Podem i Ciutadans tracten de mostrar que el debat està al carrer | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nIglesias i Rivera, sense diputats, repliquen a Rajoy des de fora del Congrés\nMadrid 26 FEB 2015 - 08:10\tCET\nPablo Iglesias, durant el seu míting a Madrid. JAVIER SORIANO AFP\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, va replicar aquest dimecres al cap de l'Executiu espanyol, Mariano Rajoy, a dues illes del Congrés dels Diputats. I ho va fer per demostrar, igual que va plantejar el president de Ciutadans, Albert Rivera, que el veritable debat sobre l'estat de la nació s'ha celebrat aquest any fora de l'hemicicle de la Cambra baixa. Iglesias, que va desafiar Rajoy a celebrar un cara a cara televisiu, es va presentar com el líder d'una oposició que, en la seva opinió, no es va veure en cap intervenció parlamentària.\nRajoy es felicita per haver superat la crisi sense demanar el rescat\n“Feia falta que l'oposició respongués al Govern”, va emfatitzar en un debat alternatiu convocat al Cercle de Belles Arts de Madrid. “Per això estem aquí”, va dir, abans de destacar que Podem és “la força política que més possibilitats té de guanyar les eleccions” a Mariano Rajoy. “Tant de bo debatem aviat en televisió”, va afegir.\nNi Podem, que l'últim any ha revolucionat el tauler polític al capdavant de diversos estudis d'opinió, ni Ciutadans, que s'ha configurat segons les enquestes com una altra opció alternativa al bipartidisme, tenen representació parlamentària a Espanya.\nEn aquest context, Iglesias va teixir una esmena a la totalitat de l'anàlisi del cap de l'Executiu central, que el seu Govern va qualificar d'“inútil”, i va desgranar un resum del programa econòmic elaborat pels economistes Juan Torres i Vicenç Navarro, en què va destacar alguna proposta concreta: sobre els autònoms, per exemple, perquè puguin pagar trimestralment; sobre imposició fiscal, “renda de garantia”, o reestructuració del deute públic. El secretari general de Podem va dibuixar, en definitiva, un full de ruta vinculat a la tradició programàtica de l'esquerra. “Introduirem un impost sobre la riquesa. En tenim un exemple a França, on l'impost sobre les grans fortunes recapta un 0,23% del PIB”, va assenyalar. “Jo sé que fan falta rics perquè l'economia de mercat funcioni, però fan falta rics responsables. Sabem que necessitem els rics, però els demanarem responsabilitat”.\nIglesias va teixir una esmena a la totalitat de l’anàlisi del cap de l’Executiu espanyol, que el seu Govern va qualificar d’“inútil”\nAlbert Rivera, en canvi, va recórrer a una altra fórmula per mesurar-se amb Rajoy des del carrer. No es va presentar com a dirigent destacat de l'oposició, però el va acusar de copiar-li algunes idees programàtiques, i es va apropiar, així, almenys des d'un punt de vista simbòlic, del seu espai polític. Rivera creu que la intervenció del líder del PP demostra que el Govern espanyol s'està inspirant ara en les propostes de la seva formació, segons va manifestar aquest dimecres en referència a la llei de segona oportunitat anunciada dimarts. “L'efecte Ciutadans està present a les Corts, falta que hi entrin els nostres diputats”, va assenyalar en declaracions a la Cadena SER.\nRivera va acusar Rajoy de copiar-li algunes idees programàtiques, i apropiar-se, així, del seu espai polític\nRivera rebutja a més les crítiques formulades per Rajoy a l'economista Luis Garicano, principal responsable del programa econòmic del seu partit. Garicano va defensar al principi de la legislatura que l'Executiu espanyol demanés un rescat. “Al final li van fer cas, perquè el rescat va arribar, va haver-hi un rescat bancari que paguem tots. Tots els espanyols saben que va haver-hi rescat menys Rajoy”, va mantenir Rivera, que va criticar el PP pels escàndols de corrupció i va augurar que en la propera legislatura no hi haurà majories absolutes, i va fer una crida a l'entesa de les forces polítiques.\n“Tots els espanyols ja han assumit que s'ha acabat l'etapa de les majories absolutes i de no pactar ni parlar les coses”, va considerar des de Saragossa. En la seva opinió, a partir de les eleccions autonòmiques i municipals del 24 de maig, els espanyols van a hauran de “parlar, pactar, debatre”. Iglesias va invocar, d'altra banda, els ciutadans. “En aquest canvi no sobra ningú, vinguin d'on vinguin”, va proclamar. Tots dos tenen clar que les urnes estan a punt de certificar la fi del bipartidisme.\nTota la informació sobre el debat de l'estat de la nació


Estats Units serà un dur rival de l'equip femení als quarts de final - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEstats Units serà un dur rival de l'equip femení als quarts de final\nagèncieskazan 02.08.2015 | 00:00\nLa selecció espanyola de waterpolo, com a primera de grup va quedar excempta de la disputa dels quarts de final al Mundial de Waterpolo i ahir va saber que la seva rival a la ronda dels quarts de final serà la selecció dels Estats Units, que va imposar-se a la d'Hongria per un clar 12-7 en l'eliminatòria dels quarts. El partit es disputarà demà a dos quarts de cinc de la tarda. La selecció espanyola, amb un nombre important de jugadores catalanes, parteix com a gran favorita per aquest duel tot i que l'entrenador Miki Oca no se'n fia ni gens ni gaire.\n"Els Estats Units és un equipàs, són molt bones amb un nivell físic molt considerable". El fet de quedar lliurades de la disputa de la ronda dels vuitens de final ha fet qe l'equip tingui tres dies lliures de competició. "Ara es tracta de mantenir el to de competició durant aquests tres dies de descans", va dir Oca, qui va destacar el nivell que fins ara ha mostrat l'equip.\nL'equip nord-americà està format en una gran part per jugadores molt joves la majoria de les quls provinents de la prestigiosa universitat d'UCLA (de les 13 jugadores seleccionades quatre provenen d'aquesta universitat californiana. Una de les seves jugadores mésdestacades és la californiana Maggie Steffens, una de les golejadores més destacades de l'equip i que va ser designada com a MVP als Jocs Olímpics de Londres, amb només 19 anys, on l'equip americà va obtenir la medalla d'or.


Les Colles de Carnaval de Roses s’estalviaran enguany uns 300 euros a les Barraques de la Festa Major ·\nLes Colles de Carnaval de Roses s’estalviaran enguany uns 300 euros a les Barraques de la Festa Major\nAhir es van adjudicar les Barraques de la Festa Major a les 14 Colles de Carnaval que la van sol·licitar\nDistribució de les Colles de Carnaval en les diferents Barraques\nLes Colles de Carnaval estaran enguany de sort durant la Festa Major, pel que respecta a la seva economia, ja que si l’any passat van haver de pagar uns 500 € cadascuna per pagar alguns dels grups que van actuar l’any passat per Barraques, enguany només hauran de desembutxacar poc més de 200 euros per costejar l’actuació dels dos DJ’S a més del servei de neteja de RosesNet, ja que del cost dels concerts se’n farà càrrec l’Ajuntament de Roses.\nUns concerts que s’encetaran dimarts 11 d’agost i acabaran quatre dies després, el dia 15. Un cartell de concerts que “pràcticament estava tot tancat abans de fer-me càrrec del departament de Festes, tot i que si que he participat en el tancament dels grups que vindran finalment”, va afirmar el nou regidor de Festes, Francesc Giner, el qual va destacar que “no hi cap novetat a la Festa Major respecta a l’any passat”.\nEs puja la beguda i el menjar 50 cèntims d’euro\nA la reunió que es va celebrar ahir al vespre entre els representants de les colles i el nou regidor de Festes, Francesc Giner, es van tractar, com cada any, les condicions que han de complir les colles durant la celebració de les Barraques, entre les que destacar que totes les Barraques han de vendre els seus productes al mateix preu. Un preu que va uns 8 anys que es manté el mateix i per això es va aprovar, per 10 vots a favor i 4 en contra, augmentar la beguda i el menjar 50 cèntims d’euro.\nEntre les altres mesures que es van acordar van ser:\nEls Horaris d’obertura, que seran els dies 14 i 15 d’agost, de 20 a 5.00 hores; i els dies 11, 12, 13 i 16 d’agost, de 20 a 3.00 hores\nEl dia 15 d’agost, amb motiu de la realització del correbous, es pot obrir opcionalment a partir de les 8 hores.\nEl número de taules i cadires seran les mateixes que l’any passat, es a dir, 12 taules i 48 cadires, a més de 10 cadires de reserva\nEls productes a vendre són begudes, entrepans freds i calents, i productes envasats. No està permesa la instal·lació de barbacoes. En aques apartat cal destacar que s’ha de complir amb la prohibició de no servir begudes alcohòliques a menors de 18 anys i col·locar rètols o plaques normalitzades de la prohibició.\nTotes les barraques han de tenir els mateixos preus i s’ha d’exposar al públic la llista de preus dels diferents articles.\nEls cartells han d’ésser redactats, almenys, en català.\nCONCERTS BARRAQUES DE FESTA MAJOR DE ROSES 2015\nRecinte firal (antic càmping Bahía)\nEl Niño de la Hipoteca i Los Ratones\nII Concurs Duel de Guitarres\nTags: Barraques, colles de carnaval, festa major de roses 2015, Roses\nPrevious Roses pedala cap a la independència\nNext Roses acull la 1ª Concentració de Motos a benefici de FADIR


(a Ca l'Estruch de Sabadell)\nAvui he anat a Sabadell, a ca l'Estruch, una antiga fàbrica tèxtil —un vapor, com en diuen encara alguns— reciclat en centre cultural. He anat a veure Tripula, l'últim espectacle dels Farrés Brothers, genial! Vosaltres no ho heu vist, però m'acabo de posar dret i treure'm, el barret. Sí, sé que costa de creure que vagi per casa amb un barret, però és així.\nTripula és un espectacle que te tots els ingredients per enamorar a grans i petits. Jo no diria que sigui un espectacle infantil, li escau més anomenar-lo "per tots els públics" perquè, la veritat, s'ha de ser molt talòs perquè no t'agradi passar-ho bé com una criatura; si no t'agrada somiar despert, fes-t'ho mirar.\nTripula és un viatge en un globus estàtic. Semblen paraules contradictòries viatjar i estàtic, però això us passa perquè encara no us heu tret la crosta de persona adulta. D'entrada els dos pilots, que es veu que són descendents dels Montgolfier —els germans inventors del globus—, descendents per part de tieta, ens expliquen com serà el viatge i es posen a desplegar el globus. A continuació ens donen les instruccions, ens expliquen el perquè ens hem de descalçar, i una vegada instruïts ens deixen entrar i ens acomoden. A partir d'aquí comença un viatge cap a llocs insospitats com submergir-se al mar dels dubtes o arribar-se a la galàxia d'andròmina. Un viatge en principi plàcid però al final hem sofert algun ensurt, però gràcies a la perícia dels pilots i amb l'ajut d'algun dels nens presents hem pogut retornar sans i estalvis.\nAquest és un espectacle màgic —absolutament dins l'estil Farrés Bros.— que fa que al cap d'un moment et creguis que estàs viatjant per llocs sublims, nous, desconeguts i t'oblidis de que ja tens més de setanta anys. És una creació de Pep Farrés, Jordi Farrés i Jordi Palet, amb direcció del mateix Palet. El globus és responsabilitat de Jordi Enrich, el creador dels iglús de vent, un altre invent d'aquest igualadí al que li surten les idees pels porus.\nAcabo dient que si teniu ocasió d'anar a veure Tripula no us la perdeu, i si teniu fills, néts, nebots o veïns petits —els nens no són culpables de tenir pares del PP— no els deixeu a casa. Gaudireu el doble de l'espectacle.\nPublicat per Josep M. Ribaudí a 23:03\nEtiquetes de comentaris: Ca l'Estruch de Sabadell, Farrés Brothers, Jordi Palet, Tripuloa


La contaminació de l’aire no s’associa a un major risc d’infecció per Covid-19 però sí d’emmalaltir més greument - Social.cat\nLa contaminació de l’aire no s’associa a un major risc d’infecció per Covid-19 però sí d’emmalaltir més greument\nUn estudi d’ISGlobal apunta a una relació entre l’exposició a contaminants atmosfèrics i la gravetat de la malaltia\nDiumenge, 21 de novembre de 2021 | 09:15 h\nL´ estudi d'ISGlobal apunta a una relació entre exposició a l'NO2 i les PM2,5 | ACN\nUn estudi d'ISGlobal i el projecte GCAT de l'Institut d'Investigació Germans Trias i Pujol ha conclòs que l'exposició prolongada a la contaminació de l'aire no s'associa a un major risc d'infecció per Covid-19 però sí a emmalaltir més greument. En l'estudi es van mesurar anticossos antivirals en una cohort de residents a Catalunya amb informació sobre l'exposició residencial a contaminants atmosfèrics (NO2, PM2,5, sutge i ozó).\nEls resultats no revelen una relació entre exposició a la contaminació i infecció, però sí entre una major exposició al diòxid de nitrogen (NO2) i partícules fines (PM 2,5) i nivells més elevats d'IgG contra els cinc antígens virals en els infectats, que indica major càrrega infecciosa i gravetat dels símptomes.\nL'estudi va incloure 9.605 participants, entre els quals 481 (5%) casos de Covid-19 confirmats. També es van prendre mostres de sang a poc més de 4.000 participants per determinar la presència i quantitat d'anticossos IgM, IgA i IgG davant de cinc antígens virals. Un 18% d'aquestes persones tenia anticossos davant del virus, però no es va trobar associació entre infecció i exposició a contaminants.\nPer al total de participants, es va trobar una associació entre major exposició a NO2 o PM2,5 i malaltia, sobretot per als casos greus que van acabar a l'hospital o en teràpia intensiva. L'associació amb PM 2,5 va ser més forta per a homes de més de 60 anys i persones que vivien en zones desfavorides.\nL'investigador d'ISGlobal i primer autor de l'estudi, Manolis Kogevinas, assegura que aquesta investigació proporciona l'evidència més contundent fins ara sobre l'associació entre contaminació de l'aire i Covid-19. Tot i que diversos estudis han apuntat a aquesta relació, fins ara no hi havia explicació clara. Els resultats van en línia amb el lligam entre contaminació i hospitalització que s'ha descrit per a altres infeccions respiratòries com la grip o la pneumònia. La contaminació també podria contribuir afavorint condicions cròniques, com les cardiovasculars o les respiratòries, que augmenten el risc d'emmalaltir greument per Covid-19.\nEls autors de l'estudi subratllen que els resultats proporcionen un argument addicional en relació als beneficis per a la salut pública de reduir els nivells de contaminació atmosfèrica i posen en evidència l'impacte dels factors ambientals sobre les malalties infeccioses.


“Carme Garcia. Des del terrat” | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona “Carme Garcia. Des del terrat”\nExposicions. L’Arxiu Fotogràfic de Barcelona presenta una mostra antològica de les fotografies de Carme Garcia Padrosa.\nLa mostra recull 300 fotografies fetes per Carme Garcia entre el 1937 i el 1987.\nL’obra de Garcia juga amb els límits entre l’interior i l’exterior, l’espai públic i el privat, el viatge i l’espai domèstic. La seva mirada, radicalment innovadora, nega aquestes oposicions binàries i retrata la vida en tot els seus àmbits. Així, la mostra comença amb fotografies fetes des del terrat de casa seva i baixa després als carrers de Barcelona i d’altres ciutats, en un intent d’acostar-se al dia a dia dels seus habitants.\nAquesta exposició, gratuïta, organitzada amb la col·laboració de La Virreina Centre de la Imatge, es pot veure a l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona.\nDe dilluns a dissabte excepte festius de 10:00h a 19:00h Entrada Gratuïta. Inauguració:\nDimecres 13 de juny,\nLa trajectòria fotogràfica de Carme Garcia Padrosa (Barcelona 1915-2015) s'inicia el 1935 i té continuïtat fins al 1987. La seva característica principal és que converteix el terrat de casa seva en mirador i estudi fotogràfic. Des del terrat baixa a les cases veïnes per captar escenes d'interior, per sortir després als carrers de Barcelona i de moltes altres ciutats. I retorna al terrat, en els darrers anys.\nCarme Garcia aboleix dicotomies entre interior i exterior; entre l'anomenat espai públic, el semipúblic i el privat; entre el viatge i l'espai domèstic. L'activitat, la vida, transita per tots aquests àmbits.\nEl maig de 2011 va ingressar per donació a l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona el seu fons fotogràfic, el qual consta de 9.093 fotografies.


GfK Perú - Imagen de los candidatos... by GfK Perú 1412 views\nPower point fisiosalud by Fisiosalud CyL 346 views\nYomira mala by Marley Linda 188 views\nLas escuelas y teorías gerenciales by Sonia Beatriz Boh... 160 views\n1. La Web2.0És un conjunt de serveis fàcils d’utilitzar i un conjunt detecnologies que permeten crear-los i posar-los adisposició de tothom. És a dir, l’usuari d’aquestsserveis també pot crear informació de manera lliure iresponsable.\n2. La ViquipèdiaÉs l’enciclopèdia més gran del món. És un enciclopèdia multilingüe. És una enciclopèdia lliure basada en lametodologia wiki. Tothom pot llegir elscontinguts. El tipus de llicència dels articles escrits és elGDFL. Per poder formar part activa de wikipèdia, caldonar-se d’alta com usuari.\n3. Com buscar informació aViquipèdia? Si es coneix el terme del qual es volbuscar informació, s’escriu en el quadrede cerca d’informació i es fa un clic en elbotó CERCA. Hi ha un arbre temàtic anomenatCATEGORIES que permet, a través de lesseves branques, endinsar-se en diferentsàrees fins a trobar la informació que esbusca.\n4. Les Fotografies a Internet Els fotoblocs són webs que permeten als usuarisenregistrats penjar-hi les seves fotografies. Un àlbum pot incloure qualsevol tipus defotografies. Hi ha molts llocs per penjar-hi fotografies, un delmés conegut és el Picassa, de Google. Enaquesta web, l’autor de la fotografia és quidecideix el tipus d’accés per a la seva obra: potdesar àlbums per a tothom o només per alsusuaris que ell vulgui.\n5. Els Vídeos a YouTube La web YouTube té com a únicpropòsit emmagatzemar i posara disposició dels usuaris vídeosd’una durada màxima de 10minuts. Quan s’hi penja unvídeo, cal posar-hi un títol i unesetiquetes que descriuen el vídeo\n6. Les Presentacions a Internet El lloc Slideshare és un servidor especialitzat enpresentacions tipus PowerPoint. El seufuncionament és molt semblant al de Youtube.Cada fitxer que s’hi penja indexa les paraulesamb les quals es crea la base de dades queserveix per localitzar-les. Aquest lloc web també proporciona el codinecessari per incloure una representació en unbloc o en una web.\n7. Bloc És una web personal en la qual l’usuarinomés pot afegir intervencions. Aquestesintervencions són principlament textuals,encara que s’hi poden afegir imatges ivídeos .1. Les intervencions s’ordenencronològicament.2. Els lectors d’aquestes intervencionspoden afegir-hi els seus comentaris.\n8. Maquinari ( servidors) Una xarxa està formada per ordiandors isistemes de comunicació entre elsordinadors. Programes servidors:Són els que desen lainformació. Ells s’encarreguen d’enviar la informació alsordinadors clients. Programes servidors:Són els ordinadors corrents, ellsfan la petició i l’ordinador servidor l’hi envia la informació sobre la webque demana per poder consultar.


El Clínic reordena els espais a l'edifici de Consultes Externes | Hospital Clínic Barcelona\nEl Clínic reordena els espais a l'edifici de Consultes Externes\n1 de octubre de 2012 2012-10-01\nL'Hospital Clínic ha portat a terme aquest estiu una reordenació dels espais de consultes externes ubicades a l'edifici del carrer de Rosselló cantonada amb carrer de Casanova, en una actuació que es va iniciar el passat mes de juny i que ha tingut el seu acabament el mes de setembre. L'objectiu principal de les obres ha estat augmentar l'eficiència de les instal·lacions ja existents i millorar la distribució de les consultes dels diferents serveis assistencials. En l'organització i planificació d'aquest projecte hi han treballat estretament la Direcció d'Infraestructures i la Direcció d'Estratègia i Planificació de l'hospital, que han comptat amb la col·laboració activa dels instituts i centres del Clínic.\nL'origen d'aquest projecte es remunta a finals del 2011, quan la Direcció d'Infraestructures va endegar una anàlisi en profunditat de la reorganització dels diferents espais de l'edifici per respondre a les necessitats i activitats del moment i per millorar el repartiment dels espais disponibles. D'una banda, l'evolució en l'assistència i la tecnologia mèdica havien creat nous requeriments en quant a les consultes i les zones d'espera; per altra banda, el trasllat del Centre d'Atenció Primària del CAPSE al carrer de Borrell tornava a posar la planta baixa a disposició de l'hospìtal, i ha propiciat el moment oportú per portar a terrme una operació d´aquesta complexitat. En el projecte es va incloure, a més, la creació d'unes àrees de descans pels professionals en les diferents plantes de l'edifici.\nA partir d'aquest estudi, fet en coordinació amb la Direcció d'Estratègia i Planificació i amb els instituts i centres de l'hospital, van resultar necesaris 136 moviments o trasllats de consultes, 35 intervencions en forma d’ obres varies i una vintena d’adaptacions específiques en instal·lacions a les cinc plantes de consultes. El cronograma s'iniciava el juny i acabava a finals de setembre de 2012, calendari d’actuacions que s'ha seguit escrupulosament.\nD'aquesta intervenció s'han de destacar alguns aspectes importants: les accions portades a terme s’han fet amb la recol·locació i aprofitament de tot el mobiliari i equipament mèdic; pràcticament només ha calgut afegir algunes cadires noves. També, s’ha procedit al trasllat de les consultes d'Alcohologia des de la seu Maternitat a la planta baixa –ala Casanova- de l’edifici. Igualment, totes les reubicacions de les consultes s'han dut a terme durant l'estiu sense interrompre el normal funcionament de l'atenció als pacients, i la represa de la plena activitat s’ha pogut fer segons la planificació prevista pels instituts directament als nous espais assignats.\nCom a resultat de la reordenació portada a terme, s'ha augmentat lleugerament el nombre de les consultes, s'han creat dues àrees de descans a les plantes tercera i quarta -àrees que s'aniran extenent també a la resta de plantes-, i s'han agrupat les consultes per instituts i plantes en la mesura del possible.\nLa reordenació de les consultes queda finalment establerta així:


Teoria moral de la postguerra (Joan Garí)\n'Retorn a Viena' de Hilde Spiel. Ela gemiada. traducció de Marc Jiménez Buzzi. 129 pàg. / 11,95 €\nHilde Spiel, vienesa exiliada pel nazisme, torna a la seua ciutat en 1946, en plena postguerra. Ho fa com a corresponsal del diari anglès New Statesman, la qual cosa propicia la crònica que basteix aquest llibre. Tants anys a la Gran Bretanya no havien provocat l’oblit de la seua ciutat de joventut. Segons confessió pròpia, li passa com a Wittgenstein: sense Anglaterra no pot treballar, sense Viena no pot viure. El que ara hi retroba, lògicament, és una gran runa -una runa física, però també moral-. D’alguna manera, hi contempla l’Àustria mediocre, superficial i antiintel·lectual que va obrir les portes al nazisme. Després de “l’excés d’organització alemanya”, Viena ha tornat a ser una ciutat reblanida, amb una ciutadania “massa afamada i malhumorada per ser eficient”. Rere el miratge nazi, doncs, ressorgeix tota la catàstrofe de la meridionalitat... Normal que Spiel experimente un sentiment ambivalent davant la idea del retorn. Una barreja de dolor i satisfacció la mossega. Els amics jueus que no van voler abandonar el país són tots morts. Només els exiliats -com ella mateixa- han sobreviscut. Però sobreviure no és viure...\nDavant la seua sorpresa, els herois intel·lectuals locals tornen a ser els d’abans de la guerra, amb Karl Kraus al capdavant (que no és una mala referència, afegiré jo). Els antics represaliats conviuen pacíficament amb els col·laboracionistes rehabilitats. “Les forces de la raó estan colgades sota moltes capes de runa, putrefacció i decadència, i tornar a desenterrar-les sembla una feina lenta i difícil”. Ella pensava que no voldria saber res dels col·laboracionistes, però ara se sorprén tractant-los amb una camaraderia funcional...\nEl dolor, la satisfacció, es destil·la també a les cases i els carrers de la ciutat. Al Prater, el parc d’atraccions s’ha convertit en un munt de bigues carbonitzades i ferros corbats, i hi sobresurt “la gran roda, torta i sense vagons”. De sobte, m’imagine sonant-hi la melodia d’Anton Karas per a El tercer home, el film de Carol Reed.\nLes últimes pàgines d’aquest extens reportatge estan dedicades a la qüestió jueva. La simpatia aliada -i l’horror- davant el patiment hebraic sota Hitler propicià la creació de l’Estat d’Israel. Però la literatura, la música, l’art que van florir a Europa -i a Viena- en el període d’entreguerres gràcies a l’impuls dels jueus és ja un pur record. Alguna cosa essencial s’ha perdut i ja no es recobrarà mai.


Les armes que fan la guerra al punt de mira de la UNIPAU | elCugatenc\nDarrer matí de conferències de la UNIPAU abans que dimecres es faci la conferència de cloenda. Les tres primeres conferències de la jornada del 14 de juliol han estat marcades per un tema monogràfic, les armes, vist des de tres prismes diferents: el lobby polític-militar industrial espanyol, la innovació tecnològica i la seva vesant ètica i el nou Tractat sobre el Comerç d'Armes (TCA) a escala mundial.\nLa jornada ha començat amb la conferència de Pere Ortega sobre “El lobby polític-militar industrial a Espanya”. Ell és president del Centre Delàs d'Estudis per la Pau. Just a continuació la directora de l'Institut Català Internacional per la Pau (ICIP), Tica Font, ha explicat “El vector tecnològic: disseny i producció d'armes robòtiques, una valoració ètica d'aquestes noves armes”. El matí ha acabat després d'una breu pausa amb la conferència “Control del comerç d'armes: el nou Tractat Mundial serà útil?” a càrrec de Jordi Armadans, politòleg, periodista i director de FundiPau.\nLa bombolla armamentística espanyola\nLa primera conferència ha deixat clar que Espanya viu una bombolla armamentística que beneficia un oligopoli de quatre empreses que s'emporten el 75% de la producció militar: Airbus, Santa Bárbara Sistemas (comprada per General Dinamics), Indra i Navantia l'única pública). Aquestes empreses fan un gran nombre d'armes i arsenal militar per a l'exèrcit espanyol a través dels encàrrecs dels Programas Especiales de Armamento (PEAs) del Ministeri d'Indústria classificats com a R+D, el que dificulta saber la despesa militar espanyola exacta.\nAquests PEAs són 19 projectes armamentístics que es van posar en marxa la dècada dels 90 amb un valors de 20.000 milions d'euros i amb una producció prevista durant 15 o 30 anys. Fabriquen armes que el propi exèrcit accepta que no són útils per a les seves tasques com els Eurofighters, que sols s'empren ara per controlar la frontera de les repúbliques bàltiques amb Rússia per pressió de l'OTAN, o els blindats, que mai s'han arribat a utilitzar.\nInclús acceptant que el Ministeri de Defensa pugui tenir algunes dades aproximades, és molt difícil saber quina és la despesa final. El propi pressupost del ministeri acostuma a tenir una revisió d'entre 1.500 i 2.000 milions a l'alça cada any. Això genera, segons Ortega, un deute elevadíssim, que l'Estat vol solucionar amb l'exportació d'algunes de les armes. De moment no hi ha comprador. És una situació similar a la que va viure Grècia, obligada a endeutar-se militarment davant les pressions alemanyes i franceses.\nEntre els beneficiaris i actors del negoci d'armes hi ha noms coneguts com José Bono, Juan Carlos I, Pedro Morenés, Pedro Argüelles, l'almirall Francisco Toerrente, l'almirall Sebastián Zaragoza, el general Carlos Villar, Josús del Olmo o Adolfo Menéndez. Destaca la gran quantitat d'armes venudes per Espanya a Veneçuela. Una venda on han participat personatges com José María Aznar, Javier Salas o Antonio Rodríguez.\nInnovació per despersonalitzar la mort\nEntre les innovacions mundials en el món armamentístic destaca la tecnologia que busca automatitzar les armes i el camí cap a l'autonomia tota, és a dir, que l'arma en qüestió s'encarregui per ella sola d'atacar sense precisar de teledirecció. Destaquen armes que simulen ser animals marins per protegir i atacar al mar així com una mena d'armes pensades especialment per caçar submarins.\nLes armes aèries són les més desenvolupades, segons explica Font. Hi ha els famosos drones, amb aplicacions més enllà de la guerra, que es van començar a utilitzar al mandat de Bush però que Obama ha utilitzat més que el passat executiu. Aquesta tecnologia ha hagut de canviar de sistema operatiu de Windows a Linux per evitar atacs informàtics i ja hi ha prototips d'avions teledirigits silenciosos per evitar que les víctimes puguin fugir abans de l'atac. A aquesta tecnologia cal sumar-li la munició robotitzada.\nTot plegat segueix una estratègia de poder fer la guerra a distància, despersonalitzant la mort i la culpa o trauma que pot generar matar a algú. Això obre un debat ètic i jurídic tot i que, de moment, la tecnologia no està en debat sinó solament l'ús militar d'aquesta. Finalment, si realment s'aconsegueixen fer armes autònomes al cent per cent, cal obrir un debat sobre qui és responsable dels atacs i si realment les armes són precises i saben distingir els objectius.\nUna legislació mundial per regular el comerç d'armes\nEstats Units és el país que més armes exporta (un 31% del comerç mundial) seguit de Rússia (27%) i Xina (5%, igual que Alemanya i França). Espanya ocupa la setena posició amb un 3%, superior al volum econòmic de l'Estat. El principal comprador és Índia (15%), Aràbia Saudita i Xina (5%). Estats Units també se situa al top-10 en la vuitena posició (3%). El comerç d'armes va significar 58.000 milions de dòlars el 2012 i va augmentar en un 16% entre els períodes 2005-09 i 2010-14.\nHi ha 640 milions d'armes lleugeres al món, el 74% en mans de civils, i se'n creen 8 milions cada any. 10.000 milions de noves municions anuals. Aquestes són les armes que permeten que al 2014 hi hagi hagut 36 conflictes arreu del món (13 a Àfrica, 12 a Àsia, 6 a l'Orient Mitjà, 4 a Europa i 1 a Amèrica) que han generat gairebé 60 milions de desplaçats i la mort de 508.000 persones a l'any per violència armada (també per violència social, no necessàriament en conflictes armats).\nMalgrat aquestes xifres, el comerç d'armes no tenia una regulació concreta fins que el desembre del 2014 va entrar en vigor el TCA, amb 130 països signants i 69 ratificacions. Les claus d'aquest tractat són el seu àmbit mundial, la regulació de tot tipus d'armes, la demanda de control de municions, l'obligació de fer registres i controls estatals, l'obligació de facilitar informació així com de crear mecanismes de seguiment i revisió del propi tractat. Al cor de l'acord hi ha la necessària avaluació de violacions als drets humans als països compradors i la prohibició de la venda a països on es cometen crims de guerra, genocidis...\nTot i que el tractat té les seves limitacions, com la dificultat d'interpretació o el seu caràcter vinculant però no punible, segons explica Armadans, és una base necessària. La seva aprovació es va allargar durant any i mig perquè hi havia molts temes difícils en les negociacions i, malgrat que no és un acord antimilitarista, posa les bases d'una regulació del comerç d'armes que no existia fins el moment.


Agents facturació Archives - Catalunyawork\nInici / Arxiu d'etiquetes:Agents facturació\nArxiu d'etiquetes:Agents facturació\nEs necessiten 15 agents de facturació a l’aeroport de Barcelona\n7 juny, 2017\tOfertes de feina Comentaris tancats a Es necessiten 15 agents de facturació a l’aeroport de Barcelona\nEs necessiten 15 agents de facturació a l’aeroport de Barcelona Groundforce selecciona Agents de facturació per la seva base a l’Aeroport de Barcelona. Es requereix personal amb nivell alt anglès; valorable altres idiomes. Les persones que superin la selecció s’hauran d’incorporar a un curs inicial obligatori, gratuït i previ a …\nAgents de facturació per l’aeroport de El Prat: 35 vacants\n25 gener, 2016\tOfertes de feina Comentaris tancats a Agents de facturació per l’aeroport de El Prat: 35 vacants\nAgents de facturació per l’aeroport de El Prat: 35 vacants. Descripció del lloc: L’agent de facturació i embarcament és la persona l’encarregada d’atendre els passatgers a la terminal de l’aeroport. Les seves funcions inclouen la facturació i l’embarcament dels passatgers així com la informació de les connexions entre vols. A …


Esguits, un espectacle de teatre per a infants a partir de 3 anys, arriba dissabte al Teatre Clavé | Teatre Clavé\nPortada › Actualitat › Esguits, un espectacle de teatre per a infants a partir de 3 anys, arriba dissabte al Teatre Clavé\nEsguits, un espectacle de teatre per a infants a partir de 3 anys, arriba dissabte al Teatre Clavé\nA Esguits la companyia No somos monstruos Teatro utilitza poemes i textos d’autors espanyols i hispanoamericans per a crear un món ple de fantasia i presentar una història que permet explicar una particular visió de la creació. L’espectacle és en castellà i serà dissabte 27 de novembre a les 18h a la Sala Gran del Teatre Clavé.\nEn totes les societats humanes, des de les més primitives fins a les més avançades, existeix un fons cultural comú (mites i llegendes) que, amb matisos, utilitzen les religions per explicar l’origen del món i de la vida. En aquesta creença universal es basa Esguits -en català “esquitxos”-, la proposta que el proper dissabte 27 de novembre arriba al Teatre Clavé.\nEsguits es desenvoluparà íntegrament sobre l'escenari de la Sala Gran. En aquest cas, el públic s'ubicarà a l'escenari, en unes grades amb capacitat per un centenar de persones que viuran de molt més a prop aquesta proposta teatral. L’espectacle s’emmarca dins del cicle de teatre familiar i és en castellà. Esguits s’adreça a infants a partir de 3 anys. Les entrades tenen un preu de 5€ i Es poden adquirir al Teatre Clavé fins 10 minuts abans de la funció o bé reservar al telèfon 937650572.\nMonedes de descompte\nEls establiments adherits a l’Associació de Comerciants Tordera Centre ofereixen als seus clients unes monedes amb un descompte de 2€ per persona per a l’espectacle Esguits. El descompte no és acumulable a d’altres i únicament és aplicable a una funció. Consulta els establiments adherits a l’Associació de Comerciants Tordera Centre.\nMés informació: www.teatreclave.cat/programacio/esguits


La 35a edició del Concurs de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta comença demà dissabte | La Llagosta informa\nLa 35a edició del Concurs de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta comença demà dissabte\nDemà, a les 19 h, començarà la 35à edició del Concurs de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta. El certamen està dedicat aquest any a Antonio Peña, cantaor de l’Hospitalet de Llobregat, que ha guanyat en diverses ocasions el concurs llagostenc. La primera preliminar tindrà lloc a l’antic Centre Cultural del carrer de la Florida i comptarà amb la participació de David Barco, Blas Maqueda, Antonio Malagueño, Antonio Ramírez, Fran Atoche i José Antonio Escribano.\nUn total de 25 cantaors prendran part aquest any al certamen organitzat per la Casa de Andalucía de la Llagosta. L’entitat ha incrementat la quantitat del primer premi, que passa de 1.000 a 1.200 euros. La resta de premis es mantenen igual que l’any passat: 600 euros per al segon, 400 per al tercer i 200 euros per al quart i el cinquè classificats.\nLes properes preliminars del Concurs de Cante Jondo Ciutat de la Llagosta també es desenvoluparan a l’antic Centre Cultural del carrer de la Florida i tindran lloc el 12 i el 26 de maig i el 2 de juny. Tot i això, els responsables de l’entitat estan estudiant passar les actuacions del 26 de maig al diumenge 27 al matí, ja que coincideixen amb el final de la Lliga de Campions de futbol.\nLa final i el lliurament de premis es farà el dia 9 de juny al Centre Cultural de la Llagosta, que es troba a la plaça de l’Alcalde Sisó Pons. El dissabte 19 de maig, la Casa de Andalucía farà una pausa, ja que coincideix amb la celebració del Rocío.


Una xarxa europea en què participa l'UJI avança en la investigació de gels intel·ligents amb aplicacions noves i més eficients\nL'estudi obri la porta al desenvolupament de materials blans d'última generació\n27/06/2016 | SCP\nLa Universitat Jaume I de Castelló forma part d'una xarxa europea de ciència col·laborativa que avança en la investigació dels anomenats «gels intel·ligents», uns materials que responen a estímuls externs i que són utilitzats en diverses indústries i productes molt variats, com ara pasta de dents, crema de sol, medicaments, mòbils o televisors, entre altres. L'estudi d'aquests gels, a través de la xarxa europea ITN Smartnet, obri la porta al desenvolupament de materials blans d'última generació amb aplicacions noves i més eficients.\nLa xarxa ITN Smartnet (Soft Materials Advanced Training Network) està formada per investigadors d'universitats de diferents països europeus i funciona a través de l'intercanvi i la col·laboració en l'àmbit dels anomenats «materials blans» (soft materials). A través de la ciència bàsica i experimental i de la nanotecnologia, el projecte avança en l'estudi d'aquests materials en la frontera de la química, la física i la biologia, i representa una investigació pionera perquè que es tracta d'un àmbit inexplorat fins al moment.\nEls materials blans, com ara gels, emulsions o membranes, tenen un enorme impacte social i econòmic, ja que s’utilitzen en indústries com la dels aliments, cosmètics o bateries o l'extracció de petroli, i també en camps com la medicina o la nanotecnologia. L'investigador de l'UJI Nishant Singh explica que «els materials blans, com els gels, són una classe de materials a mig camí entre els sòlids i els líquids. Tenen propietats de sòlids, però també estan plens de líquid, i això els confereix unes determinades propietats que són molt particulars i que permeten aplicacions molt interessants en diferents àmbits».\nPerò tot i que els materials s'han utilitzat àmpliament en aquests camps, les seues possibilitats es veuen limitades perquè no es coneixen en profunditat ni la seua estructura molecular ni molts dels processos químics i físics que donen origen a les diferents reaccions. Avançar en el coneixement d'aquestes estructures és un dels principals objectius de la xarxa Smartnet, que obri la porta al desenvolupament de materials blans d'última generació amb noves i més eficients aplicacions. Com assenyala Singh, «són materials complexos que es formen a partir d'una xarxa tridimensional que sosté el dissolvent, com una mena de bastida interna que formen les molècules a l’unir-se amb una determinada orientació i interaccions. La forma en què les molècules s'associen i interaccionen per a produir aquestes estructures tridimensionals dins del líquid és molt incerta i particular. Estudiar, entendre i descobrir les interaccions que donen lloc a aquesta ordenació és l'objectiu del projecte, ja que aquest coneixement obre el camí cap a la propera generació de matèria blana com a alternativa prometedora als sistemes existents».\nI és que els gels estudiats pels investigadors s'ubiquen dins de la categoria denominada smart materials, ja que són gels intel·ligents que responen a estímuls externs. En altres paraules, canvien les seues propietats en funció de les condicions físiques d'una forma molt pronunciada. Com assenyala Jorge Ruiz Ollés, investigador de la Universitat de York i un dels membres de la xarxa Smartnet, «l'estructura d'aquests gels té una gran mobilitat interna a causa del dissolvent, el que permet que hi haja una transferència de tot tipus de substàncies. Així, l'aplicació d'aquests materials en biomedicina, per exemple, podria vincular-se amb l'alliberament de molècules al cos en funció de les condicions del mateix cos, però també de les condicions externes. És a dir, que –si l’estimulem amb calor– aquest gel podria alliberar les molècules atrapades, el que podria aplicar-se en medicaments o cremes per a la pell amb alliberament controlat. El gel pot retenir molt de temps les molècules i alliberar-les quan et prens la pastilla o t’apliques la crema d'una manera controlada, segons l'ambient del mateix cos. Així, es podrien desenvolupar diferents tipus de gels perquè actuen en diferents condicions. Per proporcionar un altre exemple, en el cas del tractament de la diabetis, d'aquestes investigacions podria sorgir un material que allibere contínuament la quantitat d'insulina que el pacient necessita com si fos un pegat de nicotina. Això permetria superar el problema que comporta tenir pics de concentració d'un fàrmac al cos, i no un alliberament progressiu i constant. Aquest tipus de materials pot ajudar a estabilitzar els nivells de fàrmacs o altres substàncies».\nUna xarxa europea d'experts\nEn la xarxa ITN Smartnet, finançada per la Unió Europea, participen uns vint científics que provenen del Regne Unit, els Països Baixos, França i Espanya. Es tracta d'investigadors joves d'àmbits tan diversos com la química, la ciència dels materials, l'enginyeria bioquímica o la química computacional.\nLa Universitat Jaume I és una de les universitats sòcies d'aquesta xarxa a través del grup Biosupramat, dirigit per la Dra. Beatriu Escuder i integrat pels investigadors Nishant Singh i Marc Araújo, del Departament de Química Inorgànica i Orgànica. En concret, la participació del grup de l'UJI en el projecte se centra en un treball de ciència experimental. Com explica Singh, «una de les comeses que portem a terme des de l'UJI és aprofitar les propietats dels gels per a catàlisi en l'àmbit de la química verda, ja que si els fem servir com a catalitzadors incrementem la velocitat de les reaccions, el que resulta més ecològic perquè s'utilitzen menys dissolvents que poden ser nocius per al medi ambient».\nA més de l'UJI, també participen com a socis en el projecte la Universitat de Tecnologia de Delft, la Universitat de Bordeus, la Universitat de York i la Universitat d’Strathclyde. Així mateix, la xarxa compta amb dos socis industrials: les empreses Nano Fiber Matrix BV i Solvay-Laboratory of the Future.\nLa investigació duta a terme per la xarxa Smartnet obri el camí al desenvolupament de noves tecnologies en l'àmbit de la ciència de la matèria blana, alhora que permet la formació de joves científics experts en aquest àmbit per a satisfer les necessitats futures de rendiment per a aplicacions d'alta tecnologia.\nEls membres del projecte han participat ja en nombroses jornades i han realitzat diverses publicacions dels resultats de la investigació des de les diferents disciplines, que es poden consultar en la web http://www.smartnet4u.org/\nEl projecte Solar Pigment de l’UJI és un dels finalistes per a optar al finançament del Fons d'Emprenedors de la Fundació Repsol\nUna tesi de l’UJI estableix una nova metodologia per a conèixer el comportament energètic dels edificis d'habitatges\nLa dieta mediterrània rica en greixos saludables no implica augment de pes corporal


1ª CATALANA: GEiEG – CPH OLOT (1-4) – elgarrotxi.cat\n1ª CATALANA: GEiEG – CPH OLOT (1-4)\nImportantíssima i treballada victòria a la pista del segon classificat, el GEIEG. El primer dels enfrontaments directes dels olotins amb els 6 primers classificats s’ha saldat amb una victòria. Per si algú tenia dubtes de les possibilitats d’ascens d’aquest equip, avui s’han esvaït del tot, guanyant a tot un GEiEG.\nEl partit ha començat molt bé pels olotins, ja que Miki ha marcat al minut de joc, d’un xut des del límit de l’àrea. Tot i el gol, el partit ha entrat en una dinàmica ja esperada, com solen ser tots els partits contra el GEiEG, un equip que sol jugar sense arriscar massa, amb 2 homes sempre al darrere, i per tant molt difícil de batre. Els olotins, amb el marcador a favor, tampoc han volgut arriscar més del compte, i així amb poques opcions de marcar per tots 2 equips s’ha acabat la primera part.\nA la represa els locals han pressionat una mica més i han tingut bones ocasions per anotar, després de dues errades defensives que han deixat sol un jugador local davant d’Albert, que ha salvat molt bé la situació. El gol de l’empat ha arribat en una superioritat numèrica, per la blava ensenyada a l’Eloi, quan ha tallat un contraatac del GEIEG. Faltaven 15 minuts per acabar el partit i el resultat era 1-1, tot per decidir.\nAmb l’empat però, els olotins lluny de deixar-se tancar han començat a agafar el control del partit que ja no han deixat fins al final. Primer Pratto estavellava una bola al pal després d’un fort xut i poc després Miki, molt encertat de cara al gol, com quasi sempre, tornava a donar avantatge als olotins. Quan faltaven 11 minuts, Pratto d’un xut des de la mateixa àrea, ha sorprès al porter rival i ha anotat l’1 a 3 . I quan faltaven 7 minuts, Miki ha anotat l’1 a 4 definitiu. Encara hi ha hagut una jugada polèmica a la porteria del GEiEG, quan després que Pratto fos objecte d’un clar penal s’originés un petit batibull, que l’àrbitre salomònicament ha resolt amb una blava injusta per Pratto i el jugador del GEiEG. Descartar el partit d’Albert que en els moments decisius fa fet molt bones parades i Miki que ha anotat tres gols.\nUna jornada menys i a falta encara dels partits jugats avui, la distància amb els altres equips candidats a l’ascens, augmenta una mica més gràcies a l’empat del Ripoll i el Lloret, ara és de 9 punts.\nEl pròxim partit serà a la complicadíssima pista del Ripoll, equip situat al cinquè lloc, un dels aspirants a l’ascens, que ha fallat en aquests últims partits, però que encara té opcions per pujar de categoria, aquestes opcions passen però per guanyar els olotins. Els olotins, per la seva part, volen aconseguir una altra victòria que els acostaria d’una manera quasi definitiva al primer lloc final. Som-hi nois a seguir així, que s’aconseguirà!\nHan jugat: Albert Verdaguer (p), Eloi Barret, Adrià Piera, Miki Ràfols(3), Gerard Vilardebó, Marc Prat(1), Joan Mangas, Eduard Cosin, Eric Planella i Gil Danes(p).\nVídeo: Gran festa de la Grada abans del partit\nOlot acollirà les finals dels Campionats de Catalunya de Seleccions Infantils


Martí Vivès - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCol·lecció Gelonch-Viladegut Martí Vivès\nMartin Vivès, també conegut com Martí Vives, va néixer el 25 de maig del 1905 a Prada de Conflent (Catalunya Nord) i va morir a Sant Cebrià (Saint-Cyprien) el 25 de desembre del 1991. Fou un pintor i gravador rossellonès, resistent i conservador del Museu de Belles Arts de Perpinyà.\nVa entrar a treballar a l’Ajuntament de Perpinyà el 1929. El 1939, Martí Vives (d’origen català, com els refugiats que arribaven, i ell mateix descendent de refugiats carlistes) es va sentir atret per una exposició de dibuixos de refugiats a la galeria Chez Vivant de Perpinyà. Aquells artistes eren Antoni Clavé, Pedro Flores i Fontseré. Després de trobar-los al camp de refugiats de Haras, va utilitzar les seves relacions per a fer-los alliberar. D’aquest episodi va quedar una amistat indestructible entre Clavé i Vives.\nVa entrar a la Resistència contra els nazis l’agost del 1940.\nAlumne de Josep Morell Macià el 1921 a Perpinyà, va entrar a l’Escola de Llotja de Barcelona el 1922, i després a l’escola Gauthier de Bordeus el 1923. Serà influenciat per la pintura cézaniana, una herència que destacava amb humilitat. La seva pròpia pintura es caracteritza per unes pinzellades vives, acolorides i denses.\nFreqüentà Raoul Dufy i fou una de les poques persones que assistiren a l’enterrament d’Arístides Maillol.\nPintor sense concessions, sempre va estar al marge de les modes i va rebutjar doblegar-se als gustos del mercat parisenc i a fer carrera a París, tot i que la seva pintura va conèixer ràpidament l’èxit. Profundament arrelat a la terra catalana, en va pintar els seus paisatges, escenes de la vida quotidiana, les seves tradicions,…Per això, alguns afirmen que l’obra de Martí Vives està marcada per una doble identitat.\nSegons Rafael Benet, “la pintura de Martí Vives tendeix a la creació d’un estil personal, que fuig de la flamarada espectacular i de tots els perills banals de la genialitat. La cultura francesa li va donar el to a l’artista però en el seu equilibri i en la seva lògica bull la sang ibèrica. La biologia, que no es pot negar, inflama de forma romàntica a la lògica i sembla que això fa vacil·lar la normalitat. Aquest català de França pinta amb audàcia“.\nÉs ben cert que lluny de ser un pintor ‘regionalista’, Martí Vives va remarcar sempre la dimensió universal de la pintura.


“Shakesperiana”. El director i actor Josep M. Pou ens presentarà la sessió del 18 de juliol a la sala Laya | Filmoteca de Catalunya\nInici>Actualitat>Hemeroteca>“Shakesperiana”. El director i actor Josep M. Pou ens presentarà la sessió del 18 de juliol a la sala Laya\n“Shakesperiana”. El director i actor Josep M. Pou ens presentarà la sessió del 18 de juliol a la sala Laya\nEl dijous 18 de juliol es projecta el film "Màscares", un documental que uneix dues figures tan shakesperianes com són Orson Welles i l’actor Josep Maria Pou. En la presentació ens acompanyaran Josep M. Pou i Esteve Riambau.\nSi Shakespeare hagués nascut al segle XX, hauria estat guionista. L’escriptor es va anticipar al cinema i, a canvi, s’ha convertit en una font inesgotable de versions de les seves obres per a la gran pantalla.\nFont d’inspiració inesgotable de cineastes de tots els temps, Shakespeare es presta a l’adaptació literal o a la transgressora, al drama i a la comèdia, a la dramatúrgia clàssica o a l’assaig. Aquests són els contrastos que es poden veure aquest mes entre l’ortodox Hamlet de Laurence Olivier i la versió contemporània d’Aki Kaurismäki. També s’aprecia aquest joc de miralls deformats entre el canònic Romeo y Julieta dirigit per Renato Castellani, la mirada contemporània de Josep Maria Castellví el mateix any que s’acabava la Guerra Civil Espanyola i una versió obertament còmica protagonitzada per Charley Chase als anys vint.\nConsulteu la programació del cicle durant el mes de juliol a: Shakesperiana


Forn defensa que no va dissenyar el dispositiu policial de l'1-O i no va donar instruccions polítiques als Mossos - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nForn defensa que no va dissenyar el dispositiu policial de l'1-O i no va donar instruccions polítiques als Mossos\nEn l'escrit de defensa, demana citar Trapero, Puigdemont, Millo i Pérez de los Cobos\n15.01.2019 | 17:25\nEl conseller Forn, l'octubre passat ACN\nEl conseller Forn, l'octubre passat\nEl lletrat de l'exconseller d'Interior Joaquim Forn afirma en l'escrit de defensa que no va participar en el disseny del dispositiu policial de l'1-O ni del 20 de setembre i que en cap cas va donar instruccions polítiques als Mossos. Cita diverses declaracions (algunes es volen aportar com a prova) on Forn diu que els Mossos acataran resolucions judicials. I afegeix que quan va accedir al càrrec el juliol de 2017 no va fer canvis a la cúpula del cos. Per tant, el lletrat Xavier Melero nega l'existència de la rebel·lió i demana l'absolució. "\nNo es pot usar el delicte de rebel·lió per reprimir el dissentiment polític expressat de manera pacífica", recull l'escrit. A més, apunta que va "mantenir amb èxit" el "delicat equilibri" entre ser "lleial" al Govern i ser el principal responsable del cos. La defensa sol·licita 38 testimonis, entre ells l'excap dels Mossos Josep Lluís Trapero o l'expresident Carles Puigdemont, l'exdelegat del govern espanyol Enric Millo o el coordinador policial de l'1-O Diego Pérez de los Cobos.\nTambé nega que com a conseller "incités a les masses" a oposar "resistència violenta" a l'actuació de la comitiva judicial i nega que hi hagués cap "alçament o insurrecció tumultuària" dels concentrats.\nSobre l'1-O, manté el mateix criteri. Assegura que en cap cas va participar en l'operatiu ni va interferir des d'un punt de vista polític. "No va interferir en l'operatiu des del punt de vida polític, ni menys encara tècnic, ni tant sols va estar presents a la sala de coordinació dels Mossos, ni va emetre cap directriu als responsables de la mateixa", recull l'escrit de defensa. En aquesta línia, també sosté que no va ordenar cap actuació per obstruir la tasca de la policia espanyola o la Guàrdia Civil desplegada a Catalunya.\nA més, nega que hi hagués cap "infradotació" policial per part dels Mossos el dia del referèndum i apunta que va ser el dispositiu més nombrós portat mai a terme per part dels Mossos. També apunta que en les reunions de coordinació prèvies al referèndum (amb participació de Guàrdia Civil i policia estatal i sota la batuta de Diego Pérez de los Cobos) es va aportar el pla dels Mossos d'enviar una parella d'agents a cada punt de votació. I que Pérez de los Cobos no va suggerir cap canvi ni cap "modificació concreta".\nCompromís dels Mossos per acatar resolucions judicials\nA més, demana que s'aportin diferents declaracions fetes per Forn per demostrar que va dir que els Mossos complirien sempre les resolucions judicials. Entre elles, la declaració que va fer en el consell de policia del 14 de setembre, on va dir que la policia "havia de complir la legalitat i les ordres de fiscals i jutges sense la menor interferència política".\nA més, també aporta com a documental la declaració que va fer als treballadors el 26 d'octubre, hores abans que se li comuniqués oficialment el seu cessament en aplicació del 155. Llavors, va dir que només hi havia dues alternatives: o convocatòria d'eleccions o aplicació del 155, sense referir-se, doncs, a la possibilitat de declarar la independència.\nUn relleu sense canvis a la cúpula\nForn es va incorporar al Govern procedent de l'Ajuntament de Barcelona el juliol de 2017 en substitució de Jordi Jané. En l'escrit es remarca que la seva incorporació no va suposar cap canvi "ni fractura" a la direcció operativa dels Mossos ni tampoc a la cúpula política d'Interior. "El relleu en la cúpula política de la conselleria no va implicar un gir insurreccional imprès pel meu representat, sinó una simple continuïtat", argumenta.\nÉs més, en l'escrit es destaca com Forn va mantenir amb èxit" el "delicat equilibri" entre ser "lleial" al Govern (tot i les "seves conviccions") i complir "de manera rigorosa" amb els deures que li imposaven ser el màxim responsable polític dels Mossos.\nTrapero i Puigdemont, entre els testimonis\nEn l'escrit, també es demana nombrosa documentació i es fan múltiples requeriments d'informació i expedients. Pel que fa als testimonis, es demana al tribunal que en citi fins a 38. Entre ells, destaca l'excap dels Mossos, el major Josep Lluís Trapero, que està acusat també per rebel·lió a l'Audiència Nacional. Així mateix, sol·licita el testimoni de l'exconseller i predecessor de Forn, Jordi Jané, i de l'exdirector general dels Mossos, Albert Batlle. També del màxim responsable de la policia espanyola a Catalunya, Sebastián Trapote. També vol que declari el coordinador designat per l'Estat per l'1-O, el coronel Diego Pérez de los Cobos.\nTambé es reclama prendre declaració a l'expresident Carles Puigdemont. En aquest cas, demana al tribunal que "per l'especial estatus processal" del testimoni proposat, la seva declaració s'hauria de fer mitjançant "mecanismes de cooperació judicial internacional" i per videoconferència. En el seu cas, sol·licita que declari ja que va estar present a la Junta de seguretat del 28 de setembre.\nEntre els testimonis, també figuren l'exdelegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, o els exalts càrrecs d'Economia Josep Maria Jové i Lluís Salvadó (pel document 'enfocats' i l'agenda 'Moleskine').\nTambé sol·licita portaveus de sindicats per sostenir que no va fer ingerències polítiques al cos, diversos agents del cos, dos veïns de Dorius (Maresme) i dos treballadors de la conselleria d'Interior. A més, vol que compareguin funcionaris de la Guàrdia Civil autors de diversos atestats policials i de la prefectura superior de la policia a Catalunya que van elaborar el document 'Pla d'actuació 1 d'octubre'.\nEn l'escrit, ja apunta que les informacions incloses en els atestats que han servit al jutge per a la instrucció de la causa són "esbiaixades i parcials".\nBorràs al·lega que ja no tenia la competència en processos electorals l'1-O. Arreu\nTurull, Rull i Sànchez demanen que Felip VI, Puigdemont i Rajoy declarin com a testimonis en el judici de l'1-O. Arreu\nJxCat demana la «màxima dignitat» en el trasllat dels presos independentistes a Madrid. Arreu


Final inèdita als Històrics entre el FC Santboià i la UE Cornellà | Torneig d'Històrics del Futbol Català\nPortada » Final inèdita als Històrics entre el FC Santboià i la UE Cornellà\nLa XXVII edició del Torneig d’Històrics del Futbol Català inscriurà un nou campió en el palmarès de la competició, ja que els dos finalistes, el FC Santboià i la UE Cornellà, protagonitzaran una final inèdita (18:30).\nEl conjunt de Jordi Roger ha arribat a la final en la seva primera participació, mentre que el Santboià de Miguel López ho fa en la segona, després de que l’any passat caigués a la fase de grups al perdre amb l’Horta.\nUna final inesperada de dos equips de Tercera Divisió que han deixat pel camí a diversos clubs de Segona B, com el Prat, el Badalona o el Sant Andreu. De fet, el Santboià i el Cornellà han tingut un recorregut molt similar per arribar fins a l’últim esglaó del Torneig.\nEls dos equips han demostrat la seva excel·lent disposició tàctica i nivell defensiu, ja que encara no han encaixat cap gol. El Santboià es va desfer del AE Prat (1-0) i el CE Júpiter (1-0) en la segona jornada, mentre que el Cornellà va eliminar al AEC Manlleu (0-0) i a la UE Vilassar (1-0) amb un solitari gol de Ñito a la quarta jornada.\nA les semifinals, tant el Santboià com el Cornellà van protagonitzar la sorpresa. El de Sant Boi de Llobregat van posar les coses impossibles al Badalona, molt atents defensivament i inclús van poder guanyar als 90 minuts reglamantaris si Jordi Martínez no hagués errat un penal. Al final ho van fer a la tanda i van eliminar al 5 vegades campió CF Badalona.\nPer la seva banda, la UE Cornellà va eliminar l’altre favorit, la UE Sant Andreu. Els andreuencs van buscar el gol amb insistència, però un cop més el conjunt verd va estar imbatible. També als penals l’equip de Tercera es va imposar.\nPer tant, una final amb pronòstic incert, molt igualada i on esperem que els equips, tot i el bon treball defensiu, es deixin anar en atac. Caldrà veure també com afecta la fatiga als dos aspirants.\nEl partit, que per primera vegada en 20 anys no es podrà veure per la TVC, es podrà per seguir en directe al Municipal del Guinardó, per les ones, amb COM Ràdio fent la transmissió del partit, o virtualment per la xarxa, amb la emisora Onaps i el twitter del Torneig: @thistorics\nprevious post: Els penals classifiquen al FC Santboià i a la UE Cornellà per a la final del XXVII Torneig d’Històrics.\nnext post: Final d’honor


La disparitat en l'ajut al desenvolupament de les CA: Madrid destina menys d'un euro per habitant i Euskadi més de 20\nPublicat 19/03/2021 13:14CET\nLes comunitats autònomes han fet en els darrers anys tímids esforços per augmentar els fons que destinen a ajudar al desenvolupament però encara continuen molt lluny de l'objectiu del 0,7% del PIB, segons l'informe que ha publicat la Coordinadora d'Organitzacions per al Desenvolupament i la Xarxa de Coordinadores Autonòmiques.\nEl document, que analitza dades del 2018 i 2019 de la cooperació autonòmica, també posa de manifest la disparitat que hi ha entre les diferents comunitats, amb el País Basc i la Comunitat de Madrid en els extrems. Així, la primera va destinar més de 20 euros per habitant el 2019 a cooperació al desenvolupament mentre que la segona només en va destinar 0,61.\nEn l'àmbit nacional, la mitjana del pressupost destinat a cooperació al desenvolupament és del 0,11% --el 2018 va ser de 0,10%--, una dada molt allunyada del màxim històric al qual es va arribar el 2008, quan va ascendir al 0,28% del PIB. La "tendència tímida de millora no respon ni al creixement econòmic ni a les enormes necessitats del moment", sostenen els autors de l'informe, que defensen la necessitat de "més esforç".\nNo obstant això, les diferències entre comunitats autònomes són considerables. Així, tres de les quals --el País Basc, Extremadura i Navarra-- ja destinen el 0,20% i en el cas del País Basc se situa en el 0,30%, mentre que entre el 0,10% i el 0,19% se'n situen cinc més --Andalusia, La Rioja, Astúries, Catalunya, la Comunitat Valenciana i les Balears--.\nPer sota del 0,09% es troba el principal grup, que està format per vuit comunitats --Cantàbria, Aragó, Galícia, Castella i Lleó, Castella-la Manxa, Comunitat de Madrid, Múrcia i Canàries--. En el cas de les illes Canàries, és la comunitat que menys fons destina, només un 0,009%.\nPel que fa al pressupost per persona i any, la llista registra algunes variacions. Així, juntament amb el País Basc es troben Navarra i Extremadura, que destinen més de 10 euros. La majoria de les comunitats autònomes se situen en el bloc d'entre 6 i 1 euros, amb una mitjana de 3,93 euros --La Rioja, Andalusia, Astúries, les Balears, Catalunya, la Comunitat Valenciana, Cantàbria, Aragó, Castella i Lleó, Galícia i Castella-la Manxa--.\nEls únics territoris que destinen menys d'un euro per habitant i any són Madrid, les Canàries i Múrcia. Entre aquestes tres comunitats es va destinar de mitjana 0,46 euros el 2019, d'acord amb l'informe.


Escola Josep Maria Folch i Torres | La diversitat ens enriqueix | Pàgina 2\nL’equip humà del curs 2018-2019 el conformem:\nPresentació Mestres 18-19\nSom la classe de les estrelles!\nSom els alumnes de la classe de les estrelles i estem fent primer. Aquí teniu una foto del primer dia d’escola. Estàvem una mica neguitosos ja que aquest curs no sols canviem de mestres sinó també d’edifici, però en pocs dies ens vàrem acostumar al… Llegeix més»\n1r, Portada 1r, estrelles, presentació 0\nLes POMES marxen de vacances!!!\nAcabem aquest curs amb molta pena. Estarem un temps sense veure’ns, però segur que tornarem amb molta energia per començar P4. Si voleu veure les últimes activitats que hem fet aquest curs, només heu d’entrar. Bones vacances i bon estiu Pomes!!!… Llegeix més»\nInfantil, P3, Portada festival, p3, pomes, San Joan, últims dies, vacances 0\nEl passat divendres 25 de maig vàrem anar tots els nens i nenes de Cicle Inicial a Castellar del Vallès, per celebrar un any més el Dansem. En aquest acte ens vam reunir onze escoles de la zona, i vàrem ballar un recull de danses… Llegeix més»\n1r, 2n, Música, Portada cicle inicial, general, música 0\nEl niu de la tórtora\nEn un clima de valors, estimació, joc… admirem bocabadats el niu que ha fet una parella de tórtores a les branques de l’ametller del jardí de l’escola. … Llegeix més»\nInfantil, P4, Portada ametller, jardí, niu, ous, tórtora, valors 0\nÚltima sortida de P4 a l’aventuraaaaaaa!!!\nQuina emoció anar d’excursió. Ben preparats amb la motxilla a l’esquena anem a buscar l’autobús per anar a Centelles. … Llegeix més»\nInfantil, P4, Portada aventurers, Centelles, excursió, investigadors, Mas Banyeres, p4 0\nAudició i Llenguatge15/05/18\nVoleu veure com juguem amb les galetes?… Llegeix més»\nAudició i Llenguatge 0\nA l’escola hem celebrat la setmana cultural, hem realitzat un munt d’activitats diferents i divertides, si voleu saber el que hem fet seguiu llegint.… Llegeix més»\nInfantil, P3, Portada biblioteca, danses, jocs flor, p3, sant jordi, setmana cultural, Tallers 0\n2n CONCURS DE DIBUIX – CAP PALAU –\nEn el 2n concurs de dibuix que ha organitzat el CAP , aquest mes d’abril, per els alumnes de 2n de les escoles del poble, l’Assa Konate, alumna de 2nA de la nostra escola ha estat premiada amb el seu dibuix. El tema era: Els… Llegeix més»\n2n, Portada, Primària 2n, activitats, Fotos, premi, regals 0\nELS PLANETES A CAN MIQUELÓ -2nA\nL’excursió tant esperada per fi va arribar! al tercer intent, després d’aplaçar-la dues vegades per la neu, finalment vam gaudir d’un dia genial!!! amb fred, si, però ens va passar ràpidament amb els súper monitors que vam tenir a Can Miquelò, que ens van transportar… Llegeix més»\n2n, Portada, Primària 2n, diversió, Fotos, planetes, Sortides 0\nActivitats amb el plàtan\nEl plàtan és sensacional, tan sa i fàcil de pelar, tan bo i ple de vitalitat.… Llegeix més»\nInfantil, P4, Portada activitats, cançó, Fruita, plàtan 0\nEl passat diumenge 22 d’abril els alumnes de 4t van participar a la Cantata que organitza l’Escola Municipal de Música de Palau. Va ser una experiència molt interessant i bonica que vam poder compartir amb els alumnes de Cicle Mitjà de totes les escoles del… Llegeix més»\n4t, Música, Portada 4t, educació primària, música 0\nLa setmana passada van venir uns altres mestres de l’Escola Municipal de Música per fer-nos una mostra d’instruments de vent. Van tocar el saxòfon, la flauta travessera, el flautí i l’harmònica. Alguns nens/es van poder tocar l’harmònica, tot seguint les indicacions dels mestres. Ens ho… Llegeix més»\n1r, Música, Portada 1r, música 0\nCom podeu veure si cliqueu la fotografia, ens ho hem passat d’allò més bé fent la mona!. Hem escrit la llista d’ingredients i entre tots hem fet la mona. Una part amb xocolata i l’altra sense, pels qui no són amants de la xocolata. A l’hora… Llegeix més»\n2n, Portada 2n, activitats, Mona 0\nFa uns dies van venir tres mestres de l’Escola Municipal de Música per ensenyar-nos alguns instruments de corda. Vam gaudir molt veient tota la col·lecció d’instruments que ens havien preparat, i vàrem poder cantar algunes cançons tot acompanyant als músics.\nMúsica 1r, música 0\n1r 2n 3r 4t 5è 6è activitats Adaptació Art cançó Carnaval castanyada danses diversió Educació Especial educació primària excursió festes fillols Fotos granja Infantil instruments jardí matemàtiques Mona música Nadal p3 p4 p5 Padrins piano poble poble espanyol Projecte regals segon setmana cultural sortida Sortides Tallers Tió valors Visita


Comencen les inscripcions a les escoles de Música\nTots aquells nens i nenes d’entre 5 i 18 anys que vulguin estudiar música tenen fins al 14 de maig per a realitzar la preinscripció a l’Escola Municipal de Música de l’Eixample.\nS’ha obert el període de preinscripció, que aquest any s’avança en previsió que l’inici del proper curs sigui el 7 de setembre.\nEls veïns del barri de Fort Pienc reclamen la construcció de l’institut Angeleta Ferrer.\nInici escolar CEIP Glòries Catalanes\nInici escolar al CEIP Glòries Catalanes en barracons\nEl CEIP Mallorca no s'enderrocarà\nEls pares i mares dels alumnes de l’escola Mallorca respiren avui una mica més tranquils perquè es garanteix la continuïtat de l’equipament.\nNoves concentracions de la comunitat educativa en contra del calendari escolar\nEl proper dimecres dos de desembre els delegats d’ensenyament dels sindicats majoritaris protestaran davant la seu del Departament d’Educació. Una setmana després seran els professors. I tot per mostrar el rebuig contra de la llei d’educació.\nMètode Kumon d’aprenentatge\nEl mètode Kumon és un sistema d’aprenentatge de matemàtiques i llenguatge desenvolupat pel japonès Toru Kumon.\nEscoles Connexió BCN\nConstrucció CEIP Les Glòries a Fort Pienc\nL’escola Glòries Catalanes és un dels centres educatius a Catalunya instal.lats en barracons. Pares i professors estan a l’espera de l’inici de les obres de la nova escola, que ha de començar a funcionar l’any 2006.\nAturada de les obres a l'escola Mallorca\nEscola pionera fenomen Baby Boom\nPrimer dia escola CEIP Cartagena


Nomenem un Tsar del Parc de Can Deu (i II) | Jordi Serrano Blanquer\n← En defensa d’Inés Arrimadas\nMariano Rajoy és un geni? →\nNomenem un Tsar del Parc de Can Deu (i II)\nPosted on 13 Desembre 2016 | Deixa un comentari\nEl problema fonamental del conflicte sobre el bosc de Can Deu al meu parer, és que hi ha una crisi de confiança. De fet si ho analitzem bé, el manifest dels 3.000 explicita una desconfiança envers la Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859. De fet creuen, plantejant la municipalització, que el govern municipal genera més seguretat.\nTampoc no és tant difícil d’entendre. Joan Carles Sunyer, el seu director, en la seva reacció ha sobreactuat. Caldria que entengués que la mala gestió, que van fer els dirigents de la Caixa de Sabadell, va acabar amb la fi d’una entitat que es va crear el 1859 i que havia sobreviscut a guerres i malvestats de tota mena. La Caixa de Sabadell, i el seu naufragi, on desenes de milers de sabadellencs hi teníem els nostres magres estalvis no és una bona carta de presentació. Sunyer carrega sobre les seves espatlles la incompetència del molta altra gent. Inclòs Jordi Mestres que cobrava un milió d’euros anuals, que va desnonar sense pietat a moltíssims sabadellencs i que va enterrar la Caixa que es va vendre a canvi d’un euro. Indignació en la memòria col·lectiva hi és, es vulgui veure o no. L’estratègia comunicativa passaria per la autocrítica i la humilitat, encara que sigui impostada, sempre és millor que l’arrogància.\nPer tant és lògic que tot el que soni a Caixa Sabadell avui s’hagi de guanyar la credibilitat. I les estridències no ajuden a augmentar el crèdit. Hi ajuden els actes guiats per la intel·ligència. En la meva opinió sobren enginyers forestals i falten referents sabadellencs. Si es vol recuperar la confiança seria bo estudiar la possibilitat de nomenar a algun dirigent històric de la UES com a nou Tsar del bosc de Can Deu. Una figura independent, que coneixi i estimi els arbres -que no els miri com si fos un terreny per l’explotació- i que tingui llibertat per denunciar si les coses no van bé. Els nord-americans, fan aquest tipus de coses i funcionen.\nA més crec que no podem tractar el Bosc de Can Deu com un bosc. Sinó com un parc de la ciutat. A més hi ha arbres que creixen més ràpid que les alzines i els roures i que, en determinats espais, donaria la sensació que anem endavant.\nCaldria fer un projecte específic al pàrquing. Fer una tanca perimetral verda i plantar algun tipus d’arbres que donin ombra als cotxes i embelleixi l’espai que sembla un no lloc. Caldria fer un projecte a l’entorn de Sant Julià i treure totes les torres elèctriques que es pugui. Sembla que n’hi ha on la seva funció és criar rovell. Caldria fer un altre projecte a l’antic mirador. A Sant Vicenç de Verders, on tants nens i nenes hi fan estades en tota mena d’activitats pedagògiques, caldria plantar-hi un tipus de vegetació que creixi ràpid que protegeixi els infants d’una insolació. I un parell de xiprers tampoc hi sobrarien. En cada espai caldria una actuació específica amb algun projecte on predomini la sensibilitat i el gust artístic. Caldria delimitar i limitar els camins, amb una bona senyalització i fins i tot limitant l’accés a determinats espais en regeneració. I prohibir la circulació de bicicletes. Seria bo també, pensar en la recuperació del pantà de Ribatallada, recuperar les mines, enderrocar la nova masia de Ribatallada i consolidar els murs que queden de l’antiga i fer-hi un bon mirador.\nPerò el moll de l’ós és que em sembla un error tractar la recuperació del bosc com si aquest estigues a Granera, per exemple, o al Pirineu. Per què no ens plantegem accelerar el procés de recuperació regant una part del territori que ocupava el bosc? Fins ara només es fa de forma puntual. Es podria fer: al perímetre, al mirador, al pàrquing, a l’entorn de Sant Vicenç de Verders, a l’entorn de Sant Julià d’Altura, etc.\nNo es pot regar per què ho diu la Bíblia o el Llibre Roig de Mao Zedong? L’aigua podria sortir del que llencem cada dia del torrent de Gotelles i del de Ribatallada. Seria fins i tot sostenible. Bé és va aprofitar quan la sequera del 2008.\nL’Ajuntament de Sabadell crec que hauria de tenir una actuació i una veu més activa, atenent a la manca de credibilitat dels altres actors. Alerta, no cal que totes les coses les lideri i les resolgui l’alcalde. I cal pressionar i fiscalitzar la Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859 i en darrera instància si no s’acompleixen les objectius de la ciutat amenaçar amb l’expropiació. 3 milions d’euros pagats a 10 anys son 300.000 euros/any. Tampoc és tant. Així doncs cal passar del bosc de Can Deu al Parc de Can Deu.


Els partits catalans col·loquen com “assessors” a la Diputació de Barcelona a una vintena de polítics – CGTCatalunya\nInici > General > Notícies > Els partits catalans col·loquen com “assessors” a la Diputació de Barcelona a una vintena de polítics\nLa figura de l'assessor és una de les que més recels desperta en la política espanyola, pels nombrosos casos d'amiguisme de cònjuges, germans, nebots i altres familiars i amics que han sortit a la llum. S'entén que un assessor ha de ser un expert en una matèria concreta que doni consell a un responsable polític, però no sempre així. La Diputació de Barcelona és un cas paradigmàtic. Els partits catalans acaben de nomenar els primers 37 assessors polítics, però la majoria són dirigents de partit que o bé han perdut el seu escó i, per tant, el seu sustent, o són regidors en pobles petits o tenen càrrecs de partit.\nEl 7 d'agost passat, la recentment constituïda Diputació de Barcelona va publicar els nomenaments dels primers assessors polítics de la legislatura. Són 37 però s'esperen més, ja que en l'anterior legislatura eren uns 60 i s'ha establert un màxim de 92. Aquests assessors, vinculats a CDC, ERC, PSC, PP, ICV i UDC, percebran sous, en funció de la seva categoria, de 3.506 euros o 4.643 euros bruts al mes per 14 pagues. És a dir que, entre tots, costaran a l'erari públic més d'1,9 milions d'euros a l'any.\nAquests diners públics es dedicaran, en molts casos, a persones "que no fan cap tipus d'assessorament ni tenen cap obligació de trepitjar la Diputació", han explicat des de la secció sindical de la CGT, que denuncia que en molts casos "són gent amb càrrecs de partit cobrant un sou públic, així el partit s'estalvia un sou", o dirigents "que han passat a l'oposició o han perdut la seva regidoria". També alcaldes i regidors en actiu, que no poden cobrar dos sous públics però "perceben el de la Diputació perquè és més alt".\nEl PSC i CDC són els que més polítics tenen com a assessors, ja que són els que més assessors poden designar en la Diputació. Dos casos paradigmàtics en les files socialistes: David Escudé, regidor a l'Ajuntament de Barcelona en l'anterior legislatura que ha perdut el seu seient ja que anava el número 5 en la llista del PSC en les eleccions de 2015 i només van entrar 4, en els pitjors resultats històrics del partit. Juan Parralejo ha estat alcalde de Ripollet entre 2001 i 2015, però en els últims comicis va passar a l'oposició. Tots dos s'estrenen com a assessors de la institució.\nEntre els càrrecs de partit del PSC que són assessors, Víctor Francs és primer secretari del partit en Cerdanyola i Antonio Carmona López, president de l'agrupació local del PSC a Santa Coloma de Gramenet, on també és tinent d'alcalde. Joan Roma Cunill és alcalde del poble de Borredà des de 1991 i va ser diputat en el Parlament entre 1988 i 2006, mentre José Luís Jimeno va ser alcalde de Badía del Vallès entre 1999 i 2011.\nA Convergència destaca Laura Costa i Olivé, que és membre de la direcció nacional del partit, on ocupa la secretaria de Política Municipal. A més, és segona tinent d'alcalde del poble de Sant Celoni. Una altra tinent d'alcalde, de Sallent, Jordina Moltó, també és assessora de la Diputació, així com l'alcaldessa de Sant Quirze de Besora, Rosa Vestit. Josep Maria Llop, president comarcal del Baix Llobregat de CDC, també va ser diputat en el Parlament en la primera legislatura d'Artur Mas com a president.\nMembres de les direccions d'ERC i PP\nERC té a un membre de la seva direcció com a assessor de la Diputació, Eduard López i Domènech (sotssecretari general de Coordinació Interna i Territori del partit), i a una consellera nacional entre 2007 i 2012, l'actual regidora per Calella Cristina Gómez. També ha nomenat a Santiago Valls, que va anar en la llista electoral de Sabadell com a nombre 7 però no va aconseguir entrar en el consistori.\nEl PP ha nomenat coordinador/assessor al seu president provincial a Barcelona, Alberto Villagrasa, així com a l'exdiputat Josep Llobet i a Juana Boza, que ha format part de la llista del partit al petit poble d'Olvan, on els populars només van aconseguir 15 vots en les últimes municipals i, òbviament, cap regidor.\nICV és, dels partits tradicionals –C's i la CUP no han nomenat assessors, de moment–, el que menys assessors polítics ha nomenat, però hi ha un cas peculiar: el de Noemí Ayguasenosa, que repeteix com a assessora –ja ho va anar en l'última legislatura–. A més del seu currículum polític, destaca que acaba de ser designada com a nombre 19 de la llista de Si que és pot pel 27S, que lidera Lluís Rabell i en la qual s'enquadra Podem.\nAyguasenosa va ser assessora de Raül Romeva, candidat de Junts pel sí en les mateixes eleccions, va portar l'àrea de Relacions Institucionals i Participació de la Generalitat quan Joan Saura va ser conseller d'Interior (2007-2011), va ser candidata al Congrés en 2011 i és presidenta d'ICV Mataró. A més, el partit té com a assessor en la Diputació a Santiago Oscar Cayuela, exregidor en Cerdanyola.\nLa CGT ha denunciat reiteradament l'ús de la Diputació de Barcelona per "endollar" a polítics i ha lamentat que fa massa anys que se segueix aquesta pràctica. A més, també ha criticat que es nomeni als membres electes de la institució –presidenta, vicepresidents i membres del ple– amb "dedicació exclusiva", quan en realitat són alcaldes i regidors i, per tant, no exerceixen aquesta dedicació exclusiva. Això es fa "perquè puguin cobrar el sou de la Diputació, que és més alt".\nPer exemple, la presidenta de la Diputació, Mercè Conesa, és alcaldessa de Sant Cugat del Vallès, mentre els vicepresidents Dionís Guiteras i Nuria Parlón són alcaldes de Moià i Santa Coloma de Gramenet respectivament. Entre els diputats de la institució trobem a altres alcaldes com la de la segona ciutat de Catalunya (l'Hospitalet de Llobregat), Nuria Marín, o a l'exalcalde de Badalona, Xavier García Albiol, ara en l'oposició a la tercera ciutat catalana i candidat del PP a les eleccions del 27S.\n- WEB CGT DIPUTACIÓ DE BARCELONA\n- TWITTER CGT DIPUTACIÓ DE BARCELONA\nAdministració Pública, Barcelonès, Corrupció


Ioga i Emocions nens i nenes - Fluim\nIoga i Emocions nens i nenes\nGràcies per interessar-te en el taller de Ioga & Emocions per a nens! En breu donarem resposta a la teva pregunta. Salutacions! Equip Fluïm Mindfulness & Emocions\nIoga, Mindfulness i Emocions per a nens i nenes de 4 a 12 anys\nEMOIOGA – Juguem a fer Ioga I\nDissabtes 23, 30 d’octubre i 6 de novembre\nPreu: 35€ les 3 sessions\nEMOIOGA – Juguem a fer Ioga II\nDissabtes 27 de novembre i 4 i 11 de desembre\nLloc: Espai Gaia Herbolari (Rubí)\nC. Monturiol, 4 A Local 1\nQuè és EMOIOGA?\nÉs una metodologia basada en Intel·ligència Emocional, el Ioga i el Mindfulness (Atenció Plena) adaptat per a nens amb la qual treballem el món emocional i l’atenció a través del ioga.\nDurant les trobades els nens i les nenes coneixeran, experimentaran i aprendran sobre les seves emocions i les dels altres amb la finalitat que la relació amb si mateix i amb el seu entorn sigui més saludable alhora que milloren la seva capacitat d’atenció i concentració.\nEmoIoga està ple de moviment, de dinàmiques divertides de ioga adaptades als més petits, de contes, de creativitat, de reflexió, de relaxació i d’atenció plena (mindfulness).\nGràcies a EmoIoga aprendrem a identificar, reconèixer i gestionar les emocions des de la corporalitat, amb les asanes o postures de ioga i de la respiració i la relaxació.\nL’entrenament d’aquestes habilitats des de la nostra infantesa ens oferirà la possibilitat d’arribar a ser adolescents i adults competents en l’àmbit emocional.


Dones amb càncer de mama primerenc tenen menys risc de reaparició del tumor en 5 anys\nRedacció Catalunyapress | divendres, 23 de març de 2018\nLes dones amb tumors de mama petits, de baix grau, ben definit i amb un perfil genètic que mostra que tenen possibilitats de metàstasi baixes presenten només un risc del 1,4% que el càncer torni a aparèixer en el mateix lloc del tumor original o en els nòduls propers en els següents cinc anys, a la llum d'un gran assaig randomitzat en gairebé 7.000 pacients.\nLa mida dels tumors de mama augmenta des del 2001 després de reduir-se amb els cribratges\nInvestigadors catalans troben un nou gen implicat en el càncer de mama hereditari\nHo revela l'estudi Mindact presentat al XI Congrés Europeu de Càncer de Mama, que se celebra a Barcelona, i que ha estat defensat pel cirurgià de l'Institut del Càncer de Països Baixos a Amsterdam Emiel Rutgers.\nAquest risc baix de recurrència del tumor s'ha detectat amb independència que les dones passessin per una mastectomia -extirpación de la mama completament o una cirurgia conservadora de la mama en què només s'extirpa el tumor i una part del teixit del voltant seguida de radioterapia en tota la mama.\nRutgers ha afirmat que les troballes impliquen que és possible identificar dones que podrien evitar no només la quimioteràpia després de la cirurgia, sinó probablement també la radioteràpia, uns tractaments tòxics que debiliten el benestar físic i mental de les pacients i la seva qualitat de vida.\n"Aquestes troballes demostren que, per a aquestes dones en concret, la conservació de la mama és tan bona com la mastectomia, i el risc de reaparició és tan baix que hauríem de buscar maneres de donar-los menys tractaments agressius", ha dit.\nPer exemple, encara que la radioteràpia redueix el doble o el triple el risc de recurrència del tumor al mateix lloc, es pot evitar en algunes pacients, com les de baix risc, i també en algunes dones majors de 50 anys amb tumors petits -de menys de 2 centímetres de diàmetre- que també tenen un risc del 1,4% de recaiguda als cinc anys, segons l'expert.\nEntre les 6.693 pacients de l'assaig, 5.470 (82%) van passar per una cirurgia conservadora i 1.223 (18%), per una mastectomia, en funció de les característiques del tumor -grandària, grau, estatus hormonal i HER2, i si hi havia o no extensió de la malaltia als ganglis-.


PERE SÀBAT: Calaix de Sastre\nUns dies d’abstracció blocaire no van malament, encara que siguin per una absoluta manca de temps. La veritat és que intentar compaginar totes universitat, feina, partit, temps personal, i a més, escriure al bloc arriba un moment en què resulta veritablement difícil. Així doncs avui faré un petit repàs de diversos temes que han passat aquests dies i que crec rellevants.\nPrimerament destacar la gran victòria de l’esquerra a El Salvador, una victòria que arriba desprès de més de vint anys de la dreta. És realment encoratjador veure el mapa de sud Amèrica on només hi continuen havent-hi dues taques de governs de dretes, i on l’esquerra, en la gran majoria de països, ha sabut transformar-se i adaptar-se al segle XXI amb un discurs allunyat dels dogmatismes estalinistes del passat, a més que ha guanyat una esquerra més pròxima a la brasilera de Lula que a la veneçolana de Chavez. La victòria del candidat de l’esquerra haurà de permetre que El Salvador avanci cap a la reconciliació nacional, ja que les ferides que es van obrir durant la Guerra Civil encara no han estat tancades, a més que amb aquesta victòria es podrà posar en pràctica tot un bon paquet de mesures per tal d’afavorir els més necessitats.\nUn altre tema important ha estat la conferència de Mas dilluns al Palau de Congressos per parlar sobre les seves receptes contra la crisi. La veritat és que no he pogut llegir encara la conferència, però fent un repàs al que n’ha destacat la premsa no puc evitar sentir que aquestes receptes no són les més apropiades. Cal abaratir l’acomiadament? Cal abaixar impostos? Cal abraçar el populisme de caire chavista anunciant que ell s’abaixaria el sou si fos President? Cal?\nDe la mateixa manera que no combrego amb les receptes de Mas, tampoc ho faig amb les del President Montilla, que uns dies abans havia pronunciat un discurs en el que advocava per retocar l’estat del benestar, per reduir-lo, a més que igual que Mas, apostava per introduir el copagament en la sanitat. Crec que no cal ser massa intel·ligent per qualificar aquest discurs com a mínim no d’esquerres.\nEls problemes de la sanitat pública catalana no se solucionaran amb el co-pagament i per tant renunciant a un dret i a un pilar de l’estat del benestar, les problemes de la sanitat pública se solucionaran quan Catalunya tingui un finançament just, o si us plau que sigui aviat, quan sigui un estat independent.\nSobre finançament un parell de coses. Primera que ja comença a ser hora de què el Govern de la Generalitat digui prou i que s’ha acabat la conya de prendre el pèl al poble català. Ara segons es diu no serà fins a l’estiu que hi haurà el nou finançament. Un any desprès del què marcava l’estatut. Ja es pot observar de què carai serveix el text que ens havia de portar, segons qui el va pactar, quasi fins a la llibertat orgàsmica. Una vegada més és dóna la raó a aquells que veient l’ensarronada que significava el Pacte de La Moncloa el 18 de Juny del 2006 van votar que NO al pacte de la vergonya.\nPerò la noticia referent al finançament ha estat l’acord entre el govern andalús i "el gobierno de España" que pretén posar a zero el suposat i santificat "deute històric" d’Espanya cap a Andalusia. Deute que espero que no ens facin creure que és per la gran aportació que fa aquesta comunitat al finançament global de l’estat o a la seva participació en el fons de solidaritat… En definitiva, Andalusia ja té el seu finançament al voltant dels 1.200 milions d’euros, una xifra que segurament no serà massa diferent de la què el ministre Solbes proposarà al govern català, una proposta que haurà de ser rebutjada de manera immediata ja que no suposarà en absolut cap millora per les finances de La Generalitat.\nI per últim Euskadi. Euskadi avança cap a un escenari de divisió profunda de la societat ja que el govern i el Parlament que sorgeixen de les eleccions, no serà ni és representatiu de la societat basca, no perquè hagin pactat la segona, la tercera i l’última força política, ja que és del tot legítim, sinó perquè en l’hemicicle no hi tindrà accés de paraula gran part de la societat, expulsada per una llei més pròxima a temps ja passats que no pas d’un estat pretesament democràtic i de dret. Tot i així hi ha camí per l’esperança, ja que Arnaldo Otegi va declarar que les forces que aposten per un estat independent han de començar a caminar juntes. És realment un nou element molt interessant i que pot obrir noves expectatives de cara poder solucionar el conflicte polític basc. Per tal d’aconseguir aquesta unitat independentista, no s’hauria de començar per condemnar la violència però?\nEn fi tot de coses que han passat en els últims dies, uns dies interessants, com també ho seran els que continuaran.\nPublicat per Pere Sàbat a 22:19\nPedro el que no pot fer Esquerra és senyalar la manca de finançament com la causa de tots els mals. Encara que potser fos veritat, no es pot ignorar que calen altres mesures per fer front a la crisi, per això les propostes de Montilla i Mas no estan malament... Excepte la tonteria populista de "em reduïré el sou"... Uiii crisi solucionada... Que és beneit a vegades l'home...\n19 de març de 2009, a les 0:23\nPerdó per contestar tard, aveure la manca de finançament no és la causa de tots els mals però quasi. I si, calen noves mesures per fer front a la crisi, però des del meu punt de vista no les del Mas i el Montilla.


Pluja d'estels de les Leònides aquest cap de setmana\nEl cel al Port de la Bonaigua. Autors: Ramon i Conxi.\nEl temps no ens està acompanyant per gaudir de la pluja d'estels que arriba al seu màxim aquests dies: la de les Leònides. Les perspectives són molt millors per a la matinada de dilluns a dimarts.\nRedacció 18/11/2012 - 06.20 Actualitzat 18/11/2012 - 08.47\nEl temps no ens està acompanyant per gaudir de la pluja d'estels que arriba al seu màxim aquests dies: la de les Leònides. Com va passar el cap de setmana passat amb les Tàurides, núvols, pluja i bancs de boira ens ho posen molt difícil.\nEl màxim d'activitat va ser el matí de dissabte 17 de novembre: per tant, la nit més favorable era la de divendres a dissabte. Tot i això, també es van poder veure amb condicions meteorològiques òptimes la nit de dissabte a diumenge.\nLes Leònides són un fenomen regular en aquestes dates de l'any. El cometa Temple-Tutttle passa cada 33 anys al voltant del Sol. El seu trànsit provoca esteles de residus de roca i gel que deixa suspesos a l'espai. Quan la Terra passa per aquesta zona, els residus o partícules entren en contacte amb l'atmosfera terrestre, s'encenen i és el que veiem com a pluja d'estels.\nCada 33 anys, quan passa el cometa, l'activitat de la pluja és molt més intensa i pot superar el miler de meteors per hora, com va ser el cas del 2001. Enguany, la intensitat serà menor que el 2001, però visible a simple vista, sense necessitat de telescopi: es podran veure al voltant d'uns 20 meteors per hora.\nSi tenim ocasió d'observar-ho, veurem els meteors de color vermellós i molt ràpids, i és habitual que deixin una cua de color verd que pot persistir durant uns segons.\nLa millor manera d'observar les pluges d'estels és fer-ho des d'indrets sense contaminació lumínica. Aquest dies la lluna hi ajuda, ja que tot just ha començat la fase creixent. L'altre factor natural decisiu, tenir una nit serena, serà molt improbable a la major part del territori aquesta matinada, a causa de la influència d'una pertorbació que farà la guitza. En canvi, les perspectives milloren per a l'inici de la setmana: la retirada de la borrasca portarà grans clarianes. Com que es preveu un altre màxim d'activitat dimarts al matí, la matinada de dilluns a dimarts serà un moment propici per a l'observació.


Publicat el 8 octubre, 2016 • Fes un comentari\nCafè a la fresca !\nPublicat el 12 juliol, 2016 • Fes un comentari\nUna de les millors maneres de fer passar la sed quan apreta la calor és un cafè fred. És fàcil, tan sols heu de triar un bon cafè, i fer-lo amb molt d’ amor. A nosaltres ens agrada molt amb una mica de sucre moreno (sense refinar). A Inhala tenim tota la gama de […]\nRegals i detalls de final de curs\nPublicat el 14 juny, 2016 • Fes un comentari\nEl curs escolar va finalitzant i potser esteu pensant en fer un detall als mestres o monitors dels vostres fills. Voleu sorprendre’ls amb un regal original ? A Inhala us el podem personalitzar, digueu-nos quin és el vostre pressupost i per qui és el regal, i us aconsellarem el millor. Una tassa bonica acompanyada […]\nPublicat el 24 març, 2016 • Fes un comentari\nOpenNight’2016 a Inhala, let’s celebrate !!!\nAquest divendres, dia 18 de Març, el centre de la ciutat de Granollers celebra la 5ª edició de l’ OpenNight. El comerç i restauració del centre tindran obert fins a mitjanit, tot donant la benvinguda a l’ esperada Primavera. Enguany hi haurà sorpreses en les decoracions i activitats en els carrers i places. Música, gastronomia, animació. […]


Finca rústica a reformar en un terreny de set hectàrees ✅ | Atipika\nFinca rústica a reformar en un terreny de set hectàrees\nSituada en una tranquil·la zona rural, molt tranquil·la, a la població de Sant Lluís, trobem aquesta finca rústica amb més de 600m2 construïts totalment legalitzats. Es tracta d’un immoble a reformar, amb moltíssimes possibilitats per la grandària del seu terreny, de 72.774m2, i la condició de l’habitatge. La casa principal compta amb 290m2 i el terreny disposa de diverses casetes d’eines, rafals, magatzems, un aljub d’aproximadament 400m2. A més, dins de la parcel·la es poden trobar restes megalítiques de gran valor històric. La parcel·la disposa de llum i pou propis. Es lliura totalment a reformar, amb moltíssim potencial. Garatge a la mateixa finca. Orientació sud i vistes al camp. ZONA: Menorca-Sant Lluís.\nXalet de disseny amb acabats únics a Cap d’en Font\nEn la luxosa urbanització de ‘Cap d’en Font’, entre la costa i l’aeroport de Maó, trobem aquesta construcció de 190m2, amb vistes al mar i un annex de 30m2, erigida sobre un solar de 1350m2. Aquest habitatge d’acabats únics i exclusius compta amb un ampli hall amb il·luminació natural que prové d’una cúpula de vidre i dissenyada a manera de claraboia, cuina totalment equipada amb un safareig independent, ampli saló-menjador, sala d’estar amb llar de foc, 4 habitacions dobles amb armaris encastats i 3 banys complets. Exterior alberga un preciós jardí amb piscina i la construcció annexa amb ús de bany exterior, traster i sala de màquines. Finalment, ocupant tota la superfície de la casa, trobem a la planta superior una terrassa amb magnífiques vistes de la costa ideal per gaudir-la com a zona chill-out.\nEquipada amb acabats de pissarra d’alta qualitat en els sòls, fusteria de fusta lacada i alumini. Aparcament semi cobert a la mateixa finca. Pre-instal·lació per a persianes elèctriques. Aire condicionat, calefacció centralitzada i dipòsit d’aigua amb bomba de pressió. Orientació sud i vistes al mar. ZONA: Sant Lluís.\nAssolellat xalet d’estil mediterrani en front del mar\nXalet amb llicència turística de 369m2 en parcel·la de 700m2 situat en el primer carrer des del mar. Encara que és segona línia, està al costat del mar i no té els inconvenients del salnitre de les ones del mar en trencar contra les roques. Des de l’habitatge s’accedeix al ‘Camí de Cavalls’ i es troba molt prop de platges com a ‘Punta Prima’ i altres cales. Alberga un gran habitatge en la planta superior i un apartament independent en la planta inferior, tots dos amb vistes al mar i absoluta privacitat. L’habitatge en planta superior compta amb un gran saló-menjador, cuina independent totalment equipada, 3 dormitoris, 2 banys i una fantàstica terrassa amb vistes panoràmiques al mar. La planta inferior és un apartament de convidats amb saló-menjador, cuina oberta integrada, 2 dormitoris i un bany. La finca disposa d’una gran terrassa amb piscina, zona de barbacoa i un garatge doble.\nEs lliura sense moblar, oferint una infinitat de possibilitats. Terres de gres i fusteria de fusta noble. Aire condicionat i sistema elèctric de baix consum. Aparcament per a 2 vehicles inclòs. Amb llicència turística. Vistes al mar amb una excel·lent visió de l’illa de l’aire i orientació sud. Assolellat, d’estil mediterrani i a pocs passos del mar. ZONA: Menorca-Sant Lluís-Són Ganxo.\nExclusiu xalet amb llicència turística a Binibèquer Vell\nSituada a la zona de Binibèquer Vell, amb impressionants vistes al mar i llicència turística, trobem aquest luxós xalet de 322m2. En aquesta propietat ens rep un ampli rebedor amb vestuari, i ens guia cap a un ampli i lluminós saló amb zona de menjador i llar de foc, tots dos amb accés a la zona exterior amb piscina. La cuina és de vitroceràmica i està completament moblada i equipada amb els millors electrodomèstics. A més, compta amb un accés a la terrassa coberta i la zona de barbacoa. Disposa d’un total de quatre dormitoris dobles amb armaris de paret, un d’ells en suite amb una superfície de 16m2 i bany amb jacuzzi. Compta amb un total de dos banys complets. Cal destacar l’extraordinària zona exterior de la propietat, 1000m2, amb jardí, piscina privada, terrasses cobertes amb columnates i zona chill-out amb barbacoa.\nLlicència turística inclosa. Es lliura totalment moblat i equipat amb mobiliari rústic. Terres de gres i fusteria interior de PVC. Vidres Climalit amb portes oscil·lo batents i persianes d’alumini. Calefacció central i gran aljub que garanteix subministrament i pressió d’aigua amb accés des del soterrani. Entrada principal amb videoporter. Aparcament per a quatre vehicles. Vistes al jardí i la piscina i orientació sud. Casolana, luxós i en una zona tranquil·la i exclusiva. ZONA: Menorca-Binibèquer Vell.\nEspectacular vila menorquina amb llicència turística\nSituada a l’àrea sud de Menorca, a pocs metres del centre de Sant Lluís, prop de l’aeroport i de platges emblemàtiques de la població com Binibèquer, Punta Prima i Alcaufar, trobem aquesta magnífica casa de camp que combina un estil modern amb la típica arquitectura menorquina. L’habitatge ofereix una construcció de 550m2 en un solar de 10.000m2, amb amplis espais verds, piscina privada, estable, zones de descans i molt més.\nLa casa principal es distribueix en dues plantes principals. La planta baixa ofereix un ampli vestíbul, saló-menjador d’estiu amb accés a l’exterior, sala d’estar amb llar de foc i cuina de vitroceràmica tipus office amb illa totalment equipada (amb forn, nevera, rentavaixella i microones). Aquesta planta alberga la suite principal, amb bany i vestidor, també dos dormitoris dobles amb armaris de paret, un bany complet i una condícia de cortesia. A la primera planta podem trobar una excepcional màster suite amb bany, vestidor i terrassa privativa amb vistes a tota la finca enjardinada. En total, l’habitatge compta amb cinc dormitoris, tres banys i una condícia. Cal destacar els exteriors de la propietat, amb diverses construccions annexes com són un gimnàs, un porxo amb barbacoa, hivernacle, diversos trasters, estable i apartament privat per a hostes amb dormitori doble i bany. A més, la finca ofereix una espectacular piscina amb jacuzzi, zona chill-out i un jardí amb meravellosa vegetació.\nTotalment reformada i amb acabats d’impecable qualitat, com a terres ceràmics i de gres, fusteria de fusta noble i molts altres. Llicència turística i contracte en vigor amb un tour operador, aportant beneficis segurs amb el lloguer turístic. Sistema de calefacció i aire condicionat amb bomba de calor. Reg automàtic en tot el jardí. La finca és totalment autosuficient, perquè disposa de pou propi d’aigua potable i sistema d’estalvi d’energia amb plaques fotovoltaiques. Connexió de fibra òptica. Garatge a la mateixa finca per a diversos vehicles. Vistes a tota la finca enjardinada i orientació sud. Exclusiva, amb una gran parcel·la i en una zona tranquil·la i agradable.\nFinca rústica a reformar en un terreny de set hectàrees - Alcaufar