Eric Garcia rep el primer reconeixement a Martorell per la medalla olímpica – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 19 de setembre de 2021 a les 20:00 0 540 Visites\nEl Sala5 ha convidat al jugador del Barça i de la selecció espanyola en el debut de lliga de la segona divisió B de futbol sala\nEl futbolista martorellenc Eric Garcia, jugador del Barça i medalla de plata als Jocs Olímpics de Tòquio 2020 d’aquest estiu amb la selecció espanyola, ha rebut el reconeixement del Club Sala5 Martorell.\nL’acte s’ha fet aquest dissabte a la tarda al Pavelló Esportiu Municipal de Martorell abans del primer partit de la segona divisió B de futbol sala. El president del Sala5, Xavi Torres, li ha fet entrega a Eric Garcia del carnet de soci i d’una samarreta del club. A més de rebre els aplaudiments del públic assistent, també ha fet la sacada d’honor del partit.\nEl defensa del Barça i de la selecció espanyola ha parlat amb la periodista Maria Cerezuela. Sobre l’acte, Eric Garcia ha dit que “és molt especial per a mi, he crescut aquí i segueixo el futbol sala, estic molt content. M’encanta tot l’esport i l’aniré a veure sempre que pugui”. També que “jo vaig començar a jugar al CF Martorell i em fa molta il·lusió anar-hi”.\nDel fitxatge pel primer equip del FC Barcelona i de la seva participació en la selecció absoluta i en els Jocs – el primer martorellenc que ho aconsegueix- ha explicat que “és el somni que sempre havia volgut i tinc moltes ganes de tot el que vingui en el futur”.\nEn el primer reconeixement que s’ha fet a Martorell a Eric Garcia, l’han acompanyat el president del club Xavi Torres, el membre de la junta Juanjo Ferruz, el regidor d’Esports Gerard Mimó, i la regidora de Joventut Raquel Sans. Està previst, com a mínim, un reconeixement institucional encara per concretar.\nEn un pavelló a mitja entrada i amb l’Eric com a espectador, els locals s’han acabat imposant en el debut de la temporada per 3-0 davant al CN Sabadell i tots els gols a la segona part.\nEric Garcia guanya la medalla de plata als Jocs de Tòquio.\nReportatge de la sesrovirenca Jana Fernández i el martorellenc Eric Garcia a La Bústia.\nEric Garcia torna al FC Barcelona.\nFotografies: Moments de l’acte de reconixement i la sacada d’hornor d’Eric Garcia [Aj/Maria Celezuela]\nEtiquetes: FútbolFutbol salaReconeixementTòquio 2020\nCap de setmana marcat per La Portals i la Festa Major de Collbató


Els avantatges d& 39;un hotel de disseny a Platja d’AroHotel Aromar\nEls avantatges d'un hotel de disseny a Platja d’Aro\nQuins aspectes fan diferent a l'Hotel Aromar?\nQuan cerques un lloc per passar les teves vacances, qualsevol lloc no serveix. Ha de ser especial, únic, singular. Però això sí, que et faci sentir com a casa. L'Hotel Aromar, amb un estil completament renovat, és un hotel modern amb un estil arquitectònic que difícilment no et sorprendrà: el mobiliari integra elements de la naturalesa a través de pedres i marbre.\nLes habitacions panoràmiques et permeten despertar amb unes vistes espectaculars al mar i anar-te’n a dormir sota la llum de la lluna. Tot i això, l'hotel també ofereix diferents avantatges per la seva ubicació i serveis. Vols descobrir-los?\nAllotja't a l'Hotel Aromar perquè...\n1- Barcelona i Girona estan a prop\nLes grans ciutats sempre tenen un atractiu especial i, encara que triem Platja d’Aro com a destinació turística, no implica descartar la idea de visitar Barcelona o Girona. Les Rambles, la Sagrada Família, el Camp Nou o Montjuïc estan a poc més d'una hora; i a només mitja hora, el centre històric de Girona, que recórrer-lo és un autèntic plaer.\n2- Viuràs la Costa Brava\nEl lateral nord de Catalunya no decep ningú. Infinitat de llocs i activitats t'esperen. Platja d’Aro s'ha convertit durant els últims anys en l'epicentre de la Costa Brava, en el perfecte indret per viure-la, així com un bon punt de partida per conèixer altres llocs d’interès.\n3- Descobriràs platges úniques\nA Cala Rovira, Platja Gran i Sa Conca, platges de Platja d’Aro, li han estat atorgades la bandera blava, el distintiu que es concedeix internacionalment quan es reconeix la qualitat de les platges i els ports esportius. L'Hotel Aromar està a peu de platja de la Platja Gran i també està a prop de moltes altres d'una bellesa enorme.\n4- Podràs visitar pobles amb encant\nPeratallada, Pals, Madremanya, Monells o Palau Sator són només alguns dels pobles amb encant als quals podem fer una excursió mentre ens allotgem a l'Hotel Aromar. Castells, carrers empedrats, pobles medievals, paisatges únics...\n5- Provaràs una gastronomia única\nEls productes, elaboracions i aliments de la Costa Brava, també de Girona, tenen una fama única. La carn, el peix i els productes de temporada formen part d'una proposta gastronòmica inconfusible. La Terrassa de l’Aromar és un bon lloc no només per descobrir la gastronomia catalana en la seva màxima esplendor, sinó també per a gaudir-la com mai.\nSeduït per tot el que t'espera a l'Hotel Aromar? Reserva les teves vacances d'agost!


Manual de Pedrolo – Amsterdam Llibres\nColecció: Canals, num. Canals\nEtiquetes: Homenatge i Manuel de Pedrolo\nAina Torres Rexach i Manuel de Pedrolo\n«La cultura només és viva en la mesura que és conflictiva», escriu Pedrolo en el seu diari. I, vist en perspectiva, pocs escriptors catalans del segle xx hi ha hagut de més conflictius que Manuel de Pedrolo: per fructífer, per polièdric, per combatiu, per incomprès. Profusament censurat pel franquisme, moltes de les seves obres van veure la llum a destemps, fent encara més difícil la seva recepció i interpretació. El seu compromís polític inalterable amb l’esquerra i les llibertats nacionals dels Països Catalans tampoc no van aplanar-li el camí del reconeixement.\nManual de Pedrolo neix amb l’ambició d’obrir totes les finestres possibles del descomunal edifici que l’escriptor va bastir amb la seva obra, eclipsada sovint pel Mecanoscrit del segon origen.\nAina Torres s’ha endinsat en l’obra de Pedrolo i ha sistematitzat sis de les preocupacions que recorren i conformen el gruix de la seva obra: la cultura, la llengua, l’independentisme, el compromís social, l’ateisme i l’alliberament de la dona, i ofereix al lector fragments escollits de tots els gèneres literaris que l’autor va cultivar. Des del dietarisme i la novel·lística, passant per l’articulisme, les cartes, el teatre i la poesia, Manual de Pedrolo recull una selecció de textos que, sens dubte, interpel·laran els lectors actuals per la seva flamant vigència.


El PS alerta del problema de salut pública que suposa el pes excessiu de les motxilles dels estudiants - Altaveu\nEl Partit Socialdemòcrata (PS) enceta un debat sobre el pes excessiu de les motxilles dels estudiants, especialment entre els de secundària, i considera la qüestió un problema de salut pública. Per saber exactament l’abast del problema i tenir clar quines actuacions està duent el ministeri d’Educació en relació d’aquest tema, la consellera general Rosa Gili ha formulat tot un seguit de preguntes emmarcades en una bateria de peticions que el Govern haurà de respondre per escrit i amb les quals pretén conèixer quines són les necessitats dels diferents sistemes educatius de cara al curs escolar que ha de començar al setembre.\nEn l’escrit tramitat aquesta setmana a Sindicatura, la parlamentària escaldenca demana, en primer lloc, pel nombre d’alumnes que hi haurà amb el nou curs, informació que sol·licita de forma global però també desglossada per sistemes educatius i nivells. Després, pregunta pel cost que suposa per Andorra un estudiant de primària, un de secundària i un de batxillerat dels models espanyol i francès, comptant professorat, personal administratiu, material escolar, equipaments, mobiliari, subvencions de funcionament per als centres, inversions i manteniment dels edificis, activitats externes o el menjador. Es vol que aquesta informació es faciliti tant amb la despesa global com amb un desglossament de partides, segons les dades del darrer curs escolar.\nLa consellera general també vol saber “quina subvenció es dóna a les associacions de pares” de cada sistema i reclama que la informació es trameti amb una precisió del nombre d’estudiants del centre associat a cada entitat, així com amb els criteris que es fan servir per atorgar l’ajut. La parlamentària també aborda la problemàtica que suposa el pes de les carteres per als alumnes, tot recordant que en alguns centres “aquest supera el recomanat pels experts, especialment a secundària”. Per això, demana “quines accions porta a terme el Govern per remeiar-ho” i si hi ha grups de treball entre el ministeri i els representants dels diferents sistemes educatius per abordar “aquest problema de salut pública pels nostres infants”.\nUna darrera situació que aborden les preguntes és el futur del Lycée Comte de Foix, tenint en compte “l’augment important d’alumnes que està tenint i que es preveu que tingui”, fet que provoca “una necessitat real d’obtenir més espais”. En primer lloc, demana “quina és la situació general del Lycée” i “quines són les necessitats previstes en termes d’espai”. A més, vol saber si es fan reunions periòdiques amb els responsables del sistema educatiu francès per abordar la problemàtica i, si és el cas, “quines solucions proposa el ministeri de cara al curt termini i al més llarg termini”, així com “el calendari d’accions” que es tingui sobre la taula. Gili, per últim, demana si hi ha “situacions problemàtiques d’aquest tipus” a algun altre centre.\nLa consellera general socialdemòcrata ha explicat que, amb les preguntes formulades, “l’objectiu és fer una anàlisi de la situació i dels efectius escolar”, així com poder “saber el cost que suposa per a Govern l’escolarització dels nostres alumnes als sistemes francès i espanyol”. La parlamentària també considera important tenir “detalls sobre informacions que ens arriben”, com ara el futur del Lycée Comte de Foix o la problemàtica del pes de les motxilles. “Són assumptes que mereixen la nostra atenció i volem saber de quina manera fa el seguiment l’executiu”.


A tot bloc!: Reality Bites!\nTrobo que la semblança amb la realitat coincideix amb la majoria d'aquells que passen de ser parella a ser pares.\nEspero que avui vagin a fer nones aviat i no se us despertin :-)\n2 de febrer de 2007 a les 9:10\nI dius que vas recollir la cuina?\nA tu a on et van comprar?\n2 de febrer de 2007 a les 9:22\nAixò és el que ens espera a tots, els properes 10 anys (més o menys)??????\nUFfffffffffff que macoooooooooo!\n2 de febrer de 2007 a les 9:48\nEi Clint, estic amb la Txell QUE MACO!!!!! M'ha agradat que posis els peus a terra i ens expliquis això. Ja patia.\nEm fas molta enveja.\n2 de febrer de 2007 a les 10:01\nEm fa por llegir-lo. Per tant, no ho faig. :P\n2 de febrer de 2007 a les 10:36\nEi Duschgel...que vols que et digui, he intentat posar-hi una miqueta d'humor, tampoc és tant greu. M'entre no es despertin a les 2 del matí rai!\nQuerida_enemiga, benvinguda, a mi la cuina em relaxa, altres feines domèstiques no però com que és el meu bloc, procuro deixar-me bé a mi mateix ;)\nEi Txell, no tranquila, hi ha dies pitjors! jejeje però tot té dues cares. La gràcia però era acollonir al jovent jejeje\nCandela, patir? no dona no pateixis jejeje a mi em fa enveja el palíndrom aquell!\nCharlie, no t'ho creuràs però he estat apunt de posar al principi del post, una nota avisant que no el llegisis, però he pensat ;)PPPP\nque el llegeixi,juas juas juas\n2 de febrer de 2007 a les 11:09\nClint, seguiré el post en el meu, si m¡ho permets.\n2 de febrer de 2007 a les 12:36\n2 de febrer de 2007 a les 12:42\nOriol, cap problema, però no els espantis massa eh! que el Charlie ja veu estruços! jejeje\n2 de febrer de 2007 a les 13:24\nno, no , que va, serà en clau d'humor. Per cert charlie, no tot és com diuen, hi ha una dita que diu (reiterada) "follas menos que un casao" i com tots sabem, això és mentira, hi tant,......\n2 de febrer de 2007 a les 13:33\nnose pq de vagdes oblido q sou persones reals... M'agradat veure la tva realitat!\n2 de febrer de 2007 a les 13:54\nAins... doncs jo ho trobo molt maco... que ella dormi i tu recullis la cuina... és preciós! xDDDD\nNo, fora conyes... no sé perquè, però m'he emocionat... deu ser que torno a estar tova... quina tela tinc!\n2 de febrer de 2007 a les 14:07\nOriol, d'acord, però encara ens deus el marranot eh!\nDéjà, si que som reals, tu també no? jejeje m'agrada la tva manera de menjar-se les lletres!\nAlepsi, que us passa, una semana de desenfrè blocaire i ara totes tovetes...vinga va, que sou joves, a fotre canya aquest cap de setmana i tot arreglat!\n2 de febrer de 2007 a les 16:17\nAlepsi, tens la regla?\nEi Clint, serà que la naturalesa ens tira més del que pensem o del que voldriem... Aixxxxxxx....\n2 de febrer de 2007 a les 18:00\nJuà, juà! Què m'has d'explicar! El que has de fer és recollir la cuina al matí següent i llençar-te a saco a un polvo salvatge. O et fot una hòstia o te la fots tu!o...senzillament,a agafar-te un week-end loco un cop cada temps, un cada...any?\n2 de febrer de 2007 a les 18:46\nClint: ets un sol. Explicant aquesta història, segur segur que lligues un ou, per això. Perquè les dones som unes bledes que no tenim perdó de Déu.\n3 de febrer de 2007 a les 9:29\nCandela, diga-li naturalesa diga-li Déu que deia aquell, el que mola es que et recullin la cuina i no et despertin!\nVeí, no saps la feinada d'aquest matí! i total...week-end d'aquest fins d'aquí uns mesos...\nEi Crue, jajaja trobaba a faltar la teva fina ironia...no puc pensar que hagi enternit el teu cor...\n3 de febrer de 2007 a les 16:47\nHòstia noi! M'has fet recordar un munt de coses ara, sobretot amb allò del monstre verd i que no cridés, que despertaria el germà/a...hahahahaha\nJo no feia això de la rosa, però!\nI a mi em relaxa escombrar. No sé perquè ho explico aquí, que no és el meu blog...\n4 de febrer de 2007 a les 18:37\ney, quan siga gran voldria tenir un pare per als meus fills com tu...\nEnhorabona, m'agradat molt aquesta realitat.\n5 de febrer de 2007 a les 0:07\nBon dia Clint!!!! Després em passo una altra vegada! Muas.\n5 de febrer de 2007 a les 9:05\nTrinxeria, benvingut per aquí, ja passaré per el teu bloc a explicar alguna cosa també!\nEsther, jajajaja d'entrada gràcies, però jo no em deixaria malament no? a més ja he dit que "qualsevol semblança amb la realitat és pura coincidència"\n5 de febrer de 2007 a les 9:06\nostia Clint...pura coincidència diu..., ÉS LA VIDA MATEIXA!..jeje..., ara bé, NO SEMPRE una prefereix que li recullin la cuina que un despertar eròtico-festiu...\n5 de febrer de 2007 a les 15:34\nEi mima, jajaja, si tot és inventat dona! jajajaja m'apunto això que no sempre...\n5 de febrer de 2007 a les 19:59


Les olors que afecten Ripollet són per culpa del Ecoparc 2 de Montcada i Reixac, segons un estudi per a la detecció i l'anàlisi de les olors.\nL'anàlisi ha apuntat que l'episodi d'olors registrats a la població procedeixen "de diverses fonts però una de les que es nota amb més intensitat i freqüència" procedeix de la planta de residus, segons ha informat l'Ajuntament de Ripollet en un comunicat.\nEs tracta de la primera fase de l'estudi, realitzat gràcies a un conveni entre l'administració local i la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) amb l'objectiu de detectar l'origen.\nEl treball no ha acabat encara i l'Ajuntament ha demanat a la ciutadania seguir efectuant registres de cara a la segona fase de l'estudi, que es farà mitjançant l'entrada de dades concretes com l'hora, els minuts que dura, el tipus d'olor i la localització, per aconseguir "canviar i millorar totes les instal·lacions que afecten al municipi perquè l'aire sigui més net i sa".\nEl consistori va fer aquest encàrrec a la UPC al setembre per esbrinar si les pudors que arriben a la localitat tenen el seu origen en el Ecoparc2, instal·lant cinc aparells mesuradors en diversos habitatges properes que van participar voluntàriament, a més de la intervenció ciutadana omplint un formulari, que es troba al web municipal.


FirefoxCAT: Firefox 3 beta 5\nescrit per Aljullu a les 21:06 a les categories actualitzacions, Firefox 3\nA mitjans març es va publicar el Firefox 3 beta 4 i per aquest dia 27 estava previst el Firefox 3 beta 5, però per un bug d'última hora s'havia ajornat uns dies; finalment fa uns minuts Mozilla ha alliberat el Firefox 3 beta 5, la que ara sí que és la darrera beta.\nAmb aquesta beta s'han incorporat uns 750 canvis, els més importants respecte la beta 4 són:\nCom ja és habitual, millores en la integració amb els sistemes operatius.\nMillores a la Biblioteca (Places) que ara ens permet fer còpies de seguretat fàcilment.\nMillores en les connexions parel·leles, augmentant el nombre de connexions simultànies.\nCada cop hi ha menys novetats visibles el que demostra que s'està treballant de valent en sol·lucionar bugs i millorant la velocitat i el rendiment del navegador.\nAquesta versió tan sols està recomanada per a testejadors. La podeu instal·lar sempre tenint en compte que poseu a prova la seguretat del vostre ordinador i del vostre navegador. Us deixo els enllaços a continuació:\nFirefox 3b5: Linux, Windows, Mac OS X, altres llengües (atenció això no són versions estables, sinó beta, si no sou un usuari avançat o un testejador no les descarregueu)\npàgina que apareix quan entrem per primer cop amb el Firefox 3 beta 5\nAquesta ja serà la darrera versió beta del Firefox 3, ara tan sols queden unes quantes Release Candidate (la primera sortirà a principis de maig) i que sí que no portaran cap novetat, només sol·lucionaran bugs. Recordeu que per saber quan sortiran les darreres versions podeu consultar el "Pròximes versions" del menú de la dreta.\nVegeu també: "Provant el Firefox 3 beta 5"\nRuben 2 d’abril de 2008 a les 22:15\nHo sabia abans que ningu jej XD\nAljullu 2 d’abril de 2008 a les 22:17\nUn dia ens has de revelar les teves fonts!\nTu deus tenir un germà treballant a Mozilla que et filtra la info...\nAnònim 3 d’abril de 2008 a les 8:50\nPer què no proposes un concurset per a l'encapçalat de la web??. Ho dic perquè crec que el que tens ara no va del tot amb tu... Tu ets molt més seriòs i "cool" que no pas l'encapçalat actual!!\nRoger 3 d’abril de 2008 a les 13:07\naplaçar -> ajornar\nAljullu 3 d’abril de 2008 a les 14:31\nanònim: em sembla molt bona idea. Primer vull a veure si puc migrar el bloc a WordPress i compartir servidor amb Psico-Ajuda un cop ho hagi fet organitzaré el concurs ;-)\nPer cert ens coneixem de quelcom?\nroger: Ups, moltes gràcies ja ho he arreglat. Em pensava que era correcte, com a mínim en comptes qe "retrassar"...\nRuben 3 d’abril de 2008 a les 17:52\nAbril 15 firefox 2.0.0.14\nAljullu 3 d’abril de 2008 a les 20:21\nTens raó, ara ho he vist al wiki de Mozilla, merci ;-)


L'illa dels llibres: LES NEGRES TEMPESTES DE TERESA SOLANA\nAmb Negres Tempestes, Teresa Solana ha aconseguit el III Premi Crims de Tinta. Es tracta d’una novel·la policíaca clàssica protagonitzada per Norma Forester, sotsinspectora dels Mossos d'Esquadra.\nLa història i la familia de Norma Forester és força particular. Néta d'un brigadista de Manchester executat en acabar la Guerra Civil, la Norma està casada amb un metge forense, té una filla ocupa, un cunyat exhomosexual, una mare hippy i una tieta aficionada a la informàtica, que viu al Monestir de Pedralbes perquè és monja de clausura.\nLa sotsinspectora Forester com l'Octavi, el seu marit, tenen un nou cas, l'assassinat de Francesc Parellada, un venerable catedràtic d'història a punt de jubilar-se, el cos del qual ha estat trobat la vigília de Tots Sants al seu despatx de la universitat. Sense gaires pistes en què recolzar-se, la Norma i el Gabriel, el seu ajudant, avancen a cegues fins que relacionen el crim amb un homicidi comès un parell de setmanes abans al Poble Sec, i unes memòries en què es relata el clima de misèria moral i material de la postguerra.\nAmb Negres tempestes,Teresa Solana ha volgut fer un homenatge al periodisme d’investigació i també als fusilats al Camp de la Bota.\nNegres tempestes és la primera novel·la protagonitzada per la sotsinspectora dels Mossos d'Esquadra Norma Forester, que segons para ules de l’autora tindrà continuitat en properes novel·les.\nTeresa Solana és coneguda per Un crim imperfecte i per Drecera al paradís, dues novel·les protagonitzades per dos germans bessons detectius. Aquestes dues novel·les, han triomfat a nivell internacional i s'han traduït a l'alemany, anglès, espanyol, francès, italià i també al romanès.\nAquest any també ha publicat Set casos de sang i fetge i una història d'amor (Edicions 62).\nPublicat per Jordi Milian a 17:31


Per a bons patricis - Blogs de l'indirecte!cat\nOpinió amb independència. Dilluns, 18 de juny de 2018 15:37 h\nPer a bons patricis Dissabte, 19.11.2016. 12:10 h\nDisculpeu que aquest apunt excedirà una mica les dimensions habituals, però crec que s'ho val. El darrer baròmetre del CEO, la tercera onada de 2016, ha servit perquè la majoria dels mitjans, també els nostres, s'apuntessin a pressionar el país en el sentit del desànim. Resulta realment decebedor comprovar com, tret d'algun cas comptat, com el de Roger Tugas al NacióDigital, gairebé cap periodista s'ha entretingut a analitzar a fons l'enquesta, i tots ells s'han limitat a repetir les consignes més evidents (sovint falses) i les més desfavorables a l'independentisme. Llegir-ne més\n3810 lectures Un comentari\t Enviar l'article\nPer a bons patricis Dimecres, 27.7.2016. 00:00 h\nMés enllà de l'estimat "Temps de Sedició" m'hi torno al bloc, avui, després d'un llarg període de sequera (ja em disculpareu) per incidir una mica més en les meravelloses dades del darrer CEO, en particular, pel que fa al suport creixent dels catalans a la independència. Guanyem. Hi ha molta feina a fer encara, però guanyem. Nítidament. Totes les operacions, del tercerviisme a l'espanyacanvisme, i tots els altres ismes del dependentisme s'estavellen contra la solidesa de la decisió presa, sobretot del 2010 ençà, per una majoria dels catalans. Llegir-ne més\n3297 lectures Un comentari\t Enviar l'article\nPer a bons patricis Dimecres, 6.4.2016. 00:00 h\nTinc la impressió que aquest apunt ja l’he escrit unes quantes vegades, però com que ells mai no s’aturen a l’hora d’intoxicar amb la possibilitat d’una realitat paral·lela, crec que nosaltres tenim l’obligació de bufar sobre el núvol tòxic tant com sigui possible. Tant de bo que Podemos i els nostres Comuns donin suport a un Govern espanyol (per desgràcia, no passarà) i així serà més fàcil acabar amb aquesta entelèquia unicornista del referèndum fals, que tots (ells i nosaltres) sabem que no hi serà mai, però que, tot i així, n’hi ha tanta gent a les dues ribes entestada a parlar-ne dia i nit, com si d’una opció real es tractés. Llegir-ne més\n2859 lectures 8 comentaris\t Enviar l'article\nPer a bons patricis Dimecres, 30.3.2016. 00:00 h\nLa via canadenca cap a l’atac de riure (Just for laughs)\nHi ha els qui enganyen. Els qui juguen a embolicar la troca. A diferir, a posar-hi tants pals a les rodes com sigui possible, amb l'esperança que soni la flauta. Que el temps faci escampar la boira. Que baixi el suflé. A aquests no caldria fer-los gaire cas: són radicalment contraris a la independència de Catalunya, però els dol al fetge (és comprensible) haver de compartir i argumentar la seva oposició frontal de la mà de la dreta franquista. Ja se sap que la dreta catalana i l’espanyola són el mateix, però resulta que una demana acollir immediatament refugiats sirians i l'altra planta ganivetes a Melilla. Llegir-ne més\n2883 lectures 3 comentaris\t Enviar l'article\nPer a bons patricis Dimecres, 23.12.2015. 13:59 h\nPodemos ha assumit la defensa de la celebració d'un referèndum (sobre la independència, sí, segur?) a Catalunya. Aquest fet li ha permès remuntar a base d'escombrar el nacionalisme d'esquerres arreu de la "perifèria" (per emprar el terme tan estimat pels de Pablo Iglesias). De fet, quan aquests dies es jutja el resultat d'Esquerra Republicana severament (com és tan habitual en els opinadors de l'entorn convergent) cal tenir en compte aquesta dada: ERC ha triplicat els seus resultats mentre Podemos feia miques totes, absolutament totes les opcions homòlogues arreu de l'Estat. Llegir-ne més\n3041 lectures 2 comentaris\t Enviar l'article


Hidra-Maq amplia el seu estoc de bombes recondicionats - Arquitectura i Construcció\nAquest article ha estat escrit originalment en castellà. L'hem traduït automàticament per a la vostra comoditat. Tot i que hem fet esforços raonables per a aconseguir una traducció precisa, cap traducció automática és perfecta ni tampoc pretén substituir-ne una d'humana. El text original de l'article en castellà podeu veure'l a Hidra-Maq amplía su stock de bombas reacondicionadas\nEl mercat de la hidràulica evoluciona sense treva intentant oferir als seus consumidors les majors garanties possibles. En aquest camí hi ha la signatura Hidra-Maq , que a causa de la gran acceptació ia la demanda rebudes, ha decidit ampliar el seu estoc de bombes recondicionats, per oferir als seus clients un ampli ventall de possibilitats per a la reparació de la seva màquina, tenint en compte les conseqüències que suposa la inactivitat de la mateixa.\nPioners en aquest tipus de reparacions, la companyia saragossana posa l'accent en la posada a punt de bombes com Linde, Hidromatik i Sauer sent especialista també en bombes i motors Kawasaki, Commercial i Kayaba.\nTambé adquireix importància dins del sector l'intercanvi de bombes, servei del qual també disposa Hidra-Maq, així com una gran gamma de recanvis.\nTot això per tenir cura de la millor manera el cor de màquines com Fiat, O & K, New Holland, Case, Atles Gúria, Liebherr, Dresser, Akerman, Volvo, JCB, Caterpillar, Hitachi, JLG, Manitou, Haulotte, Genie, Grove, Skyjack o Terex.


Juny | 2016 | mots.en.cru\n…Sergei arriba al filat esbufegant. no perd temps i amb la cullera que va poder amagar fa dies, comença a cavar la neu, una mica dura. Fa un forat no massa gran, només per encabir el llibre. La suor se li gela dintre el pit. Mentre cava, pensa en totes les coses que ha escrit, paraules congelades que despertaran al caliu dels ulls que les llegeixin i portaran la seva ànima lluny i lliure…\n…Tots els meus esforços i les meves forces s’esmerçaven en la missió que se’m revelava inevitable. Em sentia encadenat a un destí del qual no pots fugir. La nau es va convertir en un desguàs. Cada dia carregava fragments del que havia estat un aparell tecnològic avançat, per una mena d’espantall amb components que es movien de forma idiota…\n…Ella, més perspicaç, sí que s’ha adonat d’aquest admirador pintoresc que cada vespre s’entrena per fel el Tour de França. Fins i tot percep que sempre porta una samarreta esportiva-ciclista diferent. La bicicleta estàtica amb una resistència nul·la, és el pseudobutacó de cinema que s’ha enginyat per poder mirar-la…\n…Una por sorgida dels abismes pregons i misteriosos del cervell, densa, irracional. Polifem era capaç de modelar aquesta por al seu servei, transmutant-la en diners. Estava satisfet perquè en aquells temps convulsos ho tenia tot de cara. La gent no mirava tant per les formes i exhibia aquell punt despreocupat que li donava a tot plegat un aire de joc. Per això, satisfet, passava els dies empassant-se les persones…\n…Al taller de forja, les meves mans maldestres es van anar acostumant al tacte del metall. Ornaments, joies, ginys de totes les classes i objectes decoratius eren la meva especialitat. La jet de la ciutat venia a trobar-me, i em demanava objectes exclusius per lluir-los en les festes de luxe i droga d’última generació que tenien lloc a la part alta. A mi em feia molta gràcia pensar en el rebuig de la meva mare i veure que la gent del seu braç m’oferia fortunes per una joia original. M’anomenaven el déu ferrer. Crec que fins i tot m’haurien adorat si els ho hagués demanat. Sabia que algun dia la mare que primer em desitjava, però després no em va voler, també vindria a veure’m i em demanaria qui sap el què. Perquè vindria, n’estava convençut. Només pregava que no em reconegués.\nJo sí que la vaig reconèixer. Era única i inexplicable. Altiva i distant. Encara preciosa, però també monstruosa, gairebé tant com jo. Percebia la seva monstruositat tan sols mirant-la als ulls. S’ho mirava tot, com esperant que els objectes es vinclessin i la idolatressin. Després de molta estona de mirar i remirar em va dir:\n– Vull una cadira…\n“Senzillament el seu mecanisme intern era defectuós i van acabar desapareixent”.\nAixí és com la meva àvia Helena acabava el seu diari, l’any 2011. I així és com jo començo la meva crònica dels fets, gairebé cent anys després.\nFins fa uns dies creia que la nostra societat tenia ben assimilada la seva desaparició i que cap de nosaltres no tenia dubtes sobre el desenllaç.\nDes que l’àvia finalitzà el diari han passat més de dues generacions. I cal tenir en compte que no fou un procés ràpid. Al contrari, la regressió d’aquesta espècie va durar dos mil anys o potser més. Però, pel que he llegit en les seves notes, ningú no ho va saber detectar a temps o qui sap si se’n van adonar i no van voler fer res per evitar-ho…\nLes dones que no estimaven els homes\n…El metge diu a la infermera que deixi constància de la mort. El capità mira el cadàver amb respecte. No deixa de pensar que aquell home, també, havia estat capità. No un de qualsevol, sinó un dels més grans que la mar ha conegut. Reté una llàgrima i pensa que és injust que la fi n’hagi estat al seu vaixell…\nQuan les campanes van començar a dringar, jo maldava per aturar-les. En algun punt del meu desmesurat abast jo sabia que les campanades a mort sonaven per ell.\nEl vaig veure arribar quan buscava el camí de tornada cap a Ítaca. El primer que em cridà l’atenció va ser la seva pell colrada pel sol i per tots els vents que bufen de l’Egeu al Jònic i d’aquest al Tirrè. Confesso que em vaig sentir gelós de no haver estat jo qui embrunís la seva faç per primera vegada.\nCaminava dret, malgrat el cansament de la darrera batalla i el seu moviment contrastava de ple amb la marxa dels seus homes, desmanegats, baldats i desmentint la victòria. Mai no m’hauria fixat en el seu escamot de no ser per ell. La meva illa feia dos anys que era testimoni d’un anar i venir incessant de soldats que em recordaven la torre de Babel; la por va moure el món durant aquell període i l’èxode va ser la batalla particular dels qui no eren al front. Els uns en una direcció, els altres en una altra i tots en l’equivocada.\n…-Ulisses és mort- deixa anar la notícia nerviós, mentre es passa el dit pel pegat de cuiro que li tapa l’ull.\n-Com ho has sabut això?\n-He llegit l’esquela al panell de l’associació d’excombatents.\nCirce no se’n sap avenir. No pot ser, no pot ser, repeteix com una lletania que li omple el cor de tristor. Les paraules li reboten per la gola. No pot ser, clama, però ho és, ell és mort ja no ha un cor que bategui ni per mi ni per cap altra dona…\n…la fulla del diari ho diu: Ulisses és mort. La notícia ve en lletres grans. El vent m’ha portat el paper rebregat fins els peus. Li escau de ser-hi en majúscula. S’ho mereix, l’enginyós i valent Ulisses. Ho estic llegint i no puc alegrar-me que el barquer Caront el porti de nou en aquesta vora i que ballem junts danses de morts per a la Reina Persèfone…\n… Ulisses és mort. D’aquí a uns dies, al seu funeral hi haurà proclames solemnes, plors desconsolats que atiaran la seva glòria, i discursos de veus ferrenyes lloant al gran Ulisses. Tot el món conegut competirà en fer les millors ofrenes i els millors jocs d’homenatge. Fins i tot vosaltres, fills meus, coneixereu i recitareu les seves proeses. I s’abocaran altre cop falsedats i injúries sobre Eurímac, el meu pare. Ja fa molts anys que van esborrar la seva memòria presentant-lo com un usurpador i un aprofitat…\nAquesta nit he acabat un nou tapís. Aquest cop l’he fet amb la serenor de qui només se sent assetjada per sí mateixa, sense pressa. He teixit de dia i també de nit, sense desfer cap puntada, sentint el pas del temps en la seva justa mesura. L’única similitud amb l’anterior és que també està ple d’enyorança, de records de tots aquests moments que hem pogut passar junts com a regal inesperat. Representa el nostre rencontre més enllà del temps i l’espai. El nostre retrobament etern.\nI, ara, que el sol del capvespre tenyeix el cel de sang, surto de casa. Noto cadascun dels meus lents moviments. Assaboreixo la brisa suau de la primavera a punt d’esclatar. Miro cadascun dels racons d’aquest món on tu i jo hem viscut intentant retenir-los per sempre més.\nA la platja m’espera el meu petit bot. Fa dies que m’està esperant, mesos. Pujo: jo, embolcallada amb el tapís, i tots els meus records. Sé que tu ets amb mi i em guiaràs. La nit em conduirà a tu.\nAquesta entrada es va publicar a Uncategorized a Juny 19, 2016 per motsencru.\nMites a l’aparador és un conjunt de relats basats en diferents mites clàssics de la tradició grega.\nDes dels seus orígens, tots els mites han pretès donar un significat del món, explicant la seva formació i donant sentit a tot allò que succeïa, però sobretot han estat relats literaris. Es considera també que els mites clàssics contenen diferents arquetips humans, i que d’una manera o d’una altra la narrativa occidental neix a partir de la mitologia grega. Partint d’aquestes idees els/les autors/es d’aquests relats han intentat tractar els mites amb una visió pròpia.\nEl conjunt dels relats està estructurat en tres parts. En la primera, El Rei Sísif, s’elaboren relats on podem trobar diferents accepcions del mite de Sísif com la repetició, l’esforç, l’esperança o l’absurd.\nEn la segona part, Mites esbocats, es planteja una aproximació a diferents elements de la mitologia (déus, personatges, llegendes … ) buscant les seves similituds amb situacions actuals i quotidianes. S’adopten perspectives diferents que van des del mite com a pretext per a la creació d’un relat fins a la reinterpretació argumental del mite.\nEn la tercera part, Ulisses és mort, es dóna veu a personatges de l’Odissea perquè parlin de l’heroi en el moment en què coneixen la seva mort. En aquesta part els relats estan contextualitzats en un espai/temps després de la primera gran guerra del segle XX.\nAmb la presentació d’aquest recull de 19 relats de sis autors/es, es mostra l’obra més ambiciosa fins el moment, del Col·lectiu Literari mots.en.cru.\nAquesta entrada es va publicar a Uncategorized a Juny 18, 2016 per motsencru.


Peces de recanvi Teixons per la aerografos Toixó - Racing Colors S.L.\nPeces De Recanvi Airbrushes Toixó\nTrobar les peces de recanvi per a la seva aerògraf Teixons. Amplia o redueix el seu pas amb les agulles i brocs Teixons.\nAgulla 0.18 mm a Sotar de Toixó\n32,23 € 10\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nAgulla de gruix 0.18 mm per a l' aerògraf Sotar de Toixó. Substitució original Teixons. Fet als EUA.\nBroquet 0.18 mm Aerògraf Sotar de Toixó\nBroquet de gruix 0.18 mm per a l' aerògraf Sotar de Toixó. Substitució original Teixons. Fet als EUA.\nKit de Conversió Patriota/Himne/Universal/360 ° del 0,33 mm\nKit de conversió a un 0,33 mm per airbrushes Toixó sèrie: Patriota, Himne, i Universal.\nKit de Conversió Patriota/Himne/Universal/360 ° a 0.55 mm\n14,46 € 1\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nKit de conversió a 0.55 mm de airbrushes Toixó: Patriota, Himne, i Universal. Inclou: Agulla de 0.55 mm + Broquet de 0.55 mm\nRacord Aerògraf Teixons a 1/8 Masculí\nRacord / Connector aerògraf de 1/8 Mascle a l'entrada de Toixó. Fabricat en metall, alta precisió de mecanitzat.\nBroquet Renegat Ultra-Fines 0.21 mm\nBroquet aerògraf Toixó Sèrie Renegat de 0.21 mm (Per a la Velocitat, Esperit, Krome i Ràbia)\nBroquet Renegat Prima del 0,33 mm\n7,69 € 1\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nFiltre per aerògraf Toixó Sèrie Renegat del 0,33 mm (Velocitat, Esperit, Krome i Ràbia).\nAgulla Renegat Ultra-Fines 0.21 mm\n12,23 € 9998\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nAgulla per aerògraf Toixó Sèrie Renegat de 0.21 mm (Per a la Velocitat, Esperit, Krome i Ràbia).\nAgulla Aerògraf Toixó Renegat-Multa un 0,33 mm\n12,23 € 1\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nAgulla per aerògraf Toixó sèrie Renegat del 0,33 mm (Velocitat, Esperit, Krome i Ràbia).\nKit de Conversió Aerògraf Renegat 0.21 mm (Agulla + Broquet)\nKit de conversió airbrushes Toixó sèrie Renegat per 0.21 mm, inclou: Agulla 0.21 mm + Broquet 0.21 mm\nKit de Conversió Aerògraf Renegat del 0,33 mm (Agulla + Broquet)\n24,38 € 2\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nKit de conversió airbrushes Toixó sèrie Renegat a un 0,33 mm, inclou: Agulla del 0,33 mm + Broquet un 0,33 mm\nKit de Pas de 0,5 mm Aerògraf Toixó Vega - MULTA\nKit pas a 0,5 mm per aerògraf Toixó Vega. Inclou: Agulla de 0,5 mm + broquet de 0,5 mm + cap de 0,5 mm\nKit Pas 0.7 mm Aerògraf Toixó Vega - MITJÀ\n16,94 € 98\tProducte en estoc, a punt per vaixell.\nKit de pas , el 0,7 mm per aerògraf Toixó Vega. Inclou: Agulla de 0.7 mm + broquet 0.7 mm + cap el 0,7 mm\nKit Pas 1.0 mm Aerògraf Toixó Vega - GRUIX\nKit pas a 1.0 mm per aerògraf Toixó Vega. Inclou: Agulla 1.0 mm + broquet 1.0 mm + cap 1.0 mm


Turquia prepara el desplegament de tropes a Líbia\nViolant l’embargament d’armes dictat per les Nacions Unides, el govern de Recep Tayyip Erdogan ja ha enviat ajuda militar a l’executiu de Líbia\n2 min. Barcelona 21/12/2019 22:44\n651x366 Membres de la milícia del govern reconegut per l’ONU patrullant per Trípoli / ISMAIL ZETOUNI / REUTERS Membres de la milícia del govern reconegut per l’ONU patrullant per Trípoli / ISMAIL ZETOUNI / REUTERS\nEl Parlament de Turquia va aprovar dissabte un acord de seguretat i cooperació militar amb el govern de Líbia reconegut internacionalment. L’acord podria obrir la porta perquè el govern d’Ankara hi enviï tropes per parar l’ofensiva de les milícies de Khalifa Haftar, que tenen controlat l’est del territori libi. La iniciativa va tirar endavant amb 125 vots a favor dels 269 diputats que hi ha a la cambra i després que el govern libi de Fayez al-Sarraj hagués donat llum verda prèviament, acorralat per l’atac del seu rival.\nViolant l’embargament d’armes dictat per les Nacions Unides, el govern de Recep Tayyip Erdogan ja ha enviat ajuda militar a l’executiu de Líbia. Al novembre les dues parts ja van signar un pacte per impulsar la cooperació militar, a banda d’un acord al marge sobre les fronteres marítimes al Mediterrani oriental que ha aixecat les crítiques de Grècia, que tem que Ankara guanyi presència i influències a la regió.\nErdogan va assegurar que Turquia està preparada per desplegar tropes però va detallar que encara no li han fet una petició oficial. La decisió d’involucrar-se a Líbia ha posat en alerta els aliats d’Al-Sarraj i, en aquest sentit, des del Kremlin es va qüestionar que una operació turca pogués desestabilitzar encara més la regió. Erdogan i Vladímir Putin, aliats a la veïna guerra de Síria, discutiran els plans de Turquia en unes converses bilaterals previstes per al mes vinent.\nLa missió de pau de l’ONU per a Líbia ha insistit en la necessitat que les dues parts enfrontades arribin a una solució política. Des que el 4 d’abril les milícies de Haftar van llançar una ofensiva contra el govern d’unitat a la capital, els afores de Trípoli són un autèntic camp de batalla. Es calcula que hi han mort 1.500 persones, 5.000 més han resultat ferides i més de 100.000 han hagut de fugir.


Paulino Gracia (ELLSSP), convidat al Parlament Europeu en una jornada sobre la corrupció a Espanya | Nova Ràdio Lloret\nPaulino Gracia, avui, als estudis de la ràdio\nPaulino Gracia (ELLSSP), convidat al Parlament Europeu en una jornada sobre la corrupció a Espanya\nEs farà aquest dimecres (16 hores) a Brussel·les sota el títol 'Denunciants a Espanya: protecció o intimidació'.\nPaulino Gracia, portaveu d’ELLSSP, és una de les 41 persones convidades a la jornada que s’organitza demà dimecres al Parlament Europeu per parlar sobre la corrupció a les institucions espanyoles. L’esdeveniment es titula Denunciants a Espanya: protecció o intimidació.\nL’extinent Segura, que va denunciar corrupció a l’exèrcit\nEn aquest sentit, a través de diverses ponències, es posaran sobre la taula preguntes com ara quines dificultats es troben els càrrec polítics a l’hora de denunciar un cas de corrupció o quines conseqüències els pot comportar per a la seva vida personal i professional. Paulino Gracia lamenta que ara mateix no hi ha cap manera de protegir la persona que denuncia corrupció i lamenta que, fins i tot, s’acaba acusant a qui denuncia, com li va passar a l’extinent Luís Gonzalo Segura. A la jornada també es pretén parlar de quins són els mitjans que hi ha per denunciar la corrupció.\nEl regidor lloretenc alerta la població que Espanya és un dels estats on hi ha més corrupció de la Unió Europea, però també del món en general. “Està en el número 13 del món dels països amb més corrupció, són 90 mil milions d’euros a l’any“.\nLa jornada comptarà amb diferents personalitats del món polític, però també de l’àmbit institucional i periodístic. Començarà a les quatre de la tarda amb una ponència dedicada a la directiva de la Unió Europea en relació a la protecció dels denunciants. La jornada seguirà amb una conferència en què es parlarà sobre casos corrupció i una tercera xerrada en què es portarà a debat la falta de mitjans i d’informació per a la protecció de les persones que decideixen denunciar.\nArticle anteriorEs crea un nou grup en defensa de l’habitatge digne a Lloret\nArticle següentFAADA inicia la campanya ‘Soc responsable’ per fomentar la identificació i esterilització de les mascotes


Espai en construcció | Gestió alimentària\nEl Centre Social El Roser està en fase de construcció\nEl març de 2021, les obres del Centre Social el Roser arriben al 85% d’execució amb la previsió d’estar enllestides en les pròximes setmanes. Els treballs de construcció de l’equipament que donarà un impuls a les polítiques municipals d’atenció a les persones, avancen a bon ritme, i actualment es troben en la fase d’instal·lacions. El projecte arquitectònic recupera l’esperit de l’edificació original, l’antiga presó preventiva de Reus, inclosa per la Generalitat de Catalunya en el catàleg de patrimoni arquitectònic.\nLes obres ja han completat la consolidació de l’edifici antic, que acollirà els serveis de rebost social, punt de gestió i distribució d’aliments, el servei residencial d’estada limitada, així com els serveis municipals i de l’associació de veïns del barri. Igualment, s’està finalitzant la construcció del nou bloc adjunt d’estructura metàl·lica, que acollirà la cafeteria, el menjador social i la cuina.\nEls treballs se centren ara en les instal·lacions, i queden pendents revestiments, pintura, paviments, i part d’instal·lacions de maquinària (climatització, cuina, etc.).\nLa urbanització exterior i l’obertura de la nova plaça al carrer de Josep Caixés s’està completant amb l’enderroc del mur exterior. S’ha construït la vorera nova i ja s’ha aixecat l’estructura metàl·lica porxada que travessa la plaça i que dibuixa el límit que definia l’antic mur de la presó.\nLes obres es van adjudicar a l'empresa Vesta Rehabilitación SL per 1,8 milions d’euros, un dels contractes de més valor econòmic que l’Ajuntament ha adjudicat en els darrers anys. L’Ajuntament va adjudicar el contracte d’assistència tècnica per a la redacció del projecte bàsic i executiu del centre social a la UTE formada per Josep Ferrando Bramona, David Recio Muniesa, Xavier Gallego Seuba i Toledo-Villareal AT SLP. El contracte per a la posterior direcció d’obres es va adjudicar a la UTE formada per Aleix Sanz Capdevila & C&C Sygati SLP.\nLa licitació tindrà dos apartats: l’alimentació, que inclourà la gestió per part d’una única empresa dels serveis de menjador social, rebost social i cafeteria; i el servei residencial d’estada limitada. En el primer cas el concurs públic estarà reservat a empreses d’inserció que promouen la integració sociolaboral de persones en situació o risc greu d’exclusió social i en el segon es primarà l’experiència en l’atenció social a aquests col·lectius.\nUn cop completat, el centre inclourà una cafeteria-menjador social, oberta a la ciutadania; un rebost social, punt de gestió i distribució de la xarxa d’aliments; dependències d’allotjament temporal per a situacions d’emergència; i espais municipals, on es traslladarà el servei del Pla Local d’Inclusió Social i on s’ubicarà la seu social de l’associació de veïns dels Xalets Quintana; a més d’aules i sales de reunions.


El pintor Josep Sintes, un alaiorenc a Algèria | Per gustos els colors\n« L’estat de les arts\nJosep Guinovart o la utopia individual »\nEl pintor Josep Sintes, un alaiorenc a Algèria\nDe les tres onades migratòries que ha patit Menorca, la més nombrosa i documentada ha estat la del primer i segon terç del segle xix a Algèria. Poc després de la colonització francesa, el 1830, un gran nombre de menorquins va començar a marxar a Algèria fugint de la misèria en la qual es trobava Menorca. En un any, el 1834, es creu que van marxar-hi mil vuit-cents menorquins, atrets per una creixent demanda de pagesos i emblanquinadores i desadores, oficis en els quals menorquins i menorquines eren molt valorats.\nA l’Alger va desembarcar un al·lot de tres anys anomenat Josep Sintes (Alaior, 1829 – Alger, 1919) que aviat va destacar com a pintor i que va arribar a ser un dels màxims exponents de l’anomenada Escola d’Alger. Va passar la seva joventut a Fort de l’Eau, una vila agrícola propera a la capital fundada per menorquins, i allà, gràcies al suport del baró Jacques-Augustin de Vialar –colonitzador i propietari de terres–, va ser encoratjat a desenvolupar la professió de pintor. Més tard va establir amistat amb pintors cèlebres en aquell temps com Horace Vernet (1789-1863) o Hippolyte Lazerges (1817-1887), residents també a Algèria i impulsors d’una exitosa i puixant comunitat artística que es nodria de nombrosos visitants. El nostre Josep Sintes va esdevenir professor de l’Escola Municipal de Belles Arts i era molt sol·licitat com a retratista entre viatgers aristòcrates i burgesos provinents de tota Europa.\nA què es deu aquesta prosperitat i interès per Algèria? D’una banda al procés colonitzador europeu i, d’una altra, a un fenomen socio-cultural conegut com a orientalisme. L’orientalisme neix amb l’expedició de Napoleó a Egipte (1798-1801) i el descobriment d’una civilització i un món, l’islàmic, desconegut fins aleshores. Escriptors, músics i pintors imbuïts d’un esperit romàntic van sentir fascinació per una civilització verge, allunyada del racionalisme, la tècnica i la moral burgesa. La llum del desert, l’emoció de l’aventura, el pintoresquisme de la casbah, els interiors amb les dones algerianes i l’erotisme dels harems procuraven un clima emocional idoni per a la creació artística. L’orientalisme es va perllongar fins ben entrat el segle xx i va influir un gran nombre de pintors, des d’Eugène Delacroix a Matisse passant per Jean-León Gérôme –president de la Société des peintres orientalistes français–, Vassily Kandinsky, August Macke, Paul Klee, Marià Fortuny, Josep Tapiró o Pierre-Auguste Renoir. Fins i tot Verdi va participar de la febre orientalista escrivint Aida, que va ser estrenada el 1869 amb motiu de la inauguració del Canal de Suez.\nEn Josep Sintes va anar desenvolupant un interès creixent pel paisatge i per aspectes de la vida quotidiana que s’endinsaven en la cultura musulmana, i que el pintor va tractar amb gran sensibilitat. Això el va diferenciar dels orientalistes, que en les seves curtes estades cercaven el pintoresquisme i l’exotisme dels personatges per tal de satisfer la seva clientela. Josep Sintes a assolir així un estil molt personal, sense artificis convencionals i fent un ús excepcional de la llum que, segons la crítica del seu temps, s’avançava als impressionistes. La seva obra es troba al Museu de Belles Arts d’Alger i avui és molt cotitzada a França, on està present fins i tot al museu del Louvre.\nA la seva Alaior natal l’Ajuntament va organitzar, l’any 2006, una exposició commemorativa i ocupa un lloc preeminent a la sala dedicada a les emigracions menorquines de l’Hospital Illa del Rei, juntament amb Stephen Vincent Benét i Albert Camus (nebot del nostre pintor).\nLes terrasses de la Cashba, Alger\nThis entry was posted on viernes, octubre 2nd, 2015 at 2:03 pm\tand is filed under Sin categoría. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


Infosalut - Mostreig de les aigües de bany del litoral balear\nArticle anterior Publicació de la Llei 12/2016 d'avaluació ambiental de les Illes Balears\nArticle següent Pròrroga de la validesa dels carnets per a l'aplicació de biocides\nLa Conselleria de Salut, a través de la Direcció General de Salut Pública i Participació, cada any realitza una campanya d'aigües de bany durant els mesos amb més afluència d'usuaris. Aquest any es vigilaran un total de 193 punts de mostreig, del 9 de maig al 9 d'octubre (115 a Mallorca, 30 a Menorca, 41 a Eivissa i 7 a Formentera) al llarg de tota la costa balear.\nL'objectiu d'aquesta campanya és controlar les aigües de bany per tal de garantir la qualitat sanitària exigible a aquest tipus d'aigües, segons les directives europees, a fi de protegir la salut dels usuaris.\nQuan se superen els valors establerts perquè l'aigua sigui apta per al bany, es fan analítiques complementàries per confirmar-ne l'incompliment i s'informa l'ajuntament corresponent perquè determinin la causa de la contaminació i duguin a terme les mesures correctores necessàries. A més a més, se n'informa el Servei de Costes i Litoral de la Conselleria de Territori, Energia i Mobilitat.\nEl 2015 els 3 punts amb qualificació insuficient van ser la platja de Camp de Mar d'Andratx, la platja de Cala Egos de Santanyí i la platja de Cala Pedrera des Castell.\nPresa de mostres de l'aigua de bany per determinar-hi Escherichia coli i enterococs intestinals en els laboratoris de salut pública.\nInspecció visual de l'aigua de bany en què s'examina si hi ha meduses, residus enquitranats, vidre, plàstics, cautxú, fustes, matèries flotants, substàncies tensioactives i restes orgàniques, així com la transparència de l'aigua.\nInspecció visual de l'arena per detectar-hi la presència de restes enquitranades, vidres, plàstics, cautxú, fustes i restes orgàniques.\nDurant l'any 2015 es van prendre 1.914 mostres d'aigua. Del total de mostres, un 86 % van obtenir com a resultat una qualitat excel·lent; el 10 %, una qualitat bona; el 3 %, una qualitat suficient, i un 1 %, una qualitat insuficient.\n[Font: Conselleria de Salut. Direcció General de Salut Pública i Participació. 02/07/2016]


Com es pot millorar la tanca d'obres de la plaça del Pòsit de Cambrils? | Diari de Tarragona\nCom es pot millorar la tanca d'obres de la plaça del Pòsit de Cambrils?\nAquest va ser el repte que 40 alumnes de batxillerat o cicles formatius van haver de resoldre a la primera Jornada d’Emprenedoria INN Cambrils.\n18 de Enero de 2018 - 17:59 hs\nL'equip guanyador d'aquestes primeres jornades.\nCom es podria millorar la tanca d’obres de la plaça del Pòsit i fer que l’espai sigui més atractiu? Aquest és el repte que 40 alumnes de batxillerat o cicles formatius van haver de resoldre ahir a la primera Jornada d’Emprenedoria INN Cambrils.\nA partir d’aquest cas concret, es tractava de generar idees innovadores per repensar les típiques tanques d’obres i trobar una solució a un problema real, aplicable a diferents espais en obres de Cambrils o d’altres municipis.\nL’equip guanyador va ser el format per Clàudia Blanco, Paula Comes, Víctor Fernández, Marta Saucedo i Jordi Simó\nLa cinquena fase era la de crear un prototip de la seva proposta i preparar una presentació oral. En la tercera fase, els i les joves van fer van exposar les seves solucions i el jurat les va avaluar.\nFinalment, el director de l’Escola d’Hoteleria, Jordi Jardí; la regidora de Promoció Econòmica, Ana López; el regidor de Joventut, Eduard Pellicer, i el regidor d’Ensenyament, Alejandro Garcia, van lliurar un ipad mini a cadascun dels cinc membres de l’equip millor puntuat.\nSegons el consultor d’innovació i creativitat Dani Bernard, que va ajudar als joves en el procés creatiu, la jornada va servir per “donar eines al estudiants per passar d'una necessitat a una idea, i d’aquesta idea a un negoci que sigui rendible i puguis ser una ocupació el dia de demà. “Els volem animar a ser innovadors i emprenedors”, va afirmar.


Josep Pla i el món de l'art\nEn el llibre de Josep Pla Primera volada (OC vol. 3), en les pàgines dedicades al cap i casal de Catalunya, el nostre gran prosista, conscient de l'endèmica marginació cultural de la nostra nació, escriu indignat: «El museu de Barcelona està per instal·lar -vull dir per instal·lar en un lloc cèntric, com a tot arreu es troben aquesta classe d'establiments. ¿On, com, quan s'instal·larà?»\nEl projecte d'ampliació del Museu d'Art Contemporani (Macba) -instal·lacions, gargots i esoterismes abstractes- situat estratègicament per l'alcalde Maragall al centre de la ciutat, acaba de ser presentat amb bombos i platerets als mitjans de comunicació com un esdeveniment de la màxima importància pels mandarins que fan i desfan en l'ordre cultural, al marge dels criteris estètics que puguin interessar a la immensa majoria de la ciutadania. Ciutadania que per altra banda és consultada pels polítics -democràcia obliga- els quals finalment es veuen obligats a acceptar el resultat de les urnes emanat del criteri dels electors quan es presenten a les eleccions per governar a l'Ajuntament i al Parlament...\nÉs per tot això que malauradament, i en contraposició a la notícia de l'ampliació del Macba, tot sembla indicar que el Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC) -al qual temps era temps es referia Pla- tot i ser incontestablement és el més important museu d'art figuratiu de Catalunya, continuarà marginat -penjat- a la muntanya de Montjuïc, com un qualsevol i intranscendent museu de províncies. Mentre la ciutadania, els nostres intel·lectuals i les institucions públiques no assumeixin la seva responsabilitat -aplicant el sentit comú i d'estat que esdevé indispensable per fer realitat aquestes coses- seguirem culturalment a les palpentes, marginats, embadocats, feliços i enganyats...\nEn parlar de l'assassí invisible no em refereixo al que tots patim ara, que és la maleïda pandèmia. Em refereixo a un assassí més lent (10-20 anys) però no menys letal, per eliminar-lo es necessita personal molt especialitzat i amb protecció idèntica al personal sanitari que està atenent als malalts de la covid. Aquest assassí el tenim entre nosaltres i molt poca gent se n'assabenta, aquest assassí és l'amiant, vulgarment conegut com «uralita». El tenim a les teulades, façanes, canonades de pluja, dipòsits i canonades d'aigua potable, etc., etc. L'OMS l'ha catalogat com a substància altament perillosa i cancerígena i n'ha decretat l'eliminació total i obligatòria abans del 2023, ja veurem si es compleix.\nCom funciona: entre 1965 i 1984, en la gran majoria de construccions intervenia el «fibrociment» amb vida de 20-30 anys, material barat i de fàcil fabricació. El que passa és que a partir que s'elimina la part de ciment, queda el que no s'elimina mai, la part d'amiant, i és quan es deteriora que allibera fibres tòxiques en l'aire, fibres que nosaltres respirem.\nUnes dades: es calcula que en els últims anys a tot Espanya hi ha hagut uns 100.000 afectats directament o indirecta per aquestes partícules invisibles, la majoria amb final de mort. Actualment un 30% dels nens en edat escolar estan sota teulades de fibrociment.\nBé, per què exposo tot això? M'agradaria fer un prec als ajuntaments, incloent el del meu poble, ells que són tan aficionats a fer censos per a les eleccions, crear nous impostos, etc. Què els costaria fer un cens de l'amiant que hi ha en els nostres municipis i almenys una revisió a l'any per saber l'estat de conservació i possible perill (crec que si fos així demostrarien un interès per la salut dels seus ciutadans). Bé, ja està, aquí ho deixo. Gràcies.\nMarta Armillas Guardiola BESALÚ\nA mesura que van passant els anys en el món s'incrementa la contaminació de metà, diòxid de carboni, i milers de substàncies químiques desconegudes. A poc a poc hem anat destruint el nostre propi planeta, aquests efectes no es presenten de manera immediata, sinó que van succeint a mesura del pas del temps.\nJa fa uns anys que es comencen a notar les conseqüències, el nostre planeta no és immortal, cada vegada augmenta el nombre de polars desgelats, les temperatures incrementen desmesuradament. Això només és el principi, encara podem aturar-ho, és una feina en equip, ens necessitem per poder fer-hi front només cal ser conscients dels nostres actes, si no actuem abans de temps no es podrà to?rnar enrere.


Anna Sorokin: una estafadora amb glamur\nJUDICI A UNA MENTIDERA\nLa història de la gran entabanadora de Manhattan és tan delirant que ha servit per a un llibre, i Netflix i HBO ja estan treballant en adaptacions televisives\nDissabte, 04/05/2019 - 08:27\nCada cert temps apareix un personatge d’aquests que fascinen per la seva barreja d’engany i glamur. La protagonista d’aquesta història es diu Anna Sorokin, va néixer a Rússia el 1991, als 16 anys es va mudar amb el seu pare camioner i la resta de la seva família a Eschweiler, una petita ciutat a prop de Colònia i, després de passar per París, va arribar a Nova York el 2014 amb l’objectiu de convertir-se en un destacat membre de l’alta societat. La delirant aventura no li va sortir del tot bé.\nUn mes després de començar el seu sonat judici, un jurat l’ha declarat culpable de quatre càrrecs per haver robat 275.000 dòlars a amics, bancs, dissenyadors, restaurants, hotels i fins i tot a un operador d’avió privat; tres d’estafa i un d’intent d’estafa per sol·licitar, amb documents falsos, un crèdit de 22 milions de dòlars per muntar un club d’art amb exposicions i botigues ‘pop-up’ a Manhattan, on es presentava com a Anna Delvey, filla de diplomàtic o milionari del petroli, depenent del dia, amb una fortuna de 60 milions d’euros. Sorokin coneixerà la sentència el 9 de maig. S’enfronta a una pena de fins a 15 anys de presó i podria ser deportada a Alemanya per haver sobrepassat el temps del seu visat.\nLa falsa 'socialité'\nva aconseguir que altres\nli paguessin els seus\nluxes fins a que\nes va destapar el\nLa falsa 'socialité' va aconseguir que d’altres paguessin els seus luxes fins que es va destapar el frau, tot i que segons el seu advocat, Todd Spodek, ella sempre va pretendre pagar els seus deutes, però per a això necessitava “comprar temps”. Un temps que mai va arribar perquè abans la van detenir a Califòrnia. El juliol del 2017 el 'New York Post’ va publicar la seva història: Sorokin havia sigut denunciada pels hotels Beekman, W i Le Parker Meridien per no pagar menjars i estades. I després de presentar dos xecs falsos, va ser arrestada i enviada a la presó de Rikers Island.\nJudici amb estilista\nDurant el judici, l’acusada va posar dels nervis la jutge Diane Kiesel per les seves constants queixes. “¿M’està demanant que parem per un problema d’armari?”, li va etzibar Kiesel al defensor de Sorokin, que va lluir peces de Miu Miu i Saint Laurent i segons 'GQ' fins i tot va contractar l’estilista de Courtney Love, Anastasia Walker.\nLa farsa d’Anna Delvey es va publicar en un llarg reportatge a la revista 'New York'. I l’editora de fotografia Rachel DeLoache Williams va explicar a 'Vanity Fair' com va ser enganyada per Sorokin. Una història que s’ha convertit en llibre, 'Mi amiga Anna'. “Va arribar a la meva vida en sandàlies de Gucci i ulleres de Céline, em va ensenyar un món de glamur en hotels de luxe, sopars a Le Coucou i vacances al Marroc. I em va deixar amb un deute de 62.000 dòlars”, va escriure Williams, testimoni clau en el judici. “Tant de bo mai hagués conegut l’Anna”, va dir plorant davant del jurat.\na 15 anys de\npresó i a la\nAlemanya, el seu\nper robatori i\nEn el seu deliri, Sorokin va intentar estafar el gran estafador Billy McFarland, empresonat pel despropòsit del Fyre festival. També va explicar que Gabriel, fill de l’arquitecte valencià Santiago Calatrava, la va ajudar a través de l’assessoria immobiliària familiar, Calatrava Grace, a tancar el lloguer de l’“espai perfecte” per al centre d’art que promovia: sis plantes en la històrica Church Missions House, a la cantonada de Park Avenue amb el carrer 22, que l’artista Christo embolicaria per a la inauguració. Fins i tot es va reunir amb el famós hoteler André Balazs i el fundador de Nobu, Richie Notar, per incloure un hotel, tres restaurants i una fleca alemanya a l’edifici.\nNetflix i HBO ja estan treballant en la seva història. La primera ha comprat els drets per a una sèrie produïda per Shonda Rhimes (creadora d’'Anatomía de Grey' i 'Scandal'), que podria protagonitzar Margot Robbie. La segona adaptarà el relat de Williams, amb Lena Dunham ('Girls') com a guionista.\nTemes: Nova York Estafes


Els Congressos Internacionals tenen lloc cada dos anys i constitueixen un moment clau en la vida de l’Associació. Són la culminació d’un treball sostingut i continuat per part de les ciutats i les xarxes.\nConstitueixen una oportunitat per a aprofundir sobre un o varis aspectes específics de la Carta de Ciutats Educadores i per a difondre, contrastar i intercanviar bones pràctiques. A la vegada, són un marc únic en el que les ciutats aprenen les unes de les altres i es facilita l’establiment de nous contactes i eventuals col·laboracions. El fet de conèixer les iniciatives de la ciutat que acull el Congrés i el contacte amb els actors locals són els altres elements rellevants en el programa.\nL’organització dels Congressos Internacionals de l’AICE està reservada exclusivament a les ciutats membre.\nCiutat del canvi com a espai per a la creativitat i la innovació: música, medi ambient, oci educatiu i participació\nEl proper Congrés de l’Associació Internacional de Ciutats Educadores tindrà lloc a Katowice (Polònia) del 30 de setembre al 2 d’octubre de 2020. Els Congressos de l’AICE són un moment important a la vida de l’Associació i una oportunitat d’aprenentatge […]\nLa ciutat, espai educatiu en el nou mil·lenni\nPortar el llegat i la història al futur\nLes arts i les humanitats com agents de canvi social\nEl multiculturalisme. Reconèixer-se: per a una nova geografia de les identitats.\nLa ciutat educadora per a nens i joves


06/08/2011 - 11.47 Actualitzat 07/08/2011 - 18.23\nLa decisió de Standard & Poor's de rebaixar un grau la qualificació creditícia dels Estats Units ha motivat mostres de suport arreu del planeta. Diversos països han assegurat que mantenen la seva confiança en l'economia nord-americana. Però no a tot arreu. La Xina ha llançat un discurs molt crític amb la situació.\nEl missatge de Pequín posa els Estats Units entre l'espasa i la paret. No només perquè la Xina és ja una potència mundial de primer ordre, sinó perquè és el màxim creditor dels nord-americans. A les arques xineses hi ha bons del Tresor dels EUA per valor d'1,16 bilions de dòlars. I per si amb això no n'hi hagués prou, guarden 3,2 bilions de bitllets amb la cara de George Washington. Això és un 70% de les reserves de divises en dòlars.\nAmb aquestes xifres, la rebaixa del deute ha creat un fort malestar a Pequín. L'agència oficial de notícies xinesa, Xinhua, ha publicat un editorial en què parla d'addicció dels nord-americans a l'endeutament i reclama als Estats Units que assumeixin una factura que ha generat "per les seves baralles polítiques sense visió de futur a Washington".\nL'agència assegura que "la Xina té tot el dret ara de reclamar als Estats Units que corregeixin els errors estructurals del seu deute i garanteixin la seguretat dels actius en dòlars de la Xina". És la primera vegada en la història que Pequín dóna un cop de puny a la taula i reclama seguretat per als seus interessos.\nI la Xina proposa solucions. Ho fa enmig d'un missatge d'avís: si els EUA no retallen la "gegantina despesa militar" i els costos del nou sistema de previsió social universal, Standard & Poor's podria rebaixar encara més la qualificació del deute nord-americà.\nEl dòlar, en dubte\nL'agència de notícies, fent de portaveu del règim, fins i tot s'atreveix a atacar la divisa nord-americana. Reclama una "supervisió internacional" sobre el dòlar i proposa "una nova moneda de reserva estable i assegurada a escala global" per evitar la dependència mundial del bitllet verd.\nLa Xina fa dies que busca alternatives als seus fons de divises en dòlars. El director del Centre d'Investigacions Polítiques del Consell d'Estat de la Xina, Chen Daofu, ja va advertir que aquest "és un desafiament crucial per als consellers polítics a Pequín".\nAfectació només als mercats\nTot i les crítiques, l'economista en cap del Centre d'Informació Estatal de la Xina, Fan Jianping, considera que l'endeutament nord-americà afectarà principalment els mercats financers i, només en segon pla, el comerç.\nLa Xina admet que les exportacions del país tenen una tendència a la baixa, però ho lliga més als problemes d'Europa que als indicadors nord-americans.\nEstats Units, rebaixats i criticats


Apartments MV Petrovac Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 416 allotjaments a Petrovac.\nUlica VIII, br. 7, Petrovac, Petrovac, Montenegro, 85300 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments MV\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Petrovac, no busqui més enllà de Apartments MV. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Petrovac. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, servei de bugaderia, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com buceig, pesca, massatge. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Petrovac, faci de Apartments MV la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (86)Parelles (27)Viatgers en solitari (12)Famílies amb infants petits (33)Famílies amb infants grans (1)Grups (14)