Entrades amb l'etiqueta ‘Geoturisme’\nPoca gent sap que Tremp és el municipi més extens de Catalunya, amb una superfície (30.200 hectàrees) que supera, de llarg, la de la majoria de parcs naturals del nostre país. Un territori que acull uns espais naturals agrestes, inhòspits i molt solitaris. I, alhora, uns paisatges treballats al llarg dels segles per la gent de la terra. Els grans ocells carronyaires i les cingleres vertiginoses, amb una geologia reconeguda mundialment, són potser els trets més singulars d’aquestes serres prepirinenques.\nLa Conca de Tremp (amb el Montsec al fons) vista des dels corrals de Gurp. © Xavi Basora.\nL’Ajuntament de Tremp porta anys promovent projectes i accions per conservar aquest valuós patrimoni natural i, al mateix temps, per donar-lo a conèixer per mitjà de l’ecoturisme. Des d’aquesta segona perspectiva més divulgativa, va publicar fa uns anys l’opuscle “Tremp, un esclat de natura al teu abast”, amb una selecció de les millors zones del municipi per practicar-hi un turisme de natura responsable.\nPoc després va impulsar i donar suport a una guia més extensa titulada “A peu pel Prepirineu de Tremp”, escrita per Jordi Tutusaus i publicada per Arola Editors. Aquest llibre, amb una edició exquisida i unes fotografies espectaculars, inclou 12 excursions pel municipi resseguint la xarxa de camins tradicionals recuperats per l’Ajuntament de Tremp. I inclou també diversos testimonis locals que ens expliquen com era i com és la vida en aquestes muntanyes.\nAquest any 2018 el consistori, seguint amb aquesta línia de treball i amb el suport de la Diputació de Lleida, ha col·laborat amb Natura Local, una web i aplicació per a mòbils especialitzada en promoure el patrimoni natural dels municipis a través d’itineraris a peu. De moment, s’han inclòs en aquesta plataforma 5 rutes per diversos racons del municipi de Tremp, fins i tot pel mateix casc urbà. Algunes ja apareixien en les guies anteriors, però altres són inèdites.\nPlànol de situació de les 5 rutes pel municipi de Tremp (mapa de fons: ICC).\nAquestes rutes són de dificultat variable, algunes força exigents físicament i d’altres més moderades. Si les feu totes, us emportareu un record inesborrable d’aquest Prepirineu desconegut i coneixereu paratges tan espectaculars com la Terreta, les cingleres de Gurp i Santa Engràcia o la misteriosa serra dels Nerets. Tot seguit us presentem un tastet de cada ruta i dels seus atractius, però a les fitxes disponibles a la plataforma Natura Local hi trobareu tots els detalls (mapa i descripció ampliada, fitxer GPX per als vostres GPS, galeria de fotos, recomanacions per menjar i dormir, etc.).\nRUTA 1. Passejada naturalista per Tremp\nFitxa-web | Dificultat: Familiar | Durada: 1h 15min | Longitud: 3,4 km\nComencem pel propi nucli urbà de Tremp. Els pobles i ciutats, encara que no ho semblin, acullen fauna i flora que conviuen amb les persones, els cotxes i els edificis. Juntament amb les zones verdes (parcs i jardins), aquests animals i plantes conformen l’anomenada natura urbana, aquella que tenim a tocar i sovint passa desapercebuda. Us sorprendria saber la gran quantitat d’ocells i mamífers que viuen sota les balconades dels carrers, en espais ocults que queden entre edificis o als arbres dels parcs.\nAquest recorregut curt passa per diversos espais verds com ara el parc del Pinell (on viuen esquirols) o els horts urbans del parc Flors Sirera. Per dins del nucli urbà podreu observar nius de cigonya, colònies d’oreneta o caixes-niu per afavorir els falciots. Pels voltants, gaudireu del bosc de ribera dels barrancs de la Fontvella i del de Ricós. Una passejada molt agradable per fer una tarda de primavera o tardor i apta per a tothom.\nFont de Capdevila, dins el nucli de Tremp. © Natura Local.\nRUTA 2. Petits tresors de la serra dels Nerets i Vilamitjana\nFitxa-web | Dificultat: Mitjana | Durada: 1h 50min | Longitud: 5,9 km\nA tocar de Tremp direcció Isona, hi ha el poble de Vilamitjana i la misteriosa serra dels Nerets. D’entrada ja en sobta el nom, perquè de nerets no n’hi ha ni un, atès que és un arbust més propi de l’alta muntanya. Aquesta serra 100% mediterrània (en ple Pirineu) i d’extrema sequedat destaca per un paisatge tacat de grans alzines i barrancs abruptes. Els abundants afloraments de gresos de color grisós i textura arenosa, formats fa 65 milions d’anys, li donen a aquest paratge un aire “lunar”. I al sector de les Arenes, hi viu la colònia d’abellerols més important del Pallars Jussà.\nLa ruta comença al camí de la Llabusta i aviat ens trobarem amb una primera curiositat: la petjada de Botzop. La interpretació d’aquest forat a la roca es pot fer en clau de llegenda, o des de la ciència de la geologia. Ara bé, l’element més sorprenent d’aquest itinerari és el clot de les Moles, una antiga pedrera –d’època desconeguda– on s’hi extreien i elaboraven grans pedres circulars (les moles) per als molins de farina i oli. Per baixar-les als pobles s’utilitzava un trineu de fusta tirat per bous. El paisatge agrícola és un altre dels atractius d’aquest recorregut, amb camps de vinyes i ametllers que ens acompanyaran bona part del trajecte.\nCamí de Llabusta, en plena serra dels Nerets. © Natura Local.\nRUTA 3. De les balmes de Gurp a les cingleres de Santa Engràcia\nFitxa-web | Dificultat: Difícil | Durada: 5h 00min | Longitud: 9,8 km\nGurp i Santa Engràcia, dos pobles on sembla que el món s’aturi. Gurp té, literalment, un penya-segat a sobre. I Santa Engràcia levita damunt d’una cinglera tallada verticalment. Aquestes serres vertiginoses estan esquitxades de coves i balmes, i estan solcades per barrancs espectaculars com el de Seròs, de colors vermellosos, o el de Gurp (també conegut com dels Lleons). Un entorn fantàstic per a un itinerari inèdit fins fa molt poc.\nLa ruta comença a Gurp, on hi arribarem després de creuar (en cotxe) una acadèmia militar. Des del safareig d’aquest poblet ens enfilarem pels carrers costeruts fins al peu d’uns penya-segats fets de conglomerat. Sota la cinglera hi ha unes balmes, protegides per parets de pedra-seca, que s’utilitzaven de corrals per al bestiar. Des d’aquí gaudirem de bones vistes del barranc de Seròs. De nou a Gurp, ens dirigirem cap a Santa Engràcia i de seguida toparem amb la preciosa ermita de Sant Martí. Des d’aquí comença el sector més feréstec de l’itinerari, amb grimpada inclosa, fins arribar a la Roca Morató, on dominarem un gran paisatge i tindrem els voltors a tocar. Baixarem fins a Santa Engràcia, un dels pobles més bonics del Pallars. Tornarem pel camí històric fins a Gurp, creuant els gorgs refrescants del barranc dels Lleons.\nUn dels corrals de Gurp, amb el poble de Santa Engràcia al fons, sobre una cinglera. © Xavi Basora.\nRUTA 4. Excursió d’alçada per Espluga de Serra\nFitxa-web | Dificultat: Difícil | Durada: 5h 10min | Longitud: 12,2 km\nAquest itinerari és Prepirineu en estat pur. Es troba a la Terreta, una vall força allunyada del nucli de Tremp, dins la conca del riu Noguera Ribagorçana, a prop de la frontera amb l’Aragó. Una vall envoltada de cingleres salvatges, entre les que destaca, per la seva majestuositat, la serra de Sant Gervàs. Una vall viva, amb deu pobles i on encara hi pasturen ramats. Un paratge remot que ha atret molts neorurals que conviuen amb els autòctons. Un hàbitat idoni per als ocells carronyaires, amb el trencalòs com a espècie emblemàtica. Un paradís on hi regna el silenci, amb boscos singulars i fins i tot pintures rupestres de l’Edat de Bronze. Un còctel sorprenent, ja veieu.\nLa ruta s’inicia a Espluga de Serra, un poblet remot que, malgrat la seva llunyania, compta amb una escola de primària que des del 2006 dona servei als pobles de la Terreta pallaresa. Des d’aquí ens enfilem per una forta pujada fins a la carena de la serra de Lleràs, on comença l’espectacle: unes vistes sensacionals dels relleus fets de conglomerats i de les muntanyes llunyanes dels Pirineus. Carenejant arribarem al cim del Pui de Lleràs (1.692 m), una talaia excepcional. Els voltors gairebé volaran davant nostre i, si arribem d’hora, podrem sorprendre algun isard o cabirol. Seguim per la carena fins al coll de Castellet, on començarem un fort descens fins a la pista de terra que ens retornarà a l’inici.\nSerra de Castellet amb la serra de Sant Gervàs al fons. © Natura Local.\nRUTA 5. Fonts i barrancs de Sapeira\nFitxa-web | Dificultat: Mitjana | Durada: 2h 45min | Longitud: 6,7 km\nSi l’itinerari anterior ens mostrava la cara més salvatge i aèria de la Terreta, aquest serveix per conèixer la part més amable, el fons de vall, i un dels pobles més bonics: Sapeira. A la part alta hi ha un mirador sobre la roca de Turmeda, on hi cria una colònia de voltors. De fet, la Terreta també es coneix com la “Vall dels Voltors”, ja que hi viuen unes 65 parelles nidificants d’aquests carronyaires i 4 parelles de trencalossos, una espècie protegida en perill d’extinció. En un altre poble de la vall, la Torre de Tamúrcia, hi ha el Casal dels Voltors, un equipament que val la pena visitar i des d’on veureu en directe nius de voltors. I ben a prop, hi ha un aguait per fotografiar-los.\nAquesta darrera ruta comença al poble de Sapeira, un dels més enlairats de la vall i que gaudeix de bones vistes de les serres de Sant Gervàs i de Castellet. Baixant per una pista trobarem aviat la font del Poble, entre un bonic grup de trèmols. Ja per camí seguim avall fins arribar al barranc del Solà, amb una gran força erosiva. Per tornar al poble, remuntarem el barranc de Llepós i passarem per altiplans agrícoles fins a la font de les Basses, on podrem sentir cantar granotes i gripaus. El camí passa pel preciós mas de la Torre del Senyor i arriba al límit inferior de la roureda d’Aulàs, una altra de les joies naturals de la Terreta. Des d’aquí ja només ens queda agafar (i admirar) el camí vell d’Aulàs a Sapeira, amb murs de pedra seca a banda i banda.\nLa vall de la Terreta amb la serra de Sant Gervàs omnipresent. © Natura Local.\nEtiquetes: Boscos, Cims, Escapades, FaunaSalvatge, Geoturisme, OcellsCarronyaires, PaisatgesSingulars, Pallars Jussà, Prepirineus, Publicacions, senderisme, Tremp, TurismeOrnitològic\nEl bolet més antic del món\nEncara que sembli impossible, hi ha indrets que quasi no apareixen en les guies turístiques ni en les cerques de Google, i que tampoc estan senyalitzats. Paradoxalment, són paratges molt apreciats per la població local i poden arribar a tenir un gran valor patrimonial. És el cas de la roca del Bolet, un espai d’interès geològic proper al petit poble medieval de Figuerola d’Orcau (Isona i Conca Dellà, Pallars Jussà).\nEl sol d’un capvespre d’estiu encén les terres argiloses de la roca del Bolet. © Xavi Basora.\nAquesta roca té una forma ben curiosa. Com el seu nom indica, es tracta d’un bolet, no us sabria dir de quina espècie, que es va formar fa molt i molt de temps. És, doncs, el bolet més antic, qui sap si del món mundial. Bromes a part, en Jordi Panisello, geòleg de la comarca que regenta l’empresa de geoturisme Eureka SGN, m’explica que per entendre’n l’origen ens hem de fixar bé en el bolet: el barret és de color grisenc, mentre que el peu és vermellós. I hem de conèixer bé la composició d’un turonet proper a la roca, l’anomenat Mont de Conques, també emblemàtic a la comarca per l’ermita que el corona, per l’aplec que s’hi celebra els Dilluns de Pasqua i per la seva història associada a la Guerra Civil.\nVista sensacional des del Mont de Conques cap a la serra de Carreu (Pallars Jussà). © Xavi Basora\nEl Mont de Conques està format per materials argilosos (molt tous), però la seva part superior és una capa de roca calcària més dura, el travertí. Ja fa molts i molts anys, en un vessant sense vegetació d’aquest turonet, l’aigua de pluja que circulava a favor del pendent va anar desgastant l’argila fins que el travertí es va descalçar i va caure en forma de blocs pel vessant. L’argila que quedava sota d’aquells blocs restava, a partir de llavors, protegida de l’erosió. En canvi, l’aigua va seguir emportant-se els materials no resguardats i es va formar una columna que va anar creixent a mesura que s’intensificava l’erosió. Aquesta columna va acabar esdevenint el peu del bolet que ara veiem i l’estructura rocosa resultant és el que els geòlegs anomenen un “pilar coronat”.\nLa petita vall argilosa on es troba la roca del Bolet. © Xavi Basora\nUn paratge estimat pels figuerolencs i les figuerolenques\nTothom a Figuerola d’Orcau coneix la roca del Bolet; de fet, és tot un símbol d’identitat del poble. Per Sant Antoni Abat, a mitjans de gener, s’hi celebra a la vila la popular cavalcada dels Tres Tombs, caracteritzada per la ironia i el bon humor. Els petits i els no tan petits es disfressen i es pugen a carrosses que recorren el poble i que, en acabar la ruta, són beneïdes pel capellà. Una d’aquestes carrosses, però, no transporta cap persona, sinó una rèplica la mar de bonica de la roca del Bolet. Una mostra de l’estima popular per aquesta estructura geològica. Geologia i identitat agafats de la mà.\nLa carrossa de la roca del Bolet durant la festa de Sant Antoni a Figuerola d’Orcau. © Xavi Basora\nLa gent del poble explica que fa uns seixanta anys es podia “escalar” pel peu de la roca i pujar a dalt del barret, tot i que comportava una certa dificultat. Hi havia qui ho feia per demanar un desig, però el jovent hi pujava perquè sabien que al barret s’hi amagaven nius de coloms i hi trobaven ous o colomins que després es menjaven. De fet, m’explica un vilatà que, quan no existia la televisió, aquest paratge era un dels principals llocs d’esbarjo per a la canalla del poble. Més recentment, la roca del Bolet s’ha convertit en un dels llocs més emblemàtics per on passa la cursa de muntanya Quatre Rocs, amb sortida i arribada a Figuerola d’Orcau i que amb pocs anys s’ha convertit en tot un referent.\nCal deixar caure la roca?\nDes de fa temps hi ha una reivindicació popular de la gent del poble per no deixar caure la roca. Argumenten que l’erosió avança sense parar i que si no es falca amb algun tipus d’estructura ni es protegeix d’alguna manera la roca acabarà caient. De moment no han rebut suport. Em pregunto si, en un cas com aquest, cal deixar que la natura segueixi el seu curs o mantenir una roca molt estimada i d’una gran vàlua geològica. Em decanto per la segona opció, cosa que no vol dir que en altres llocs sigui partidari que la natura evolucioni per si sola. També sóc partidari de senyalitzar la zona i, sobretot, de visitar-la des del més absolut respecte per tractar-se d’un lloc molt fràgil.\nSi heu llegit fins aquí, potser us preguntareu com arribar a la roca del Bolet. Com acabo de comentar, ni l’accés ni la mateixa roca estan senyalitzats, tot i la proximitat al poble. Sense que serveixi de precedent, aquest cop no us donaré les indicacions per arribar-hi, ja que us animo a preguntar-ho a algú del poble. Segur que us ajudaran encantats.\nLa roca del Bolet amb l’emblemàtica muntanya de Sant Corneli al fons. © Xavi Basora\nDescoberts nous registres paleoclimàtics a la conca de Tremp\nEtiquetes: Geoturisme, Pallars Jussà, PatrimoniGeològic, Prepirineus\nPublicat a Propostes | 13 comentaris »\nGeologia pura al cap de Creus\nJa ho va dir Salvador Dalí l’any 1961: “Aquesta part compresa entre el Camell i lʼÀguila que tu coneixes i estimes tant com jo mateix és i ha de continuar per sempre essent geologia pura, sense res que pugui mixtificar-ho; en faig qüestió de principi. És un paratge mitològic que és fet per a déus més que per a homes i cal que continuï tal com està”.\nAquest text, que de surrealista no en té res perquè és pura veritat, ens dóna la benvinguda al paratge de Tudela, un dels dos indrets del cap de Creus que us recomano si voleu gaudir d’un gran espectacle geològic i paisatgístic a tocar del mar. Autèntiques escultures de roca es combinen amb cales de somni i penya-segats cantelluts configurant un paisatge inhòspit i atractiu alhora. L’altre indret, ben a prop de Tudela, és la punta del Cap de Creus, on el Pirineu s’abraça amb el mar Mediterrani. Tots dos sectors pertanyen al Parc Natural del Cap de Creus i estan catalogats com a reserva natural integral, la figura de màxima protecció del nostre país (a Catalunya només hi ha cinc reserves integrals terrestres, i aquesta del Cap de Creus és la més gran). I tots dos sectors disposen, a més a més, d’un magnífic itinerari per recorre’ls.\nPaisatge rocós i inhòspit del cap de Creus en un dia de tramuntana. © Xavi Basora\nDe club exclusiu a espai geològic recuperat\nEl paratge de Tudela sorprèn, i molt. Es pot recórrer a peu per un itinerari fantàstic i còmode –el núm. 17 del Parc Natural– salpicat de miradors i amb final a cala Culip, on es pot prendre un bany si el temps i la tramuntana ens deixen.\nAquest indret va estar ocupat, fins al 2004, per la ciutat de vacances del Club Mediterranée (popularment, el Club Med): 400 petits apartaments i un conjunt d’instal·lacions comunitàries construïts durant l’època franquista i amb accés restringit. La creació l’any 1998 del Parc Natural del Cap de Creus, les pèrdues econòmiques de l’empresa gestora per l’obsolescència d’aquell model turístic i l’entesa entre diverses administracions, van ser els factors principals que van conduir a iniciar el projecte de recuperació de l’espai, executat entre els anys 2007 i 2010. La restauració, que va obtenir diversos premis d’arquitectura, és exquisida i no té precedents al litoral mediterrani. Observar avui aquest paratge sense cap edifici és una joia, i reviure com era abans (a través d’aquest vídeo, per exemple) fa pensar en com l’home pot arribar a modificar sense miraments indrets naturals que, com deia Dalí, s’haurien de mantenir per sempre tal com estan.\nCala Culleró, un racó encisador del paratge de Tudela. © Xavi Basora\nCertament, el paratge o pla de Tudela té quelcom de mitològic. I és que les roques erosionades pel vent han donat lloc a formes curioses que recorden un camell, una àguila, un conill i altres siluetes curioses. Al llarg de l’itinerari unes plaques de ferro rovellat ajuden a fixar-se en aquestes escultures naturals, però la imaginació també us pot fer veure altres éssers animals o mitològics… i fins i tot us poden inspirar creativament, com al propi Dalí, amb la famosa obra El gran masturbador.\nMés enllà de les formes, el valor geològic d’aquesta raconada és excepcional. Hi dominen dos tipus de roques: les pegmatites, de colors blancs, taronges i rosats, i els esquistos, de color gris fosc. La combinació d’aquestes dues roques, juntament amb els processos de deformació intensos als que han estat sotmeses, fan d’aquest indret un conjunt únic a escala mundial.\nEs Camell, el filó de pegmatita més extens de tot el cap de Creus. © Xavi Basora\nLes roques més antigues de Catalunya\nMolts dels que arriben al far del cap de Creus es queden allà mateix, gaudint de les meravelloses vistes. Però del far surt un altre itinerari –el núm. 15 del Parc Natural– que recorre l’interior de la punta del Cap de Creus i que, novament, esdevé un espectacle de roques replegades i de colors diversos en contacte amb la mar. Aquest segon itinerari, a diferència del primer, té una mica més de dificultat, ja que el terreny és abrupte, amb penya-segats i algun pas estret.\nCom al paratge de Tudela, els esquistos grisencs apareixen imbricats amb filons blancs i rojos de pegmatites, el que dóna lloc a un cromatisme preciós i curiós. Rere aquestes roques hi ha una llarga història. Els esquistos que apareixen al cap de Creus es van formar fa uns 500 milions anys i són les roques més antigues que afloren a Catalunya. Per si això no fos poc, aquest indret és l’únic del món on afloren a l’exterior les roques pegmatites; per tant, l’únic lloc de la Terra on es poden observar. De fet, l’illa de s’Encalladora, que veureu a la part central de l’itinerari, és un aflorament immens de pegmatites de 600 metres de llarg, d’aquí el seu color blanquinós.\nContemplant l’illa de s’Encalladora, també anomenada Mariblanca o illa Blanca. © Xavi Basora\nAquest itinerari també permet observar altres encants naturals, com la cova de s’Infern, un forat forjat per la força del mar i, de nou, un enclavament de gran vàlua geològica. Diuen que el seu nom es deu al color vermellós i encès que adquireixen les parets de la cova quan són il·luminades pels primers rajos de sol del matí.\nA més de la geologia, el recorregut serveix per interpretar com la vegetació s’adapta a les condicions extremes que es viuen en aquest punt de la costa (fort vent, sequera i elevada salinitat). I amb sort, també es pot observar el pas de dofins, alguna tortuga marina i sortidors llunyans d’un rorqual.\nCova de s’Infern, un forat per on s’escola el Mediterrani. © Xavi Basora\nEmpreses que ofereixen visites guiades per la zona i dues guies d’itineraris\nAxial Natura: visites pel paratge de Tudela. Estan treballant, a més, en una guia de descoberta de la zona.\nGregalada: visites per la punta del cap de Creus des de Cadaqués.\nRuscínia: oferta pedagògica pel cap de Creus.\nTerramar: itineraris diversos pel cap de Creus.\nParc Natural del Cap de Creus: a la seva pàgina Facebook s’hi anuncien nombroses visites guiades.\nI en aquest enllaç hi trobareu també empreses de l’àmbit marí.\nCap de Creus, l’Albera i Golf de Roses. 45 indrets singulars. De Marcel Gutinell. Farell Editors. Any 2014.\nCap de Creus, parc natural. Guia d’itineraris. De Ponç Feliu. Brau Edicions. Any 2007.\nEtiquetes: AltEmpordà, EncantsNaturals, EspaisRecuperats, Estiu, Geoturisme, PaisatgesCostaners, PaisatgesSingulars, ParcNaturalCapdeCreus, PatrimoniGeològic, ReservesNaturals\nPublicat a Propostes | 7 comentaris »


Les contradiccions de Melània i Trump - El Periòdic d'Andorra\nLes contradiccions de Melània i Trump\nRaquel Godos Periodista\nMelania Trump ha decidit involucrar-se en una campanya contra l’assetjament a les xarxes socials, una iniciativa lloable si no fos perquè el seu marit, el president dels EUA, Donald Trump, ha fet de l’agressió i els insults a internet una de les seves grans banderes.\nLa primera dama nord-americana va dedicar els seus esforços a la campanya Be Best (Sigues Millor) amb l’objectiu d’impulsar programes que encoratgin als nens a millorar la seva manera de vida, inclòs el seu comportament a la xarxa.\nLa iniciativa, que va presentar aquesta setmana, ha rebut una allau de crítiques donada la contradicció evident entre les intencions de Melània i les actituds del multimilionari governant, que la setmana passada va arribar a cridar «gossa» i «escòria», al seu compte de Twitter , a una de les seves exassessores a la Casa Blanca.\nStephanie Grisham, portaveu de la primera dama, va assegurar aquest dilluns que Be Best és «una campanya sincera» que tan sols busca «ajudar els nens amb molts dels assumptes als quals s’enfronten avui».\nLa primera dama «és conscient de les crítiques, però no la detindran per fer el que considera correcte. El president està orgullós del seu compromís amb la infància i l’anima a tot el que fa», ha precisat Grisham.\nI és que aquesta no és la primera vegada que Melània Trump surt a la palestra per una causa totalment oposada a les accions del seu marit, com va passar amb el seu viatge a la frontera per visitar els nens immigrants que havien estat separats dels seus pares al arribar al país, producte de la política de «tolerància zero» impulsada per Trump.\nEn aquella ocasió, Melània es va convertir en el centre de la polèmica per acudir a Texas per comprovar l’estat dels menors, però també per portar una jaqueta que a l’esquena resava: «I really do not care. Do u?» (Realment no m’importa. I a tu?).\nA Washington alguns creuen que la primera dama tan sols busca oposar-se a les males maneres del seu espòs i subratllar allò que ella no aprova, mentre altres consideren que es tracta d’una estratègia política de la Casa Blanca per «netejar» la imatge del president.\nEls primers argumenten l’escàs suport que ha obtingut Melània per part del president per promocionar les seves iniciatives i, pel que fa al ciberassetjament, la setmana passada el diari The New York Times va publicar que Trump li havia demanat a la primera dama que desistís del seu projecte.\nSón més els que consideren que es tracta d’un intent del Govern nord-americà de reduir les tensions provocades pel propi mandatari.\n«Hi ha un esforç per utilitzar a Melània per neutralitzar les piulades intimidatoris, agressives i ofensives del president Trump», va comentar el professor de Ciències Polítiques de la Universitat Estatal d’Iowa, Steffen Schmidt.\nPerò al seu parer, «ningú respectable», inclosos prominents líders republicans, creuen que això funcionarà.\n«Només els trumpistes més apassionats el troben acceptable. És estrany i inaudit en política», ha afegit l’expert.\nEn aquest sentit s’ha pronunciat també el prestigiós columnista de la cadena CNN Chris Cilizza, qui en la seva infantesa va patir anys d’assetjament, a preguntar-se per què la primera dama no ha demanat al president que moderi el seu llenguatge a les xarxes socials si tant el preocupa com el ciberassetjament pot afectar els nens.\n«Si hi ha una bona resposta per a aquesta pregunta, tampoc l’hem escoltat ni de la primera dama ni del seu equip –diu el columnista en un recent article. I aquest silenci soscava greument un treball molt bo que intenta fer sobre un tema molt important, la qual cosa és realment desafortunada.


El Món | Convergència sense corbata\nConvergència sense corbata\n"Si hi ha gent en aquest país que ha demostrat una resistència granítica són els homes i les dones convergents"\nper Marçal Sintes 07/10/2015\nRepassem-ho breument. Han aguantat la fi del pujolisme, la substitució del líder fundador esdevingut símbol per un dirigent eficaç però poc carismàtic, els anys a la intempèrie durant els governs tripartits, el retorn al poder de la mà de Sánchez-Camacho, el canvi de parella per aliar-se amb ERC -la mateixa que els havia expulsat sense vacil·lar de la Generalitat-, les retallades, l'anticipació dels comicis de 2012, els mals resultats d'aleshores, les revelacions de Pujol i els escàndols relacionats amb els seus fills, els problemes amb els republicans -viscuts talment punyalades d'un germà-, els escarafalls d'ERC davant el 9-N, el 'no' de Junqueras a la llista conjunta proposada per Mas, la candidatura de Junts pel sí -explícitament independentista i farcida de personalitats provinents de l'esquerra i amb el president Mas de número 4-, la ruptura amb Unió i, finalment, els resultats del passat 27, que deixen l'avenir en mans de la CUP.\nN'hi ha que han abandonat el vaixell. Però hi ha un gruix molt important de votants que s'han mantingut en el seu lloc del 2003 ençà. Han aguantat el que esmentava a dalt i molt més. Tots ells, però, han considerat que feien el que era millor pel país, a pesar de tot. Que era la millor manera de defensar la causa catalana. Ho han fet, en definitiva, per patriotisme. I també, i fonamental, perquè aquell líder nou que va resistir amb quatre canyes la dura travessia del desert s'ha convertit en un president que ha demostrat, almenys a ulls d'aquests homes i dones, i amb tantes equivocacions com es vulgui, un coratge i una determinació insospitades. I s'ha revestit d'èpica.\nAlguns són més de centreesquerra, altres més de centredreta, altres liberals, fins hi ha conservadors de dreta. El que no són, i ho tenen claríssim, és ni del PSC, ni ecosocialistes, ni d'ERC ni -molt menys- de la CUP.\nArtur Mas i Convergència poden dialogar i negociar amb la CUP. És més: ho ha de fer. I s'hi ha d'entendre. Sobre això no hi ha discussió. Una altra cosa molt diferent és voler caure simpàtics al preu que sigui a uns senyors, de la CUP, que defensen una llista de propostes sembrada d'excentricitats, per dir-h diplomàticament. Una altra cosa és riure'ls totes les gràcies, per enginyosos i eixerits que alguns puguin ser. Voler trobar tants punts en comú que al final assistim a un trist espectacle de transformisme.\nQue els homes convergents de Junts pel sí es fessin, el 2012, la foto de família tots amb corbata i ara, el 2015, ni un d'ells se la col·loqués podria ser només una petita anècdota. Però també un símbol, un símbol lluminós i alarmant, del que volia dir més amunt.\nConvergència Democràtica, s'ha dit, s'ha de refundar o fins i tot "renéixer". És absolutament cert. Però no crec que convertir-se en un aiguabarreig de totes les esquerres sigui una bona fórmula. Tot al contrari. Tots ells han estat els adversaris de Convergència en el passat. I ho han de tornar a ser quan el procés sobiranista, aquest període excepcional, s'acabi.\nEls seus valors, les seves idees, la seva forma de veure el món i els seus projectes són uns altres. No tenir-ho clar, oblidar-ho, a banda de portar al desastre, suposaria ofendre els homes i les dones tants i tants gripaus s'han empassat durant aquests llargs anys. No s'ho mereixen i potser aquesta vegada diran prou.


Autocrítica i autoengany\nA quinze dies de les eleccions municipals i autonòmiques, encara sembla precipitat analitzar resultats. Segurament és massa prest per poder valorar-los rigorosament, sense estar sotmesos a la ressaca dels canvis i continuïtats que han provocat en les diverses hegemonies discursives i de poder, o sense obviar dinàmiques estatals i locals, o sense distingir entre fets i expectatives.\nEs demana –i és comprensible– una dosi d’autocrítica, però també és lògic pensar que és un moment delicat, quan encara estan pendents importants negociacions que decidiran la composició de les principals institucions. Els partits deixaren pendent la valoració exhaustiva dels resultats de les Generals a l’espera de la nova cita electoral del maig. Ara són les negociacions imminents les que aconsellen paciència i prudència, grans virtuts menystingudes en temps d’immediatesa i gran pirotècnia.\nHi haurà temps per veure què ha passat i per què, i si les pèrdues són conjunturals, assumibles, explicables, atribuïbles... Els resultats no es mouran. L’extraordinària notícia –no suficientment celebrada– de la continuïtat del Pacte de Progrés, la fragmentació de la dreta i la seva inusual ineficàcia per assaltar el poder, les previsibles tensions i dificultats que amenacen la futura oposició i el reconfortant horitzó de quatre anys sense mudances electorals, recomanen tranquil·litat i bona lletra.\nEls resultats no es mouran, no; però sí el relat que se’n faci. I això és una feblesa i una oportunitat, perquè des de l’endemà mateix d’unes eleccions es comença a gestar el resultat de les següents. Com a mínim en termes de connotació ideològica i categoria humana, que són els principals ingredients del capital polític d’una opció electoral.\nPer això, i a pesar de la necessitat de calma, resulta extremadament perillós deixar sense contestar –i donar per bones– determinades anàlisis precipitades i aparentment no gaire fonamentades.\nEn política –i en gairebé tot– és comprensible que cadascú preferesqui agranar son endret, igual que és absolutament legítim mirar de dur l’aigua cap allà on millor ens convengui o ens faci més il·lusió. El problema és embolicar aquesta lògica inclinació amb una suposada eficàcia electoral no justificada.\nL’anàlisi precipitada i interessadament parcial dels resultats ha estat molt productiva aquestes setmanes. Les fugues de vots s’'expliquen' –és un dir– per a major glòria de l’animalisme, l’independentisme o l’autoestopisme, segons els casos. S’exigeix valentia –d’això que no en falti!– i s’apel·la a un suposat electorat que va “molt per davant dels polítics”. Llàstima que no s’expliqui per què els vots acaben a les butxaques de partits no independentistes - no animalistes - no antiautopistes, i per què els partits més 'valents' i rupturistes no abandonen el meritori testimonialisme. Per cert, aquests han de fer autocrítica o no? És que de vegades em perd...\nÉs vera que encara és massa prest per intentar trobar totes les respostes, però, en canvi, ja és hora d’evitar que siguin els altres els que dictin totes les preguntes. Formular-se amb honestedat una bona bateria de preguntes és, sens dubte, un bon exercici.\nPer exemple, sobre quines són les preocupacions reals de la gent real, o sobre si tenim un llenguatge i uns objectius prou amplis i intel·ligibles. Si adreçam els missatges al 'target' correcte i si els saben transmetre amb claredat i eficàcia.\nSobre com s’han de gestionar les dificultats, que sempre hi seran, i si el problema són les crisis o la seva (indi)gestió. Sobre per què atribuïm un pes important al desgast de l’acció de govern, quan d’altres en surten reforçats.\nSobre si som conscients que el repte electoral a Balears passa necessàriament per l’àrea metropolitana –Palma, Llucmajor, Marratxí i Calvià–, per molt que la nostra àrea de confort sigui molt més 'forana'.\nSobre per què exigim sempre 'valentia' als nostres polítics i no pensam mai a demanar-los perícia, bon nivell formatiu, capacitat estratègica, feineria i sentit comú.\nSobre si és lícit i intel·ligent sucumbir davant les pressions dels lobbies, tant si són d’elefants, com de puces. Sobre si coneixem prou bé el votant, a part de menystenir-lo amb massa facilitat. Sobre si els resultats s’han d’analitzar a partir de dades objectives –locals i globals–, o si basta guiar-se pels apriorismes –fílies i fòbies– de sempre.\nSobre si l’assemblearisme és realment un sistema eficaç i democràtic, i sobre si és una bona idea triar per primàries la totalitat de la candidatura. Com deu ser que no es planteja així la selecció dels executius de Silicon Valley o l’alineació de la davantera del Barça?\nI, sobretot, com que analitzar els resultats del 2019 sembla precipitat, per què no començam analitzant bé els del 2015? Ja passa d’hora.


Per al disseny de la invitació al casament del Ricard i la Marta, vam dissenyar una capsa de bombons especial per a ells. Els bombons estàven disposats de manera de sota de cada un hi havia una lletra; quan t'havies menjat tots els bombons podies saber tota la informació. D'aquesta manera la invitació es convertia en un regal per als propis convidats, alhora que és una manera molt dolça de convidar-te.\nEl carrer és nostre... de tots!\nExposició itinerant produïda per l’”Institut pour la Ville en Movement” que es va fer al col·legi d’arquitectes de catalunya, Barcelona; la gràfica ja estava feta (en francès) i calia adaptar el codi gràfic original i recontextualitzar-lo a la ciutat. Vam pensar que el propi nom de l’exposició convidava a fer una acció gràfica de guerrilla urbana i vam dissenyar i produïr uns precintes amb l’objectiu d’utilitzar-los com a eix central de la gràfica. A la façana del Col·legi d’Arquitectes hi vam escriure el títol de l’exposició amb el mateix precinte. Alhora, el mateix precinte el vam fer servir per “enquadernar” l’opuscle de l’exposició. Pels cartells, vam dissenyar un joc per trobar arribar a l’exposició (x = camí equivocat, fletxa = direcció correcta). Finalment, per contrastar amb el blanc i negre i guanyar visibilitat a la ciutat grisa, vam utilitzar vermell fluor.\nFesta Major 2008 comunicació\nAdministradors Festa major 2008\nLa comunicació de la Festa Major de Vilafranca del Penedès és impossible de mostrar en un espai com aquest, doncs la major part del material és molt efímer i no ha pogut quedar constància de tot el que es va arribar a fer. Sí que podem explicar, però, en què es basava el projecte. Aprofitant les bases i variables gràfiques creades –i descrites al container Festa Major 2008 Identitat–, vam anar ampliant les possibilitats de combinació de manera que els elements van ser molt diversos i no es perdia gens la identificació o la unitat de les peces, i per tant l'objectiu final d'omplir Vilafranca del Penedès de colors, es va assolir.


PressReader - La Vanguardia (Català) - Diners: 2019-01-06 - Nascuda a laUPC, crea aplicacions que milloren la qualitat de vida del pacient\nNascuda a laUPC, crea aplicacions que milloren la qualitat de vida del pacient\nL’empresa Alteraid, nascuda de la UPC, crea apps que milloren l’atenció mèdica i la qualitat de vida del pacient\nLa Vanguardia (Català) - Diners - 2019-01-06 - PORTADA - Joaquim Elcacho\nL’empresa AlterAid, sorgida de l’Escola d’Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels (Eetac) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), és un cas singular en el panorama de les spin-offs nascudes els últims anys a Catalunya.\nPer norma general, els impulsors d’aquesta mena de projectes empresarials són investigadors o professors en àrees específiques a què es vol dedicar la nova companyia. En el cas d’Alteraid, l’objectiu és desenvolupar plataformes i aplicacions que millorin la qualitat de vida de les persones afectades per problemes de salut “posant els pacients en el centre d’atenció de tot el sistema sanitari”, explica Jesús Alcober, cofundador i soci d’Alteraid. Ell i els altres dos emprenedors del projecte, però, no treballen en el món sanitari sinó que són professors de l’Eetac.\nEn concret, Jesús Alcober i Toni Oller són professors del departament d’enginyeria telemàtica, i Juan López és professor del departament d’arquitectura de computadors.\nL’interès d’aquest equip universitari per traslladar a la societat els seus coneixements es va convertir en l’empresa Alteraid el 2011 i el seu primer projecte va ser AAAida, una xarxa social per compartir entre els usuaris l’estat de persones i pacients.\n“La primera experiència va ser positiva però ens vam adonar que el mercat demana aplicacions molt més concretes, i d’aquí va néixer el projecte Adheptor”, recorda Jesús Alcober.\nL’Adheptor és una aplicació mòbil per fer el seguiment del compliment dels tractaments de malalties —en particular els tractaments de l’hepatitis C—, desenvolupat per Alteraid per a la Federació Nacional de Malalts i Trasplantats hepàtics (FNETH).\nLa principal diferència amb altres aplicacions d’adherència és que l’Adheptor s’ha desenvolupat “per als pacients pels pacients”, és a dir, introduint els requisits i prestacions suggerits pels mateixos pacients, destaca aquesta empresa sorgida de la UPC.\nL’objectiu és demostrar el compromís dels pacients amb hepatitis C als nous tractaments i optimitzar la relació cost-eficàcia que té. L’Adheptor es va posar a prova en una experiència pilot a l’Hospital de València.\nEn una proposta igualment destacada, el 2015 Alteraid va ser un dels nou licitadors triats per al desenvolupament d’aplicacions del projecte europeu Decipher, una iniciativa de compra pública innovadora en què participen Manchester, la Toscana i Catalunya amb un cofinançament de gairebé 3 milions d’euros procedents de la Unió Europea i inclòs en el setè programa marc de la Comissió Europea (FP7). Decipher té per objectiu el disseny tecnològic d’aplicacions mòbils que permetin que els ciutadans europeus puguin accedir de manera segura a les seves dades sanitàries quan es desplacin a altres països de la Unió Europea.\nEn teoria, els sistemes sanitaris europeus haurien d’estar interconnectats, i si un pacient de Catalunya és a França, el metge que l’atengui podria consultar l’historial mèdic a l’acte. En la realitat, però, això no s’ha arribat a aplicar mai de manera efectiva.\n“La nostra proposta va ser en aquest cas dur a la pràctica el fet que l’historial mèdic d’un pacient és seu i hauria de tenir dret a tenir-lo al seu poder”, indica el cofundador d’Alteraid. L’aplicació creada per aquesta empresa catalana permet que qualsevol persona pugui disposar del seu historial mèdic —o la part més important d’aquest historial— al seu propi dispositiumòbil.\nEl projecte va ser completat, però l’aplicació es manté aparcada en espera que les autoritats sanitàries competents gosin a posar-lo en pràctica.\nAlteraid també ha treballat en l’aplicació per a dispositius mòbils Ehabits, creada per facilitar el seguiment d’hàbits saludables per reduir el problema de l’obesitat infantil.\nAlteraid ha creat una aplicació que permet disposar de l’historial mèdic quan es va a l’estranger


TO BLOC OR NOT TO BLOC: Ja n'hi ha prou: Orange assassins!!!\nJa n'hi ha prou: Orange assassins!!!\nOrange!? Mai més. Penseu-hi: si compràreu el pa cada dia en un forn de baix de casa i, després d'1, 2 o 3 anys d'acudir-hi religiosament cada matí pel forment cuit, us assabentàreu que allà maltracten els treballadors, els menyspreen i els vexen fins al punt que algun d'ells s'ha tret la vida en no poder suportar l'estrés, el buying, les condicions laborals, aleshores, continuaríeu anant-hi, a pel pa, per molt bo, cuitet i amb la millor bona cara del món que el forner us oferira? Doncs això és el que he pensat jo amb la companyia de telèfons, Orange (no sé per què però, darrerament, tota empresa que comença per Orange fa pudor a estafa i joc brut). Aquesta branca del grup France Télécom, que et fa una rebuda efusiva en la seua web, bienvenu!, tot lloant les aptituds i beneficis que com a companyia té, ha estat la RESPONSABLE (i em direu irresponsable, per tal afirmació) del suïcidi de més de 40 treballadores i treballadors en tan sols 2 anys. I sí, legalment, tan sols un jutge pot establir la relació causa-efecte entre el suïcidi i allò -aquell- que ho ha provocat; jo, però, em passe per l'engonal el triomfalismes, els oficialismes i els legalismes publicitaris de l'empresa i judicials dels jutjats i apel·le al sentit comú per a acusar a aquestes sangoneres neoliberals d'assassinat. Però, tal com deia el filòsof francés Voltaire: "el sentit comú no és gens [sobretot avui] comú". Quants anys més, quantes morts una damunt l'altra calen perquè hi haja proves concluents i vinculants!?\nÉs com si ho veiera: imagineu una reunió urgent de la junta directiva de l'empreseta esmentada, tots francesets molt ben abillats i fent gala d'una eterna grandeur executiva, quel dommage!, diran, pels empleats traspassats, però no passa res, hem de rentar la cara de la companyia, hem d'establir nous protocols per evitar escàndols com aquest, toqueu de seguida al director de recursos humans i relacions laborals; no ens podem permetre que la feblesa dels nostres "col·laboradors" (que és com s'anomena ara el proletariat, amb un llenguatge ben polit i disfressat) ens porte mala premsa. L'empresa quedarà impune, i tant!, ja ho veig, una làbia i presència siderals del millor bufet d'advocats de la capital del Sena presentarà milers de paperots, informes i faran passar, com si fóra bufar i fer ampolles, aquest desagradable tràngol.\nA partir de demà mateix em passe a una altra companyia de telefonia, i no sé si en tindran també, de casos de suïcidi, però Orange en té, i molts, i ja se'n poden anar a ultramar i afonar-se entre taurons perquè, un servidor, ja no paga cap cèntim més a uns malparits explotadors que causen la mort d'aquells qui intenten viure dignament: treballar per a guanyar-se el pa. Ja n'hi ha prou, de terrorisme patronal!\nPublicat per Jesús Alfonso a 12:23\nUn carter a les terres de Mordor


Saló de l'Automòbil: sobreviure a la crisi\n260x366 Un conductor fa proves amb un Skoda en una zona habilitada fora del recinte del Saló de l'Automòbil de Barcelona. / PERE TORDERA Un conductor fa proves amb un Skoda en una zona habilitada fora del recinte del Saló de l'Automòbil de Barcelona. / PERE TORDERA\nDes d'avui fins diumenge de la setmana vinent, la 36a edició del Saló Internacional de l'Automòbil de Barcelona mostra al recinte firal de Montjuïc les principals novetats de més de trenta marques de cotxes de tot el món.\nEn falten algunes de tan importants com Opel, Citroën i Honda, però més que lamentar-nos per les absències hauríem de celebrar les presències. I és que enmig de la depressió que afecta el sector de l'automoció, amb una pèrdua de mercat a Catalunya del 33% el mes passat, la celebració d'aquesta mostra ha estat en perill fins a l'últim moment.\nQuan no és per una cosa, és per una altra, però les últimes edicions del Saló sempre han estat marcades pel xantatge de les marques a la Fira de Barcelona. De les protestes dels fabricants per la finalització del Pla 2.000 euros s'ha passat als gemecs per la llei de la distribució i, encara aquesta mateixa setmana, els rumors sobre el propòsit del ministeri d'Indústria de modificar els criteris de l'impost de matriculació han neguitejat tothom.\nCom si fos un Piove, porco governo , al Saló -sempre al mig-, li han passat unes factures que no els tocaven. Només li ha faltat rebre l'acusació de la mort de Manolete o de l'ensorrament del Titanic . L'abnegació i la capacitat de negociació de l'equip que encapçala Enric Lacalle han permès tirar endavant una nova edició, després de superar no poques adversitats i amenaces d'absències gremials.\nSobrietat, a la força\nAlgun dia aquesta ciutat hauria de reconèixer l'esforç fet per Fira de Barcelona per salvar aquesta mostra i d'altres, algunes en el punt de mira dels gestors centrals. Els efectes d'una economia de subsistència es noten. L'exposició dels models nous es fa amb una senzillesa que contrasta amb la grandiloqüència del passat. Aquella tendència exagerada a la sobreactuació ha deixat pas a una sobrietat més coherent amb l'actualitat. Però aquesta austeritat no s'ha d'interpretar com a sinònim de pobresa, perquè a Montjuïc hi ha tot el que s'ha de veure.\nEl Saló de Barcelona es vanta del caràcter internacional. Una condició que el priva d'una dimensió més comercial, que potser satisfaria més els expositors. Sense opcions de vendre cotxes a dins, les marques fan ofertes espectaculars als concessionaris durant la fira, que, en alguns casos, superen el 25% de descompte en determinats models. Val la pena aprofitar-ho.\nAlternatius, per convicció\nA Catalunya actualment només circulen tres-cents vehicles elèctrics. Tot i això, el Saló d'aquesta edició estrena un pavelló en què aquests cotxes, i també els híbrids, són els protagonistes. Una aposta pel futur que dóna una imatge d'esperança en un present més aviat pessimista. Els models propulsats per energies alternatives, però també els avenços de les indústries auxiliars que treballen en aquest entorn més sostenible, ocupen un lloc destacat en el pavelló 6, per sobre de la Font Màgica de Montjuïc.


Si busqueu una tauleta de Windows, ràpidament acabareu amb una Microsoft Surface. El Surface Go 2 és la versió que més recorda, per exemple, un iPad. Hem provat la segona variant.\nPreu 629 € (a partir de 459 €)\nProcessador Processador Intel Pentium Gold 4425Y\nEmmagatzematge SSD de 128 GB\nPantalla 10,5 polzades (1920 x 1280 píxels)\nOS Windows 10 en mode S\nConnexions USB-C, presa d'auriculars de 3,5 mm, lector de targetes microSDXC\ncàmera web Càmera Windows Hello de 5 megapíxels, càmera posterior de 8 megapíxels\nsense fil 802.11/a/b/g/n/ac/ax, bluetooth 5.0\nDimensions 245 mm x 175 mm x 8,30 mm\nPes 544 grams\nPila 26,12 Wh\nLloc web www.microsoft.com\nPantalla Full HD(+).\nTeclat no inclòs\nCom que Microsoft anomena el dispositiu Surface Go 2, espereu una actualització significativa respecte a la primera variant. En realitat no sembla que sigui el cas. Per exemple, el Surface Go està equipat amb un Intel Pentium Gold 4425Y on el primer Go estava equipat amb un Pentium Gold 4415Y. Una petita diferència de nombre de tipus, és per tant el mateix processador amb una velocitat de rellotge 100 MHz més alta. Això és insignificant i no hi ha cap diferència en la potència de processament. La carcassa també és idèntica al model anterior, però Microsoft hi ha col·locat una pantalla una mica més gran.\nTanmateix, hi ha una versió més cara del Surface Go 2 disponible amb un Intel Core m3-8100Y, que és molt més potent. Tampoc sembla que l'emmagatzematge hagi canviat. El model d'entrada més barat encara està equipat amb un eMMC de 64 GB, mentre que les variants més cares tenen un SSD de 128 GB. Vaig provar una configuració del primer Surface Go amb un Intel Pentium Gold 4415Y, 8 GB de RAM i un ssd de 128 GB. El nou Surface Go em va donar una configuració gairebé idèntica que inclou un Intel Pentium Gold 4425Y, 8 GB de RAM i un SSD de 128 GB. Hi ha altres diferències tècniques que no? Excepte per a la pantalla més gran, només el Wifi 6 i el bluetooth 5.0 semblen ser nous.\nEl Surface Go s'executa a Windows 10 en mode S, de manera que només podeu instal·lar aplicacions des de la botiga, però podeu canviar fàcilment a la versió normal de Windows 10 després de la qual podeu instal·lar tot el programari. Tot i que Windows 10 també es va dissenyar tenint en compte una pantalla tàctil, Windows segueix sent principalment un sistema operatiu d'escriptori. En altres paraules, si realment només necessiteu una tauleta, és millor comprar alguna cosa com un iPad. Són precisament les capacitats típiques d'escriptori on rau la potència d'una tauleta de Windows. I per utilitzar aquestes possibilitats necessiteu la coberta de tipus. Comprar i utilitzar un Surface Go sense la coberta de tipus simplement té poc sentit. Per tant, l'entrega no estàndard sembla gairebé un truc per mantenir el preu de l'adhesiu més baix, ja que el Type Cover costa almenys 100 euros per a la versió pesada simple.\nLa carcassa és idèntica a la variant anterior, però Microsoft hi ha col·locat una pantalla més gran. Quan el Surface Go tenia una pantalla de 10 polzades, ara s'ha utilitzat una pantalla de 10,5 polzades. La proporció de pantalla encara és de 3:2. Com a resultat, les vores negres de la placa de vidre al voltant de la pantalla són una mica més primes i la resolució és una mica més alta. On abans era de 1800 x 1200 píxels, ara és de 1920 x 1280 píxels. No vaig tenir problemes amb la pantalla a l'anterior Go, però sempre és agradable una pantalla una mica més gran amb més píxels. A més, l'amplada de 1920 és ara igual a una resolució Full HD i això només és útil en termes de programari. Per exemple, ja no cal escalar una pel·lícula Full HD. La qualitat d'imatge del panell segueix sent excel·lent. El suport per al llapis de superfície sensible a la pressió també torna a estar present, amb la mateixa advertència que amb el primer Surface Go: per a aplicacions gràfiques on el llapis llapis seria útil, el Surface Go 2 aviat no serà prou potent, tot i que ve amb el versió Core m3 més cara probablement més enllà.\nIgual de ràpid\nEl maquinari és gairebé idèntic al primer Surface Go i també ho és el rendiment. Quan el Surface Go va obtenir 1388 punts a PCMark 10 Extended, aquest Surface Go 2 obté 1389 punts. Amb una velocitat de lectura de 1778 i una velocitat d'escriptura de 856 MB/s, l'ssd de Kioxia (la nova marca de Toshiba ssds) és una mica més ràpid que el Toshiba ssd del Surface Go, però al final això no importa. molt. La bateria és idèntica al model anterior amb una capacitat de 26,12 Wh, però la durada de la bateria sembla ser millor a unes vuit hores. El primer Surface Go tenia una durada de la bateria d'entre sis i set hores. Per tant, la pantalla més gran no comporta una pitjor durada de la bateria.\nIgual que fa dos anys, el Microsoft Surface Go 2 és una tauleta agradable amb Windows. Només m'esperava més d'un dispositiu que segons Microsoft es mereix l'afegit 2. Perquè, a part de la pantalla una mica més gran, no hi ha cap diferència amb el Surface Go que vaig provar fa dos anys. Per descomptat, Microsoft continua depenent del que fabrica Intel, per exemple, però és Microsoft qui finalment posa aquest producte al mercat. Ja està disponible una versió més ràpida (i més cara) del Go. Tanmateix, aquestes versions més ràpides són bastant cares. Si voleu gastar tant, probablement seria millor comprar alguna cosa una mica més gran, però més potent. Amb tot, la configuració més barata amb 4 GB de RAM sembla la més interessant. Al cap i a la fi, encara té un preu raonable per a una tauleta, després de tot, cal incloure els 100 euros addicionals per a la Type Cover. Aleshores teniu totes les possibilitats de Windows en un paquet petit i això segueix sent una proposta interessant.


Èxit de participació i nivell artístic a la 2a edició del Young Talent del Gironès\nEl passat 20 d’octubre es va celebrar la segona edició del Young Talent del Gironès. Una edició marcada tant per l'elevat nombre de participants, més de 49, com també per l'alt nivell de les actuacions realitzades en les diferents disciplines.\nChenoa inaugura la Cúpula de les Arts de Girona\nLa cantant mallorquina, va omplir dissabte el nou equipament cultural de la ciutat de Girona, la Cúpula de les Arts situat a la cruïlla de la carretera de Barcelona. La cantant va inaugurar la Cúpula de les Arts i també el festival Úniques que combina concerts i espectacles d'humor i que s'allargarà fins el primer cap de setmana de desembre.\nAvui jornada de portes obertes a la Cúpula de les Arts de Girona\nLa Cúpula de les Arts de la Circus Arts Foundation, organitzadors del Festival Internacional Elefant d’Or i del Circ de Nadal, ofereix avui una jornada de portes obertes i aquest dissabte s'inaugurarà oficialment amb el concert de la cantant mallorquina, Chenoa en el marc del Festival Úniques. La cúpula de les Àrts acollirà espectacles de diferents disciplines, música, teatre i circ.\nL'AGT lliura el premi Pep Mora a Tena Busquets\nL'AGT lliura el premi Pep Mora a Tena Busquets, directora del Teatre Principal d'Olot i dels festivals Panorama i Sismògraf, i al seu equip d'arts escèniques d'Olot Cultura, en un acte que tindrà lloc avui a les 19.30 h a la Sala La Planeta de Girona.\nMarta Aran guanya el segon combat de dramatúrgia\nAquest dilluns s'ha celebrat el segon combat del VIII Torneig de Dramatúrgia Catalana que van disputar Paco Mir i Marta Aran. El públic reunit a la sala La Planeta va escollir el text d'Aran "Puzles".\nAquest dimecres xerrada sobre la prevenció del càncer a la Biblioteca Emília Xargay\nAquest dimecres a la Biblioteca Emília Xargay, es farà una xerrada sobre la prevenció del càncer de manera natural a càrrec dels conductors del programa de salut de Ràdio Sarrià "Objectiu 100" .\nGirona commemorarà aquest any el centenari del naixement del xuixo. Aquest típic dolç gironí es va elaborar per primer cop el 1918 a l’obrador de la confiteria Puig al número 19 del carrer de la Cort Reial. Ara, cent anys després, l’Ajuntament de Girona col·locarà una placa commemorativa a l’indret on es va crear.\nRita Udina exposa "Art i Patrimoni. Conservar la Història" a la Sala La Caixa de Sarrià de Ter\nLa restauradora Rita Udina es dedica a la conservació i restauració d'obra gràfica i en el marc de la 20a Fira del Paper i el Cartró ha protagonitzat una exposició sobre la restauració i la recuperació de documents antics que s'exposa a la sala La Caixa.


Conserva de tomàquet | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nConserva de tomàquet Horts urbans, memòria tàctica\nUn dels records que a La Cuina ens sembla important i estratègic rememorar, amb el rerefons d’aquest període de pandèmia, és la visita a l’hort urbà de la Colònia Castells, una proposta de Luis Gueilburt, que participa en ambdós projectes.\nTant nosaltres a La Cuina com moltes persones, entitats i associacions de veïnes i veïns dels barris de Barcelona ens preguntem: com transformar el sistema alimentari de la ciutat? Com crear estratègies glocals? Podem recuperar experiències del nostre passat agrícola i pesquer i treure’n algun recurs que puguem contextualitzar en el present de forma tàctica?\nAquestes preguntes ens les hem anat fent a La Cuina de forma processual i ara, amb la ressaca de la pandèmia i amb la seguretat que la incertesa continua, compartim l’experiència d’aquesta visita a l’hort comunitari de la Colònia Castells, on vam convidar Marta Camps i Santiago Gorostiza, dos investigadors de la UAB que han treballat en la història de l’agricultura urbana a Barcelona durant els anys de la Guerra Civil.\nSegons ells, durant la Guerra Civil l’agricultura urbana es va organitzar en la Col·lectivitat Agrícola de Barcelona i el seu radi, pertanyent a la CNT, que tenia més de dos mil treballadores i treballadors i conreava prop de 900 hectàrees, formades sobretot pels camps confiscats a diversos monestirs de la ciutat. La Marta i el Santi van compartir amb nosaltres informació abundant sobre les seves recerques amb relació al funcionament de les organitzacions agrícoles històriques en èpoques de crisi amb la intenció d’aportar-nos idees sobre alternatives als models productius actuals.\nLes col·lectivitzacions d’horts urbans durant la Guerra Civil espanyola són força desconegudes. La Marta ens va explicar com la CNT va confiscar terrenys i col·lectivitzar horts a Barcelona i a la perifèria per abastir d’aliments els mercats en situació de fam i caos general amb bastant bona organització, i va apuntar la diferència salarial entre homes (que cobraven 180 pessetes mensuals) i dones (que en cobraven 115). Tot això mentre arrancàvem de l’oblit la memòria i les injustícies de les Cases Barates de la Colònia Castells o la figura de Concha Pérez Collado, una de les milicianes que van lluitar al front contra les tropes franquistes, nascuda i crescuda a la Colònia Castells i coneguda també per la seva capacitat d’organització antifranquista.\nConstel·lant passats i presents, vam gaudir de l’hort comunitari i el Luis i les veïnes involucrades ens mostraven les verdures, les males bones herbes, els recipients de compostatge i la catalogació d’insectes, entre altres meravelles. Una de les veïnes ens va explicar els seus trucs d’hidratació per a la pell i antiarrugues amb bava de caragol. Vam collir calçots, escaroles, bledes, flor de la mostassa, xicoira, api, dent de lleó, canonges, rave negre, ruca i berbena per fer i compartir una amanida deliciosa, un autèntic luxe comunal.\nLes ciutats depenen del món rural, no estan separades, estan íntimament relacionades, alhora que necessiten enfortir els vincles i apostar per la proximitat, la transició ecològica i les relacions justes entre consumidors i productors. Podem enverdir i apropiar-nos els solars, les finestres i els terrats amb fruites, verdures, plantes i flors perquè ens alimenten, ens abasteixen la vida d’aprenentatge, d’amor i de bellesa. Les accions de la CNT en el passat, amb les seves complexitats, son referència i ens fan ressò a un pressent en crisi per venir.\nCom fer un hort urbà als terrats de la ciutat\nJames Balder és veí del Raval i participa a La Cuina del MACBA des de l’inici. En aquest vídeo ens explica com fer un hort urbà al terrat. Les imatges, muntades per ell mateix, són de l’hort del terrat de casa seva i del de la Casa de la Solidaritat.\nCONSERVA DE TOMÀQUETS: REGAL PER CELEBRAR EL SOLSTICI D’ESTIU\nEls tomàquets són d’estiu. És l’època en què els trobem més madurs i de més qualitat. A La Cuina intentem no comprar tomàquets fora de temporada; per això deixem fetes unes conserves que ens serveixen per a tot l’any. Si els compreu de temporada, seran més econòmics i saborosos, i si són del vostre hort o de l’hort comunitari del vostre barri, establireu a més una relació gustosa i diferent amb l’entorn, que notareu a l’hora de menjar-vos-els.\nNetegem bé els tomàquets i amb un ganivet els fem una creu a la pell.\nEscaldem els tomàquets (han de bullir només 30 segons), els traiem del foc i els posem en aigua freda. Els pelem i tallem per la meitat, en traiem les llavors i els ratllem.\nEls sofregim amb una mica de sal a foc lent fins que ens quedi una salsa més aviat espessa.\nBullim els pots i les tapes on guardarem la conserva durant un quart d’hora. Un cop esterilitzats, els eixuguem amb un drap de cotó net i els omplim amb la salsa de tomàquet. A continuació, els tapem bé i els posem al bany maria durant mitja hora. Deixem que els pots es refredin i els guardem en un lloc fresc i fosc. Una altra bona opció és congelar la salsa en bossetes.\nLa conserva també la podeu fer de tomàquet sencer o de sofregit de tomàquet amb ceba, all i amb les espècies i les herbes aromàtiques de l’hort que més us agradin, com la farigola, l’alfàbrega o l’orenga.


EU de XÃ tiva celebra avui l'assemblea per escollir el seu candidat - Portal de Xàtiva\nEU de XÃ tiva celebra avui l’assemblea per escollir el seu candidat\nEl coordinador dâ€™Esquerra Unida de XÃ tiva, Miquel Lorente, serÃ el prÃ²xim candidat de la coaliciÃ³ per les eleccions locals que ese celebraran el prÃ²xim maig de 2011. La candidatura de Lorente ha estat lâ€™Ãºnica presentada i aquesta serÃ ratificada avui, divendres, a partir de les 21:00 hores per lâ€™assemblea local de la formaciÃ³ dâ€™esquerres.\nMiquel Lorente, de 28 anys, Ã©s llicenciat en HistÃ²ria i professor de secundÃ ria, a mÃ©s ha estat president del Consell de la Joventut de XÃ tiva.\nLa presentaciÃ³ oficial del candidat dâ€™EU es farÃ el prÃ²xim divendres 12 de juny en lâ€™acte que el partit organitzarÃ a la Casa de la Cultura de Xativa en el qual es comptarÃ amb la presÃ¨ncia del Coordinador General dâ€™Izquierda Unida, Cayo Lara, i la coordinadora dâ€™EUPV, Marga Sanz.\nDes de la coaliciÃ³ sâ€™ha assenyalat que sâ€™estÃ treballant per consolidar una candidatura jove, dâ€™esquerres i ecologista en la qual hi haurÃ representats de diferents sectors socials com el mÃ³n associatiu o els sindicats. A mÃ©s sâ€™ha explicat que aquesta candidatura naix amb la voluntat de constituir el motor del canvi polÃtic a XÃ tiva.\nPublicado el junio 4, 2010 Autor Portal de XàtivaCategorías Política, XàtivaEtiquetas alcaldia, candidato, eu, Política, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: El BLOC presentarÃ una mociÃ³ per tal que s’impulsen polÃtiques de respecte a les diferents orientacions sexuals\nSiguiente Entrada siguiente: Se abre el plazo de solicitud para la inscripciÃ³n de la XXVI Escola dâ€™Estiu en Alzira


Hotel Haus Salzberg Schieden Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 44 allotjaments a Schieden.\nAm Lieberg 31, Gemund, Schieden, Alemanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Haus Salzberg\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hotel Haus Salzberg es troba a la zona de Schleiden de la ciutat de Schieden. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Haus Salzberg també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Schieden. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos express check-in/check-out, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets .\nHotel Haus Salzberg té 12 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com telèfon, aparell de televisió. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, centre esportiu, sauna, pesca, massatge. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Haus Salzberg no troba competidors en cap categoria.\nComentaris de Booking.com (238)Comentaris d'Agoda (1)\nAllotjaments a Schieden


Un cristià entre musulmans: el Marroc - Arquebisbat de Barcelona\nEl Pare Simeon Czeslaw, vicari general de l’arxidiòcesi de Tànger i director nacional de les Obres de Missions Pontifícies del Marroc ha donat el seu testimoni en el Cottolengo del Padre Alegre. “Jo vull ser missioner de la misericòrdia”, explicava. Un cristià entre musulmans explica la seva experiència de convivència entre religions en el bressol de l’Islam.\nUn regal en el centre de l’Islam\nEl P. Simeon és de Polònia i, iniciant la seva vocació religiosa en la vida franciscana, va començar les seves obres de missió al Marroc. Un dels aspectes més bonics de la seva vocació, destacava és que “en el centre de l’Islam puc fer a Jesús Eucarístic, aquest és el gran regal”.\nA més, el Pare explicava la prohibició del país de parlar de Jesús públicament. No obstant això, ell no ho veia com una dificultat, sinó al contrari ja que, com diu el papa Francesc, “evangelitzar no és fer proselitisme”. Així, comentava, “la gent si s’enamora del cristianisme és per l’Amor, vivint l’Evangeli, amb acció i alegria”. No obstant això, el sacerdot té fe en què “algun dia arribarà la llibertat religiosa, la llibertat de consciència plena”, relatant la realitat dels cristians que viuen en catacumbes.\n“El que no coneixes, no ho estimes”, deia el Pare Simeon. És per aquest motiu que ell, en arribar, va fer un exercici d’aprenentatge de la religió musulmana per a veure com estimen a Déu, per a aprendre d’ells. Comentava els valors que tenen, la cura de la família. Així, “Crist és molt més del que nosaltres vivim, no preguntem en què creu la gent, sinó com està, com es troba”, afegint que “l’Evangeli és la religió dels homes”. “Una Església samaritana”, afegia, que trenca amb tots els prejudicis que es poden tenir de l’Islam, perquè és un país on es viu la “fraternitat”.\nTambé va fer referència al tracte que té amb els refugiats del país. “Obrim les finestres a qui no els poden obrir”, tractant, per la línia que permet la legislació del país, ajudar. Una frase que va colpejar les consciències de tots els presents, i és que “ens trobem davant el cementiri més gran del Mediterrani”.\n“L’Esperit de Déu no té límits, és com l’Amor”. Un amor que, segons afegia el Pare, “es troba en el cel del Marroc”, perquè “és en la pobresa on es troba el somriure més pur i veritable”. Així, va felicitar la labor del Cottolengo, centrada en l’essència de l’ésser, que és la seva humanitat, la mirada d’igual a igual cap a l’altre.\n“Hi ha molts cristians que sofreixen”, explicava el Pare Simeon. És per això que Ajuda a l’Església Necessitada és una Fundació Pontifícia que serveix a l’Església en la seva labor evangelitzadora, prioritàriament en les comunitats més necessitades, discriminades o perseguides. Es pot col·laborar amb l’entitat perquè puguin sobreviure, formar-se, viure la fe en comunitat, amb material catequètic, mitjans de comunicació o material per a evangelitzar.\n“Ajuda a l’Església Necessitada assisteix a països on Jesús mor en calvaris del nostre temps. Amb el seu treball és capaç d’alleujar els seus viacrucis com ho van fer la Verónica i Simón de Cirene, i acompanyar-los al peu de la creu com Maria i Joan”, explica el P. Werenfriedvan Srtaaten.


Caterina Albert. El mar i la ciutat | Vicenç Pagès Jordà\nEls pecats de Gaziel\nSou la resistència\nPietat i imaginació\nMés enllà del talent\nEl que no és tradició es google\nCaterina Albert. El mar i la ciutat\nVicenç Pagès Jordà. Girona.\nPer Tots Sants tradicionalment dediquem un record als nostres avantpassats posant-los flors als nínxols per mantenir viu el seu record entre nosaltres. Per contribuir a la memòria dels nostres escriptors catalans, Edicions Sidillà va editar el 2011 Tombes i lletres, un recorregut per les tombes d’escriptors catalans arreu dels Països Catalans, i va convidar diversos autors a escriure un text per a cada autor. Per celebrar el dia de Tots Sants, a Núvol recuperem el text que Vicenç Pagès Jordà va dedicar a Caterina Albert.\nEl cementiri vell de l’Escala es va clausurar el 1970. El cos de Caterina Albert, traspassada el 1966, devia ser dels últims que va acollir. Tal com va escriure ella mateixa, el cementiri és “tot ell parat de blanc, color de pau”, amb un bon nombre de làpides pintades d’aquest color i, doncs, anònimes. El dia que hi vaig anar, la tramuntana havia tombat els testos, que reposaven a terra en un equilibri incert —com baldufes.\nCaterina Albert no està enterrada a terra, ni en un panteó, sinó en el nínxol número 117, que reuneix tres làpides. La de baix és la més carregada; la del mig mostra una noia esculpida en relleu que recorda el Desconsol, l’estàtua de Josep Llimona. La làpida superior, la més austera, inclou tan sols el nom i cognoms de l’escriptora, el pseudònim entre parèntesi, la creu i unes bran- ques esculpides en relleu. El nínxol no està situat de cara al mar, sinó de costat, apuntant a la casa més bonica del carrer Gregal, com si busqués la bellesa en una altra banda ara que el mar ha desaparegut del cementiri.\nQui sap si la Mila va trobar finalment el seu lloc, o si va sofrir noves proves i nous dolors. Mentrestant, al cementiri vell de l’Escala, el mar ha estat ocultat per la ciutat. Ara ja no cal anar a buscar-la; és ella la que s’alça per espiar a tocar dels murs emblanquinats.\nCaterina Albert Edicions Sidillà Vicenç Pagès Jordà\nJosep el 2 novembre 2015 a les 19:54 ha dit:\nI mentrestant, també, a la biblioteca municipal li posen Víctor Català, enlloc d’utilitzar el nom real de l’autora.


Els companys de la UEU estan enllestint els recorreguts dels dos circuits que us oferim en aquesta quinzena edició. Properament us informarem de les característiques de cadascun dels circuits, tot i que mantindrem les característiques habituals de les nostres curses. Un recorregut curt, de 16,200km i un de llarg, de 18,600km; tots dos recorreguts, el dissabte 21 de maig al matí.\nLa sortida del circuit llarg es farà dissabte 21 de maig a les 9:00 del matí. El recorregut curt sortirà el mateix dissabte a les 9:15.


Bàsquet Manresa- Baloncesto Betis – Club Bàsquet Sant Josep – Badalona\nUn Manresa despistat veu com el Betis, gràcies a les recuperacions a camp ofensiu i els 1c1 finalitzats en cistella fàcil, aconseguia posar un marcador de 10-30. El segon quart seguiria amb un bon encert del Betis, però amb menys activitat defensiva. En veure que Manresa anotava 7 punts fàcils, el conjunt andalús va augmentar el nivell defensiu i seguia sumant punts en el seu marcador fins a arribar al marcador final de 24-52.\nLa represa del partit estaria marcada per les defenses en tots dos costats de la pista. L’encert baixaria més de lo normal, sobretot pel Betis, però seguia mantenint una ampli avantatge gràcies a una gran pressió a tota pista. El marcador final d’aquest quart seria de 37-70. Tot i ja està decidit el partit, el Manresa no tiraria la tovallola. Pressionaria darrere i trobava la recompensa al davant, amb un gran encert exterior. El mal inici de partit dels manresans els hi ha passat factura durant 30 minuts de partit. Els últims 10, ha demostrat que pot competir contra qualsevol equip. El partit acabaria amb el resultat de 68-86 amb victòria del Betis.\nF.C.Barcelona-U.E.Mataró Joventut de Badalona-UCAM Múrcia


TERMES I CONDICIONS GENERALS DE VENDA - Joguines Segú\n> TERMES I CONDICIONS GENERALS DE VENDA\nLes presents Condicions Generals d'Ús, Condicions de Venda i Política de Privacitat regulen l'úsdel lloc web www.segujoguines.com i dominis associats (en endavant "el lloc web"), de la qual Elionor Vallverdú Segarra amb CIF 39742909J (d'ara des d'ara JOGUINES SEGÚ) amb CIF B91992065 i domicili en Carrer Llovera 29, a Reus 43201 és titular.\nA través del seu lloc www.segujoguines.com i dominis associats, JOGUINES SEGÚ proporciona informació sobre els seus productes i ofereix la possibilitat de la seva adquisició. A causa del contingut i la finalitat del lloc web, les persones que vulguin beneficiar dels seus serveis han de comptar amb la condició de "Client", la qual adquireix completant el formulari de registre i seguint els passos que JOGUINES SEGÚ posteriorment comunica a través d'email. La condició de Client suposa l'adhesió a les condicions d'ús la versió publicada en el moment en què s'accedeixi al lloc web.\nJOGUINES SEGÚ vol fer saber als seus clients i usuaris que s'adreça exclusivament a un públic major de 16 anys i que el territori en el qual accepta i distribueix comandes és el comprès per Península i Balears (en endavant, el "Territori"). JOGUINES SEGÚ no realitza enviaments de comandes a l'estranger (excepte Portugal) ni, de moment, a les Illes Canàries, Ceuta i Melilla. Si un usuari estigués interessat a rebre algun article fora dle territori de Península i Balears hauria de contactar amb JOGUINES SEGÚ mitjançant el formulari o enviant un correu a info@segujoguines.com, estudiaríem la seva sol·licitud i li informaríem sobre això.\nCONTACTE: Per a qualsevol tipus de dubte, consulta o suggeriment, pot enviar-seus comentaris per email a: info@segujoguines.com\nLes descripcions dels productes exposats al Lloc Web es realitzen en base a la informació proporcionada pels proveïdors de JOGUINES SEGÚ. No obstant això, la informació donada sobre cada producte, així com les fotografies o vídeos relatius als mateixos i els noms comercials, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts en la pàgina web de JOGUINES SEGÚ, són exposats en www.segujoguines.com i dominis associats a manera orientativa.\nJOGUINES SEGÚ informa al Client que el nombre d'unitats disponibles es manté actualitzat aproximadament amb les existències en magatzem i la disponibilitat pels nostres proveïdors. En cap cas JOGUINES SEGÚ posarà a la venda de forma intencionada més unitats de les que disposi o el proveïdor li hagi reservat.\nJOGUINES SEGÚ farà tot el possible per complaure a tots els seus clients en la demanda dels productes. No obstant això, en ocasions, ia causa de causes difícilment controlables per JOGUINES SEGÚ com errors humans o incidències en els sistemes informàtics, és possible que la quantitat finalment servida pel proveïdor difereixi de la comanda realitzada per JOGUINES SEGÚ per satisfer les comandes dels clients.\nEl tiquet o comprovant de compra que correspon a la comanda de compra estarà disponible i es podrà visualitzar en www.segujoguines.com i dominis associats a la secció "El meu compte", "Comandes".\nEl Client haurà d'abonar l'import corresponent a la seva comanda mitjançant pagament a través de targeta de crèdit o de dèbit (Visa, Mastercard, Visa Electron i / o altres targetes anàlogues), mitjançant els mètodes de pagament que es posen al seu dispocición. La targeta amb la qual es faci el pagament haurà de tenir com a entitat financera emissora a un banc o caixa d'estalvis espanyol. El pagament amb targeta es realitza a través dels mètodes de pagament que es posen a disposició del client en www.segujoguines.com amb els seus protocols de seguretat.\nEl Client haurà de notificar a JOGUINES SEGÚ qualsevol càrrec indegut o fraudulent a la targeta utilitzada per a les compres, mitjançant correu electrònic o via telefònica, en el menor termini de temps possible perquè JOGUINES SEGÚ pugui realitzar les gestions oportunes.\nJOGUINES SEGÚ compta amb les màximes mesures de seguretat comercialment disponibles en el sector. A més, el procés de pagament funciona sobre un servidor segur utilitzant el protocol SSL (Secure Socket Layer). El servidor segur estableix una connexió de manera que la informació es transmet xifrada mitjançant algoritmes de 128 bits, que asseguren que només sigui intel·ligible per a l'ordinador del Client i el del Lloc Web. D'aquesta manera, en utilitzar el protocol SSL es garanteix:\n1. Que el Client està comunicant les seves dades al centre servidor de JOGUINES SEGÚ i no a qualsevol altre que intentés fer-se passar per aquest.\n2. Que entre el Client i el centre servidor de JOGUINES SEGÚ les dades es transmeten xifrades, evitant la seva possible lectura o manipulació per tercers.\nUn cop formalitzada la comanda, és a dir, amb l'acceptació de les Condicions d'Ús i la confirmació del procés de compra, JOGUINES SEGÚ enviarà sempre un email al CLIENT confirmant els detalls de la compra realitzada.\nJOGUINES SEGÚ acceptarà cancel·lacions de comandes quan es sol·licitin abans de l'enviament d'aquest. Per realitzar la cancel·lació has de sol·licitar mitjançant el formulari "Contacte" o enviant un correu electrònic a info@segujoguines.com.\nTERMINIS, LLOC DE LLIURAMENT I PÈRDUES.\nJOGUINES SEGÚ es compromet a lliurar el producte en perfecte estat en la direcció que el Client assenyali al formulari de comanda, i que en tot cas haurà d'estar compresa dins del Territori. Per tal d'optimitzar el lliurament, agraïm al Client que indiqui una adreça en la qual la comanda pugui ser lliurat dins l'horari laboral habitual.\nJOGUINES SEGÚ no serà responsable pels errors causats en el lliurament quan l'adreça de lliurament introduït pel client en el formulari de comanda no s'ajusti a la realitat o hagin estat omesos.\nJOGUINES SEGÚ informa al Client que és possible que una mateixa comanda es divideixi en diversos lliuraments.\nEls enviaments els realitzarem a través d'una empresa de missatgeria. La comanda realitzat per vostè li serà lliurat en un termini màxim de 10 dies laborables des que li hem fet la confirmació de la comanda. Tot i que el termini de lliurament habitual de JOGUINES SEGÚ sol oscil·lar entre els 3 i els 6 dies, des de la finalització de la comanda.\nAquests terminis són mitjans, i per tant una estimació. Per això, és possible que variïn per raons logístiques o de força major. En casos de retards en els lliuraments, JOGUINES SEGÚ informarà els seus clients quan tingui coneixement d'ells.\nCada lliurament es considera efectuat a partir del moment en el qual Joguines Segú de transports posa el producte a disposició del Client, que es materialitza a través del sistema de control utilitzat per la companyia de transports.\nEn el cas de retards en el lliurament de les comandes imputables a JOGUINES SEGÚ, el Client podrà cancel·lar la comanda d'acord amb el procediment descrit en l'apartat "11. Devolució". No es consideraran retards en el lliurament aquells casos en què la comanda hagi estat posat a disposició del Client per part de la companyia de transport dins el termini acordat i no hagi pogut ser lliurat per causa atribuïble al Client.\nPer motius de seguretat, JOGUINES SEGÚ no enviarà cap comanda a apartats de correus ni bases militars, ni acceptarà cap comanda quan no sigui possible identificar el destinatari de la comanda i la seva direcció.\nSi en el moment del lliurament el Client es troba absent, el transportista deixarà un comprovant indicant com procedir per concertar una nova entrega. JOGUINES SEGÚ contracta, com a part del servei de lliurament de missatgeria, la realització d'una sèrie d'accions de seguiment, encaminades a garantir que el lliurament es produeix.\nSi passats 7 dies hàbils després de la sortida a repartiment de la comanda no s'ha concertat l'entrega, el Client s'haurà de posar en contacte amb JOGUINES SEGÚ. En cas que el Client no procedeixi així, passats 10 dies hàbils des de la sortida a repartiment de la comanda aquest serà retornat als nostres magatzems i el Client s'haurà de fer càrrec de les despeses d'enviament i de retorn a origen de la mercaderia, així com de les possibles despeses de gestió associats.\nEl Client haurà de comprovar el bon estat del paquet davant el transportista que, per compte de JOGUINES SEGÚ, realitzi el lliurament del producte sol·licitat, indicant a l'albarà de lliurament qualsevol anomalia que pogués detectar en l'embalatge. Si, posteriorment, un cop revisat el producte, el Client detectés qualsevol incidència com cop, ruptura, indicis d'haver estat obert o qualsevol desperfecte causat en aquest per l'enviament, aquest es compromet a comunicar-ho a JOGUINES SEGÚ via email en el menor termini de temps possible, abans de les següents 24 hores des del lliurament. A partir d'aquest moment no s'atendran incidències per aquest tipus (únicament peces en garantia).\nTots els productes comprats en JOGUINES SEGÚ podran ser retornats i reemborsats, sempre que el Client comuniqui a JOGUINES SEGÚ la seva intenció de retornar el / s producte / s adquirit / s dins d'un termini màxim de fins a 14 dies laborables comptats des de la data de lliurament i que es compleixin la resta de les condicions establertes en aquest apartat.\nJOGUINES SEGÚ només acceptarà devolucions que compleixin els següents requisits:\n2. L'enviament s'ha de fer usant la mateixa caixa en què ha estat rebut per protegir el producte. Per al supòsit que no es pugui fer amb la caixa amb la qual es va lliurar, el Client haurà de tornar en una caixa protectora per tal que el producte arribi al magatzem de JOGUINES SEGÚ amb les màximes garanties possibles.\nAmb l'objectiu de facilitar als clients el procés de devolució i poder fer un correcte seguiment de la mateixa, JOGUINES SEGÚ estableix com a únic procediment de devolució l'establert per JOGUINES SEGÚ. Si el motiu de la devolució és imputable a JOGUINES SEGÚ (el producte és defectuós, no és el que tu havies demanat, etc.), l'import de la devolució serà reemborsat. Si el motiu és un altre (els productes es van servir correctament però no són del teu gust), el cost de les despeses de devolució seran a càrrec del client.\n1. Informar abans de 7 dies naturals des de la recepció que el producte vol ser retornat. La informació podrà realitzar via correu a info@segujoguines.com o mitjançant el formulari d'atenció al client.\n2. JOGUINES SEGÚ informarà al client de la direcció a la qual ha d'enviar el producte.\n4. Informar de Joguines Segú de missatgeria utilitzada, data i hora de la devolució.\nÚnicament en el cas que el producte lliurat sigui defectuós o incorrecte, JOGUINES SEGÚ reemborsarà també al Client les despeses d'enviament corresponents.\nLes devolucions i les anul·lacions parcials donaran lloc a reemborsaments parcials.JOGUINES SEGÚ gestionarà l'ordre de devolució sota el mateix sistema que es va utilitzar per al pagament en un termini de 3 dies des de la confirmació d'arribada al magatzem de la comanda retornat. L'aplicació de la devolució en el compte o targeta del client dependrà de la targeta i de l'entitat emissora. El termini d'aplicació serà de fins a 7 dies per a les targetes de dèbit i de fins a 30 dies per a les targetes de crèdit.\nJOGUINES SEGÚ actua en qualitat de distribuïdor de fabricants que garanteixen que els productes que es presenten a la venda en el www.segujoguines.com i dominis associats funcionen correctament i no presenten defectes, ni vicis ocults que puguin fer-los perillosos o inadequats per a un ús normal .La garantia contractual oferta és la que habitualment concedeix el fabricant. Una vegada que el Client hagi rebut el producte tindrà les instruccions facilitades pel fabricant en la seva caixa, suficients per al correcte ús i instal·lació del producte i tota la informació sobre la garantia. Cap Client podrà sol·licitar una garantia més àmplia de la que aquí s'indica.\nJOGUINES SEGÚ no estarà obligat a recollir el producte avariat i el Client haurà de dirigir al Servei Postvenda del fabricant. En aquest sentit, JOGUINES SEGÚ realitzarà les accions encaminades a proporcionar als Client que així ho sol·licitin les dades de contacte d'aquest servei i facilitarà a aquests informació suficient per a la presentació de les reclamacions pertinents.\nJOGUINES SEGÚ ostenta tots els drets sobre el contingut, disseny i codi font d'aquesta pàgina web i, en especial, amb caràcter enunciatiu però no limitatiu, sobre les fotografies, imatges, textos, logotips, dissenys, marques, noms comercials i dades que es inclouen a la web.\nQueda expressament prohibida la reproducció total o parcial d'aquesta web, ni de qualsevol dels seus continguts, sense el permís exprés i per escrit de JOGUINES SEGÚ.\nAixí mateix queda totalment prohibida la còpia, reproducció, adaptació, modificació, distribució, comercialització, comunicació pública i / o qualsevol altra acció que comporti una infracció de la normativa vigent espanyola i / o internacionals en matèria de propietat intel·lectual i / o industrial, així com l'ús dels continguts de la web si no és amb la prèvia autorització expressa i per escrit de JOGUINES SEGÚ.\nJOGUINES SEGÚ informa que no concedeix llicència o autorització implícita sobre els drets de propietat intel·lectual i / o industrial o sobre qualsevol altre dret o propietat relacionat, directament o indirectament, amb els continguts inclosos a la web.\nCom a conseqüència de l'anterior, els clients i usuaris són els únics responsables davant JOGUINES SEGÚ i tercers de:\n1. Les conseqüències que es puguin derivar d'una utilització, amb fins o efectes il·lícits o contraris al present document, de qualsevol contingut de la web, elaborat o no per JOGUINES SEGÚ, publicat o no sota el seu nom de forma oficial.\nJOGUINES SEGÚ es reserva el dret a actualitzar els continguts quan ho consideri convenient, així com a eliminar-los, limitar-los o impedir l'accés a ells, de manera temporal o definitiva, així com denegar l'accés a la web a Clients i Usuaris que faci un mal ús dels continguts i / o incompleixin qualsevol de les condicions que apareixen al present document.\nJOGUINES SEGÚ informa que no garanteix:\nJOGUINES SEGÚ no garanteix l'exactitud de la informació continguda en aquesta web i per tant no assumeixen cap responsabilitat sobre els possibles perjudicis o incomoditats per als Usuaris que poguessin derivar alguna inexactitud present a la web.\nJOGUINES SEGÚ no assumeix cap responsabilitat derivada, a títol enunciatiu però no limitatiu:\n4. Dels actes o omissions de tercers, amb independència que aquests tercers poguessin estar units a JOGUINES SEGÚ mitjançant via contractual.\n6. De les comunicacions o diàlegs en el transcurs dels debats, fòrums, xats i comunitats virtuals que s'organitzin a través de o entorn a la web i / o webs d'enllaç, ni respondrà, per tant, dels eventuals danys i prejudicis que pateixin els Clients o Usuaris particulars i / o col·lectius a conseqüència d'aquestes comunicacions i / o diàlegs\n.JOGUINES SEGÚ no serà responsable en cap cas quan es produeixin:\n1. Errors o retards en l'accés al Lloc Web per part del Client a l'hora d'introduir les seves dades en el formulari de comanda, la lentitud o impossibilitat de recepció per part dels destinataris de la confirmació de la comanda o qualsevol anomalia que pugui sorgir quan aquestes incidències siguin degudes a problemes a la xarxa Internet, causes de cas fortuït o força major i qualsevol altra contingència imprevisible aliena a la bona fe de JOGUINES SEGÚ.\n5. En tot cas, JOGUINES SEGÚ es compromet a solucionar els problemes que puguin sorgir ia oferir tot el suport necessari al Client per arribar a una solució ràpida i satisfactòria de la incidència.\n6. Així mateix, JOGUINES SEGÚ té dret a realitzar durant intervals temporals definits, campanyes promocionals per promoure el registre de nous membres en el seu servei. JOGUINES SEGÚ es reserva el dret de modificar les condicions d'aplicació de la promocions, prorrogar comunicant degudament, o procedir a l'exclusió de qualsevol dels participants de la promoció en el supòsit de detectar qualsevol anomalia, abús o comportament poc ètic en la participació de els mateixos.\nEn compliment del que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, l'informem que la formalització de qualsevol formulari existent a Lloc Web www.segujoguines.com i dominis associats o la remissió d'un correu electrònic a qualsevol dels nostres bústies implica l'acceptació d'aquesta política de privacitat, així com l'autorització a JOGUINES SEGÚ perquè tracti les dades personals que ens faciliti, que seran incorporat al fitxer, titularitat de JOGUINES SEGÚ, inscrit en el Registre General de l'Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nLes dades dels clients seran utilitzades per l'enviament a través de correu electrònic de les vendes que realitzi JOGUINES SEGÚ i per al lliurament dels compres.\nJOGUINES SEGÚ es compromet a guardar la màxima reserva i confidencialitat sobre la informació que li sigui facilitada ia utilitzar-la únicament per als fins indicats.\nJOGUINES SEGÚ presumeix que les dades han estat introduïdes pel seu titular o per persona autoritzada per aquest, així com que són correctes i exactes.\nCorrespon als Clients l'actualització de les seves pròpies dades. En qualsevol moment, el Client tindrà el dret d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició a totes les seves dades personals incloses en els diferents formularis d'alta. Per modificar o actualitzar les seves dades personals el Client haurà d'accedir a www.segujoguines.com i dominis associats, a l'apartat "El meu compte". Per cancel·lar el teu compte escriu un correu des del correu electrònic del teu compte a info@segujoguines.com amb l'assumpte "Cancel compte".\nPer tant, el Client és responsable de la veracitat de les dades i JOGUINES SEGÚ no serà responsable de la inexactitud de les dades personals dels clients. D'acord amb la legislació vigent en matèria de protecció de dades, JOGUINES SEGÚ ha adoptat els nivells de seguretat adequats a les dades facilitades pels clients i, a més, ha instal·lat tots els mitjans i mesures al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i extracció dels mateixos.\nJOGUINES SEGÚ podrà no exercitar algun dels drets i facultats conferits en aquest document el que no implicarà en cap cas la renúncia als mateixos excepte reconeixement exprés per part de JOGUINES SEGÚ o prescripció de l'acció que en cada cas correspongui.\nJOGUINES SEGÚ es reserva el dret de modificar, en qualsevol moment, la presentació i configuració del lloc web, així com les presents Condicions Generals. Per això, JOGUINES SEGÚ recomana al Client llegir atentament cada vegada que accedeixi al Lloc Web.\nLes presents Condicions d'Ús es regeixen per la legislació espanyola aplicable en la matèria. Per resoldre qualsevol controvèrsia o conflicte que es derivi de les presents Condicions d'Ús, les parts se sotmeten a la jurisdicció dels tribunals de la ciutat de Reus, llevat que la llei imposi una altra jurisdicció.


La Sorgente delle Madonie Polizzi Generosa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Polizzi Generosa.\ncontrada chiaretta, Polizzi Generosa, Polizzi Generosa, Itàlia, 90028 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Polizzi Generosa, no busqui més enllà de La Sorgente delle Madonie. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl La Sorgente delle Madonie, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, llits extrallargs (> 2 metres) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, equitació, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de La Sorgente delle Madonie la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Polizzi Generosa.\nAllotjaments a Polizzi Generosa


Wohnzimmer Bar Hotels - BEST HOTEL RATES Near Berlín Bars Area - Alemanya\nCerca hotels a prop de Wohnzimmer Bar\nPopular ara mateix a Berlín Més venut Adina Apartment Hotel Berlin Hauptbahnhof Platz vor dem Neuen Tor 6 Apartament d'Una Habitació reservada fa 2 minuts, 22 segons\nHotel Gat Point Charlie Mauerstrasse 81-82 Habitació Doble Estàndard reservada fa 25 minuts, 42 segons\nHotel AMANO Auguststrasse 43/ Ecke Rosenthaler Strasse Habitació Estàndard reservada fa 26 minuts, 2 segons\nAbba Berlin Hotel Lietzenburger Street 89 Llit King Estàndard reservada fa 30 minuts, 6 segons\nHotel Europa City Konstanzer Street 60 Habitació Triple reservada fa 31 minuts, 37 segons\nBerlín és coneguda per llocs interessants com ara Wohnzimmer Bar. Habitacions d'hotel oferides a les tarifes més baixes a Agoda.com moltes d'elles a prop de Bars. Tant si és Hotel Pension Intervarko o Old Town Apartments Metzer Strasse, molts hotels estan disponibles per a vostè a prop de Wohnzimmer Bar. Reserves d'hotels a prop de Wohnzimmer Bar es fan fàcilment a través de les reserves online d'Agoda.com Amb eines de recerca útils i ampla informació d'hotels,hotels a Berlín són fàcils de buscar. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Wohnzimmer Bar.\nHotels a prop de Wohnzimmer Bar el més proper\nEls millors hotels prop de Wohnzimmer Bar


DIARI DE L'EXORCISTA: SOBRAR\nAvui ha sigut un dia d'aquells bons -fantàstic m'atreviria a dir- en els que passes una bona estona amb els amics i acabes estimant la vida.\nQuan tornava amb el tren, reflexionava sobre una frase que he sentit aquesta tarda: "Aquí ets feliç, però només et sobra..." No, amic, no em sobra res ni ningú. Només em sobren algunes actituds. L'actitud d'absoluta submissió -que arrossega i esclavitza als altres-, l'actitud de fer el que sigui per la simple promoció personal -sense mirar quin esforç costa als altres-, l'actitud de la por i el neguiteig -injustificada i gratuïta-, l'actitud de donar voltes a les coses sense atacar-les directament -amb la consegüent pèrdua de temps i eficàcia-, l'actitud de posar la cara per la foto -esperant que sigui un altre qui pagui la foto-, l'actitud tolerant davant de la desídia...\nCom ja he dit moltes vegades en aquest bloc -i ho reitero des de la sinceritat que em permet l'amistat que ens uneix- si hi ha una cosa que no suporto són els obstacles innecessaris en el meu camí. Jo tinc un punt de partida i un objectiu. El camí recte entre ambdós punts és el que segueixo -d'aquí els resultats- i no permeto que res ni que ningú entorpeixi la meva marxa. Jo faig tot l'esforç -molt més del que és exigible- per recórrer de la forma més ràpida i eficaç aquest camí. No penso malgastar aquest esforç extra que jo ofereixo -d'una forma desinteressada i altruista- amb brindis al sol per a la major glòria d'aquells que només es recorden que estic fent el camí quan veuen la línia de meta i volen creuar-la al meu costat, només per sortir a la foto. D'aquells que no tenen ni el valor ni el coratge d'exigir efectivitat i eficàcia (accepto apostes sobre si aquell tema del que hem parlat estarà tancat divendres), malgrat estiguin rodejats de la desídia més flagrant.\nNo, amic, no em sobra res ni ningú. Només em sobra això....\nUna abraçada, amic meu!!!\nInvocat per L'EXORCISTA a 21:29


Ultra-Local Records: ULTRA-LOCAL RECORDS PRIMER ANIVERSARI, EL RECOPILATORI\nULTRA-LOCAL RECORDS PRIMER ANIVERSARI, EL RECOPILATORI\nPrimer Aniversari by Ultra-Local Records\nAvui fem un any!\nSi nois, ja ha passat un any des que vam obrir les portes d'Ultra-Local Records. Fa un any que ens vam tirar des d'un novè pis i encara no hem tocat a terra, és més, sembla que veiem uns bombers desplegant un matalàs allà baix. Però serà fotut que arribin a temps.\nDe moment seguim gaudint del viatge, de la caiguda, del suïcidi, i ho volem compartir amb tots vosaltres. Per això hem fet un recopilatori amb algunes de les cançons, discos i grups que més hem escoltat durant aquest primer any a la botiga. Aquesta compilació és només una petita mostra d'algunes de les millors coses que s'han editat últimament a casa nostra. Evidentment falten molts, i encara falten més si pensem que coneixem tant sols una part del que es fa. Nosaltres simplement hem volgut mostrar el que ens agrada, donar a conèixer propostes musicals noves, grups més consolidats i discos que ens fan ser més lliures.\nMoltes gràcies a ells, a tots els grups que han volgut col·laborar en aquest recopilatori, gràcies per cedir-nos unes cançons que ens flipen. Gràcies per haver fet els discos que reafirmen la idea de la botiga, i fer-nos creure que no estàvem tant locos. Que aquí es fa molt bona música, que per molt fotut que estigui tot, encara hi ha gent que fa feliç als altres amb el seu art.\nI finalment, moltes gràcies a tots els que heu comprat discos aquest any. Us estimem bastant.\nBonus Track: El recopilatori conté un tema inèdit, "Inodoro", que formarà part del disc d’AnyZed. Ja us podem avançar que serà la propera referència del nostre segell discogràfic Ultra-Local Records ULR#02 pel 2014. Moltes gràcies al Benja Villegas per passar-nos el tema sense masteritzar ni res, ell també ens ha fet la portada i estem molt contents.\nVenga! Ara escolteu el disc i gaudiu. Esperem que us agradi tant com a nosaltres.\nPublicat per Ultra-Local Records a 19:26


Fideuà de gall negre Penedès | Cuina d'aviram del Penedès\nEl dia que et cases tornes a néixer\nFideuà de gall negre PenedèsReceptes\n1 gall Penedès\n1 bol d'allioli\nSofregir la ceba picada, l'all i els tomàquets sense pell i llavors i trossejats. Quan comenci a estar, incorporar-hi el gall del Penedès degudament trossejat a octaus i deixar que cogui a foc suau. En un altre atuell, posar a enrossir els fideus amb una mica d'oli. Mentre un i altre acaben la cocció, posar a bullir el brou d'au per afegir-lo al sofregit, un cop aquest estigui llest, juntament amb els fideus i passar-ho al forn a una temperatura de 180º durant deu minuts.\nServir acompanyat d'una cullerada d'allioli


Defensores dels drets humans i el BDS com a eina no violenta - Servei Civil Internacional de Catalunya\nDefensores dels drets humans i el BDS com a eina no violenta\ngener 24, 2017novembre 23, 2018\nLa xerrada tindrà lloc el dilluns 30 de gener a les 19:00h a la Facultat d'Història i Geografia de la UB. Està organitzada per la plataforma Prou Complicitat amb Israel i BDS Catalunya i comptarà amb la presència d'Omar Barghouti, cofundador del moviment BDS a Israel.\nAprofitant el seu viatge a l'estat espanyol per assistir al Fòrum BDS per a l'impuls institucionals en Defensa dels Drets Humans a Palestina que es celebrarà a Donosti el proper 27 de gener, Omar Barghouti visitarà també Barcelona convidat per la coalició Prou Complicitat amb Israel i el moviment BDS Catalunya.\nA l'acte, que té per intenció posar sobre la taula el BDS com a eina legítima noviolenta i per a la defensa dels drets humans, també hi participaran Mamal Tamimi, defensora dels DDHH a Nabi Saleh; Liliana Cordova-Kaczerginski, de la Xarxa Jueva Antisionista Internacional (IJAN); i Munther Amira, coordinador Comitès de Resistència Popular.\n* L'SCI Catalunya forma part de la coalició Prou Complicitat Amb Israel i el moviment BDS Catalunya i treballa activament per a la defensa dels drets humans, civils i socials de la població palestina.\nNou camp de voluntariat al Kurdistan turc del 14 al 23 de març![URGENT]: Participa a un seminari sobre educació no formal a Àustria


Poesia Infantil i Juvenil: Cançó del viure clar: un poema per a embaraçades\nM'ha fet molta il·lusió llegir aquest poema, força antic, el recitava el meu avi i em va dir que era premi d'uns jocs florals. Guasch és un poeta injustament oblidat, tinc un llibre dedicat a algú de forma personal que vaig comprar als encants fa anys, amb poemes muntanyencs d'aquest autor, em fa pena quan veig llibres dedicats de forma molt personal en aquests llocs.\nEi, Júlia, com va la calor? A mi, des de que vaig llegir aquest poema em va encantar i penso que cal anar traient la pols a alguns autors que sense saber ben bé el per què estan o no estan de moda. M'alegra molt que t'hagi portat bons records.\nRespecte als llibres dedicats a mi em passa el mateix que a tu.\nPassa un molt bon estiu. En quin projecte literari estas ara ficada?\nHola, Sàlvia, ara estic intentant escriure alguna cosa de teatre, no ho havia fet mai, i també poesia. Bon estiu, una abraçada.\nPreciós! Una veritable lloança a la Vida! Les modes només són importants pel públic que les segueix. Qui estima i valora l'art i la vida que l'inspira, no segueix modes ni corrents car es perdria molta bellesa que mai ha estat de moda. Bellesa i talent que només es descobreix anant contracorrent! Petons!