Ateneu Llibertari Estel Negre | Marxa urgent «Salvem La Real» (30-07-07)\nResponsabilitat política als terrenys de Son Espases\nFa gairebé dos mesos de les eleccions i a Son Espases les coses segueixen igual. Les màquines no paren de fer feina, i si m’apurau diria que van més ràpid que mai. La gran promesa d’aquesta legislatura està fent aigües.\nÉs necessari recordar als que ara ens governen, el perquè estaven en contra d’aquest projecte quan estaven a l’oposició? Crec que la resposta hauria de ser que no, però ho faré per refrescar la memòria.\n1-El canvi d’ubicació de l’hospital va ser una decisió política i no tècnica, envoltada de sospitoses compres de finques properes a Son Espases, que fan pensar en tràfic d’informació privilegiada.\n2-No es va fer cap estudi d’impacte ambiental, que confirmàs que la ubicació de Son Espases fos la més factible. Aquest estudi es va fer posterior a l’elecció.\n3-No es va fer cap estudi de mobilitat a la zona. Actualment la rodona entre la carretera de Valldemossa i el Camí dels Reis ja es col·lapsa entre la gent que puja a la UIB i els treballadors/es dels dos polígons industrials, el de Son Castelló i el de Ca’n Valero\n4-La finca no té connexions ni a l’electricitat ni al clavegueram o aigua potable.\n5-L’Ajuntament de Palma va ser tan generós que va decidir comprar la finca de Son Espases a un preu superior a què va posar un peritatge extern, i després va cedir-la al Govern.\n6-No es van tenir en compte les sèquies que passen per la finca de Son Espases, la de la Vila i la d’en Baster, que estan declarades com a Bé d’Interès Cultural pel Consell de Mallorca.\n7-El projecte de construcció del nou hospital a Son Dureta ja estava pagat i es va indemnitzar.\n8-Es va tornar a pagar al mateix arquitecte per fer el projecte de Son Espases (realment aquest home deu estimar molt el Govern Balear).\n9-La licitació de les obres també va estar envoltada de problemes. La prova és la demanda que OHL més tres empreses han portat al Tribunal.\n10-En iniciar-se les obres, s’han destrossat part dels Béns d’Interès Cultural, s’han trobat restes que han estat obviades per l’empresa constructora i destruïdes.\n11-No hi ha hagut cap arqueòleg o arqueòloga fins que la plataforma no ho ha denunciat reiterades vegades.\n12-I tot un seguit llarg etcètera que farien aquesta carta molt llarga.\nDemanam responsabilitat al nou Govern i que comenci amb bon peu aquesta legislatura. Com més temps deixin passar per prendre la decisió més complicada serà aquesta. Siguin valents i defensin tot el que defensaven quan estaven a l’oposició.\nNúria Llabrés Prat | 25/07/2007, 14:02


Ruanda, una autocràcia 25 anys després del genocidi - El Temps\nRuanda, una autocràcia 25 anys després del genocidi\nHan passat 25 anys des que 800.000 persones van ser assassinades durant el genocidi de Ruanda. El president Paul Kagame presenta el país com un lloc de progrés i d'igualtat, però darrere aquesta façana la situació és una altra.\nQuan no havien passat ni quatre mesos després que Diane Shima Rwigara desafiés l'home més poderós de Ruanda, tres policies de paisà van entrar al despatx d'aquesta excandidata presidencial i s'hi van acostar sigil·losament amb les pistoles a punt. Ella era al lavabo rentant-se les mans, avui encara se'n recorda. Va aixecar els ulls, va mirar per la porta oberta i va saber de seguida que no podia fugir, que aquells homes havien vingut a detenir-la.\nDos dies abans un amic ja l'havia alertat d'una possible detenció. A Ruanda no deixen d'aparèixer informacions sobre persones desaparegudes que tenien objectius que xocaven amb els del president. Se'ls empresona o se'ls segresta; i alguns fins i tot acaben morts, com li va passar al pare de Diane Rwigara.\nAquell dia de final d'estiu del 2017 la policia va detenir Diane Rwigara i la seva família; se'ls van emportar a comissaria per interrogar-los.\nDiane Shima Rwigara, de 37 anys, una dona prima de mirada tímida, ens explica aquesta història al març, època de pluges, mentre a l'horitzó s'alcen núvols d'antracita. Porta un vestit fins als turmells i està asseguda en una cadira de rotang a la terrassa de casa dels seus pares, situada a la mateixa finca que casa seva. Al jardí hi ha plantes decoratives, els arbustos estan ben podats i al pati, sobre l'asfalt, hi ha aparcats sis cotxassos. Rwigara pertany a l'elit del país, aquí la vida és idíl·lica. Però un mur amb filat espinós separa la finca del món exterior.\nRwigara s'aïlla del que hi ha allà fora, a la capital, Kigali, on té molts seguidors que durant la campanya portaven samarretes estampades amb la seva cara. Avui, però, només d'esmentar-los el nom de Rwigara parlen fluix i diuen: "Prefereixo no fer cap comentari".\n"A Ruanda", diu Rwigara, "tothom té por". Pronuncia la frase amb fermesa. S'ha tornat més prudent, i només deixa passar periodistes darrere els murs de la seva finca quan té prou informació sobre les seves intencions. Sempre que parla de les pitjors setmanes de la seva vida, la mort del seu pare, la campanya d'atacs i difamacions contra ella, la detenció, que va durar un any i dues setmanes, es posa a riure, com si embellís una mica els records.\nDarrere el destí de la seva família hi ha un home, n'està convençuda: Paul Kagame, de 61 anys, president de Ruanda des de fa gairebé dues dècades.\nRwigara és una de les poques persones de Ruanda que s'atreveixen a criticar Kagame públicament. La majoria de ruandesos li tenen por o li estan agraïts pel fet d'haver estat el comandant del Front Patriòtic Ruandès (FPR), que el 1994 va posar fi al genocidi, del qual aquest abril es commemora el 25è aniversari.\nL'inici de la massacre, el 7 d'abril, és dia de festa nacional. Per tot el país hi ha monuments en record de les víctimes, les prop de 800.000 persones que van morir entre l'abril i el juny del 1994, sobretot tutsis, però també hutus que s'oposaven als escamots de la mort. De mitjana, durant aquells cent dies cada cinc minuts s'assassinava una persona.\nA la capital hi ha el Kigali Genocide Memorial, on, entre munts de roses, hi ha enterrats els ossos de més de 250.000 persones. A l'interior, en una de les sales, hi ha penjades fotos de les víctimes en pícnics, en estudis fotogràfics o en festes de graduació. En una altra sala, hi ha fotos de nens, de dos o tres anys, fetes en dies d'alegria i despreocupació, abans que algú els partís el crani amb un matxet, els esberlés el cos contra una paret o els perforés amb una ràfega de bales.\nSón retrats de milers i milers de biografies inacabades.\nTotes aquelles persones van morir per culpa de l'afirmació que hi havia diferències entre ètnies, que algú que tenia la indicació "hutu" al passaport era una persona de menys valor que una altra que hi tingués "tutsi".\nPer això el president Kagame va prohibir que es parlés públicament d'ètnies i va fer eliminar aquesta informació dels passaports. En comptes de centrar-se en les diferències, va establir una constitució en què tots els ruandesos tenen els mateixos drets, si més no sobre el paper.\nL'article 11 diu: "Tots els ruandesos neixen iguals i resten iguals en drets i deures".\nD'aquest principi es dedueix també que els homes i les dones tenen igualtat de drets, i com a mínim un 30% dels polítics i dels treballadors públics han de ser dones. Aquest dogma també té motius pragmàtics: per cada home que va sobreviure al genocidi hi ha set dones, que no van tenir més remei que reconstruir el país, com a vídues o com a òrfenes.\nActualment, el 61% dels diputats de la cambra baixa són dones, més que en cap altre país del món. A més, les dones tenen dret a divorciar-se i els correspon la meitat de les propietats compartides.\nEn realitat, però, la unitat decretada de tots els ruandeses va crear una pau superficial. Gairebé mai no apareixen a la superfície conflictes entre hutus i tutsis, i és difícil trobar algú que parli sobre el dolor que va patir o que va causar a algú altre.\nFent un tomb per la capital, Kigali, aquest passat no es percep. Hi ha gent amb esportives i samarretes Nike prenent alguna cosa en cafeteries o voltant per botigues comprant targetes SIM per al mòbil, diaris que s'anuncien com a publicacions independents, vestits de cotó i arracades de tela. Les dones estudien a la universitat, funden empreses, arriben a ser periodistes o neurocirurgianes i contribueixen al país amb impostos. L'economia creix, la taxa d'escolarització arriba gairebé al 100% i el sistema sanitari cobreix gairebé tots els ruandesos.\nEs veuen moltes cases ben cuidades, arbustos ben retallats i creixen acàcies amb flors grogues. Les bosses de plàstic estan prohibides; i a tot arreu de Kigali hi ha homes construint edificis nous.\nPer les seves reformes, el 2018 Kagame va ser distingit com a "africà de l'any" als premis All Africa Business Leaders Award. La revista Forbes Africa el va posar en portada, i als països occidentals molta gent elogia els progressos de Ruanda, que alguns fins i tot anomenen la "Suècia de l'Àfrica". Aparentment, Ruanda és un país meravellós: per l'economia i la igualtat de drets. I Kagame n'és l'arquitecte. Ell ofereix pau, una economia pròspera, un Estat que funciona bé i una igualtat de drets considerable per als estàndards africans. I a canvi exigeix fidelitat.\nPerò fins a quin punt és creïble aquesta emancipació que ve de dalt? Quanta llibertat té la gent en un país governat per un home que reprimeix l'oposició i prohibeix tota protesta considerant-la una traïció a la unitat? Què té d'autèntic, el meravellós país de Kagame?\nDiane Shima Rwigara, asseguda amb les cames arronsades en una cadira a la terrassa de casa seva, afirma: "Tant se val el que faci Kagame: tot el que fa és per impressionar Occident".\nRwigara va néixer el 1981 en una família benestant. En aquell moment Paul Kagame vivia a l'exili a Uganda perquè per als tutsis el país no era un lloc segur. Els tutsis s'havien convertit en l'elit del país de mans dels belgues, però només representaven un 10% de la població. Després de l'etapa colonial belga, el 1962, molts van ser perseguits, expulsats o assassinats. La guerra civil va començar a principis dels anys noranta quan un exèrcit tutsi, el Front Patriòtic Ruandès (FPR), van entrar des d'Uganda per combatre el govern hutu. Com que l'FPR era superior militarment, per contrarestar-lo els extremistes hutus van planejar l'extermini de tots els tutsis.\nA l'inici del genocidi, Rwigara tenia 12 anys. Molts membres de la seva família van ser assassinats perquè eren tutsis. Ella vivia amb els seus pares i avis a Bèlgica quan l'FPR, sota les ordres de Kagame, va entrar al país pel nord i va avançar cap a l'est i el sud, i després a l'oest de Ruanda, on també va matar milers de civils, i va posar fi al genocidi al juliol. Encara avui Kagame legitima el seu domini autoritari amb la victòria militar d'aleshores.\nDiane Rwigara explica que no va tornar a Ruanda fins dos anys després. En aquell moment Kagame ja era vicepresident. A ella li semblava que la gent només mirava endavant i mai enrere, com si no hi hagués hagut mai el genocidi de què la seva família, igual que la de Kagame, havia estat víctima. Ruanda li semblava un país lliure.\nEl dia que Diane Rwigara es va convèncer del contrari està vinculat a una altra data, el 4 de febrer del 2015, el vespre que va morir el seu pare.\nElla era als EUA. El seu pare, això ho va saber per telèfon, havia pujat amb cotxe a un turó. Per culpa d'una irregularitat del camí i pel fet que conduïa de pressa –segons els informes oficials–, va anar a parar al carril contrari. Va xocar amb un camió. Al diari The New Times, pròxim al govern, l'endemà deien: "Mor l'empresari Assinapol Rwigara en un accident". Diane Rwigara creu que va ser un assassinat.\nLa seva mare li va explicar que va anar al lloc de l'accident. El pare encara era viu. Ella volia trucar a un metge d'emergències, però la policia li ho va impedir. El seu pare va morir perquè algú, amagat al seient de darrere d'un cotxe de policia, li va clavar un ganivet al coll.\n"Ja feia temps que tenia problemes perquè era una figura massa perillosa per al president", diu la filla des de la terrassa; i li tornen les riallades. "Però ningú s'esperava un assassinat".\nAssinapol Rwigara era un empresari del tabac i del sector immobiliari. Durant la guerra civil es diu que va donar suport a l'exèrcit tutsi. Més endavant va beneficiar-se del règim de Kagame, va poder fer augmentar la riquesa i el prestigi. Però llavors, segons diuen els rumors, va entrar a formar part d'un grup d'empresaris i exmilitars que volien revoltar-se contra Kagame. Molts d'ells han estat assassinats o empresonats.\nEl motiu real de la mort del seu pare, diu Diane Rwigara, van ser les seves empreses: el negoci del tabac, una empresa de construcció i una distribuïdora de sabó i cartró. El seu pare, diu la filla, no les va voler entregar a l'FPR, que avui dia encara controla l'economia del país.\nDesprés de la mort del seu pare, Diane Rwigara va oferir una roda de premsa. Es va posar en contacte amb organitzacions pels drets humans i va escriure una carta al president en què li presentava els resultats de l'autòpsia. Kagame no va contestar.\nEl 3 de maig del 2017 anuncia que es presenta a la eleccions presidencials i que ho fa en contra d'un home que podria ser el responsable de la mort del seu pare.\nPassats només dos dies, apareixen a internet unes fotos en què se la veu a ella, presumptament, estirada al sofà o davant d'unes cortines tancades, despullada. Rwigara diu que les imatges són falses, modificades amb Photoshop. Més endavant li comuniquen que no té prou firmes per presentar candidatura, en necessitava sis-centes.\n"En realitat", diu Rwigara, "en tenia més del doble".\nEl 14 de juliol va fundar el People Salvation Movement, el Moviment per a la Salvació del Poble, que vol plantar cara al govern.\nI, si bé no es va poder presentar a les eleccions, que guanyaria Kagame amb gairebé un 99% dels vots, al cap d'uns dos mesos la van empresonar.\nEl parlament de Ruanda està situat al barri de Kimihurura. A les parets encara s'hi poden veure marques dels impactes de projectils de fa vint-i-cinc anys. Hi ha un museu, amb uns grans cartells de Kagame presentat com un heroi de guerra. És un parlament de fireta. Els diputats pertanyen o bé al partit de govern, l'FPR, o a una oposició que dona suport al president.\nA l'edifici del parlament un divendres al matí de final de març hi trobem un exemple de la història d'èxit que tant li agrada a Kagame proclamar als quatre vents: una de les 49 dones d'aquesta cambra de 80 diputats. Clarisse Imaniriho, de 24 anys, és la parlamentària més jove de Ruanda. Diu Imaniriho: "El meu principal model a seguir és Paul Kagame. Sense ell i les seves tropes les coses no li anirien tan bé, a aquest país".\nEs reclina en la seva cadira de cuir, una dona de rostre seriós que porta els cabells lligats en una trena ben estreta. En preguntar-li per l'actualitat política, sigui sobre el tema que sigui, ella mira un DIN-A4 on té unes anotacions i respon amb una frase elogiosa per al règim de Kagame: sobre l'atur diu que pràcticament no n'hi ha; sobre les reivindicacions del jovent, diu que els joves són totalment feliços; sobre quins reptes té ella en política, respon que vol emular els soldats de l'FPR que van alliberar Ruanda. Va repetint tota l'estona una frase, amb diverses variacions: "A Ruanda totes les persones són iguals".\nHi ha paraula per descriure aquesta actitud que propaga Paul Kagame i que els parlamentaris com Imaniriho repeteixen infinitament: "Rwandanness", en anglès, que es podria traduir com "esperit ruandès".\nEl periodista i professor Christopher Kayumba el va descriure en la seva tesi doctoral. Kayumba, un home amb americana negra, ens rep a la terrassa d'un cafè, i ens explica el terme: denomina allò que, pel que sembla, caracteritza els ruandesos: "un sentiment de comunitat que sorgeix de la nacionalitat comuna".\nEn el seu estudi, Kayumba ressegueix l'evolució de Ruanda des del genocidi fins a convertir-se en un país amb un gran percentatge de dones al parlament. Kayumba exposa com les potències colonials i els dirigents ruandesos van provocar conflictes entre ètnies. Posa de manifest com més endavant Paul Kagame va fer tot el possible per esborrar aquelles suposades diferències.\n"Kagame va prohibir parlar sobre ètnies", diu Kayumba en l'entrevista. I afegeix que el president només parla d'igualtat de drets. "El paper de les dones ha canviat, realment. Tenen drets, i fins i tot són parlamentàries. Però a Ruanda el parlament no té gens de poder".\nL'emancipació serveix a Paul Kagame com un reclam publicitari. Anuncia el percentatge de dones al parlament amb llums de neó. I la veritat, el fet que una quota com aquesta no té cap valor en un país que no és lliure, passa desapercebuda.\n"Només perquè ningú no parli de tensions ètniques", diu el professor, "no vol dir que el problema s'hagi resolt".\nEl dia que Diane Rwigara va ser detinguda, els policies se la van emportar a comissaria. Cada dia, explica, la interrogaven, cinc, sis, set hores seguides, durant tot un mes.\nAl setembre Rwigara, la seva germana i la seva mare van acabar a la presó. Al principi detingudes per evasió d'impostos, però al final les van acusar d'agitació a favor d'una rebel·lió.\nAllà la van rapar al zero, li van donar l'uniforme de presidiària, un vestit rosa, i la van ficar en una cel·la amb dos llits, una pica i un vàter. La compartia amb cinc dones més.\n"La presó", diu Rwigara, "és com un cementiri per a vius". La frase li va sentir dir a una interna, tancada per avortament, que a Ruanda està molt restringit.\nDiane Rwigara es va fer amiga de moltes dones, que al cap de dies o setmanes eren intercanviades per altres. Aviat es va adonar que aquelles dones havien d'espiar-la. D'aquesta manera, el govern, pel que explica Rwigara, volia descobrir alguna cosa sobre el Moviment per a la Salvació del Poble. Rwigara diu que ella no va dir res.\nUn any i dues setmanes més tard va ser posada en llibertat sota fiança, juntament amb la seva mare. Poc després van retirar les acusacions. Rwigara diu que només la van alliberar per la pressió exercida des de l'estranger, perquè mitjans i advocats pels drets humans la van qualificar com a presa política.\nA la seva terrassa, Diane Rwigara diu que vol continuar endavant, que no té gens de por que la tornin a detenir. "Forma part de la vida d'un opositor que et tanquin a la presó o que et matin".\nVol reconstruir el Moviment per a la Salvació del Poble. I el 2024, quan hi torni a haver eleccions presidencials, es vol tornar a presentar. Potser. "Per a què val la pena viure, si no?", diu Rwigara. "Al capdavall, el dia a dia a Ruanda sembla com estar a la presó".\nAl parlament la diputada Clarisse Imaniriho es mira les ungles, pintades de vermell.\nUna última pregunta: "Què cal canviar per millorar la situació de les dones? La llei de l'avortament?".\nImaniriho riu per primer cop després d'una hora d'entrevista en què ha donat sempre les mateixes respostes, i contesta: "Prefereixo no fer cap comentari".\nI afegeix: "A tothom li agrada Ruanda tal com és. Aquí tots som lliures".


Divendres, 20 Novembre 2020 13:53\nDimarts, 17 Novembre 2020 13:34\nDilluns, 09 Novembre 2020 13:37\nL'Ajuntament de Burjassot, des de l'Agència de Promoció del Valencià (AVIVA) que dirigeix la regidora Manuela Carrero, i en col·laboració amb Escola Valenciana de l'Horta Nord, tornarà a posar en marxa els grups de conversa en valencià, un programa que s'emmarca en el projecte Voluntariat pel Valencià per a la promoció de l'idioma autòcton i cooficial en l'àmbit autonòmic. En aquesta nova edició, les "classes" se celebraran telemàticament, a causa de l'actual situació sanitària generada per la pandèmia del coronavirus. Les classes estan dirigides a persones de més de 16 anys i empadronades a Burjassot.\nAixí, coordinats per AVIVA, està previst que es formen tres grups de conversa amb veïns i veïnes amb ganes d'aprendre i practicar el valencià parlat, a les quals se sumarà la persona voluntària que exercirà de professor. Els grups de conversa es "reuniran" virtualment els dimarts, de 17:30h a 18:30h; els dimecres de 10h a 11h i els dijous, de 17:30h a 18:30h.\nLes persones que vulguen formar part d'un d'aquests grups de conversa en valencià, hauran d'inscriure's en el programa, gratuïtament, a través de la web municipal. Les inscripcions s'obriran el dimarts 10 de novembre, a partir de les 9h, i estaran obertes fins que s'esgoten les places disponibles.\nEstà previst que les classes comencen dimarts que ve 17 de novembre i que es prolonguen fins a finals del mes de maig. Les converses es realitzaran a través del programa de videoconferència i missatgeria instantània Jitsi Meet i, per al seu desenvolupament, els veïns i veïnes que s'apunten a aquest programa, rebran un llibre, un quadern d'aprenentatge, una llibreta, un bolígraf i una xapa amb el lema "Parla'm en valencià".


R I U E T Ó: d’agost 2012\nIntensa jornada judicial pels aldarulls de Sant Agustí enmig d’un ampli desplegament policíac\nDos municipals admeten que l’ús d’esprai no era necessari i el magistrat n’amenaça un de denunciar-lo per fals testimoni. Una perjudicada revela que li negaren el dret de presentar-ne una denúncia. El fiscal no acudí a la cita\nLa mare d'una criatura ruixada amb esprai, dos agents de la Policia Local i tres joves felanitxers declararen ahir als jutjats de Manacor davant el magistrat que investiga la causa relativa als incidents que es registraren a les passades festes de Sant Agustí, quan les autoritats passaren sota pal·li. A banda del jutjat, però, la notícia ahir era també al centre de Manacor, pres per un ampli desplegament policíac. Fins i tot es veié un helicòpter sobrevolant la ciutat.\nLa primera persona que declarà va ser la mare d'un infant de sis anys que va ser ruixat amb gas i que, com altres desenes de felanitxers, va haver de rebre atenció mèdica. M.G.C., que comparegué en qualitat de perjudicada, explicà al magistrat que anà a denunciar els fets a la Policia Local, però que l'agent es negà a recollir la demanda al·legant que "no tramitaria una denúncia contra un company". Llavors acudí a la Guàrdia Civil, on sí que cursà la demanda. Afegí, així mateix, que sentí com agents de la Benemèrita admetien que els municipals "s'havien posat molt nerviosos".\nEls dos agents de la Policia Local que ahir declararen no utilitzaren l'esprai urticari. Manifestaren, tots dos, que no ho consideraren necessari, des de la posició on estaven. Digueren que no van veure cap agressió concreta, que tot plegat els semblà un tumult, que no creuen que algú organitzàs les suposades agressions a les autoritats. Un d'ells admeté que havia "sentit" que els dos agents que sí que flitaren són, alhora, l'instructor i el secretari de l'informe que redactà la Policia Local felanitxera i que ha motivat la causa judicial. Quant a la compareixença dels dos agents, cal afegir que el jutge advertí que un d'ells ha exposat dos relats distints dels fets: en el primer informe (redactat a la tardor), assegurà que un jove havia iniciat els aldarulls, mentre que ahir digué que aquest jove feia altres coses. El jutge li recordà que, com a agent, té l'obligació de dir la veritat i que no fer-ho està penat.\nEls tres joves imputats, pel seu cantó, reafirmaren que les festes de l'any passat van ser com sempre, amb l'excepció que els municipals varen flitar amb gas. Cal assenyalar, així mateix, que el fiscal no acudí a les compareixences. La roda de declaracions continuarà dilluns que ve, amb les compareixences de Catalina Soler i Maria Salom i altres imputats i municipals.\n"Que ve Bauzá?"\nMentre al jutjat tenien lloc les declaracions, una dotzena d'agents de la Policia Nacional, pel cap baix, s'havien desplegat pel centre de Manacor. Una parella vigilava al portal dels jutjats, dos més feien guàrdia en un cap de cantó del mateix carrer, tres eren a la Bassa, i una altra parella feia guàrdia devora l'Ajuntament. Cal assenyalar, a més, que un helicòpter (de la Policia) sobrevolà Manacor. Ciutadans que passejaven anaren fins a les dependències judicials per saber què passava. Arribà a córrer la brama que José Ramón Bauzá era a la vila. Altres feien broma insinuant que, com a mínim, "deu ser-hi Rajoy".\nAquest diari intentà conèixer els detalls del dispositiu de seguretat. Els agents remeteren a la Prefectura de la Policia Nacional de Palma que, alhora, assegurà que la delegació de Manacor es negà a facilitar-los les dades. Es van limitar a informar que s'havia muntat "un dispositiu que evitàs que es registrassin incidents". Els agents, en cap moment, no hagueren d'intervenir. Ningú no es concentrà, ni protestà, ni hi va haver cap incident.\nDavant les festes que venen\nDe la premsa d'avui (Diari de Balears):\nPublicat per Rieuto a 10:00\nDe la pintada infantil del passat dissabte\nLes multes pels incidents de Sant Agustí ja sumen 30.150 euros\nDel diari Balears d'avui\nLes multes pels incidents a les festes de Sant Agustí de Felanitx, dels quals ben aviat farà un any, continuen augmentant. Ahir, ja eren set les persones multades i la quantia total a pagar sumava 30.150 euros. Es tracta de sis multes de 5.000 euros i una –per a un menor– de 150 euros.\nEn principi, el degoteig de sancions no s’ha acabat, ja que tant des de Felanitx en Moviment com des del Comitè en Defensa de les Festes Populars s’espera que tots els imputats en la causa penal oberta al jutjat de Manacor rebin la sanció; és a dir, que l’import total de les multes podria ascendir, si es confirmen les pitjors previsions, a 55.150 euros.\nEls fets es remunten al 28 d’agost del 2011, quan alguns agents de la Policia Local ruixaren amb gas lacrimogen membres de la penya El Coso i diferents persones concentrades per veure el ball dels cavallets. Els moments de màxima tensió, com cada any –per altra banda–, es registraren quan les autoritats passaren per davall el pal·li. En el moment que la presidenta del Consell hi passava, escortada pel batle i la corporació municipal, els agents carregaren contra els que increpaven la presidenta. Arran dels aldarulls, la Policia Local elaborà un informe, que a instàncies del batle, Gabriel Tauler, s’envià a la Fiscalia i s’entregà també a la Delegació del Govern. Així, s’ha obert una causa penal al jutjat de Manacor i, de moment, ja han anat a declarar diferents regidors de Felanitx, però no hi ha estat citat, almanco fins ara, cap dels 12 imputats.\nLa via administrativa, la que inicià la Delegació del Govern, és la que ha fet possible les set multes notificades fins ahir.\nEl batle de Felanitx, Gabriel Tauler (PP), interrogat sobre les sancions, assegurà que “férem la nostra feina i passàrem l’informe del que havia succeït a la Delegació del Govern”. “Supòs que han fet la seva feina”, afegí el primer edil, qui explicà que des del Consistori ja s’han mantingut contactes amb la penya El Coso perquè Sant Agustí –és dia 28– sigui enguany tranquil. “Hem de rebaixar la tensió i evitar qualsevol tipus d’incident”, comentà. En aquest mateix sentit, des de l’Ajuntament, tot i que de manera extraoficial, s’ha contactat amb el cercle més proper al president José Ramón Bauzá per intentar evitar-hi la seva presència.\nD’altra banda, Antoni Nadal (PSIB), cap de l’oposició al Consistori, manifestà que “renunciarem a qualsevol acte conjunt amb el Partit Popular i no participarem en la comitiva municipal”.\nNadal fou extremadament crític amb la primera vara, a qui acusà directament de fer una “persecució ideològica i política contra els joves felanitxers”, alhora que expressava el desig que la festa pugui tenir lloc enguany sense incidents ni provocacions.\nDes del Comitè en Defensa de les Festes Populars es programen actes de marcat caràcter reivindicatiu, tant en defensa de la llengua pròpia com contra les retallades, sempre sense la mínima violència.\nLes multes pels incidents de Sant Agustí ja sumen ...


Sánchez anuncia ara ajudes d'11.000 milions per a empreses, pimes i autònoms\nSánchez anuncia més resposta policíaca i augmenta la tensió amb Podem per Hasel\tSánchez anuncia més resposta policíaca i augmenta la tensió amb Podem per Hasel\nSánchez anuncia ara ajuts d’11.000 milions per a empreses, pimes i autònoms\nLes mesures se centraran principalment en l'hoteleria, la restauració i el sector turístic\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha anunciat al congrés que el seu executiu posarà en marxa “les setmanes vinents” un nou paquet d’ajuts per valor d’11.000 milions d’euros per a empreses, pimes i autònoms. Segons Sánchez, “és una quantitat important de recursos per a continuar donant suport a sectors que creixien abans de la pandèmia i que ara es troben en una situació extremadament complexa, com són l’hoteleria, la restauració i el sector turístic, entre altres”.\n“Els ajuts permetran que contractin els treballadors necessaris per a la recuperació econòmica, perquè no volem tan sols salvar empreses i llocs de feina, sinó reforçar-los i crear-ne més”, ha afegit.\nEl president espanyol ha fet l’anunci durant la seva compareixença al congrés per a retre comptes sobre l’aplicació de l’estat d’alarma. A l’inici de la intervenció, ha fet una crida a la “unitat” de les forces parlamentàries perquè “després d’un any d’aturada econòmica la societat espanyola està exhausta i espera de la política humanitat, responsabilitat i generositat”. “La societat demana unitat, i això he vingut a demanar a aquesta cambra”, ha dit.\nSánchez ha dit que la recuperació econòmica era una esperança “real, efectiva i possible”, però que també hi havia d’haver una recuperació “emocional” dels ciutadans. Ha recordat que des que va començar la pandèmia el govern d’Espanya ha activat ajuts a empreses, treballadors i llars “equivalents al 20% del PIB, un exercici de protecció mai vist”. Segons el president espanyol “només el pagament dels salaris en ERTE i autònoms ascendeix a 40.000 milions d’euros als quals se sumen 116.000 milions de crèdits ICO“.


L'1x1 del duel per presidir el Barça: Laporta resisteix el cos a cos de l'últim debat | NacióDigital\nper Joan Serra Carné / Ferran Casas / Sergi Ambudio , 5 de març de 2021 a les 23:48 |\nEl Barça tindrà nou president aquest diumenge. Joan Laporta, Víctor Font i Toni Freixa aspiren a governar el club blaugrana i assumir la tasca, titànica, de la reconstrucció, complexa com serà la transició de l'entitat després de l'etapa convulsa de Josep Maria Bartomeu. La junta sortint deixa en herència una crisi institucional, econòmica i esportiva difícil de revertir en el curt termini. La caixa és buida i el deute és astronòmic, dèficits que s'afegeixen a la taca de reputació que ha deixat el Barçagate.\nEls tres aspirants a la presència han formulat les seves propostes en el debat decisiu, el de TV3 i Catalunya Ràdio, pot contribuir a decantar el percentatge d'indecisos, socis que no han optat pel vot per correu. Laporta parteix com a favorit, per haver liderat la recollida de signatures, mentre que Font aspira a la sorpresa i discutir-li la victòria. Freixa, tercer en discòrdia -també en la fase de presentació d'avals-, disposa de menys opcions de partida.\nUbicat al plató entre els dos aspirants, Laporta ha subratllat la seva experiència com a president per projectar-se com l'única figura capacitada per fer un tomb al club. Orgullós dels èxits esportius de la seva etapa al Camp Nou -ha obviat, això sí, altres facetes de la gestió-, Laporta ha assegurat que podrà revertir la crisi econòmica de l'entitat. Ha defensat el projecte dels bons per disposar de liquiditat, després que Font els hagués qüestionat. De fet, malgrat les enganxades amb Freixa, ha dirigit bona part dels seus atacs al candidat de Sí al futur, a qui ha acusat de ser un "gestor presumptuós" que ha hagut de "rectificar" constantment en campanya. Laporta, còmode en el cos a cos, fins i tot li ha etzibat a Font que diumenge el voti per agrair-li els anys de celebracions esportives. L'expresident s'ha presentat com el gran valedor perquè Messi es quedi al Camp Nou. "Si guanya algun dels altres dos candidats serà més difícil que Messi es quedi al Barça", ha sentenciat, abans de reiterar la seva confiança en Koeman. És el candidat que més ha somrigut durant el debat.\n"No deixaré d'estar orgullós d'haver deixat el millor Barça de la història".\nLaporta ha respost les acusacions de Freixa, que ha afirmat que la junta sortint del 2010 va deixar un pitjor balanç econòmic que el que cedeix ara la directiva de Bartomeu. "No et treus la rancúnia de sobre", ha afirmat Laporta, que ha lamentat que Freixa fes "trilerisme comptable" per "menystenir" la seva gestió.\nVÍCTOR FONT (Sí al futur)\nAmb un missatge estudiat i vehement -dirigint-se explícitament a càmera, però amb poca cintura-, l'aspirant a la presidència ha demanat un canvi de dalt a baix al club. És el candidat que ha volgut marcar més distàncies amb Bartomeu, fins al punt de considerar el cas judicialitzat que li va costar la detenció a l'expresident com a Bartogate. Font, que ha assegurat que el Barça ha tocat fons, ha contraposat un model de club modernitzat -amb nous mecanismes de control- a la gestió protagonitzada per Laporta, amb qui ha recordat que va quedar "sol" per la seva actitud. Li ha costat, tanmateix, respondre amb rapidesa les invectives de l'expresident. S'ha venut com la solució de "canvi" davant la "improvisació" dels seus rivals. En el terreny esportiu, ha defensat una idea madurada, amb Xavi com a icona -ha dit que serà imprescindible per convèncer Messi- i Cruyff com a referent filosòfic. Ha esquivat els noms de fitxatges, com els seus rivals.\n"Les velles solucions per a nous problemes no funcionen".\nFont ha respost a les contínues afirmacions de Laporta, que posaven en dubte la capacitat de l'aspirant per dirigir el Barça, malgrat els anys de preparació del projecte i de l'experiència professional: "Tinc una experiència empresarial que duplica i triplica la teva". Al tram final del debat, per combatre els dards de Laporta, li ha preguntat si el seu secretari tècnic seria un "extintor", en referència a la paròdia del programa de Polònia de TV3.\nÀgil en el combat dialèctic -ja va ser portaveu de la directiva en l'etapa de Sandro Rosell com a president-, Freixa ha volgut presentar un projecte evolucionat per governar el club sense trencar amb el passat més immediat. A diferència de Font, ha renunciat a presentar un escenari "apocalíptic", potser amb la voluntat de diluir el dany que li pot causar en les eleccions el fet d'haver compartit junta amb Bartomeu. Ha destacat el "potencial immens" del Barça per mirar més endavant que enrere mentre intentava neguitejar Laporta per captar els vots més antagonistes a l'expresident. Ha assegurat que, a banda de renovar Messi, podrà fitxar fins a tres futbolistes de primer nivell, i ha estat el primer a parlar de l'equip femení. Freixa ha demostrat ser el candidat continuista, com s'ha demostrat en l'episodi de la retirada de la presidència d'honor a Cruyff. En l'arrencada, ha patinat amb una defensa poc argumentada de la necessitat de trencar el confinament comarcal per votar diumenge.\n"M'inquieta que es vulgui fer un club nou".\nFreixa ha intentat presentar-se com la tercera via. Per això, ha volgut erosionar els seus adversaris des del primer tram del debat: ha retret a Font ser el candidat de la "teoria i l'organigrama", per presentar-lo com a un tecnòcrata sense passió, mentre que a Laporta l'ha acusat de viure del "romanticisme i la nostàlgia", per despullar-lo del rigor d'un projecte solvent. S'ha demostrat la nul·la química personal amb l'expresident.\nEleccions Barça 2021, Les anàlisis de NacióDigital, Esports, Barça, debat TV3, TV3, eleccions Barça 2021, Joan Laporta, Victor Font, Toni Freixa, eleccions


Reclamen endurir les restriccions perquè la vacunació no arriba a temps de frenar la quarta onada\nCua en un punt de vacunacio contra el covid19 a la Facultat de Geografia i Historia, a Barcelona. Pere Virgili\nA l’Hospital de Sant Pau de Barcelona, com a tots els centres sanitaris del país, han treballat a ple rendiment durant les vacances de Setmana Santa. En aquest cas, també en xarxa amb altres serveis assistencials per començar a derivar pacients en previsió d'un auge dels ingressos per coronavirus que pot portar al límit els serveis de medicina intensiva. "Estem preocupats perquè es preveu, com a mínim, un escenari similar al de la tercera onada i tot fa pensar que tindrem un increment d’ingressos a l'UCI que tensionarà la resta d’activitat prioritària", explica la cap d’urgències del Sant Pau, Mireia Puig. De fet, la majoria de professionals sanitaris consultats per l'ARA ja donen per fet que a partir de la setmana que ve caldrà començar a desprogramar, altre cop, l'activitat hospitalària no covid. I per evitar-ho, subratllen, cal contenir com més aviat millor l'avenç del virus. A falta d'una bona taxa de cobertura vacunal entre la població més vulnerable, tots ells afirmen que l'única eina a l'abast continua sent l'enduriment de les restriccions.\nA partir dels 600 ingressats a les UCI "es posa en perill el sistema sanitari perquè vol dir que ja tens la meitat de les unitats ocupades amb pacients covid i has d’aturar altres intervencions que també requereixen llits de crítics", alerta la cap de medicina preventiva i epidemiologia de la Vall d'Hebron, Magda Campins. Prendre altre cop la decisió d'ajornar i reprogramar cirurgies i consultes externes seria molt perjudicial per a la salut de la població. "Tots els hospitals ja estem molt carregats i hi ha moltes altres malalties a atendre. Ens preocupa tot això perquè seria un perjudici enorme i catastròfic arribar a una situació similar a la de la primera onada", corrobora Josep Maria Mòdol, director mèdic de l’Hospital Germans Trias i Pujol.\n"Una possibilitat que es planteja és que aquesta onada tingui el mateix impacte [en nombre d'ingressos a l'UCI] que la primera" ”\nAntoni Trilla Cap del servei de medicina preventiva i epidemiologia de l'Hospital Clínic\nMòdol anticipa que les pròximes setmanes es pot arribar al pic assolit a la tercera onada "tot i estar en ple creixement" de la quarta onada. Tot plegat, coincideixen els sanitaris, sense saber encara quins són els efectes de la mobilitat de la Setmana Santa, de manera que si es tradueix en un augment de contagis, com és previsible, es podrien superar els 700 pacients ingressats a les UCI, com augura Jesús Caballero, president de la Societat Catalana de Medicina Intensiva i Crítica (Socmic) i cap del servei de medicina intensiva de l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida.\nAls hospitals encara els esperen entre dues i quatre setmanes d'augment de la pressió hospitalària. És més, no es descarta que s'arribi a igualar el nombre d'ingressos a l'UCI de la primera onada, quan hi va haver 1.300 llits ocupats, 900 dels quals per malalts de covid. A diferència de la primera i la segona onada, però, ara el sistema sanitari està més preparat, hi ha més opcions de tractaments i més mesures de protecció. "Però una possibilitat que es planteja és que aquesta quarta onada tingui el mateix impacte [en nombre d'ingressos a l'UCI] que la primera o, si ho vols dir d’una altra manera, tingui més impacte que la segona i la tercera", argumenta el cap del servei de medicina preventiva i epidemiologia de l'Hospital Clínic, Antoni Trilla.\nEl 70% de la població pot infectar-se\nNo obstant això, l’impacte real d’aquesta quarta onada –o repunt de la tercera, segons Trilla– "vindrà modulat per les mesures de restricció que es prenguin", sosté Clara Prats, investigadora del grup Biocomsc, que creu que el confinament comarcal serà insuficient per controlar l'avenç de la pandèmia. A grans trets, el 70% de la població "és encara susceptible d’infectar-se perquè no han sigut vacunats ni han passat la malaltia i la variant britànica, que és ràpida i agressiva, encara té camp per recórrer", apunta Trilla.\n"La vacunació és insuficient a les franges d’edat que entren a la l'UCI. Aquesta onada no l’aturarem amb la vacunació" ”\nJosep Maria Mòdol Director mèdic de l'Hospital Germans Trias i Pujol\nEls caps de servei d'hospitals consultats per l'ARA consideren que l'única manera de frenar la quarta onada és endurint les restriccions, ja que els efectes de la vacunació no arriben a temps per contenir-la. L'efecte de la vacunació sí que es nota en la mortalitat –molts dels més grans de 80 anys ja han estat vacunats amb la primera dosi i pràcticament tots els usuaris de residències estan protegits–, i una mica en l’hospitalització convencional. De moment, però, les vacunes no estan frenant els ingressos a les UCI. "La vacunació és insuficient a les franges d’edat que entren a l'UCI. Aquesta onada no l’aturarem amb la vacunació, ja la tenim aquí i l’única manera és incrementar el nivell de les restriccions", opina Mòdol, de l’Hospital Germans Trias i Pujol, que considera que calen "mesures més agressives" i demana un "últim esforç" abans d’assolir la immunitat de grup.\n"Una acceleració en els ingressos a l'UCI ja és un mal indicador per prendre decisions, significa que anem tard" ”\nJesús Caballero Cap del servei de medicina intensiva de l'Hospital Arnau de Vilanova\n"Una acceleració en els ingressos a l'UCI ja és un mal indicador per prendre decisions, significa que anem tard: els contagis ja s’han produït 10 o 15 dies abans i continuaran pujant els ingressos com a mínim 15 dies més", alerta Jesús Caballero, que recorda que els beneficis del confinament comarcal no es veuran fins d’aquí deu o quinze dies més. Ell també és partidari d’endurir les mesures per donar temps a vacunar els col·lectius més vulnerables, els més grans de 65 anys, i aposta per restriccions "més curtes i més severes" per tallar la transmissió comunitària. "Les decisions del Procicat són doloroses per l’impacte econòmic i social, però hi ha vides en perill. Com a intensivista, enduriria encara més les mesures. Però per ara s’ha decidit mantenir la flexibilització de les restriccions i que el sistema sanitari vagi aguantant", diu.\nL'efecte de la Setmana Santa\nTambé està per veure els efectes de la mobilitat de la Setmana Santa. Les dades actuals de contagis no són fiables, ja que per l'efecte de les vacances s'han fet menys diagnòstics: la gent no ha acudit als centres hospitalaris o d'atenció primària tot i tenir símptomes llevat que fossin quadres greus. Més enllà de les imatges de cues a les carreteres i les platges plenes, el que preocupa les autoritats sanitàries i els professionals sanitaris és el que no es va veure: el que passava dins de les cases i en entorns tancats. Si s’han barrejat bombolles i s’han relaxat les mesures de protecció, diuen, la variant britànica haurà tingut una finestra d’oportunitat per generar brots més grans i un increment dels ingressos a les unitats de crítics.\n"Neguem la realitat una vegada rere l’altra", lamenta José Luis Lopera, cap de l'UCI del Consorci Hospitalari de Vic. "Va passar a la primera onada amb la Xina i Itàlia, quan es demanava prendre decisions draconianes i no es va fer cas. Després ha passat amb el Regne Unit: a Londres un de cada vint ciutadans es contagiava amb la variant britànica però es va veure aquest col·lapse assistencial com si això no pogués arribar-nos. Així que vam començar a relaxar mesures van créixer els contagis i ara se'ns dispararà la corba. Ja es veia venir", conclou l'intensivista.\nCovid-19 coronavirus hospitals restriccions


SI fa una proposta de coalició electoral per exigir la independència també des del Congrés La República\nL’executiva Nacional de Solidaritat Catalana per la Independència i els diputats de SI, Alfons López Tena, Uriel Bertran i Toni Strubell, han fet públic aquest matí la proposta de coalició electoral a les forces polítiques independentistes per a concórrer conjuntament a les eleccions espanyoles. L’objectiu prioritari de la formació és el fet de promoure i exigir la independència de la Nació catalana des del Congrés dels diputats. El diputat i Secretari General de SI, Uriel Bertran, ha dit que ‘es tracta d’una proposta honesta que creiem que pot tirar endavant i que pot tenir uns resultats electorals excel·lents’. D’altra banda, ha recalcat com a necessari el fet de dur a terme una política diferent a Madrid ‘plantant cara de debò’ i actuant tots els independentistes de manera unitària. ‘Convé donar una alegria al món independentista amb un bon resultat a les properes eleccions’.\nLa proposta de coalició preveu que els diputats catalans escollits per la coalició independentista formaran el Grup Parlamentari Independentista al Congrés espanyol, el qual tindrà com a objectiu prioritari l’exigència de la independència de Catalunya i dels Països Catalans. Es denunciarà sistemàticament el robatori fiscal i les discriminacions que patim els catalans a mans de l’Estat. Tots els diputats de la coalició faran ús dels seus drets civils i s’expressaran sempre en llengua catalana al Congrés, tant en les sessions plenàries com en les comissions. A la proposta especifiquen: ‘No anem a intentar canviar Espanya. Només es participarà en aquells debats on es tractin temes que afectin els Països Catalans i els seus ciutadans o el dret a l’autodeterminació dels pobles. No es participarà en els debats que afectin exclusivament d’altres nacions de l’Estat. En aquest sentit, si es formula una proposta relativa al finançament de Catalunya o dels Països Catalans, s’hi votarà a favor només si inclou que la Generalitat recapti, gestioni i reguli tots els impostos, taxes i cotitzacions socials i signifiqui la fi del dèficit fiscal amb l’Estat. En cas contrari no se li donarà suport’. Pel que fa al dia a dia: ‘Es votarà en contra de la investidura del president espanyol i dels Pressupostos de l’Estat per ser els instruments que executen el robatori fiscal que patim els catalans a mans de l’Estat’, ‘es consensuarà una denominació electoral per a la Coalició i tot seguit podran aparèixer les sigles dels partits polítics que la conformin’ i ‘els posicionaments del Grup Parlamentari Independentista es decidiran de comú acord en el marc de l’òrgan de govern de la Coalició creat pels partits’. Finalment, ‘en el cas de discrepància entre les forces polítiques que conformen la Coalició respecte als posicionaments del Grup, es celebraran referèndums electrònics entre tots els adherits o militants de les formacions polítiques que la integrin per decidir el posicionament del Grup. A tal efecte es crearà un cens comú.’\nL’executiva es va reunir dilluns a la tarda per a debatre la proposta concreta sota els mandat que va expressar el 55% de la militància a través de la consulta interna. Per tal de concretar aquesta coalició SI ha demanat una reunió formal amb cadascuna de les forces polítiques independentistes. Segons Bertran, però, el més important és veure quina és la opinió d’ERC perquè és l’única força política independentista present al Congrés i, conjuntament amb SI, és present al Parlament de Catalunya.


Fiori D'Aria Studio Rome Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSituat a Navona, Fiori D'Aria studio Rome és el lloc perfecte per gaudir de Roma i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Fiori D'Aria studio Rome asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Fiori D'Aria studio Rome.\nCal que informeu el Fiori D'Aria Studio Rome de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Diputats a les Corts Valencianes i al Congrés sol·liciten saber si Escal UGS té responsabilitats en els terratrèmols i no pagar-li doncs cap indemnització\nValènciaEl diputat de Compromís a les Corts Valencianes, Josep Maria Pañella, ha defensat aquest dimecres que no s'indemnitzi ACS per haver renunciat al magatzem Castor ja que "sabien des del primer moment al risc que ens exposaven i, malgrat saber-ho, han continuat endavant amb el projecte".\nPañella ha comparat la situació amb la dels empresaris o botiguers que tanquen els seus negocis perquè no funcionen o no són viables i les administracions públiques no paguen cap indemnització. El diputat ha dit que la renúncia d'ACS és "una molt bona notícia" pels veïns de la zona perquè amb aquesta decisió sembla que no hi haurà més injeccions de gas i no es patiran més terratrèmols.\n"Ara, però, cal no baixar la guàrdia i evitar que ens espolien amb les indemnitzacions multimilionàries que volen demanar pel cessament de l'activitat", ha remarcat.\nEl diputat de Compromís ha assegurat que tant la Generalitat Valenciana com el govern espanyol deuen explicacions i disculpes "als habitants del Baix Maestrat per no fer les coses ben fetes, per no fer estudis, per plegar-se als interessos privats d'empreses i per no defensar l'interès general".\nPer la seva banda, el diputat d'Esquerra Unida al Congrés, Ricardo Sixto, ha criticat que l'empresa Escal UGS busca amb la renúncia a explotar el magatzem de gas Castor "garantir els diners d'altres empreses i dels especuladors que han invertit en una planta d'emmagatzematge de gas que provoca terratrèmols".\nSixto ha dit que l'"obligació del Govern en tot cas és garantir la seguretat dels ciutadans" i assegurar que aquesta planta no s'engegui de nou perquè no torni a posar en "perill" amb els terratrèmols els municipis propers a la planta marina.\nEl diputat d'Esquerra Unida ha afegit que s'"ha d'investigar i aclarir quins són les responsabilitats d'aquesta empresa, d'Escal UGS, en els estudis previs que s'han declarat clarament insuficients. Volem saber quina és la seva responsabilitat en la situació que s'ha creat, per evitar que s'acabin anant de rosetes i cobrant damunt 1.700 milions d'euros de l'Estat".


Alerta Prevenció S.L.\nPer què ho oferim?\nMillorar la qualitat de treball\nLa societat del Ben Estar exigeix cada vegada més demandes de millores en tots els àmbits, com ara en l’assistència sanitària, en l’accés a l’educació, en facilitats de mobilitat en el territori... En aquest context, les condicions de treball també estan tendint a ser de més qualitat, ja sigui per consciència dels mateixos treballadors o dels empresaris o per compliment legal.\nCompliment legal, menys despeses i més productivitat\nAugmentar la seguretat de feina i el nivell de salut, o el què és el mateix, minimitzar els riscos de possibles accidents o problemes de salut a tota persona que està realitzant una feina és ara un dels principals objectius de qualsevol empresa. Un objectiu que respon a la necessitat de l’empresari a complir la normativa exigible en matèria de Prevenció de Riscos Laborals, a la vegada que també s’assoleix una reducció dels costos derivats dels possibles accidents o malalties professionals i a més s’aconsegueix crear un procés i ambient favorables per assolir el màxim rendiment productiu.\nCada empresa s’emmarca en una situació molt específica determinada pel sector de la seva activitat, l’escenari on la realitza i les condicions físiques i psíquiques dels seus treballadors. Aquests tres factors impliquen un assessorament i recolzament molt concret per determinar els Plans de Prevenció de Riscos Laborals de cada empresa.\nÀrees de Prevenció de Riscos Laborals\nEls Riscos Laborals abracen quatre àrees de gestió: la seguretat en el treball, la higiene industrial, l’ergonomia i la psicosociologia.\nLa seguretat en el treball estudia els riscos derivats per la manipulació de màquines o eines i d’altres factors dels que es puguin esdevenir accidents. Conducció de grues, introducció de matèria a una màquina...\nLa higiene industrial té com objectiu la prevenció de les malalties professionals mitjançant el control dels contaminats existents a l'ambient laboral. Desinfecció d’espais, manipulació de productes tòxics...\nL’ergonomia té com objectiu adequar i acomodar el lloc de treball a les característiques del treballador, amb la finalitat de fer la tasca més segura, més eficient i més confortable. Posició correcta davant d’un ordinador, racionalització de l’espai per reduir desplaçaments\nI la psicosociologia estudia els factors psicosocials i de l’organització que poden afectar la salut psicològica dels treballadors, repercutint en al satisfacció en el treball, per tant, en el seu rendiment laboral. Treballar sense veure la llum del dia, rebre constantment reclamacions de clients...\nEl Real Decret 1215/97 obliga als empresaris l’adequació dels equips de treball per crear les condicions indispensables que garanteixin la seguretat i la salut dels treballadors tot adoptant les mesures necessàries sobre les màquines, aparells, instruments i instal·lacions que manipulen o envolten als seus empleats.\nPer aquest motiu ALERTA PREVENCIÓ realitza un estudi previ sobre els possibles riscos en cada un dels llocs de treball i elabora el Pla de Prevenció i també el d’adequació, així com la realització de controls i revisions periòdiques de la seva eficiència i compliment. També es fa la formació pertinent adreçada a cada lloc de treball específic i l’assessorament per a l’adquisició dels equips de protecció individual.\nEn situació d’emergència és important organitzar els recursos tant humans com materials mitjançant un Pla d’Emergència per assegurar la vida de les persones i minimitzar els danys materials. Si en una situació perillosa o d’emergència s’actua de manera improvisada, les conseqüències poden arribar ser molt greus.\nALERTA PREVENCIÓ fa un anàlisi i elabora el Pla d’Emergència tenint en compte, entre altres aspectes, l’estructura de l’edifici on es situa l’activitat productiva, els materials emmagatzemats i que es manipulen i el nombre i distribució dels treballadors. En aquest Pla s’identifiquen les possibles situacions d’emergència, es concreta l’organigrama que adoptarà l’equip d’emergència i es determinen les necessitats formatives i informatives per al personal.\nUn cop aprovat el Pla d’Emergència, ALERTA PREVENCIÓ és qui coordina totes les accions per assegurar que en cas d’emergència tot es faci segons marqui aquest pla, o sigui, elabora els manuals informatius i d’actuació i s’encarrega de la formació dels treballadors amb la col·laboració de bombers professionals, entre altres responsabilitats.\nPer últim, i per reduir al màxim la improvisació en una situació de perill, també es preparen i realitzen periòdicament simulacres d’emergència amb la presència de bombers.\nDavant les noves necessitats, més recolzament!\nLa necessitat d'una millor qualitat del treball.\nProtegeixi la seva empresa amb una prevenció a mida.\nAlerta Prevenció S.L. l Disseny: mmartori.com


Els Atles interactius de variacions de la pràctica mèdica del SISCAT: una eina al servei dels professionals. Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya (AQuAS)\nEls Atles interactius de ...\nEls Atles interactius de variacions de la pràctica mèdica del SISCAT: una eina al servei dels professionals\nEl passat 21 de novembre, davant un centenar d'assistents, va tenir lloc a la seu de l'AQuAs a Barcelona la "Jornada de presentació dels Atles de variacions en la pràctica clínica del SISCAT".\nAquesta jornada va tenir com a objectiu donar a conèixer el projecte "Atles de variacions" i promoure el seu valor per als professionals com a eina per a la gestió i l'avaluació del sistema sanitari.\nEls Atles de variacions del SISCAT avaluen la utilització de diferents pràctiques clíniques en el territori català. Poden considerar-se una eina de gran utilitat ja que permeten, entre d’altres:\nVisualitzar entre els professionals clínics l'impacte dels seus estils de pràctica i fomentar la discussió dels factors que podrien estar explicant aquestes variacions.\nAvaluar l’equitat d’accés als recursos sanitaris en el territori català i l’adequació de la pràctica clínica.\nAjudar a la presa de decisions en gestió i planificació.\nTenir una visió més global i comparativa de la pràctica clínica.\nDurant la jornada es van combinar explicacions sobre la metodologia utilitzada amb la presentació per part de professionals clínics dels atles publicats. Així com l’experiència del projecte “Atlas de Variaciones en la Práctica Médica en el Sistema Nacional de Salud”, la presentació dels atles interactius i les reflexions al voltant del valor afegit que aquests poden aportar com a fonts d'informació als professionals i el sistema de salut.


D'un temps ençà, diferents instàncies reclamen per als habitants del continent africà el seu dret a l'educació com un dels fonaments del desenvolupament. No obstant això, en la pràctica es confon l'esmentat dret, immanent en qualsevol societat humana, amb un sistema escolar a l'occidental, esqueixat de l'experiència infantil africana i desestructurant d'unes cultures que socialitzen els individus a partir de cercles concèntrics que parteixen del familiar i de l'entorn social més immediat. L'objectiu d'aquest article és proposar una reflexió sobre l'esmentat fenomen; i reclamar, a partir de l'anàlisi d'exemples determinats, el dret dels africans a una formació integral, a partir dels valors propis i dels àmbits més pròxims, sense especialistes ni programes, globalitzat, que no separi els fills de la seva família ni del seu entorn, com a instrument principal d'adquisició i de formació del coneixement i d'adaptació al món actual.\n(c) ICE Universitat de Barcelona, 2007


Reforma D'habitatge Entre Mitgeres Amb Pati - Mostres d'Arquitectura\nEl projecte consisteix en la rehabilitació d'una vivienda entre mitgeres distribuïda en planta baixa i altell, construïda amb murs de càrrega de tapia i maó més bigues de fusta a la coberta. El forjat de l'altell, de voltes ceràmiques, estava en mal estat. El paviment era de rajoles hidràuliques que es van extreure i reutilitzar en el nou habitatge, així com les bigues de la coberta. El projecte planteja buidar el contingut, reforçant estructura i refent el forjat i les capes de coberta. El resultat és una distribució adequada a les necessitats dels clientes i a la millora de les condicions de confort. S'estudia el programa en secció, prioritzant la llum natural i la relació entre els espais, amb zones de doble altura. Es treballa a partir de l'espacialitat existent, posant en relleu i en oposició tot allò nou i tot allò vell. Els materials i capes del passat es manifesten en acabats, por exemple, els murs de tapia, que es deixen veure a través de "finestres".\nFlorencia Finsterwald Grieco : Arquitecte\nClara Vidal Moliner: Arquitecte PFC\nEric Palau Mayo: Estudiant Arquitectura\nIvo Dos Santos Henriques: Arquitecte\nToni Grau Llinàs: Arquitecte\nSocietat IF arquitectos\nContractista Construcciones Caceres\nWeb societat www.ifarquitectos.com\nEmail societat florencia@ifarquitectos.com\nCoordinades 453719,97 n, 4598997,13 e


08:35 | 29/01/2020\nConsells per a prevenir els riscos de l’hivern\nProtecció Civil ha engegat una campanya amb recomanacions sobre com actuar en situacions meteorològiques pròpies d’aquests mesos de l’any\nDes de l’Ajuntament de Pallejà, ens sumem a la nova campanya de preparació i sensibilització davant dels riscos de l’hivern que ha posat en marxa Protecció Civil. La iniciativa vol informar i fer arribar a la ciutadania un seguit de recomanacions per saber com actuar abans, durant i després que es produeixi una situació meteorològica d’emergència. La campanya recull consells i accions per portar a terme en el cas de nevades i glaçades, d’onades de fred, d’allaus, de ventades, d’intoxicacions amb calderes, estufes, escalfadors i llars de foc i de prevenció d’incendis forestals a l’hivern.\nEn el cas de nevades, glaçades i ones de fred, es recomana evitar els desplaçaments en cotxe i, si és necessari, consultar prèviament les condicions meteorològiques i l’estat de la xarxa viària. També, s’aconsella disposar de cadenes en bon estat, portar una llanterna i una manta i comprovar l’estat de les bateries i el dipòsit de benzina. A casa, és important fer un ús correcte de la calefacció, desconnectar els aparells elèctrics que no siguin necessaris i evitar les estufes de llenya, carbó o gas i brasers en llocs tancats. Al carrer, s’aconsella vestir amb roba i calçat adequat, protegir-se la cara i el cap i evitar fer esforços físics intensos.\nPel que fa a les ventades, cal tancar i assegurar portes, finestres i tendals, evitar deixar testos o altres objectes a l’exterior i recollir la roba dels estenedors per evitar que el vent els pugui fer caure al carrer. Al carrer, és important vigilar amb tot allò que el vent pugui fer caure i evitar passar per parcs, jardins i zones boscoses. També, es recomana evitar l’ús del vehicle privat i extremar les precaucions si es fan activitats a l’aire lliure.\nRespecte a les intoxicacions, és essencial revisar l’estat dels aparells de calefacció, les calderes, les estufes i en general els elements de combustió i fer-ne un bon manteniment.\nFinalment, cal tenir cura especialment dels col·lectius més vulnerables com els nadons, la gent gran i les persones amb malalties respiratòries. Per a més informació, es pot consultar el document adjunt i en cas de qualsevol necessitat, cal trucar al telèfon d’Emergències 112.\nData de modificació: 27/12/2019 12:50:49


El Martinenc, superat en el derbi | FC Martinenc\nEl Martinenc, superat en el derbi\nInici » Futbol » Primer equip » El Martinenc, superat en el derbi\nEl FC Martinenc no ha pogut amb l’Horta en el derbi barceloní de Primera Catalana. Un gol a cada part dels locals han estat suficients per condemnar als homes de Miguel López, que no passen pel seu millor moment.\nEl futbol és qüestió de ratxes i el Martinenc es troba en una fase en que les coses no li surten bé. En canvi, l’Horta viu un moment totalment oposat, liderant la classificació i amb molt encert de cara a porteria.\nSense excessivament superiors, l’Horta ha superat el Martinenc amb un gol a cada part. Primer a ha estat Marçal, que ha caçat un refús a la frontal de l’àrea i ha establert el primer gol al minut 21.\nLa reacció del FC Martinenc podria haver estat fulminant, ja que tres minuts més tard Chicho ha tingut la millor ocasió dels vermells, quan ha robat la pilota al porter Buetas, però el seu xut ha sortit per sobre del travesser.\nL’àrbitre ha desesperat al Martinenc amb moltes grogues i el partit ha arribat al descans força igualat, excepte en el marcador. A la segona part l’Horta ha fet ben aviat el segon, obra de l’ex del Martinenc Sergi Arranz, en una acció de pissarra a pilota aturada.\nNomés era el minut 50, però ha estat un cop massa dur pel Martinenc. Ni els canvis de Miguel López han pogut dinamitzar un equip amb bones intencions però sense profunditat per acompañar a Alabau, una de les millors notícies del partit, ja que ha ofert solucions a dalt.\nCal reaccionar davant del Manresa per sortir de la zona baixa, amb un Martinenc que ha demostrat que té bones condicions.\nMarc Samper s’estrenarà com a amateur al Martinenc\nLa direcció esportiva del Futbol Club Martinenc comunica la dissetena incorporació al primer equip per…\nEl marcador no fa justícia al partit del Martinenc contra el líder\nEl FC Martinenc ha fet avui al matí un gran partit contra el líder, el…\nEl FC Martinenc i FootbaillAim signen un acord de col•laboració per a la propera temporada,…


L'escultura de Canillo ha sofert el robatori d'una peça clau\n1 min. Andorra la Vella 14/09/2020 11:54\n651x366 El tamarro de Canillo. / COMÚ DE CANILLO El tamarro de Canillo. / COMÚ DE CANILLO\nEls infants que vulguin completar el llibret de segells que certifica haver visitat els set tamarros d'Andorra, no ho podran fer. Algun brètol ha robat el segell del tamarro de Canillo, situat a la zona de pícnic Montaup, i les famílies que aquest cap de setmana van visitar-lo, es van trobar que no podien completar el circuit.\nNo és la primera vegada que un tamarro pateix un acte vandàlic. Al maig el tamarro de la Massana, situat a la vora del riu Pollós, a Arinsal, va aparèixer pocs dies després de la seva instal·lació amb pintades a la fusta.\n651x366 El tamarro de la Massana. / COMÚ DE LA MASSANA El tamarro de la Massana. / COMÚ DE LA MASSANA\nEl comú de Canillo no tenia constància de la incidència i ha estat aquest mateix mitjà qui ha alertat l'administració perquè reposi el segell robat.\nAquest projecte està inclòs dins el programa Infoturisme, integrat per Andorra Turisme i els set comuns. El finançament es desenvolupa a parts iguals entre les parròquies i l’ens del Govern i enguany ha comptat amb 350.000 euros (el mateix pressupost que al 2019).


Barcelona : Corimbo, 2009\nHa arribat l'hivern, sort que el pollet té una bona bufanda per no passar fred. Llavors arriba un ocell petit que té fred, i és clar, el pollet comparteix amb ell la seva bufanda. Llavors arriba el conill, i també la comparteixen. Però després arriba la guineu, el animals tenen molta por i ja no s'atreveixen a compartir.\nUna senzilla història que ens ajudarà a reflexionar sobre com reaccionem amb l'arribada dels forasters o de persones que, d'entrada, creiem que no seran els nostres amics.\nL'autor, especialitzat en contes per a nens i nenes d'aquesta franja d'edat, ha publicat també, entre d'altres, "Las manos de papá", "Moixaina exprés", "Que llega el lobo", i tota la col·lecció del personatge d'en Nil: "En Nil està malalt", "En Nil té gana"... etc.\nRecomanat per Núria Ojalvo Leonat. Bib Josep Roca i Bros d'Abrera.\nUs animem a que practiqueu ioga amb la família, i gaudiu plegats de la relaxació i la meditació. En aquesta guia...\nSabies que les nenes a partir dels 6 anys se senten menys intel·ligents que els nens? ¿I que els nois subestimen les...\nEl embarazo: una guia infográfica para toda la família\nPer fi un llibre sobre l'embaràs per a tota la família. Aquesta guia il·lustrada, plena d'elegants infografies, et...\nAmb moltíssimes receptes per a cada edat i etapa fins als 24 mesos, aquest...\nSubmergits en l'abundància d'aliments i fàrmacs, els nostres nens són cada vegada més asmàtics, més al·lèrgics, més...\nL'educació està en ple procés d'innovació. El respecte, la creativitat, el treball en equip, l'empatia i la interacció...\nDurant els mesos de juny i juliol trobaràs la ludoteca de l'aigua. Un espai obert a la vegada que el museu.\nDel 12 al 15 de juliol centenars de globus volaran per la comarca de l'Anoia.


L’aturada dels maquinistes durarà 24 hores els dos dies\n07 de d’octubre del 2021. 10:34\nAquest dimarts es manté la vaga de maquinistes a nivell estatal que a Catalunya va ser especialment sagnant la setmana passada. Les aturades segueixen convocades també per als dies 7, 8, 11 i 12 d’octubre, aquests últims, en ple festiu del Pilar. Així, en el pont del 12 d’octubre, Rodalies podria reproduir la situació dels últims dies, amb retards, cancel·lacions i incompliment dels serveis mínims.\n¿Com saber si el meu tren està afectat per la vaga de Renfe?\nEn el cas de Rodalies, els serveis mínims establerts pel Departament de Treball són del 85%, però l’enverinat conflicte entre treballadors i empresa ha deixat més de la meitat dels trens previstos sense circular, i desenes de milers de viatgers es van quedar tirats a les andanes.\nPendents de la reunió\nTempesta perfecta a Barcelona: dilluns, pluja i vaga de Renfe\nMalgrat que aquest dimarts està prevista una reunió entre els representants del Semaf i l’operadora, que podria acostar posicions sobre les reclamacions dels conductors, tot fa pensar que dilluns i dimarts de la setmana vinent, en ple pont, l’aturada serà de 24 hores, amb uns serveis mínims estipulats per la Generalitat que de moment no s’han respectat cap dels quatre dies que hi ha hagut de vaga.\nVaga de Renfe, horaris afectats i serveis mínims previstos\nL’afectació dels serveis es pot consultar aquí, tot i que durant les tres primeres jornades els usuaris de Rodalies han lamentat que no es complia el programat per l’operadora, que al seu torn culpa els maquinistes de no haver-se presentat als seus llocs de treball tal com marcaven les seves cartes de serveis mínims.


Revista d'alumnes de l'IES Torís: ENTREVISTA A SERGIO SAIZ: "PER DAMUNT DE TOT UN PROFESSOR ÉS UN GRAN ACTOR"\nA banda de l’anglés, has estudiat alguna altra llengua o t’agradaria estudiar-la?\nEn la carrera és obligatori estudiar una altra llengua i jo vaig elegir cursar l’alemany, però després de la universitat no vaig continuar estudiant-la, per tant, tindré un nivell B1 aproximadament. A més, quan vaig voler entrar a la segona carrera, Traducció i interpretació, vaig estudiar alguna cosa en francés, pero sols allò que era necessari per a accedir a la carrera.\nLa carrera de Filologia et cridava l’atenció per la part de traducció o volies enfocar-la més a la docència?\nAbans les carreres de Traducció i interpretació no existien, per tant, les filologies tenien molt més de traducció que en la actualitat. Jo vaig cursar totes les assignatures de traducció, a més vaig fer un curs de traducció jurada molt difícil, però des de sempre havia tingut clar que volia dedicar-me a la docència. Encara que he treballat amb l’editorial Cátedra i he traduït quatre novel·les de literatura nord-americana i ha sigut una experiència molt gratificant per a mi.\nConsideres que vas ser un bon estudiant?\nSí. Era molt estudiós i vaig traure sempre molt bones notes, però no era un empollón, tenia temps per a tot, per a estudiar, per a eixir… A més, en l’institut més d’una vegada vaig armar alguna grossa però ningú es podia creure que havia sigut jo…\nQuè és allò que més t’agrada del teu treball? Hi ha alguna cosa que no t’agrade?\nM’agrada vore, com donant a la gent els instruments adequats, els alumnes són capaços de pensar per ells mateixos i aprendre. Tinc la sort de tractar amb els mateixos alumnes durant diversos anys i m’agrada vore com, amb el pas del temps, aprenen a ser persones crítiques i a debatre. Allò que no suporte del meu treball hui en dia, és que a més de ser professor moltes vegades fem la funció de policies, administratius i moltes coses més que al cap i a la fi soles ens lleven temps de preparació de les nostres classes.\nCreus que un professor ha d’estar preparat per a enfrontar-se dia a dia als seus alumnes? Has viscut alguna experiència realment complicada?\nSí, per damunt de tot un professor és un gran actor. Has d’oblidar els teus problemes personals del dia a dia i estar preparat per a tot, bo o roïn. A més, pense que un professor ha de tindre una empatia sobrenatural i saber adaptar-se ell mateix i adaptar la classe a com estiga l’alumnat en eixe precís moment. Per desgràcia, he tingut enfrontaments molt desagradables fa ja anys amb un alumne, però no ací a Torís.\nSóc una persona molt inquieta, no puc quedar-me a casa. Per tant, quan tinc temps lliure m’agrada eixir amb la bicicleta, eixir amb els amics, anar al cinema… Tot allò que em faça distraure’m un poc del dia a dia del treball. Considere que el treball d’un professor és un treball molt emocional i hem de saber apartar una cosa de l’altra.\nHui en dia, encara estudies alguna cosa?\nSi, faig molts cursos de formació, de fet l’estiu passat vaig estar en un curs d’anglés a la Universitat de Cambridge a través de la beca ERASMUS+. Pense que un bon professor mai ha de deixar de formar-se i sempre hi ha oportunitats de continuar estudiant.\nCreus que aprens coses dels teus alumnes? Quines?\nAprenc moltíssimes coses del meu alumnat tots els dies. He crescut com a persona, he aprés a pronosticar certs problemes i actituds dels meus alumnes i sobretot a adaptar-me a les persones amb les que tracte, depenent de l’edat, de les seues facilitats, etc. He aprés a acceptar que no tot el món és igual, però encara així tot el món té alguna cosa a donar i el nostre treball consisteix a intentar traure-ho.\nSi hagueres triat estudiar una altra cosa, quina seria?\nSense cap dubte, Medicina. En la meua etapa d’estudiant m’agradava moltíssim la biologia pero no tenia tanta facilitat en matemàtiques. Un metge es mereix tota la meua admiració des de sempre, són càrrecs molt importants dins d’una societat.


Notes de l'exili (Vicent Sanxis): L'altre dia, el "mestre" Joan Pla\nL'altre dia, el "mestre" Joan Pla\nL'altre dia, el "mestre" Joan Pla va deixar en el seu blog uns comentaris a propòsit del Tartuf, de Molière, de la hipocresia humana i altres coses. En un dels paràgrafs fa uns comentaris sobre Cendres de Ternils que ja he incorporat a la pàgina de ressenyes.\nDoncs bé, a més a més de ser un dels millors escriptors valencians, em sent identificat en moltes de les coses que escriu pel Fb o en el seu blog. Ell no ho recordarà, però vàrem compartir taula en un sopar dels primers de lliurament del premi Enric Valor, de Bullent. Per cert, en aquell sopar, a l'Hotel Reina Victòria, de València, va intervindre el mateix Enric Valor, i em sembla que potser va ser la darrera vegada que el vaig veure, o potser al mateix Palau de Benicarló, en fi, ara mateix tinc dubtes. En tot cas la referència concreta de què vos parle és aquesta:\n"És la mateixa hipocresia que Vicent Sanchis en Cendres de Ternils, publicada a Edicions 96, explica en la seua novel·la. Una novel·la que acabe de llegir, en què reflecteix molt bé la trista postguerra en un poblet de la Ribera, i que té moments d’humor inoblidables. Les rosarieres, el capellà, la gent de dreta…, uns hipòcrites que menystenen els rojos i republicans obviant el missatge evangèlic que diuen seguir… I la més hipòcrita Àngela la Rosariera, la més beata, que acaba tenient relacions amb el capellà… La vida és una farsa."\n(Joan Pla, Mestre i escriptor. Entrada corresponent al 26-V-2013, en el seu blog: plajoan.blogspot.com.es)\nDoncs sí, sovint, la vida és una farsa.\nCom és natural, li estic molt agraït pel seu comentari.


La meua manera de perdre el temps: Trialeres Sumacarcer\nHui super-rutón per Sumacàrcer amb super-turrón.\nHaviem quedat a les 6'45 del matí Jesus, Dani i jo per anar a Sumacàrcer amb Jordi, un amic de Jesus. Encara era de nit quan hem carregat les bicis a la furgona de Dani.\nUna vegada a Sumacàrcer fem les presentacions ràpides i comencem a pedalejar sense perdre temps. També han vingut Tono de Xàtiva, Pedro, Ramón, Alfonso i Oscar, alcoians i contestans.\nComencem per la Trialera de l'Ombria del Castell.... però pujant-la. Hi ha algun tram que hi ha que empentar un poc la bici però la major part es ciclable. Una vegada dalt, proteccions i cap a baix, la primera trialera que baixem es la del DH i la Oculta. Una vegada al poble es llevem les protes i cap amunt una altra vegada, però esta vegada per la carretera. Es desviem per un camí a la dreta per a baixar la trialera de La Tosca que va pel Barranc de la Mare..... esta es de trist record, ja que va ser a ella on es va trencar Carlos la cama, sempre ho recordaré. Només la havia baixat aquella vegada i després del que va passar la vaig baixar acollonat, hui he disfrutat del rock'n'roll.\nUna vegada al poble anem a esmorzar al Bar Ricardo, menys mal que teníem la taula reservada perquè el bar estava petat. esta mes que flaca es anorèxica.\nTípic sepionet del bar per a esmorzar. XE QUE BÓ!!!!!\nHan tardat una mica en servir-nos i hem prou tard del bar, però encara hem anat a fer una altra. Esta vegada hem pujat per una altra trialera, crec que es la dels Dinosaures. Mes o menys es ciclable la meitat, anem guanyat altura i tenim unes bones vistes del pantà de Tous.\nUna vegada a l'inici de la trialera es tornem a posar les protes i cap a baix, esta vegada per la Tr de Sant Domingo.\nL'inici es molt fàcil i divertit, rock'n'roooooooooooooolllll del bo, mes o menys les dos primeres parts però arriba un moment en que es torna moooolt tècnica amb unes bones revoltes.\nUna vegada al poble ja son les 13'00 hores i decidim tornar a casa, hem fet una baixada menys de la que hi havia prevista i la ruta ha quedat curta però molt cundidora. S'acomiadem dels companys de ruta. Segur que tornem a quedar amb ells ja que els tres hem passat un matí excel·lent.\nArribem al poble i ja son les 14'00. Descarreguem i cap a casa, es una mica tard però ha valgut molt la pena. Dia assolellat, bona ruta, bona companyia, bon esmorzar.... que mes es pot demanar???? Ací està vídeo.\nPublicat per Rafel Vidal a 20:17


El Voltregà Stern Motor ha anunciat el segon fitxatge per la propera temporada. Es tracte de Pol Molas que arriba provinent del Manlleu. Pol Molas, de 22 anys, ha sigut el segon golejador de l’equip...\nManel Burón continuarà de president de l’Igualada HC amb una nova junta fins al 2027\nEl Voltregà Stern Motor ha anunciat el fitxatge del porter de 35 anys procedent del Palafrugell Marcel Luzón Linu, que ja havia estat al club osonenc en la seva etapa de formació. Linu cobrirà la plaça...\nEl Noia Freixenet ha oficialitzat aquest matí el retorn a casa de Jordi Bargalló (Sant Sadurní 1979) dinou temporades després. Amb aquest retorn a casa, a l’Olímpic de l’Ateneu, Jordi Bargalló...\nHoquei patins. Empata a Vilafranca i fa valer el 5-3 del partit d’anada\nEl Palafrugell empata a Vilafranca (3-3) i segella la permanència\nEl Palafrugell ha esgarrapat un empat valuós a la pista del Vilafranca Capital del Vi (3-3) i ha segellat la permanència a l’OK Lliga en la tornada del play-out, fent valer el 5-3 de l’anada. Els...\nEl Palafrugell se la juga a Vilafranca.\nEl Palafrugell defensa avui a Vilafranca (16 h) el 5-3 de l’anada amb l’objectiu de segellar la permanència a l’OK Lliga. Una derrota per dos gols abocaria l’eliminatòria a la pròrroga. Ahir,...\nEl Vendrell perd contra l’Alcobendas i baixa a l’OK Lliga Plata (2-4)\nEl Vendrell ha perdut avui a casa contra l’Alcobendas (2-4) en la tornada de l’eliminatòria de play-out i baixa a l’OK Lliga Plata. El conjunt madrileny jugarà a la màxima categoria. L’equip...\nDerrota cruel del Girona\nHoquei sobre patins. Copa. Competeix a un gran nivell contra el Reus, però rep un gol de Rodríguez a 3 segons del final de la pròrroga\nEl Vendrell es juga la permanència.\nEl Vendrell es juga avui la permanència a l’OK Lliga a casa contra l’Alcobendas (19h). L’equip de Xavier Ferrer va caure per 6-4 en el partit d’anada i ha de vèncer per tres gols per segellar...\nDavid Càceres anuncia que no seguirà a l’Igualada per centrar-se en nous reptes\nL’Igualda Rigat ha anunciat que el tècnic del primer equip David Càceres no seguirà el curs vinent perquè ha decidit “enfocar-se en nous reptes i projectes”. Exjugador del club en l’etapa gloriosa,...\nDos gols per a la tornada\nHoquei sobre patins. El Palafrugell reacciona quan perdia per 2-3 en el primer assalt del ‘play-out’ i es jugarà la permanència a Vilafranca\nTriomfs del Palafrugell i l’Alcobendas.\nEl Palafrugell va guanyar per 5-3 el Vilafranca i defensarà els dos gols de renda en la tornada diumenge vinent (16 h) per mantenir-se a l’OK Lliga. En l’altre eliminatòria de play-out, l’Alcobendas...\nEl Barça renova Aitor Egurrola per un any fins al 2022\nEl Barça ha anunciat la renovació per un any d’Aitor Egurrola, que seguirà fins al 2022. El porter de 40 anys és l’home més llorejat de la secció i de tot el club amb 76 títols, i complirà...\nPrimers partits del ‘play-out’.\nEl Palafrugell rep el Vilafranca (20 h) i el Vendrell juga a lAlcobendas (20 h) el primer partit de l’eliminatòria de play-out per seguir o pujar a l’OK Lliga. L’eliminatòria es jugarà a doble...\nEl Palafrugell es juga mitja permanència\nHoquei sobre patins. L’equip de Xevi Garcia afronta avui el partit d’anada del ‘play-out’ a casa contra el Vilafranca (20 h)


4 min. Istanbul / Edirne 28/02/2020 23:16\n651x366 Refugiats afganesos caminant cap a la frontera entre Turquia i Grècia a la província d'Edirne, al nord-oest de Turquia. / OZAN KOSE / AFP Refugiats afganesos caminant cap a la frontera entre Turquia i Grècia a la província d'Edirne, al nord-oest de Turquia. / OZAN KOSE / AFP\nCentenars de refugiats sirians s’afanyaven divendres a arribar a Grècia després que Turquia obrís les seves fronteres per pressionar la Unió Europea, l’endemà de la mort d’almenys 33 soldats turcs a Síria. Però el somni d’arribar a Europa topava amb la realitat en arribar al pas fronterer. La porta de sortida de Turquia era oberta, però la de Grècia tancada. Prop de dos centenars de refugiats esperaven al pas de Pazarkule, terra de ningú. Davant la negativa hel·lena de deixar passar la multitud i la consegüent acumulació de persones en un indret que no fa més de 200 metres de longitud, la policia turca també tancava la seva frontera a tot aquell que volia creuar.


El sector exterior compensarà Les retallades, segons el BBVA\nBarcelonaL'economia catalana es recupera a bon ritme i sense que, de moment, es detecti cap "incidència significativa" del procés sobiranista, segons les estimacions del BBVA després d'estudiar les dades del darrer semestre. L'entitat ha fet una projecció de creixement del 2,4% del PIB català aquest any i preveu un 3,3% de millora per al 2016, segons ha explicat Rafael Doménech, cap d'Economies Desenvolupades del BBVA Research.\nDe cara al futur proper, però, el banc encara veu riscos sobretot per un repunt de la "incertesa política" que, segons adverteix, sempre és "negativa" perquè pot afectar a decisions d'inversió. Sobre les alertes per una fuga empresarial que arriben d'alguns organismes, el BBVA ha dit que no li consta.\nBBVA recuperació econòmica independència


salvatblog: 'Déjà vu’ o ara sí que ve la trencadissa?\nDes que tinc ús de raó política he vist baralles cícliques mes o menys fortes entre Unió i Convergència. Aquest matrimoni que dura des de fa gairebé trenta anys torna a patir una crisi. Tinc sensació de déjà vu. Altre cop sembla, però, que estem davant de la mare de totes les crisis i alguns analistes fins i tot s’atreveixen a preveure un divorci més o menys llunyà. Interessa als dos partits partir peres i anar per separat? La baralla dialèctica està pujant de to i el líder d’Unió ha clavat un cop de puny sobre la taula i ha deixat en suspens que encapçali la llista al Congrés. Mas intenta treure ferro i torna a proposar la fusió, una operació que Unió i Duran mai han volgut.\nForça militants convergents aposten clarament per la separació i et diuen en privat que d’aquesta manera es demostraria empíricament el pes real del seu soci, una formació que té des de fa temps el cartell de partit de quadres. I és que hi ha ferides molt profundes dins de CiU. Una és el bloqueig dels democratacristians al relleu en l’alcaldia de Tarragona mig mandat, que hauria permès a Joan Aregio consolidar-se com a alcaldable de la federació el 27-M. No farem política-ficció però les coses podrien haver anat per uns altres camins.\nQuè passarà amb CiU? Els convé continuar amb aquest matrimoni de conveniència. Almenys a Convergència. Si Unió opta pel divorci estic segur que es tornarà a casar. Caldrà veure si els propers dies s’imposa el seny o la rauxa.\nArticle publicat al diari Aquí el 19 de setembre de 2007\nPublicat per jordi salvat els 9:30 a. m.\nCiU és una marca acreditada a la societat catalana i al món polític català i espanyol. Fins fa uns pocs anys la figura de Jordi Pujol ha assumit i sumat les dues formacions polítiques, CiU era "Convergència" i les adhesions eren "convergents" sense dilucidar si CiU era CDC més UDC o simplement era CDC.\nAra Mas és el cap visible, el President, de CDC i, com a tal, és comboiat per la lleialtat sòlida dels votants simpatitzants o adherits al partit, raó que explica, en gran part, que a les dues últimes conteses electorals nacionals CiU hagi estat la formació que obtingué més escons l'any 2003 i més vots i més escons l'any 2006. Potser Duran, a partir del 2000, covà la idea legítima i versemblant que ell seria elegit successor de Pujol, cregué haver fet i tenir mèrits suficients per a ser-ho, però no en tenia prou als ulls de CDC.\nSom a l'any 2007. Els colors del temps són diferents, la societat catalana és una societat del segle XXI i l'exercici de la política no es pot regir per les normes i rutines de fa 30 anys. Les ideologies del segle XX necessiten renovar-se, re-crear-se. Mas planteja a CDC i a la societat catalana reformular el "catalanisme", refundar-lo i amb ell refundar, si cal, el partit nacionalista.\nDuran rebutja el canvi que no li ha estat consultat, l'adequació, el naixement de quelcom nou fonamentat en allò que l'abans ens llegà de perdurable. Ho ha dit clarament, amb posat seriós, emprenyat, a tort i a dret : no defensarà un bloc nacionalista a les Corts espanyoles ni l'acceptarà al Parlament català, no treballarà per la independència nacional, se li'n fot la sobirania de Catalunya. No vol treballar o habitar un espai polític en què es trobessin liberals, sociodemòcrates o marxistes al servei de Catalunya (amb qui, doncs, voldria treballar pel país?). No acceptarà la proposta d'en Mas.\nI fa una doble amenaça : no ser el candidat de CiU a les properes eleccions espanyoles i seguir mantenint l'existència de CiU. Un oxímoron polític, un doble salt mortal amb red per a esmorteir la caiguda, una manera personalista d'entendre la política.\nLa partida de pòquer ha començat, ha despertat l'interès del carrer i dels partits polítics : Duran i Mas hi aposten fort, les cartes són les de la baralla - no n'hi ha d'altres. Si les apostes són fules, ambdós protagonistes perdran una bona part de la seva credibilitat davant de la societat catalana. Si Duran manté l'aposta, cal que Mas contesti l'envit i que guanyi la jugada i la partida.\n10:32 a. m., de setembre 19, 2007\nVal la pena analitzar una mica què està passant al principal grup de l'oposició, a Catalunya (més atent als seus problemes que en els del país... esperem que no ens hi arrosseguin), , segurament, necessitaríem un espai i temps que ara no tinc. Resumeixo el que jo penso. Opino que hi ha factors molt diversos, relacions personals massa gastades incloses, que per mi conflueixen en la crisi del model pujolista i la seva incapacitat per ser superat per un nou paradigma. La crisi, que pren els primers símptomes a les eleccions autonòmiques de 1995, quan CiU perd la majoria i l'oposició d'aleshores s'uneix per fer Reventós President del Parlament, escenificant la diversitat del país i un cert cansament de la fórmula fins aleshores imbatible (caldria analitzar a banda sobre les causes d'aquest cansament). La seva necessitat de política d'aliances, amb l'acord del Majestic l'any següent repetit el 2000 amb un Aznar sense necessitat de pactes, fan la resta.\nLa irrupció de Maragall (és a dir, un PSC fort i a per totes), la substitució de Pujol per Artur Mas a la direcció de CiU, la pèrdua del Govern de la Generalitat (i la seva posició d'interlocutor privilegiat del Govern de l'Estat), els fets de Montilla i un mapa polític català més complex, deixen la coalició amb tres punts crítics:\nel lideratge: malgrat el que diguin, ara veiem clarament que és un punt crític\nel projecte: exactament quina ideologia té CiU?\ni l'estratègia: sense aliats, sense full de ruta, basat excessivament en el tacticisme\nD'aquí vénen els diversos fronts oberts d'avui, oberts i ben oberts als ulls de tothom:\nel qüestionament de Mas que hi ha darrere els moviments de Duran (o viceversa)\nla dificultat d'oferir un perfil ideològic clar en algun dels segments polítics de Catalunya: entre el sobiranisme d'uns pocs (això sí, amb molts manifestos) o el catalanisme de la majoria, entre el centre-dreta de Duran i el poti-poti dels altres...\ni, finalment, el fracàs d'entrada de la proposta de la casa comuna, a la que no s'apunta ni el soci.\nQue consti que no ho dic per criticar el principal adversari parlamentari del PSC, crec que és bo per al país que els partits mantinguin perfil, lideratge i estratègia: ajuda els ciutadans a situar-se i, de fet, a establir conjuntament mecanismes bé de desencontre o bé d'encontre, de causa comuna més que de casa, que deia Obiols.\nLa desorientació i el malestar de la militància de CDC és arreu.\nA l´ Torre que vam viure una mini-crisi entre els dos socis abans de les Municipals que també contenia alguna part important d'aquest debat, potser un pèl massa silenciada (tacticisme: són conegudes les simpaties progresistes-soberanista del candidat Masa...\nEn fin es millor callar i esperar.\n10:51 a. m., de setembre 19, 2007\nEl Sr. Duran Lleida demostra que el matrimoni amb CDC ja no rutlla. Els membres de la parella del binomi ja no gaudeixen convivint junts en la llar política i s’estan plantejant seriosament fer repartiment de béns o millor dit de vots i cadascú viure pel seu compte.\nQuè en pensen de tot això els seus fills o millor dit les joventuts nacionalistes dels dos partits? quina pensió o quin llegat els donaran?.\nDe fet, quan les coses es tornen insuportables en la convivència sempre és millor la separació que arribar a la violència dialèctica, que últimament es pot veure a CiU en forma de retrets constants i mutus.\nPenso que el Sr. Duran no tolera ser vianda de segon plat i molt menys no poder ser algun dia ministre del govern espanyol, somni que no pensa deixar de complir, peti qui peti, i mani qui mani, ja sigui el PP o el PSOE.\nDoncs ja no hi ha res més a dir Sr. Duran ha estat un plaer treballar plegats durant tants anys i ara bon vent i barca nova, que segur que pretendents en el partit popular no n’hi faltaran.\n10:57 a. m., de setembre 19, 2007\nD'un i do la "parrafada" anònim (els tres, ja que dedueixo que son el mateix), sembla que estàs posat en el tema, vas bastant sobrat, potser i formes part i ho vius des de dins?\n11:16 a. m., de setembre 19, 2007\n"Si Unió opta pel divorci estic segur que es tornarà a casar."\n1:07 p. m., de setembre 19, 2007\nEls de CDC,estan convençuts de que la situació política de l'estat els afavoreix, està clar el desgast de Rodríguez Zapatero i també que el PP no sortirà tant beneficiat com per tenir una majoria absoluta.\nEl més probable de les properes eleccions espanyoles (s'avancin o no a la tardor) serà una situació de empat tècnic entre el PSOE i el PP, i la maquinaria de CDC treballa en aquest sentit, saben que tant uns com els altres els vindran a buscar i els esperen amb gust i ganes.\nSi el PSOE els vol, hauran de parlar de Catalunya i del incompliment de l'acord de la Moncloa entre Mas i ZP, que garantia a CiU governar la Generalitat.\nSi pel contrari, els vol el PP, li recordaren el memorial de greuges que els populars els hi han fet, i per tant els populars s'empassaran tot el que han dit i més.\nL'única preocupació de les ments pensant de CDC, són els seus companys d'UDC, la deriva personal de Duran i els seus "boys" els trenca l'estratègia, les ànsies de poder i de Ministeri de Duran i Lleida els hi comporta debilitat en l'estratègia treballada per la seva factoria .\nLa possibilitat de trencar la coalició torna estar a sobre la taula de CDC, en aquests moments el cost seria ínfim, els estudis electorals que tenen a sobre la taula situen la possible pèrdua de vots en una xifra irrisòria, i pel contrari seria una jugada de fermesa que sens dubte els hi obriria la porta a altres enteses a Catalunya.\n5:25 p. m., de setembre 19, 2007\nQuerido Jordi, no llegara la sangre al rio, los matrimonios por intereses, son los que mas duran.\n5:54 p. m., de setembre 19, 2007\ncoi ... que feien puenting ??? ... salut\n6:07 p. m., de setembre 19, 2007\nJo crec que tot depèn del PP. De si guanya, de si perd i , sobretot, del to que vulgui donar a la campanya. Vaja, que si Rato i Gallardon tenen camp per córrer, se'ls dóna joc i poden arribar a influir de veritat en la direcció del PP veurem maniobres descarades d'apropament de Duran Lleida. I ves que Piqué no faci de mestre de cerimònies. No és descartable, aleshores, que el flirteig entre CDC i ERC es faci molt més evident.\nLes opcions a Catalunya es reduirien a quatre: Un partit, PP +UDC+alguns de C's i alguns de CDC (Joan M. Nadal per exemple) , és a dir conservadors, liberals, democrata-cristians, tots autonomistes de pro. Un partit nacionalista clarament sobiranista (CDC + ERC + alguns maragallistes com Xavier Rupert de Ventós) amb liberals i socialdemòcrates. I la resta, un PSC escongit, socialdemòcrata clàssic, temptat pel populisme i una ICV a remolc, com sempre.\nNaturalment no hi ha temps, però la meva bola de cristall em diu que en el proper cicle electoral ...\n8:10 p. m., de setembre 19, 2007\nHi ha un comentari posterior que ja parla d'aquestes hipotètiques segones núpcies d'Unió. En podríem dir la via alemanya o la navarresa.\n9:22 a. m., de setembre 20, 2007\nAquesta setmana toca mirar-se el melic. Sorpresa i estupefacció en el si de CDC per la situació inverosímil i feixuga a la qual ens ha endut Duran. Les seves declaracions ens han portat a punt d’inflexió en la trajectòria vital de la Federació. Sobren motius per generar un debat que plantegi el futur de CiU o el futur de Duran, però malauradament les discrepàncies han sorgit en un moment on s’albirava un futur esperançador. Ara mateix el germà petit ha desafiat el germà gran en un intent egocèntric, i aquesta pugna de tensions fratricida apunta cap a un final tràgic. Mas exigeix que sigui Duran el que rebel·li el seu futur com a candidat a les estatals, i aquest exigeix que primer CDC exposi el seu projecte de futur amb un accent catalanista més marcat. Sent realistes cada dia que passa és més complex trobar una conciliació en aquest estira i arronsa. Les enquestes auguren que Duran com a candidat podria obtenir un màxim d’11 diputats un més que actualment que en el cas que ZP repetís resultat (això sembla); sumaria 176 diputats: una majoria suficient per formar govern més l’input que suposaria per el nostre país, Catalunya, ser determinantíssims al govern d’Espanya. Tot i així està estudiat que algun altre candidat podria obtenir millors resultats que Duran, un símbol al meu entendre d’una vella guàrdia que obstaculitza la renovació verídica i eficaç que ja fe temps que encapçalat CDC per la seva part. Convergència sempre s’ha caracteritzat per ser un partit que fa les coses ben fetes, amb constància, rigor i serietat. Un partit que no ven cortines de fum per ocultar una acció governativa nefasta com la del Tripartit, que no es sent identificat amb la política de pedaços de Montilla. Per tant jo estic segur que el desenllaç d’aquesta història que estem vivint no serà un espectacle de circ com ho va ser el govern de Maragall. Malauradament, molt em temo que Montilla & Company SA ja s’estan fregant les mans perquè estic segur que van respirar alleujats quan van escoltar les declaracions de Duran; de totes maneres la incompetència governativa no és pot ocultar darrera un argument tan pueril. Si ens hem d’amputar un peu per renéixer com l’au Fènix; i si això és el millor per Catalunya, no tinguin dubte, lectors que no ens tremolarà el pols. A diferència d’altres, nosaltres sí que sabem que estimem, som conscients de per què hem de lluitar i a més estem preparats per fer-ho.\n4:12 p. m., de setembre 20, 2007\nEl que passarà no ho sé perquè es un tema que s’haurà de parlar en el si de la federació, però si que es palpa dintre les bases de CDC, un malestar important, i es reclama que es realitzi d’una vegada per totes la fusió o la separació, (això no es podrà aguantar per molt de temps més). Sembla la crònica d’una mort anunciada, i esperem que sigui el menys traumàtica possible, i que amb la refundació de CDC tothom es trobi a gust.\nTinc molta confiança en la casa gran del nacionalisme, de la quan potser Duran no se sumarà, o si......, però en tot cas molta gent d’unió es podrà sumar sens dubtes.\n6:33 p. m., de setembre 20, 2007\nLa cosa continuarà com fins ara. L'enèsim aplaçament d'un trencament anunciat.\n10:45 a. m., de setembre 22, 2007\nCíclicament la mateixa cançó: molt soroll per a res.\n6:01 p. m., de setembre 24, 2007


La guerra deixa Síria a les fosques\nL'any 2014 ha estat el pitjor en els quatre anys de conflicte contra el règim de Baixar al-Assad\nCRISTINA MAS Barcelona 12/03/2015 19:40\nDes que el març de 2011 va esclatar la revolta popular contra el règim de Baixar al-Assad a Síria, el país està immers en un infern de violència que ha deixat molt més de 220.000 morts (l'ONU va abandonar el recompte de víctimes fa més d'un any) i 11 milions de refugiats.\nUn informe publicat aquest dijous per un centenar ONG agrupades al voltant de la plataforma With Syria, en motiu del quart aniversari de l'alçament popular, il·lustra la magnitud de la destrucció: el 83% de la llum ha desaparegut, cosa que és visible fins i tot des dels satèl·lits. La dada és el resultat de l'anàlisi d'aquestes imatges per científics de la universitat de Wuhan a la Xina o Maryland, als Estats Units.\n"A quatre anys de l'inici de la crisi, el poble sirià s'ha enfonsat en la foscor: desemparat, atemorit, i desfet per la mort dels amics i el país que han perdut" ha dit David Miliband, president del Comitè Internacional de Rescat. "I quatre anys després no es veu la llum al final del túnel. Més de dos-cents mil morts i onze milions de refugiats a la deriva. Els sirians es mereixen mol més de la comunitat internacional- ja arriben tard per demostra que no els hem abandonat i que treballarem al seu costat per tornar-los la llum".\nEl professor Xi Li, un dels investigadors que han analitzat les imatges per satèl·lit, assegura que es tracta d'una de les fonts més objectives per estimar la devastació del país. "A 800 kilòmetres sobre la terra, aquestes imatges ens ajuden a entendre el patiment que viuen els sirians del carrer cada dia, mentre el seu país es destrueix. En les àrees més afectades, com a Alep, han desaparegut el 97% de llums. Les excepcions són les províncies de Samasc i Qunetra, prop de la frontera amb Israel, on la caiguda de la llum ha estat del 35% i el 47% respectivament", ha afegit.\nLa coalició With Siria a través d'una petició als líders mundials que prioritzin una solució política al conflicte basada en els drets humans, que s'acceleri la resposta humanitària per als civils dins de Síria i els refugiats i que s'insti totes les parts a aturar els atacs als civils i a permetre la distribució d'ajuda humanitària.\nZaher Sahoul, president de la Societat Mèdica Sirio-americana, ha apuntat que "l'auge dels grups terroristes ha centrat l'atenció mundial, però ha distret els governs del patiment dels civils sirians i dels abusos comesos per tots els bàndols. El personal mèdic sirià, els treballadors humanitaris i els mestres estan assumint un risc enorme per ajudar els seus veïns i éssers estimats, mentre la comunitat internacional fracassa a l'hora de buscar uns solució política que acabi amb la violència i el patiment".\nEl Consell de Seguretat de l'ONU va adoptar el 2014 tres resolucions que reclamen protecció i assistència per als civils sirians però, com han recordat avui diverses ONG en un informe, que cap d'elles s'ha implementat. Segons aquest document, el 2014 ha sigut el pitjor any de la guerra, mentre que l'ajuda humanitària s'ha reduït.