre l'orgull, el Galick Gun trobà en el seu curs el peu del pare d'en Freezer i fou xutat com una vulgar pilota. La perillosa testa explosiva es perdé més enllà de l'atmosfera terrestre.\nBoig de ràbia, conscient, amb llàgrimes aflorant els seus ulls atès que la seva temptativa acabava d'ésser avortada, el Príncep dels Guerrers de l'Espai reprengué, malgrat tot, la seva canonada d'energia extraient tot allò de què disposava de còlera i de frustració per nodrir la seva follia. Preferia morir que deixar-se humiliar un cop més!\nVa ser amb sorpresa que els guerrers Z miraren el monstre aturar amb una sola mà el furor abocat pel Guerrer de l'Espai que havia estat a dos dits de destruir el planeta. Vet aquí que en Cold, el tirà, en Cold, el botxí, en Cold, l'enterrador de mons, acabava de salvar el seu de mans d'aquell que tots havien considerat un valuós aliat contra ell.\nL'enorme alien remuntava tranquil·lament el raig. L'altra mà la tenia ostensiblement posada rere la seva esquena per demostrar la seva superioritat sense el més mínim complex. Enfront d'ell, el seu adversari, contràriament a ell, tenia el rostre deformat i tremolava sota l'esforç tot amarat de suor. Ben mirat, potser només tremolava per la gran quantitat de força emprada?\nAmb els ulls clavats en els del monstre que s'apropava inexorablement, en Vegeta llegí en aquella mirada cruel que es submergia en el més profund de les seves pors més amagades, que no tindria pas la mort brutal esperada. Si la reputació de vici d'en Freezer no era pas una broma, aquella que precedia al seu pare era encara més espantosa. La idea li havia passat pel cap realment: fer esclatar el planeta des d'un lloc llunyà, mes l'altre no hauria sabut mai qui l'havia matat... maleït orgull!\nAmb els braços i les mans en agonia, va cridar en un últim esforç per projectar el que li quedava d'energia en un núvol de foc contra la cara de l'abominació gairebé prou a prop per tocar-lo. El Guerrer de l'Espai va tocar el dos al mateix instant, reapareixent no molt lluny d'allà i volant a màxima velocitat en una fugida perduda per endavant. Una fugida fútil, tot i que...\nLa bola explosiva de distracció d'en Vegeta es dissipà ràpidament. En Cold, evidentment indemne, romangué un moment sense moure's per observar amb un aire indiferent el rastre deixat pel vol del renegat estirant-se ràpidament vers l'horitzó. Després, desaparegué al seu torn.\nEl Príncep fugitiu minorà la marxa lleugerament. Quin imbècil! Fugir així en línea recta era d'una estupidesa flagrant. Maldeia el pànic que l'havia dut a perdre el seu componiment mentre escorcollava el paisatge amb la vista. Hauria d'haver buscat amagar-se al terra més ràpidament! Mentrestant, aquell malparit s'enduia una decepció per no saber cap a on hauria anat. Marxar així com ho havia fet deixava un rastre massa visible i no hi havia cap necessitat d'un dispositiu per seguir-lo. Ràpid, corregir aquest error groller!\nEstabornit pel xoc, en Vegeta va caure pesadament al sòl abans d'haver-hi arribat. El seu aterratge forçat va fer esclatar el terreny amb tanta força que un testimoni allunyat hauria pogut jurar haver assistit a l'impacte d'un meteorit. Li van caldre uns quants instants per recuperar els sentits. En primer lloc, el dolor era brutal! Allò que l'havia percudit li semblava que li havia trencat la meitat dels ossos del rostre. Fins i tot en Freezer, durant la pallissa de Namek, no li havia causat la impressió que piqués tan fort. Encara grogui, començà a redreçar-se per sortir de la pedregada que havia tornat a caure dins del cràter on estava parcialment enterrat. No tingué temps. Alguna cosa l'atrapà extraient-lo sense contemplacions pels cabells. En Cold!\nVa ser sense mostrar el més mínim signe de reacció que el Príncep dels Guerrers de l'Espai es deixà alçar. La diferència de mida entre ell i el monarca era tal que aquest ni tan sols va haver d'elevar-se per impedir que els peus de la seva víctima toquessin a terra. Víctima que llavors semblava un ninot desarticulat. En Vegeta havia apostat i havia perdut... sabia que estava perdut. I també que no disposava de cap mitjà per lluitar. El càstig seria dolorós, mes tota temptativa d'escapar seria a partir de llavors en va i debatre's era inútil. De què serviria ridiculitzar-se encara més?\nEl got estava ple a vessar. Així, sols quedava empassar-se'l fins a l'última gota.\nObrir els ulls?\nNo en tenia ganes. Cap necessitat de llegir la seva vergonya, la seva por, la seva amargura en el mirall d'aquell esguard burleta del malxinat. Retenir les llàgrimes que li estrenyien la gola ja era prou difícil. Qui va ser el babau que va dir que allò ridícul no et mata? Ridícul era exactament el mot per qualificar el seu propi poder en comparació al del monstre repugnant. En la seva veu ressonaven la satisfacció i la ironia mentre les seves urpes traçaven molt lentament cinc solcs profunds en el tors de la seva joguina.\n—Ni tan sols tens la valentia de mirar el teu miserable destí a la cara? Adona't que no he mencionat "mort"... això ho deixarem per més tard, no passis ànsia... molt, però que molt més tard, i creu-me que quan arribi el moment aquesta ja no et farà por, al contrari. L'hauràs cridada tants cop que li donaràs la benvinguda amb els braços oberts com si fos una vella amiga esperada des de fa molt temps.\nLes venes del Guerrer de l'Espai estaven en ebullició. Deixar-se humiliar així era insuportable i la còlera havia ocupat el lloc de la vergonya i de la por. La crispació de les seves faccions li recordà dolorosament que tenia els ossos del rostre trencats. I, a més, mostrar-li a aquell banyut que havia fet diana era fer-li massa honors. Almenys, no tindria aquest plaer! De tota manera una llàgrima se li escapà. Un somriure satisfet estirà el musell del monstre. Poc li importava si aquella perla salada naixia del dolor, de la por o de la frustració d'aquell insecte. Estava ferit i era l'únic que importava, va pensar mentre llepava en primer lloc la sang que regalimava de les seves ungles esmolades. Una lluor furtiva travessà el seu esguard.\n—Quina llàstima. La teva raça presentava unes belles qualitats. La vostra resistència anava de meravella amb la vostra condició de carn de canó... a més, la vostra sang és excel·lent. Hauria d'haver pensat abans a tastar-la, però no passa res. Després de tot, encara tindré bastant temps per llepar-me'n els dits.\nI, seguidament, fou ple de joia que començà a netejar amb la seva llarga llengua enganxosa les ferides sagnants que tot just havia traçat sobre la pell d'aquella patètica criatura.\nEn Vegeta tingué un calfred convulsiu. La seva serenitat arribava al límit! Potser era l'oportunitat d'obligar-lo que el matés de seguida?\nEn una fracció de segon, l'excomandant de l'exèrcit d'en Freezer obrí els ulls i abalançà la seva mà. Però, per molt ràpid que fos, en Cold ho era encara més. Els dits del Guerrer de l'Espai ni tan sols fregaren la llengua bífida. Els d'en Cold, en canvi, es tancaren instantàneament sobre el seu canell. El tirà li estirà molt lleugerament el cap al mateix temps que inclinava la seva mà amb els ulls clavats en els de la seva víctima. Mentre els seus ossos cedien lentament sota el puny despietat d'acer, el Príncep torturat no va poder retenir un crit de dolor. El monstre sols deixà anar la seva presa quan la punta dels ossos de l'avantbraç en angle recte de la seva joguina van esquinçar finalment la carn. Per reflex, en Vegeta va voler dur la seva altra mà a l'auxili d'aquella que llavors penjava al límit de la fractura, mes aquell altre braç es trobà súbitament subjectat.\n—Ja n'hi ha prou! Deixa'l anar!\nEl to de la veu que acabava de ressonar no permetia cap mena de rèplica.\nEn un crepitar, una silueta aureolada d'or acabava d'aparèixer darrere del torturat lleugerament situat a sobre d'ell per tal que el pare d'en Freezer pogués apreciar el millor possible la seva entrada en escena, sens dubte. Rarament, la mirada d'en Goku havia mostrat una expressió tan seriosa. Era un rostre tan ple de menyspreu com de còlera.\nEn Cold no va poder evitar mostrar la seva sorpresa. L'altre Guerrer de l'Espai! Visiblement, de nou en plena forma i indemne de l'estovada que l'hauria d'haver deixat fet xixines! Què coi passava en aquell planeta? En Freezer havia parlat sobre un petit Namekià que posseïa aparentment un poder de guarició, però l'havia mort... i, de tota manera, tampoc no hauria sobreviscut a l'explosió del planeta. El seu fill també havia precisat que el Namekià aliat amb els Terrícoles no posseïa pas tal poder, ja que, després d'eliminar el tap de bassa, cap de les seves víctimes no havia pogut beneficiar-se de cap cura. En Freezer havia reconegut el Namekià Terrícola a l'inici de l'enfrontament. Òbviament, era el mateix. Hi devia haver un altre que s'estaria amagant per curar els combatents tan bon punt tingués l'oportunitat. I tant! Era l'única explicació possible.


Cap de setmana WINE&LOVE | Siurana Tours\nInici\t/\tALLOTJAMENT\t/\tCap de setmana WINE&LOVE\tTornar a pàgina anterior\nVIA DE MONTSANT - BTT 120,00 €\nSKU: 11/2018. Categories: ALLOTJAMENT, GASTRONOMIA, PARELLES.\nCal Giral 2 es troba al carrer del Balç, un dels racons més tranquils del poble. L’entorn és espectacular, amb els penya segats de la Gritella i Siurana enfront i la serra de Montsant darrere.\nA la planta baixa, d’ús compartit, hi ha un menjador espaiós, amb una saleta annexa per tastar els nostres vins. A més, hi ha un petit pati que comunica amb un jardí amb barbacoa, ideal per menjar i descansar. També disposa d’una cuina totalment equipada i un lavabo.\nI a les golfes, com no podia ser d’altra manera, la suite. La suite és una habitació doble molt espaiosa, amb bany privat, que compta, a més a més, amb un sofà-llit.\nEn arribar a l’habitació gaudireu d’un petit assortit de bombons artesans, acompanyats d’un bon vi de la zona.\nAl llarg de l’estada també podreu gaudir d’un lot de productes de cosmètica natural de Nina Priorat.\nPer acabar d’arrodonir el cap de setmana, descobrireu alguns vins de la zona tot assaborint el menú “Cap de Ruc” al Restaurant La Serra.\n– 2 nits d’allotjament a la suite Montsant de CalGiral2\n– 2 Esmorzar a CalGiral2\n– Ampolla de cava Cap de Ruc + bombons de benvinguda\n– Pack de cosmètica ecològica Nina Priorat\nDIES DE L’ESTADA: De divendres a diumenge.\nDURADA DE L’ESTADA: 3 dies / 2 nits d’allotjament\n182,00 € Llegir més\n174,00 € Select options


Morella tindrà el centre de vacunació en el mateix Centre de Salut | DiaDia\nInici Els Ports Morella tindrà el centre de vacunació en el mateix Centre de Salut\nA partir del dilluns, segons ha informat la Conselleria de Sanitat i Salut Pública, el procés de vacunació massiva, es distribueix a diferents grans centres de vacunació de la Comunitat Valenciana, així com, en el cas de Morella, es farà en el Centre de Salut.\nEls problemes de subministrament que ha hagut a nivell europeu amb algunes vacunes com la d’Astrazeneca han fet variar el plantejament inicial amb els centres de vacunació previstos cedits pels municipis. En el cas del departament de Vinaròs, a més del de la pròpia ciutat on s’ubica l’hospital, estaven previst el de Morella en el Centre Lúdic i Esportiu Jaume I, en Traiguera, Alcalá, Peníscola i Benicarló.\nPer tant, a partir de dilluns la vacunació per a Morella queda centralitzada en el Centre de Salut. Fins a estos moments es realitzava en este mateix centre per a les persones majors però altres grups d’edat o col·lectius vulnerables han tingut que desplaçar-se fins Vinaròs.\nEl passat dimecres va tindre lloc una reunió del Consell de Salut de l’Hospital de Vinaròs on va participar, en nom de l’Ajuntament de Morella, la regidora de Salut i Benestar Social, Malú Blasco. En este encontre, novament, es va traslladar la necessitat d’evitar, en la mesura de les possibilitats, desplaçaments tant llargs a moltes persones de Morella i la comarca dels Ports a Vinaròs.\nPer altra banda, el fet de que es realitze tot el procés de vacunació en el Centre de Salut de Morella també farà que no es veja interromput el servei esportiu en el Centre Jaume I, al no haver de cedir-lo.\nL’Alcalde de Morella, Rhamsés Ripollés, ha manifestat que ‘el més important és que el procés de vacunació avance i des de l’Ajuntament continuarem, una vegada més, amb la màxima col·laboració amb el serveis sanitaris. Quan se’ns va requerir un espai, així ho vam fer i ara, prestarem tot el treball i col·laboració al Centre de Salut. Este canvi plantejat, a causa de les necessitats derivades pel subministrament, és positiu, ja que s’evitaran desplaçaments i tampoc tindrem afectat el Jaume I’. A la vegada també ha volgut manifestar que ‘com ens han traslladat molts dels nostres veïns i veïnes que han sigut vacunats en Vinaròs, volem agrair el tracte rebut, així com l’excel·lent organització de tot el procés’.\nEn estos moments la vacunació en la Ciutat de Morella pel que fa als grups de major edat i, que es ve realitzant des de l’inici en el Centre de Salut, es troba subministrant-se la primera dosi a les persones que tenen 74 anys i en el grup de majors de 80 la gran majoria ja han rebut les dos dosis.\nDes de Sanitat es recorda que totes les cites de vacunació, així com la informació, han d’arribar a les persones des de mitjans oficials i que es respecte l’horari indicat.


Birra08 - Cervesa artesana feta amb passió a Barcelona\nCervesa artesana feta amb\npassió a Barcelona\nConegueu les nostres birres\nConeix el món de la cervesa\nartesana de la nostra mà\nEls nostres cursos i tallers\nSom artesans. Som Birra 08.\nObrador de cervesa artesana a Barcelona\nSom un obrador de cervesa artesana singular i pròxim a la gent del barri.\nEns trobareu al nucli urbà de Barcelona, al barri del Clot. Les nostres portes sempre estàn obertes per rebre-us. Ens enorgulleix fer cervesa artesana, amb productes de qualitat, sense additius ni productes químics.\nSom una empresa socialment responsable. Fomentem la cultura de la cervesa urbana des d’un projecte profesional, apassionat i de proximitat.\nL'equip de birra 08\nL’Eugeni és el soci capitalista i mentor de Birra 08. A més donar bons consells no s’oblida mai de provar el nostre limoncello casolà i de recordar-nos de seguir lluitant.\nEn Jaume és qui s’encarrega de la producció i el control de qualitat. És enginyer de formació. Viu obsessionat per l’ordre i la neteja. A més de ser un reconegut professor de swing i blues, és un addicte als còmics zombis.\nGerència i comercial\nEn Jordi és el gerent i comercial de Birra 08. És capaç de xerrar durant hores sobre els nostres productes i sempre us atendrà amb entusiasme. A banda d’això, és un dels pocs homes menors de 40 que fuma en pipa. Ell diu que li agrada treure fum.\nL’Eva és qui envia les factures i actualitza el web i us posa al dia amb la Newsletter. Com tothom, té les seves rareses. En el seu temps lliure llegeix poesia en àrab.\nLes nostres instal·lacions inclouen una maquinària dissenyada especialment per a nosaltres per un proveïdor català. La maquinària de cocció té una capacitat de 1000 litres per elaboració. Des de 2010, quan vam inaugurar el nostre obrador del Clot, hem introduït constantment millores en els equips de producció per tal d’augmentar-ne l’eficiència i la qualitat.\nPodeu visitar les nostres instal·lacions i realitzar-hi tastos o tallers.\nLes nostres birres.\nConeix el món de la cervesa artesana\nde la mà de birra 08\nTast de birra\nSegons calendari, de 19:30 a 21:30\nQuin són els objectius de l’activitat?\nApreciar els matisos i les sensacions organolèptiques que ens dona la cervesa artesana mentre passem una bona estona.\nVisita guiada a les nostres instal·lacions amb explicacions de la història de la cervesa.\nExplicació del procés d’elaboració i dels diferents estils de cerveses. Veurem i tastarem diverses maltes, cereals i llúpols.\nDegustació de 5 cerveses artesanes, a la nostra sala de tastos.\nCol·loqui i resposta a totes les vostres preguntes.\n"Tast de birra" Compra online\nRegala "Tast de birra"\nFes birra amb nosaltres\nSegons calendari, dissabtes de 10 a 17h\nAprendre a fer cervesa artesana amb estris de home brewer.\nPresentació i projecció de vídeo de formació.\nElaboració de cervesa artesana amb tots els participants.\nDinar (entrepà i cerveses inclosos).\nDegustació de 3 cerveses artesanes durant el dinar.\nTransvasament a fermentador primari.\nDe 6 a 12 cerveses elaborades per vosaltres mateixos (segons el nombre d’assistents).\n"Fes birra amb nosaltres" Compra online\nRegala "Fes birra amb nosaltres"\nMaridatge i Tast\nDegustació de 5 cerveses artesanes i tapes, a la nostra sala de tastos.\n"Maridatge i tast" Compra online\nRegala "Maridatge i tast"\ntota l’actualitat de birra08\nBirra 08 pel dia de la Terra!\nSorteig d’un taller de Maridatge i Tast\nGuanyeu un taller totalment gratis!\nNou tast de cerveses al Bar Viu\nBirra 08 torna per fer un tast al Bar Viu\nCompreu online les nostres cerveses\nUna botiga online a la vostra disposició tots els dies de l’any