El Grup Cooperatiu Fruits de Ponent llança al mercat un oli solidari contra el càncer de mama - TOTLLEIDA\nUn euro de cada ampolla venuda es destinarà íntegrament a l’Associació Contra el Càncer a Lleida\nPer totlleida Última actualització Dic 12,2021\nDurant la presentació, que ha comptat amb les intervencions del president de Fruits de Ponent, Sebastià Escarp, el director general de Fruits de Ponent, Josep Presseguer, el president de l’Associació Contra el Càncer a Lleida, Eduardo Serrano, i la gerent de l’Associació Contra el Càncer a Lleida, Eva Figuera, s’ha posat en valor aquesta acció solidària i de suport després d’aquests gairebé dos anys complicats a causa de la Covid-19.\nL’ampolla es podrà trobar a partir d’aquest dissabte a les agrobotigues de Fruits de Ponent d’Alcanó, Alcarràs i Ponts, a BO de Shalom, a Vinicia de Lleida, a la seu de l’Associació Contra el Càncer a Lleida i a la pàgina web de L’Or de Ponent www.ordeponent.com. Per a aquesta acció es produiran inicialment un total de 3.000 ampolles solidàries de 500 ml d’oli d’oliva verge extra de L’Or de Ponent.\nEl “més clicat” ahir, 11 de desembre, a totlleida.cat NOTÍCIES. Diari digital de proximitat. Informació de confiança.


La saviesa de les dades que jubila els veterans - Diari de Girona\n?Dos joves enginyers industrials han fundat Maichinery, una «start-up» que ofereix millores en el procés productiu a partir de l'anàlisi de dades, i que han rebut el premi Explorer per viatjar a Silicon Valley, on han conegut les principals tecnològiques\nEls enginyers Massimo Angellini i Carles Morales, dreta, van crear la seva empresa fa un any. maichinery\nUn dataista és algú que, per a la presa de decisions confia més en les macrodades i en els algorismes computacionals que en el coneixement i saviesa humans, segons l'historiador de moda Yuval Noah Harari. «Les empreses abans confiaven en la saviesa del més veterà i quan marxava o es jubilava perdien el seu coneixement. Ara poden confiar en les dades», argumenta Carles Morales, un dels dos fundadors de Maichinery. L'enginyer nascut a Anglès fa 26 anys i el seu soci Massimo Angellini, que viu a Granollers, van impulsar la seva empresa fa més d'un any i ja ha rebut el reconeixement en forma de premi i que aviat esperen tenir també el suport econòmic de la Generalitat a través del programa Acció.\nEl projecte Maichinery, d'Angelini i Morales, és una enginyeria que ofereix a les indústries solucions per millorar el seu procés productiu recollint, estudiant i analitzant les seves dades per dissenyar i implementar solucions a mida. «Les màquines aprenen a ser més eficients», resumeix.\nEs va posar en marxa el gener de 2018 quan es va inscriure al programa Explorer «Joves amb idees» -l'evolució de l'abans anomenat Santander Yuzz- a Cerdanyola. La proposta, dirigida a joves d'entre 18 a 31 anys, pretén potenciar el talent i la capacitat innovadora dels joves de tot l'Estat Espanyol.\nAl mes d'abril es van constituir com a empresa i ara el seu objectiu és anar creixent a poc a poc i convertir-se, a mitjà termini, en un referent en innovació i enginyeria.\nCom a guanyadors del premi local d'Explorer van gaudir d'un viatge a Silicon Valley, juntament amb altres emprenedores i emprenedors de l'Estat per conèixer importants empreses tecnològiques i innovadores ubicades a aquell indret. Morales explica que aquest viatge ha servit per entrar en contacte amb tot el món de les grans indústries tecnològiques, però també per conèixer inversors que podrien estar interessats a ajudar-los a créixer.\nMalgrat això ara mateix estan centrats a concloure el seu primer producte i «créixer verticalment». El seu primer camp de treball és l'estalvi energètic. La intel·ligència artificial permet que el sistema aprengui a optimitzar l'energia, el que abarateix la despesa de manera important. «Molta gent està centrada a utilitzar les dades per vendre més coneixent comportaments dels consumidors, nosaltres volem fer guanyar més coneixent els comportaments interns i fent processos que estalvien», assegura Morales.\nMaichinery va néixer de la il·lusió de dos estudiants d'enginyeria: un, més vinculat a la gestió de dades, i l'altre, treballant dins de la fàbrica. El 2014 es van conèixer en un màster d'Intel·ligència Artificial a Barcelona, on eren els dos «estranys». «Gairebé tothom allà era informàtic o tenia relació amb l'enginyeria informàtica», explica Morales.\nUna empresa sense competidors\nMalgrat seguir treballant en els seus projectes, van anar traçant el camí cap a allò que volien: crear una empresa pionera que ara mateix no té competidors. «Sabem que és un risc perquè som els primers, però també sabem que creixerem de mica en mica i amb seny».\nL'empresa, ara per ara, és rendible tot i que la facturació és baixa, però confien que amb l'ajuda de la Generalitat podran contractar un parell de persones en un curt termini de temps per poder fer el seu primer gran salt. L'objectiu és anar incorporant progressivament línies de treball que permetin vendre llicències de productes. «El nostre model és Intel. Si competim en fer ordinadors, sortiran milers de competidors i nosaltres volem especialitzar-nos», afirma Morales. La seva viabilitat no està en dubte. Al contrari, hi ha diversos inversors que s'han interessat per entrar a l'empresa. «Sabem que anirà bé, i volem poder triar quan entren els inversors», remata Carles Morales, amb la seguretat de qui té totes les dades.


On són els narcisos del Montseny? | NacióGranollers\nOn són els narcisos del Montseny?\nCreixen espontàniament en moltes altres muntanyes, però al Montseny formen esplets ben espectaculars i qui els ha vist, cada any delira per tornar-los a veure\nper Josep M. Panareda , Montseny, 31 de març de 2014 a les 00:01 |\nFoto: Josep M. Panareda\nEls narcisos són unes de les plantes més boniques del Montseny. Creixen espontàniament en moltes altres muntanyes, però al Montseny formen esplets ben espectaculars. Qui els ha vist, cada any delira per tornar-los a veure.\nOn es fan els narcisos? Diuen que hi ha llocs on se'n fan molts, que és un espectacle contemplar-los tots florits. Es una de les preguntes que em fan més sovint i un dels desitjos més corrents de qui agrada contemplar la natura.\nCom és el narcís? És una planta que treu unes flors tan boniques que no hi ha frase que ho pugui expressar. Fan flors solitàries, penjants al capdamunt d'una tigeta i amb un embolcall en forma d'estrella i amb 6 peces blanques llargues. La corol·la és curta i groga, rivetada de vermell o carbassa.\nÉs tan formosa que fins i tot els botànics li han donat un nom molt escaient: Narcissus poeticus.\nEs pot observar florida al Montseny pel maig. Rarament trobareu una flor sola. Forma grupets, i sovint hi ha tants grupets junts que donen lloc a extenses catifes de narcisos florits. Tot un espectacle per qui té la sort de descobrir-los.\nTanta bellesa no és pas el resultat de un procés natural sense esforç. El narcís és una planta que té bulb, com les cebes. El bulb és una tija subterrània engruixida i que treu nombroses arrels primes per la part inferior. El bulb és una gran reserva de nutrients que ha anat absorbint al llarg de l'any. Després del fred de l'hivern espera els dies llargs i menys freds de primavera per treure en pocs temps unes 3-5 fulles llargues, com cintes verdes, entre les quals apareix una poncella allargassada que quan s'ha enlairat un pam i mig o dos s'obre mostrant totes les seves meravelles de colors i perfums.\nL'espectacle dura uns pocs dies.\nEl narcís creix espontàniament en els prats i pastures de la muntanya mitjana i en els relleixos de roques ombrívoles. És freqüent als Pirineus i també al Montseny.\nOn es troba en el Montseny? Tothom us dirà a Santa Fe. Sí, allà el trobareu en les clarianes de la fageda. No suporta l'ombra dels arbres. Per això allà on la fageda ocupa tot el terreny, els narcisos ho tenen molt magre. Les grans extensions de narcisos, els més espectaculars són a les clarianes grans que encara resten al Montseny. N'hi ha una gran extensió al solell del turó de Morou i als entorns oberts amb prats de les Agudes, del turó de l'Home i del Matagalls. També n'hi ha una gran població a la part central de la Calma.\nCerqueu els narcisos pel maig. Si ha fet bon temps no trigareu gaire, però si ha estat un any fresquet és possible que quan hi aneu molts narcisos encara no hagin florit. Torneu-hi al cap d'una setmana. No trigueu gaire més; trobaríeu les flors passades.\nQuan trobeu un grup de narcisos pareu-vos, contempleu-los, fotografieu-los i dibuixeu-los si us atreviu. Sobretot gaudiu-los i compartiu aquest plaer amb qui més estimeu.\nEstigueu a la seva vora tant temps que vulgueu, però no talleu la flor ni arrenqueu cap narcís. L'any que ve en sortiran més a partir de la planta que ha florit aquest any. No s'han de collir per cap raó, ni pel goig de qui estimeu. Ja m'enteneu.\nSi heu estat encertat o us han indicat on són segur que heu observat molts peus de narcís. Potser us pregunteu si sempre hi ha hagut tants narcisos com ara o si en el futur n'hi hauran encara més o minvaran. La resposta és que fa un cert temps n'hi havia menys, i si les coses continuen com ara en un futur n'hi hauran menys que ara. No us espanteu, no hi ha cap perill que s'extingeixin. Us donaré una pista, els narcisos no viuen bé sota els arbres.\nLa Veu del Montseny, narcís, botànica, flors, paisatge, Montseny\nPer Eva Martínez el 7 de juliol de 2014 a les 14:22\nA l’antiga Grècia, hi vivia en Narcís. Era un noi jove molt bonic i seductor. Un dia, passejant, es va apropar a un rierol i va veure el seu propi reflexe a l’aigua. Es va quedar atònit i encisat. Intentava parlar amb ell, abraçar-lo... Persistia dia rere dia...però el reflexe no responia. Fins que un dia, en Narcís, embogit per aquella bellesa fluvial, es tirà al riu pensant que era la única forma que podria arribar-hi. Ja sota l'aigua, buscà aquell reflex, i de tant obsessionat com n'estava, acabà ofegat. I en aquell lloc, on Narcís passà tantes hores contemplant el seu reflex i, on finalment hi va acabar perdent la vida, hi nasqueren unes flors molt belles, les flors del Narcís.


Els 5 dildos imprescindibles que animaran les teves relacions sexuals • Apricots®\nEn l'era victoriana existia una malaltia anomenada "histèria femenina", que es diagnosticava a cada dona que presentés símptomes com l'insomni, la retenció de fluids, la irritabilitat, el mals de cap, la pèrdua de gana i, com si no fos suficient , la «tendència a causar problemes».\nEn aquella època, la histèria femenina es curava amb una massatge pèlvic, el que avui dia coneixem com "fer un dit". En considerar el desig sexual reprimit de les dones una malaltia, era el doctor qui s'encarregava de portar-les al orgasme; en un primer moment amb l'estimulació manual i després, a partir de 1870, amb un dildo.\nMoltes coses han canviat des d'aquell llavors. Un estudi dut a terme sobre 3.800 dones, d'entre 18 i 68 anys, revela que el dildo millora la funció sexual, a més de promoure comportaments saludables. Segons el mateix estudi, el 83% ho feia servir per estimular el clítoris i el 64% ho feia servir a l'interior de la seva vagina. Avui dia aquest petit - o no tan petit - joguina eròtic és el més venut del mercat, amb unes vendes de més d'1 milió d'unitats a l'any.\nUs presentem un breu llistat dels dildos que podeu trobar ara al mercat i com utilitzar-los:\n- Penetració vaginal: és la forma més comuna d'utilitzar el dildo, ja sigui perquè es pot fer en soledat (només) o en companyia. La intensitat de la penetració dependrà de qui l'utilitzi: si sou de les que gaudeixen amb una penetració forta i ràpida, només haureu de seleccionar la velocitat màxima i donar-li més canya amb les mans; si per contra preferiu una mica més suau i lent, trieu un dildo més petit; no el porteu a la velocitat màxima i disminuir el ritme de les vostres mans. En ambdós casos, no oblideu utilitzar lubricant.\n- Penetració anal: molt similar a l'anterior però amb la diferència que la porta d'entrada es troba al costat oposat. En aquest cas opteu per un dildo llis i ferm, que el tovet al culet no li agrada molt ia més ho compliquen tot. Els millors per a aquest tipus d'ús són els de vidre i, en aquest cas també, la lubricació és fonamental. Si encara sou unes principiants en això, la primera vegada pot resultar molest i fins i tot dolorós; si així fos, aguanteu uns 30 segons i veureu com el plaer no trigarà a arribar.\n- Strap-on: amb aquest arnès sereu les reines de la penetració. Utilitzar-lo amb ell o amb ella, ja sigui dins de la vagina o l'anus i 'tot sense mans! Aquests tipus de arnesos poden variar en color, talla i forma però tots tenen una cosa en comú: el forat en què inserir el dildo. Proveu a penetrar la vostra parella des del darrere i, al mateix temps, masajeadle el penis o el clítoris.\n- Doble: és el més romàntic de tots els dildos perquè et permet mirar a la persona als ulls mentre us esteu penetrant l'un a l'altre. No és molt fàcil d'utilitzar, ja que necessita de molta pràctica per poder-li treure el màxim profit. L'ideal és inserir primer la part més curta a la vagina i un cop dins, inserir l'altra part (la més llarga) a la vagina de l'altra persona. Una vegada que les dues parts estiguin al seu lloc, distribuir bé el pes dels cossos i poc a poc tot començarà a ser més senzill i morbós.\n- Calentes i freds: hi ha dildos que es poden escalfar o refredar depenent de la sensació que es vulgui experimentar. Els de vidre van molt bé per a aquest ús, així com els de metall o pedra. Això sí, el vidre és un material molt delicat, per tant si la intenció és la de pegaros la follar de la vostra vida, deixeu el vidre per a les copes de xampany.\nSi voleu utilitzar els joguines eròtiques amb les noies , no us talleu. No sabeu com introduir el tema? El millor és ser clars i directes dient-li per exemple: "Amor meu, m'agradaria fer-te gaudir més, què et sembla si fem servir un dildo?", Cap noia rebutjarà una proposta com aquesta, estigueu segurs.


Gegants de la Garriga\nTROBADA A OGASSA.\nEscrita per Unknown - de juny 19, 2012\nDiumenge 27 de maig Els gegants d' Ogassa es diuen Martí i Bàrbara. Coincidint amb la festa del Miner, la trobada va comptar amb la presència de 10 colles. A partir de les 10 h plantada de gegants i esmorzar. A les 12 h cercavila. I com podeu comprovar per les fotografies, una trobada atípica, un poble de muntanya precios, molta natura, saltans d'aigua...\nFESTA DEL PI.\nEscrita per Unknown - de juny 18, 2012\nA el Figaró el primer diumenge després de Pasqua, s'ha celebra la Festa del Pi, enguany el dia 15 d' abril. Breu història: La Festa del Pi té el seu origen en antiquissims rituals pagans de fertilitat i de culte a la natura. Els homes de la població (només els homes, les dones no) van el matí a tallar un pi que porten fins al poble. Quant arriben toquen les campanes i la gent surt a rebre'l. Posteriorment es planta amb l'ajut de la gent. El vespre el cremen. Aquest any hem estat convidats a la cercavila que s'ha organitzat per esperar el pi. Ens han acompanyat L' Orquestrina de l' Escola de Música, que toquen la mar de bé. Moltes gràcies per la seva col·laboració.\nIV TROBADA DE LA LLAGOSTA\nEscrita per Unknown - de juny 14, 2012\nDiumenge 25 de març Ens vam trobar per enganxar el remolc amb cara de son, però, vinga cap a la LLagosta que hi falta gent! 9,30 h plantada. Després de montar els gegants com es costum, a esmorzar s'ha dit! pa, embutit, begudes, tot molt bé. 11,30 h cercavila pels carrers que amb la panxa plena, tots en forma. 13,00 h acte final a la Plaça d'Antoni Baqué. En acabar, tots cansats, i es que ja tenim una edat! El record... UNA LLAGOSTA\nEscrita per Unknown - de juny 12, 2012\nEl diumenge 26 de febrer vàrem participar a la festa de la recuperació del Ball de Cintes de la Garriga, organitzat per l' Escola Municipal de Música i Passaltpas. Del Ball de Cintes se'n coserva la música, però no la coreografia. S'havia ballat a la Garriga fins a les primeries del segle XX, i a inicis dels 80 es va ballar durant uns anys gràcies a les colles de gitanes que van crear al Barri de Montserrat. Es va ballar a la Plaça de St. Isabel i tot seguit una petita cercavila, a la Plaça de Can Dachs es va fer una ballada i continuant fins a la Plaça de l'Esglèsia que també varen ballar la Colla de Mitjans del Ball de Gitanes de l'Ametlla del Vallès i la colla de Gitanes de Granollers. Els nostres gegants ballen el Ball de Cintes del mestre J.Tomàs des del 1992, quan la Sra. Vera profesora de ballet, va realitzar la coreografia i el Sr. Enric Montsant va fer l'arranjament musical corresponent.


L’H presenta el Pla d’acció per a la millora de la qualitat de l’aireAjuntament de L'Hospitalet\nL’H presenta el Pla d’acció per a la millora de la qualitat de l’aire\nAmb l’horitzó del 2020, estableix un seguit d’actuacions per avançar cap a un model de ciutat més saludable\nEl document estableix quatre grans línies d’actuació: promoure els desplaçaments a peu o en bicicleta, l’ús del transport públic, la reducció de les emissions dels vehicles i la millora dels serveis municipals\nL’Ajuntament de L’Hospitalet dona un nou impuls a la lluita contra la contaminació atmosfèrica amb el Pla d’acció per a la millora de la qualitat de l’aire, un document que, amb l’horitzó del 2020, estableix una estratègia transversal que preveu un conjunt d’accions en curs i accions futures per tal de millorar la qualitat de l’aire que respirem i avançar cap a una ciutat més eficient, amb menys emissions i que compti amb una millor qualitat de vida per a tothom.\nEl Pla s’ha presentat en el decurs de la visita que ha fet l’alcaldessa, Núria Marín, a la cabina de mesura de la qualitat de l'aire de L’Hospitalet, que pertany a la Xarxa de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica, i que es troba al parc dels Ocellets, al barri de la Florida. A la presentació també hi eren els tinents d’alcaldia de Seguretat, Convivència i Civisme, José María García Mompel, i d’Espai Públic, Habitatge, Urbanisme i Sostenibilitat, José Castro.\nL’alcaldessa ha explicat que “la millora de la qualitat de l’aire passa necessàriament per un canvi profund del model de mobilitat a les nostres ciutats, un procés que també comportarà guanyar més espai urbà per als vianants” . “Això no serà fàcil i caldrà molta pedagogia per part de les administracions a l’hora d’aplicar algunes mesures”, ha afegit Marín. La contaminació atmosfèrica de l’aire urbà és un problema comú a les poblacions de l’àrea metropolitana de Barcelona, que té un impacte sobre la salut de la ciutadania, especialment de la població considerada “vulnerable”, en la qual es troben infants, gent gran i les persones que pateixen malalties respiratòries. En l’actualitat hi ha molts estudis que evidencien científicament la relació entre la contaminació atmosfèrica i la seva afectació sobre la salut pública.\nLes actuacions incloses al pla, que es portarà al Ple municipal d’abril, s’agrupen en quatre grans línies d’actuació: la promoció dels desplaçaments a peu o en bicicleta, l’ús del transport públic davant del cotxe privat, la reducció de les emissions contaminants dels vehicles i les accions directes de l’Administració local. Això implicarà una disminució dels nivells mitjans d’òxids de nitrogen i partícules en suspensió i impedirà futures superacions dels límits establerts.\nAl tractar-se d’un pla transversal, en la seva aplicació cal tenir en compte altres plans municipals, com ara el Pla de mobilitat urbana, o la redacció de les noves ordenances municipals de sorolls i vibracions i de cales i canalitzacions, així com altres mesures addicionals (relatives a l’educació ambiental i a la comunicació, etc.).\nEl Pla estableix quatre grans línies d’actuació:\n1. Promoure els desplaçaments a peu o en bicicleta:\n- Creació d’una xarxa bàsica de vianants que connecti els barris, aprofitant els eixos cívics i comercials. Espais especialment dissenyats per a la mobilitat a peu, amb senyalització específica.\n- Ampliació de les voreres, amb la retirada d’obstacles.\n- Creació d’illes de vianants i de nous carrers de prioritat invertida.\n- Millora del manteniment i de l’enllumenat dels carrers.\n- Pla de millora de l’arbrat.\n- Augmentar la participació de la bicicleta en el conjunt de mitjans de transport d’ús habitual, tot creant les condicions d’infraestructures —en els punts crítics de gestió del trànsit— i d’educació viària necessàries per promoure’n la utilització.\n- Incrementar punts d’estacionament de bicicletes.\n- Implantació d’una prova pilot per fomentar l’ús de les bicicletes conjuntament amb l’Àrea Municipal de Barcelona (AMB) i empreses del Districte Econòmic Granvia L’H.\n- Implantació de carrils bici:\nConnectats als municipis de Cornellà: carrils bici d’avinguda del Carrilet i de travessia Industrial\nConnectats a la xarxa de transport públic\nConnectats al Districte Econòmic i Barcelona-Zona Franca: carrils bici del carrer de la Botànica, de Miguel Hernández i de l’avinguda de Joan Carles I.\n- Desenvolupament del concepte xarxa ciclable que inclou el 80% de la xarxa viaria on conviuran les bicicletes i els vehicles, amb una limitació de la velocitat a 30 km o inferior.\n2. Promoure la utilització del transport públic davant del transport privat:\n- Actuacions en millores de bus urbà.\nOptimització de recorreguts en les línies LH1 i LH2.\nMillora de la freqüència de les línies L12 i L14 i augment de la seva capacitat.\n- Millora de l’espai d’embarcament i parada amb la instal•lació de deu noves plataformes en diferents llocs de la ciutat.\n- Instal•lació de 22 panels d’informació variable nous.\n- Millora de la freqüència de la línia L10.\n- Proposar a l’AMB aparcaments d’enllaç (Park & Ride) en el nostre municipi (proposta en el barri de Sanfeliu i en l’intercanviador de la Torrassa)\n- Renovació de 160 marquesines amb panells informatius electrònics SAE (sistema d’ajuda a l’explotació)\n3. Reduir les emissions contaminants dels vehicles:\n- Ordenació de l’aparcament al Districte Econòmic i a la carretera del Mig.\n- Optimització de l’estacionament mitjançant la creació d’una aplicació per detectar places lliures en superfície. Ja s’està fent la prova pilot a la carretera del Mig.\n- Increment de cruïlles semaforitzades i semaforització de diferents interseccions.\n- Instal•lació de càmeres de control de trànsit, càmeres lectores de matrícules i panells d’informació variable a diferents zones de la ciutat.\n- Implantació de senyalització variable en zones properes a la Fira. Estacionament multiús als carrers de les Ciències, de la Botànica i de Salvador Espriu.\n- Implantació d’una fotolinera —avinguda de Joan Carles I amb carrer de la Botànica— i d’una electrolinera —carrer de Salvador Espriu amb carretera del Mig.\n- Redacció de la guia de disseny del Pla de camins segurs per a tothom, des d’un punt de vista integral i amb els diferents col•lectius, incorporant els camins escolars segurs, l’ús de noves tecnologies i el suport de la xarxa social.\n- Execució del Pla de senyalització del municipi.\n- Pla de manteniment preventiu de la pavimentació de la ciutat.\n- Compatibilitzar l’oferta d’aparcament amb la demanda de places de rotació i de residents, amb el dinamisme econòmic de la ciutat i les bones condicions d’accés i mobilitat per als mitjans més sostenibles (zones blava, verda i groga).\n- Garantir una distribució de mercaderies. Reordenació de la zona de càrrega i descàrrega al voltant de l’illa de vianants de Santa Eulàlia, a l’entorn del Mercat de la Florida i carrer del Progrés. Inventari de totes les zones de càrrega i descàrrega de la ciutat i inspecció del seu estat.\n- Ordenació viària respecte a l’espai públic destinat a cada mitjà de transport (carril bici, voreres, aparcaments, carril bus i carrils de circulació).\n- Potenciar el Centre de Gestió de la Mobilitat. Aprofitar els avenços tecnològics existents per millorar el sistema de mobilitat i el control del trànsit (control de matrícules als carrers del Progrés i de Santa Eulàlia).\n- Instal•lació de comandaments en cruïlles semafòriques per prioritzar el transport públic. Es preveu la seva execució en el 3r trimestre del 2017 en 29 punts semafòrics, que facilitin la millora de la freqüència del transport públic, per a les línies L16 i L10.\n- Promoure la utilització de vehicles més ecològics. Potenciar el cotxe multiusuari (Car sharing). Prova pilot, Avancar i implementar el vehicle elèctric ESPRIT (Easily diStributed Personal RapId Transit).\n4. Serveis municipals:\n- Racionalitzar i renovar la flota de vehicles municipals, incorporant la seva substitució progressiva per vehicles elèctrics o híbrids.\n- Establir en els nous contractes d’empreses de prestació de serveis públics que la flota de vehicles sigui sostenible.\n- Mesures destinades a reduir les emissions de les obres.\nEl Pla d’acció per a la millora de la qualitat de l’aire també estableix la creació de zones urbanes d’atmosfera protegida (zones ZUAP), i les àrees integrals de regulació de l’estacionament (zones AIRE). Les zones ZUAP seran àrees urbanes delimitades en les quals s’aplicaran les mesures per incrementar l’ús del vehicle més net, del transport públic i d’altres models de transport no contaminant. D’altra banda, la implantació de les zones AIRE als barris de la ciutat permetrà millorar les possibilitats d’aparcament del resident, compatibilitzar les necessitats d’aparcament de residents i foranis i millorar la mobilitat de la ciutat i el medi ambient. Últimes notícies\nConcentració pels drets de les persones refugiades davant de l'Acollidora\nMés de 32.000 persones han visitat el Barcelona Beer Festival a La Farga\n... [+] L’Hospitalet reclama destinar els 20,1 milions de superàvit del 2016 a inversions i polítiques socials\n... [+] Àlex Mitrani ha estat reconegut amb el Premi de l’Associació Catalana de Crítics d’Art per haver comissariat l’exposició “La lliçó de Diògenes” ... [+] Ajuntament de L'HospitaletPl. de l'Ajuntament, 1108901 L'Hospitalet de Llobregat Tel. 934 029 400 Avís legalSobre el webBústia ciutadana


Casal Popular de Joves: Aconseguim el compromís de la Paeria en la retirada de multes i fa una primera proposta d’espai | Info Revolta - El Prat de Llobregat\nEl matí de dilluns 24 de desembre ha tingut lloc la segona reunió entre l’Ajuntament de Lleida i el Casal Popular de Joves en la qual la Paeria s’ha compromès a anul·lar les multes administratives i ha fet una primera proposta d’espai.\nDesprés de la reunió del passat divendres 14 de desembre, aquest matí ha tingut lloc la segona reunió entre l’Ajuntament de Lleida i el Casal Popular de Joves, en la qual l’Ajuntament ha pres el compromís d’anul·lar les multes administratives que va imposar a diversos joves i ha fet una primera proposta d’espai, un local situat al carrer Tallada número 1 (l’antiga Casa Panadés). (Pots veure la nota de premsa de la Paeria aquí)\nLa perseverança i la insistència de tots i totes aquelles que creiem en la necessitat de seguir amb el projecte del Casal de Joves comença a donar els seus fruits, i ens reafirma en el que ja dèiem des de fa temps: “el Casal és autoorganització i és lluita”. I és precisament aquesta autoorganització, aquesta lluita, aquesta mobilització constant i aquesta gran xarxa que s’ha generat durant aquests mesos la que ens ha portat a poder negociar cara a cara amb l’Ajuntament, superant els seus intents de fer-nos tirar enrere i desmobilitzar-nos amb multes i denúncies.\nAmb la mateixa idea de construir un Casal on poder desenvolupar alternatives anticapitalistes, autogestionàries i assembleàries ara ens tocarà valorar amb calma la proposta i debatre si l’espai i les condicions oferides són les idònies per a desenvolupar el model de Casal que el jovent lleidatà necessitem, amb l’objectiu clar de generar un espai de trobada per al jovent lleidatà que doni resposta a les necessitats que tenim.\nFinalment, us animem a tots i totes a participar de l’assemblea oberta que tindrà lloc el dijous 27 de desembre a les 19h per debatre, precisament, entorn aquesta proposta de locals que avui ens ha fet la Paeria per ubicar el nou Casal de Joves. Farem l’assemblea a la 8a planta de l’edifici dels sindicats (a l’espai de la CGT).\nThis entry was posted on 26 Desembre 2012 by Redacció Info Revolta in Casal Popular de Joves, Comunicats.


Defensa personal policial i professionals de la seguretat\nL’ús de la força per part de les forces i cossos de seguretat de l’estat, en l’exercici de les funcions encomanades, es contempla de forma general com una facultat atorgada per l’estat per fer complir i restablir els dictàmens que marca la llei.\nL’ordenament jurídic faculta als agents per fer ús de la força de forma institucional aplicant els principis de congruència, oportunitat i proporcionalitat.\nLa violència és un dels trets característics que pot afectar a la feina del policia en el transcurs de la comesa que té encomanada, motiu pel qual ha de disposar d’eines per fer-hi front amb un mínim de garanties, tant per ell com per la persona agressora.\nPer això et volem oferir una ensenyança directa, contínua, moderna, pràctica i evolutiva.\nEls principis que regeixen l’ús de la força pels funcionaris policials vénen recollits en uns principis que estableixen en tot moment com ha de ser aquesta funció, mai fàcil. Aquests principis són els següents:\nQualsevol acció policial s’ha de portar a terme provocant el menor perjudici.\nPels casos que l’ús de mitjans violents sigui imprescindible, el funcionari de policia s’ha de regir als principis establerts vetllant, sempre, per la integritat física de qui ho rep.\nLa pràctica violenta de la privació de la llibertat ha de ser adequada al fet que es tracta d’impedir, pel qual s’exigeix la idoneïtat del mitjà emprat.\nS’ha d’adequar la tècnica concreta a cada situació, escollint en cada moment el procés menys perillós i menys lesiu per totes les parts.\nCal que el punt anterior s’apliqui quan l’exigeixi el desenvolupament de la funció pública, abstenint-se de fer-ne ús quan no ho requereixi la situació.\nPer tant, és la necessitat o no de recórrer a l’ús de la força en l’actuació policial d’acord amb les dades conegudes sobre la situació i el subjecte o subjectes en qüestió.\nUn cop que el funcionari de policia decideix usar la força i el mitjà més idoni que legalment té atribuït per l’estat, aquest ha d’adequar la intensitat d’aplicació de forma que no sobrepassi l’estrictament necessari per aconseguir el control de la situació i de la persona, quedant totalment prohibit tot excés.\nAmb tots els principis esmentats, és necessari que el funcionari policial segueixi un programa exhaustiu i regular de defensa personal policial/operativa amb uns coneixements tècnics que faciliti tot el que envolta la seva tasca diària.\nUn entrenament amb un programa federat, adequat al temps i que permeti al professional poder fer front als reptes que la seva tasca exigeix.\nvul seguir formant-me en defensa personal\nAmb la idea de donar sortida a tot l’esmentat, l’Associació de Policies de les Comarques de Girona va ser fundada en legal forma en data 08/04/14 a la ciutat de Girona.\nLa idea va sorgir d’un grup de policies en actiu els quals van voler donar sortida a un greuge endèmic existent a l’àmbit de la seguretat pública i privada:\nla formació de defensa personal policial i/o operativa.\nTots els agents que han realitzat la seva formació a l’antiga Escola de Policia de Catalunya, actualment l’Institut de Seguretat Pública de Catalunya, van rebre una formació bàsica en relació a la defensa personal policial, un ensenyament integral que abastava diferents àmbits de diverses arts marcials com judo, kárate, tae kwon do, lluita, així com ensenyaments pròpiament policials com emmanillar, utilització de tècnica de bastó policial i bastó policial extensible o aplicació de procediments policials específics.\nAixí mateix, tant a l’àmbit de la seguretat privada com al col·lectiu d’interins de les diferents policies locals, la formació rebuda és mínima, amb conceptes bàsics per poder treballar i, a vegades, ni això.\nLa problemàtica que es troba treballant diàriament és que, un cop finalitzada la formació bàsica, no existeix per part de l’Administració una ensenyança de defensa personal policial/operativa i d’actualitzacions en procediments policials/operatius que estigui a l’abast de l’agent de forma fàcil, extensa i directa.\nÉs el mateix agent qui, amb una recerca i pagant-s’ho de la seva butxaca, troba una resposta a la inquietud de disposar d’eines i aplicacions que serveixin per poder treballar en millors condicions de seguretat, tant pel treballador públic com per l’infractor.\nActualment, tots els servidors públics som analitzats en totes les vessants de la tasca diària. Premsa, particulars, mitjans de comunicació de gran abast, xarxes socials on ofereixen una anàlisi de tot el que fem, principalment en actuacions al carrer, on el policia ha hagut d’actuar amb la força legal amb què l’ordenament jurídic ordena.\nAquesta actuació acostuma a portar-se a terme en un breu període de temps amb pressió i, molts cops, amb agressions físiques i/o verbals al mateix moment del fet.\nSi vols seguir i millorar la teva formació en defensa personal policial\nVine a aprendre diferents eines i aplicacions que et serviran per poder treballar en millors condicions de seguretat, tant pel treballador públic com per l’infractor.\nArribats a aquest punt, creiem que es fa imperativa una contínua actualització de coneixements pràctics i teòrics per poder donar un servei amb garantia. Una ensenyança acurada i pràctica on es treballin tots els àmbits relacionats de forma integral: Defensa personal, ordre públic, OAC, actualització jurídica continuada. Tot aquest ventall s’inclou en la docència global que portem a terme.\nVolem arribar a una ensenyança on puguem donar resposta a tots els dubtes que un professional de la seguretat tingui en qualsevol moment.\nPer això es va decidir posar fi a aquesta situació i formalitzar la constitució de l’Associació de Policies de les Comarques de Girona.\nPer donar cabuda al personal no policial, es va crear de forma paral·lela el Club Esportiu Gironès Defensa Personal, amb les mateixes idees però encarat de forma plena a la Seguretat Privada.\nPosteriorment, en un plantejament de funcionament general de les dues entitats, es va erigir com a entitat principal el Club Esportiu restant l’Associació de Policies de les Comarques de Girona com la branca policial del Club.\nEls tallers són quinzenals.\nLloc: gimnàs del pavelló El Molí de Fornells de la Selva\nEquipació: Roba cómoda i, segons la classe, roba operativa\nDies de la formació de defensa personal policial:\n4 i 25 de Maig\nPendent de disponibilitat del pavelló per les dates dels mesos de Juliol, Agost i Setembre.\nSi estàs interessat/da en formar-te en defensa personal o vols més informació de les formacions i tallers, escriu-nos. Respondrem en la major brevetat. Si prefereixes contactar-nos directament, aquest és el nostre correu: info@defensapersonalgirones.com


CRÒNICA TEATRAL | 'Valenciana': el 'timeline' que Zaplana voldria esborrar - Diari La Veu\nEscriba el número 340440\n'Valenciana' es podrà veure fins al proper diumenge, 2 de juny, al Teatre Principal de València. / DANIEL GARCÍA-SALA\nVALÈNCIA. Valenciana és, salvant les distàncies de les disciplines, un Cuéntame como pasó o un ¿Dónde estabas entonces?, però centrat exclusivament en la història recent valenciana. En lloc d'un Alcántara recorrent la carretera del Saler o d'una Ana Pastor entrevistant-se amb la jove periodista que va ajudar a impulsar la imatge d'un ambiciós alcalde de Benidorm en la dècada dels 90, el dramaturg Jordi Casanovas proposa tres protagonistes fictícies que van viure tres dels fets que van canviar la societat valenciana.\nL'última producció de l'Institut Valencià de Cultura junt amb la Diputació de València i el Festival Grec de Barcelona tanca la temporada regular al Teatre Principal de València abans de donar pas als festivals escènics estivals. Valenciana transcorre com una línia del temps que comença el 1992 i que acaba a les portes del canvi de segle. La seqüència temporal no és immutable, de manera que l'espectador ha d'assimilar amb rapidesa el present amb un passat més immediat. El dramaturg intercala diàlegs de les tres protagonistes: Valèria (Vanessa Cano), Encarna (Lorena López) i Ana (Rebaca Valls) amb altres secundaris que són morts –com ara la mare de Valèria, un dels papers que fa Paloma Vidal– o que es troben en la distància.\nL'escenografia minimalista –tres rectangles a diferent altura– tracta d'ajudar a la comprensió dels canvis temporals i geogràfics. Els personatges vius sempre parlen a un escaló superior que els morts. Les escenes ubicades a l'estranger succeeixen en la part alta de l'escenari. Això no obstant, Casanovas pretén introduir ràpidament les tres històries dins de la línia temporal. Malgrat les referències numèriques a l'any en què estan succeint els fets –a més de les referències verbals dels personatges–, l'algidesa amb què es relliguen les tres històries paral·leles desubica l'espectador durant bastants minuts fins que el drama guanya terreny, s'assaona i les referències a la realitat col·laboren a la comprensió.\nEl públic, sense cap esforç, pot identificar perfectament l'expresident de la Generalitat, Eduardo Zaplana, i els familiars, els condemnats, els periodistes i forenses que van ser protagonistes en la xicoteta pantalla durant el crim d'Alcàsser. No són els únics. També és recognoscible qui va ser directora de Las Provincias (María Consuelo Reina, interpretada per Paloma Vidal), i se citen les discoteques de la ruta Destroy –sorprén que Ximo Bayo només siga un: "Hu-Ha"–, els programes, les cadenes i els directors dels espais televisius que van cobrir el triple crim d'Alcàsser.\nLes referències a la realitat són un degoteig. Tanmateix, tot i la clarividència, grinyola que a l'alcalde que volia recuperar el Festival de la Canción de Benidorm, fer el part temàtic més gran de la Mediterrània, posar València en el mapa i cardar-se a totes les falleres majors de València li diguen Ricardo. Calia camuflar la identitat evident d'aquell murcià sense escrúpols que volia contractar Julio per a promocionar la "Comunitat" o "la región" que recrea Casanovas? Segurament, no, i menys encara després de la magnífica barreja, entre la imitació i la interpretació del personatge, que ofereix Toni Agustí com a exministre i imputat en el cas Erial –una operació que, enginyosament, també anticipa l'obra–.\nL'assassinat de les tres xiquetes és –del trio d'històries que cusen Valenciana– en la trama en què Casanovas més s'hi recrea al llarg de les més de dues hores que dura l'espectacle. El dramaturg estira amb excés el xiclet del succés. Tot i això, la coproducció guanya amb aquest entossudiment amb el crim, ja que ofereix escenes d'un drama colpidor amb interpretacions d'alta solvència entre Alfonso (Carles Sanjaime) i la mare d'una de les víctimes (Rosa Folch en la vida real, interpretada per Verònica Andrés). Casanova prolonga la seqüència, però guanya amb càrrega dramàtica.\nValenciana, segons va afirmar el dramaturg i director català, no és teatre documental. Si no ho és, se n'assembla massa. La recreació, amb permís de les interpretacions d'alt nivell dels dotze actors i actrius –que fan fins a 40 personatges–, és la principal vàlua de l'espectacle que també és polític. Valenciana no és només una recuperació històrica, més o menys fidedigna, sinó un espill davant el qual l'espectador del segle XXI pot mirar les vergonyes que ha sigut capaç d'engolir-se aquesta societat. "No calen mòbils, en aquella època tampoc no hi havien", assenyala Ana (Valls) a l'inici de l'espectacle. Som a tocar del crim d'Alcàsser, els periodistes es localitzen per busca, s'envien cartes i els periòdics ascendeixen carreres polítiques segons els seus interessos editorials i polítics. Hi ha una gran tasca de documentació –musical, periodística, televisiva–amb què tot plegat Casanovas converteix en virtut escènica les misèries que en temps de les xarxes socials serien tendència. Ben mirat, si Zaplana haguera tingut Twitter, hauria esborrat Valenciana del seu timeline. Sort que el teatre públic també documenta la realitat i, si no és suficient, sempre quedaran les hemeroteques.\nEscriba el número 392173


José Luis Ábalos (PSOE) visita esta noche el programa Ágora\nÁbalos, esta nit en Ágora\nConeixerem les seues impressions com a nou portaveu socialista i les repercussions de la victòria de Sánchez en el lideratge de Ximo Puig.\nEl recentment nomenat portaveu socialista en el Congrés dels Diputats, Jose Luis Ábalos visita hui Àgora. El diputat valencià, un dels col·laboradors més propers del nou secretari general del PSOE, Pedro Sánchez, serà portaveu interí del grup parlamentari en substitució del dimitit Antonio Hernando fins que se celebre el 39 Congrés Federal del partit el 17 i 18 de juny.\nVicecoordinador de la campanya de Sánchez, Ábalos va ser un dels diputats que va mantenir el “no” en la investidura de Mariano Rajoy i és actualment secretari provincial del PSOE de València, on Sánchez ha aconseguit un dels seus millors resultats malgrat que el president de la comunitat, Ximo Puig, recolzava a Susana Díaz.\nEsta nit a partir de les 21.00 hores coneixerem les seues primeres impressions com a nou portaveu socialista i també les repercussions que tindrà la victòria de Pedro Sánchez en el lideratge de Ximo Puig.


31é. FESTIVAL DE PATINATGE 2016 - Club Patinatge Artístic Olot\n31é. FESTIVAL DE PATINATGE 2016\nComença el compte enrere! Aquest cap de setmana se celebra el 31è Festival del CPA Olot, un espectacle que reuneix el treball fet durant tota la temporada per les més de 200 patinadores i patinadors que formen el club! Des de les artistes més petites de la casa fins a les més grans us conviden a gaudir d'una tarda entretinguda amb el millor patinatge català!\nAfanyeu-vos a comprar les últimes entrades, i veniu a veure l'espectacle que hem preparat, on no faltaran les actuacions del grup juvenil, amb Benvinguts al circ, flamant cinquè millor d'Europa; el grup B, que arriba a Olot després guanyar l'Internacional de Grups a França amb el ball Depèn de tu; i el grup A, que us oferirà Sobreviure, la coreografia campiona del món la temporada passada i Treu-me d'aquí, el ball que aquesta temporada ha aconseguit l'onzè títol europeu de la història del club!\nEl festival també comptarà amb l'actuació dels grups formats per tots els patinadors del club, que presentaran amb molta il·lusió les seves noves coreografies, i també actuaran les patinadores individuals i la nova parella del club, formada per Artur Balagué i Elisenda Prat. A més a més, actuarà per primera vegada a Olot la parella de dansa mundialment reconeguda formada per Melissa Comín de Candido i Daniel Morandin. Us esperem dissabte a les 17 h i a les 21 h al Pavelló Municipal d'Esports!


En català si us plau: 2018\nHe arribat a pensar que estic malalt, tot i que no sabria posar-li nom a la meva malaltia. Només sé que és crònica i que em recorda al trastorn obsessivocompulsiu, TOC per als amics, perquè és com una mania repetitiva i inevitable. El pitjor de tot és que com es tracta d’un problema psíquic i no físic, la seva cura, si en té, resultarà una mica complicada. No sé si aquest any nou podré curar-me.\nQue quin és el meu problema? Doncs que sóc del tot incapaç d’arribar tard als llocs, a les cites. I ja porto un grapat d’anys amb aquesta afecció.\nMon pare em va inculcar, sense voler, un sever sentit de la puntualitat. Però resulta que he acabat sent impuntual, no per arribar tard sinó al contrari, per arribar massa d’hora.\nSempre surto de casa amb l’antelació suficient per a no fer tard, i és que arribar tard a una cita és, per a mi, una falta d’educació. Com a mi em fa molta ràbia haver d’esperar, no vull fer esperar els altres. Però crec que el meu cas té un punt d’exageració. Potser sí que els meus càlculs no són prou acurats, però és que saber el temps que es por trigar en arribar a un lloc no és tasca gens fàcil, sobre tot a certes hores del dia i depenent del mitjà de transport i de la distància a recórrer. No és el mateix, per exemple, anar al CAP, que està a pocs minuts de casa, que assistir a un curs a l’altra punta de la ciutat.\nA més, és curiós com el temps juga quasi sempre en contra meva. O així m’ho sembla. Qui sap si aquesta percepció és errònia i també forma part de la meva malaltia. El cas és que si crec que vaig just de temps, tot són embussos i semàfors en vermell. Si, al contrari, penso que vaig sobrat de temps, que he sortit de cada massa aviat, llavors tot va sobre rodes i no em refereixo a les del cotxe; la circulació és inusualment fluïda, en moments en què el trànsit sol ser molt dens, i els semàfors, excepcionalment, van sincronitzats. I tot i que condueixi lentament, molt per sota de la velocitat senyalitzada (que em fan patir els que em venen al darrere), no hi ha forma de que el temps corri al meu favor. Sigui com sigui, arribo a la destinació molt abans del previst.\nEl més greu, però, no és això, que, al capdavall, podria considerar-se una qüestió de mala sort. El pitjor de tot, el que em fa pensar que la meva disfunció no té remei és quan vaig a cal metge. Sigui al CAP de la vora de casa o a qualsevol altre centre mèdic de la ciutat, tot i sabent que sempre, i quan dic sempre és SEMPRE, he d’esperar a ser atès entre mitja hora i tres quarts (algun cop fins i tot una hora), no he estat mai capaç d’arribar ni un minut tard. Que si potser avui les cites aniran puntuals, que qui sap si algun pacient ha cancel·lat la visita a última hora... I si llavors, quan em criden, no hi sóc, eh? Doncs mai no m’ha passat això. Com dic, sempre em toca seure (per cert, perquè en els consultoris no posen uns seients més còmodes si la gent s’ha d’esperar tant?) més estona del que seria prudent.\nI ja no us dic res si la cita fos per a una entrevista de feina, un curset, un simpòsium, una reunió formal o un acte oficial o públic, per posar uns pocs exemples. Llavors podria estar al lloc amb una antelació d’una hora. I no seria el fruit d'una premeditació, sinó el resultat de la meva intranquil·litat, de la meva por de fer tard. Afortunadament, des que m'he jubilat, aquesta és una parcel·la menys de la meva simptomatologia.\nI un altre exemple amb el que n’hi ha per llogar-hi cadires és el de la perruqueria. Sempre truco a la meva perruquera deu minuts abans de l’hora concertada (el temps que trigo en arribar-hi a peu) per saber si ja hi puc anar o cal que m’esperi, en cas de que vagi amb retard (que sempre hi va, a menys que em doni la primera hora). Per experiència sé que la molt múrria em fa anar, tot i així, massa aviat i que encara m’hauré d’esperar una bona estona. No crec que una professional que no fa altra cosa, dia rere dia, setmana rere setmana, mes rere mes i any rere any, que rentar caps, tallar, marcar, tenyir i pentinar, no sàpiga calcular amb prou precisió el temps que li manca per enllestir la clienta o el client que té entre mans en el moment de la meva trucada. Tot i saber on visc i conèixer la meva puntualitat (o impuntualitat per defecte), es veu que es vol assegurar que sóc al seu davant quan acabi i així no haver-se d’esperar ni un segon a que jo faci acte de presència. Doncs bé, tot i sabent quin peu calça, no puc evitar arribar un parell de minuts abans.\nNo em direu que això que em passa no és una mena de malaltia.\nPublicado por JOSEP Mª Panades en 11:57 4 comentarios:


La Ventafocs, 1950\nSinopsi: La Ventafocs és una noia que viu amb les seves germanastres i la seva madrastra i amb ajut de la seva fada madrina aconsegueix anar al ball del regne on coneixerà el príncep.\nDirecció: Clyde Geronimi, Hamilton Luske i Wilfred Jackson.\nGuió: Ken Anderson, Homer Brightman, Bill Peet, Erdman Penner, Ted Sears, Winston Hibler, Harry Reeves, Joe Rinaldi.\nRepartiment: Ilene Woods, Eleanor Audley, Wis Van Rooten, Verna Felton, Don Barchay, Rhoda Williams, James MacDonald.\n- Premi especial del Festival Internacional de Cinema de Venècia.\n- Ós d'or del Festival Internacional de Cinema de Berlín.\n"Qui mai arrisca es sol perdre el millor"\nEn aquest blog ja és la tercera ressenya que publico sobre el conte de la Ventafocs de Charles Perrault. Kenneth Brannagh dirigia un remake d'aquesta mateixa pel·lícula l'any 2015 i el 1998 es feia una adaptació amb la Drew Barrymore com a protagonista molt més real i sense cap tipus de màgia característica del conte de fades. Aquesta versió és una de les primeres que es fa sobre el conte de la Ventafocs i possiblement una de les més famoses.\nÉs el clàssic Disney número 12. Amb ell comença la primera època d'or de les pel·lícules Disney, la primera pel·lícula de l'equip format per Clyde Geronimi i Hamilton Luske amb actrius que formen part d'un munt de pel·lícules, com Verna Felton, i guionistes com William Peed, Ted Sears i Erdman Penner que realitzaran un fotimer d'històries com ara: 101 dàlmates, Alícia al país de les meravelles, La Bella Dorment, la Dama i el Rodamón o Peter Pan. En aquesta època d'or de les pel·lícules d'animació es centren en els contes de fades i les històries amb animals com a protagonistes.\nA la Ventafocs, igual que amb la Blancaneu de 1937, hauríem d'oblidar-nos de l'època actual i posar-nos en context en el moment de 1950 on la dona és menystinguda i oprimida a la seva pròpia casa.\nAquesta pel·lícula va tenir dues seqüeles: una a l'any 2002, titulada "Dreams come true", on s'explica la vida de la Ventafocs a palau amb tres històries diferents (1. el primer dia de la Ventafocs a Palau; 2. una història del ratolí Jack com a humà i 3. una història d'amor entre Anastasia i el forner del poble) i l'altra a l'any 2007, titulada "A twist in time" només per a VHS sobre una reversió nova de la pel·lícula de 1950.\nÉs un clàssic Disney.\nPel conte de fades.\nLa cançó de la fada madrina.\nLa meva puntuació: 7 sobre 10 [G: 7 / F: 7 / BSO: 7]\nLes diferents bombolles mentre la Ventafocs neteja formen el logotip de Mickey Mouse.\n7 sobre 10 Animació Anys 1950 Clyde Geronimi Fantasia Hamilton Luske Wilfred Jackson


Nadal tampoc serà al Masters 1000 de Miami\nL’actual número 3 mundial descarta la seva presència per «preparar» la temporada de terra i Roland Garros.\n16 de de març del 2021. Actualitzada 17 de de març del 2021 a les 08:56\nRafael Nadal tampoc jugarà el Masters 1000 de Miami que comença el pròxim 22 de març. L’actual número 3 mundial ha decidit renunciar al torneig com ja havia fet a Doha i Acapulco.\n«És trist anunciar que no jugaré a Miami, una ciutat que estimo», ha escrit Nadal a Twitter. «Necessito recuperar-me per complet i preparar-me per a la temporada de terra batuda a Europa. Vull enviar un missatge especial per als meus fans als Estats Units. I en particular per a la gran comunitat de parla hispana de Florida, que sempre em brinda un gran recolzament».\nNadal va jugar per última vegada l’esdeveniment ATP Masters 1000 de Miami el 2017, quan va caure contra Roger Federer a la final. Nadal va disputar el seu últim torneig en l’Obert d’Austràlia on va ser eliminat a quarts de final pel grec Stefanos Tsitsipas. El tennista espanyol prefereix concentrar-se en la gira europea de terra amb la finalitat de preparar l’assalt a Roland Garros, on buscarà el seu 21a Grand Slam i el 14è, a París.


Programació amb Python\nInstitut El Pedró\nInstitut El Pedró, Carrer Vilabertran, L'Escala, Espanya\nFrom Wednesday 12th of September 2018 at 12:00 to Thursday 20th of June 2019 at 12:00\nIntroducció a la programació, utilitzant com a eina el llenguatge Python, dins de l'optativa d'informàtica de 4t d'ESO. Aquests continguts es complementen amb una segona part del curs dedicada al disseny d'aplicacions (programa mSchools).\n3a COPA CODE\nTue, Oct 15, 2019 9:00 AM\nTreballarem la codificació i la transferència d’informació i l’ús del sistema binari en els processos de transformació i emmagatzematge digital de la informació. L’activitat central serà la Copa Code, un campionat on tots els grups classe competiran entre ells per veure qui descodifica correctament un conjunt de preguntes relacionades amb el món de la informàtica i codifica correctament les respostes. Així, els alumnes rebran les preguntes en binari, zeros i uns, i les hauran de respondre traduint les respostes de nou a binari. Els grups van coneixent les puntuacions en directe, a mesura que es desenvolupa el concurs. Tot plegat, serà una magnífica excusa per a treballar l’aritmètica binària, reflexionar sobre l’ús de la informació digital en els nostres dispositius electrònics i endinsar-nos en temes més complexes com ara la teoria de codis correctors.


L'equip ICASP, del centre educatiu Sant Pere, de Palma, guanya la FIRST LEGO League 2019 - Hemeroteca - Actualitat - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: L'equip ICASP, del centre educatiu Sant Pere, de Palma, guanya la FIRST LEGO League 2019\nJuntament amb IAM Space, del centre Antoni Maura, que ha quedat en segon lloc, participaran a la fase nacional que tindrà lloc Tenerife, el mes de març.\nDia: dissabte, 17 de febrer de 2019\nLloc: sala d'actes de l'edifici G. M. de Jovellanos, campus universitari, Palma\nVint-i-set equips d'infants de deu a setze anys i tres equips de sis a nou anys han fet front, avui matí, a diferents desafiaments tecnològics relacionats amb la conquesta de l'espai. Ha estat durant la fase local de la FIRST LEGO League, una competició internacional que té com a objectiu fomentar les vocacions científiques i tecnològiques.\nLa fase local de la FIRST LEGO League l’organitza l'Escola Politècnica Superior de la Universitat de les Illes Balears. Hi han participat més de 300 nins i nines de sis a setze anys. L’objectiu d’aquesta trobada és despertar l'interès dels joves per la ciència i la tecnologia, i s'emmarca en el programa de promoció de les enginyeries, edificació i matemàtiques de l'EPS.\nEls dos equips guanyadors que participaran en el torneig estatal, els dies 23 i 24 de març de 2019 a Costa Adeje (Tenerife), són:\nPrimer premi: ICASP, del col·legi Sant Pere, Palma\nSegon premi: IAM Space, del col·legi Antoni Maura, Palma\nEl lliurament de premis ha anat a càrrec de:\nEl doctor Jordi Llabrés, vicerector d’Innovació i Relacions Institucionals de la Universitat de les Illes Balears; el doctor Juan José Montaño, director general de Política Universitària i d’Ensenyament Superior del Govern; el senyor Gabriel Frontera, gerent de la Fundació BIT; el senyor Juan Ochogavía, representant d’IB-RED; el senyor Antonio Carmona, representant d’Informàtica El Corte Inglés, i el senyor José Mañas, CEO de WDNA. Hi col·labora la la Cátedra Santander UIB de Innovación y Transferéncia del Conocimiento (CSUIT).\nEls participants s’han dividit en dues categories: vint-i-sis equips de nins i nines de deu a setze anys, que han participat a la First Lego League, i tres equips de nins i nines de sis a nou anys, a la First Lego League Junior.\nFirst Lego League: un desafiament centrat en la vida a l'espai\nEls infants de deu a setze anys han participat en els torneigs classificatoris per equips per posar a prova els robots que havien dissenyat, construït i programat en les setmanes prèvies utilitzant la tecnologia LEGO® MINDSTORMS®. A més, els equips han hagut de presentar un projecte científic i proposar una solució innovadora per resoldre una problemàtica real relacionada amb la vida a l'espai, temàtica que enguany centrava aquesta competició.\nEls guanyadors del concurs de la fase local podran participar a la final del torneig estatal, que tindrà lloc els dies 23 i 24 de març de 2019 a Costa Adeje (Tenerife).\nFirst Lego League Junior per als més petits\nEls infants de sis a nou anys que han participat en la FIRST LEGO League Junior han presentat públicament la maqueta construïda amb Lego, en la qual havien treballat les setmanes prèvies. Aquest projecte havia d'estar relacionat amb la conquesta de la lluna i havia de resoldre diversos desafiaments.\nData de l'esdeveniment: 17/02/2019


Sant Pere de Lligordà | Web oficial de l'Ajuntament de Beuda\nAl costat de la carretera que comunica Besalú amb Beuda podem trobar aquest temple dels segle XII, si bé des de finals del segle X es té constància de l’existència d’aquest lloc. La primera referència documentada del temple data de l’any 1079, en que Uralard, vescomte de Bas i la seva esposa Ermessenda van donar al monestir de Sant Victor de Marsella l’església de Sant joan les Fonts, per a que hi fundessin un cenobi benedicti, entre les que es trobava l’església de Sant Pere de Lligordà.\nL’església va ser construïda amb una nau rectangular acabava en un absis semicircular sense decoració.\nLa volta és de canó però lleugerament apuntada i parteix d’una línia d’imposta que recorre els murs laterals del temple. L’absis va ser tancat en els segle XIV amb una interessant retaule, obra del mestre Pere Mates, on es narraven diverses escenes de la vida de Sant Pere. Destacaven dues imatges de grans dimensions de Sant Miquel i Sant Pau. Malauradament va desaparèixer abans de l’any 1933, sense que se’n conegui el seu destí.\nAl costat oest s’alça un campanar, que originàriament era de cadireta, però que en el segle XVIII es va transformar en una torre de planta rectangular, a la que s’accedeix per una escala exterior, adossada al mur oest.\nLa porta, situada en el mur sud, té tres arcs de mig punt en gradació. En timpà té esculpida una creu en relleu. Encara es conserva part de la forja romànica i del forrellat romànic amb que estava decorada. El forrellat està acabat amb un cap de serp. Al segle XVIII va ser reformada i al 1980 es van enderrocar una edificació adossada al mur nord.


Fundación Hestia | Irene Campins, voluntària: “Hi ha moltes persones soles, estan esperant i són molt agraïdes”\n05 Des Irene Campins, voluntària: “Hi ha moltes persones soles, estan esperant i són molt agraïdes”\nPosted at 09:45h in Acció tutelar, Sensibilització, Voluntariat\tby\tlola 0 Comentaris\nA Irene Campins li agrada esprémer la vida. Vinculada professionalment a el sector turístic, es va animar a fer el salt a la restauració i va regentar durant un temps un celler-restaurant. Gaudeix de la gastronomia, el cinema o les exposicions i també de compartir el seu temps desinteressadament amb els altres.\nDes de fa poc més d’un any és voluntària de la Fundació Hestia i amb el seu testimoni ens sumem a la celebració del Dia Internacional del Voluntariat, que l’Assemblea General de Nacions Unides va fixar en el 5 de desembre de l’any 1985 per destacar la contribució dels voluntaris al desenvolupament econòmic i social.\nIrene Campins, a la seu de la Fundació a Barcelona, durant la Castanyada. FOTO.- FH\nP.- Com arribes a la Fundació Hestia?\nR.- A través de Miriam. Ella havia estat coordinadora de l’ONG Associació Projecte Mi Casa, on vaig ser voluntària. Quan vam decidir tancar el projecte, de fet estem amb els tràmits, vaig passar a la Fundació Hestia, en la qual ella és treballadora social i referent tutelar, a més de coordinar els voluntaris.\nP.- I com és el teu dia a dia com a voluntària de la Fundació?\nR.- Es concentra en els dimecres, bàsicament. Acompanyo, juntament amb Sonia, una altra voluntària, a dues senyores la tutela de la qual correspon a la Fundació Hestia. A una d’elles, la solem portar als matins a la biblioteca perquè escolti música del seu país o llegeixi revistes; quan Sonia se’n va, que sol haver de marxar més aviat, em quedo amb ella jugant a escacs. A les tardes, estic amb una altra senyora que té una discapacitat molt important, és totalment dependent, prenem alguna cosa, escoltem música des del mòbil amb un altavocillo, xerrem i sopar. A més, participo en alguna activitat concreta de grup, com una castanyada, una sortida o taller.\nR.- Més que agradar-me, el que valoro és que veig que hi ha una necessitat. Són persones que estan molt soles i t’estan esperant, de senten molt estimades i són molt agraïdes. El temps que els dediquem només estem per elles i això ens permet oferir-los un tracte personalitzat.\nP.- Com creus que podria millorar el teu voluntariat?\nR.- Depèn que es vagin introduint canvis, tot i que, de vegades, hi ha poc marge de millora per manca de recursos o de motivació. Nosaltres anem transmetent les necessitats que detectem, tant en les residències on estan alguns dels nostres usuaris, com en la Fundació. La clau seria la millora continua.\nP.- Què li diries a algú que s’està plantejant ser voluntari?\nR.- Voluntariats ha de molts tipus però jo ara estic a la Fundació i els animaria perquè hi ha moltes persones soles que són molt agraïdes i a les que es pot aportar una mica d’alegria.\nT’ha agradat el testimoni d’Irene? Comparteix-lo i anima’t a ser voluntari en Fundació Hestia.\nDía Internacional del Voluntariado 2019, Irene Campis, voluntaria


La història dels minorcans - Institut Nova Història\nARTICLES » 02-01-2018 | PROJECTE DESCOBERTA CATALANA D'AMèRICA\nLa història dels minorcans\nL'Alfons Martí ens acostarà a la història dels minorcans (menorquins) en el pròxim Dilluns de l’Obra Cultural Balear (dilluns 8 de gener del 2018). Notícia del diari Balears.\nEl pròxim Dilluns de l’Obra tendrà com a ponent l’escriptor Alfons Martí Bauçà, que ens introduirà en l'èpica història dels minorcans de Florida explicada en L’odissea dels minorcans, el seu darrer llibre.\nLa xerrada, titulada La Florida dels minorcans es farà al bar Xarop de Manacor (plaça de Ramon Llull, 18) dia 8 de gener, a les 20.00 h.\nAlfons Martí Bauçà (Palma, 1968) és filòsof, escriptor i periodista. Ha escrit llibres de viatges, assaig i biografies. Una aventura americana, Una aventura grega, Una aventura italiana, Els déus i nosaltres, o El hombre que quiso ser hombre són una mostra de la seva variada bibliografia. L’odissea dels minorcans és el seu darrer treball.\nPortada de L'Odissea dels Minorcans,\nd'Alfons Martí Bauçà


Subvenció per a les sessions d´activitat física de la gent gran - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nLa Federació d’Associacions de Gent Gran de Catalunya (FAPEC) subvenciona parcialment el programa d’activitat física per a avis i àvies que ha posat en marxa l’Ajuntament de Masquefa, conjuntament amb el Casal d’Avis, amb una aportació trimestral de 540 euros. Aquest ajut econòmic s’inclou en el conveni de col·laboració que han signat el president de la FAPEC, Mario Cugat, i la regidora de Serveis Socials de l’Ajuntament, Àngels Font.\nEl programa s’ha iniciat aquest mes octubre i compta també amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona. L’objectiu és fomentar la pràctica de l’exercici físic entre la gent gran, atès els importants beneficis que aquest comporta per a la salut física i mental de les persones, i especialment per als avis i àvies.\nA més de les classes d’activitat física, que es fan dos cop per setmana, en dos grups diferents, el programa inclourà una xerrada per conèixer el funcionament de l’organisme en el procés d’envelliment, que es farà el proper any 2008\nLes classes d’activitat física, que s’allargaran fins al mes de juliol, van a càrrec d’una monitora especialitzada en gent gran. En total cada grup farà 85 hores d’activitat.\nCategoria: Serveis SocialsPer Ajuntament de Masquefa 30/10/2007


Qui guanyarà el Bravurger Tour? - Roger Estrada\nQui guanyarà el Bravurger Tour? R.E.\nOrganitzar una ruta d’hamburgueses i patates braves just quan tots ens disposàvem a fer dieta (ehem) i tornar al gimnàs (ha ha ha!) per fer baixar el Nadal és una iniciativa maliciosa i brillant. Arran de l’èxit de l’acció Limited Editions de l’any passat, l’Edu de @BravasBarcelona, la bitàcola de referència per als devots de les patatones més picants, ha unit esforços amb la Maria i l’Adrià de @BestBurgerBCN per organitzar un tour de tres mesos en què deu locals de deu barris de la ciutat oferiran la seva proposta d’hamburgueses i patates braves creades en exclusiva per a aquesta ruta golafre.\nLa primera parada, amb gran èxit, ha sigut l’Acero del Born (Espaseria, 10), on fins diumenge encara sou a temps d’escalfar-vos l’epiglotis amb les seves braves amb sofregit de tomàquets variats, chipotle i allioli d’all rostit, i d’imitar el Samuel L. Jackson de Pulp Fiction tot devorant alguna de les seves burgers amb pa de brioix del Forn Vilamala i carn de vedella km 0 i trenta dies de maduració del Mercat de Santa Caterina. La Trufada, amb brie, ceba i pebrot caramel·litzats i maionesa de trufa, i l’Acero, amb cheddar, cogombre, ceba caramel·litzada i maionesa d’elaboració pròpia, han sigut les meves preferides.\nAvui divendres el #BravurgerTour continua al Melosa (Clot, 163), on ens esperen amb un pack infal·lible: hamburguesa de xai de raça merina, calçots bio de la plana de Vic en tempura, maionesa de romesco i escarola bio, més patates primor farcides d’allioli i salsa brava especial amb base de patata xip. No sé què dimonis estem esperant. El primer que publiqui correctament les deu fotos de la ruta, que continuarà fins a finals de març per locals com el Bar Centro, Ovante, La Porca o Atabalats, guanyarà un gran premi encara per desvelar. Anem fent un forat extra al cinturó!


Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema | J.C.L | Girona | Cinema | El Punt Avui\nTemporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema + Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema E-mail\nÒscar Kapoya i Roger Casamajor fan un duel interpretatiu d’alta intensitat a ‘El ventre del mar’ T.A.\nTemporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema Temporada Alta torna a obrir la finestra al cinema E-mail\nTemporada Alta reafirma, un any més, l’aposta pel cinema i proposa per a aquesta edició del 30è aniversari una programació pròpia, en col·laboració amb el Col·lectiu de Crítics de Cinema de Girona i el Cinema Truffaut . En total, es veuran nou propostes que, entre d’altres, tracten temes socials o vinculats amb les arts escèniques, amb el documental prenent el protagonisme.\nDesprés de presentar divendres Alopècia androgènica, el curtmetratge de la XXX edició de Temporada Alta, obra de Salvador Sunyer i Vidal, dimecres, 13 d’octubre, s’estrenarà la nova pel·lícula d’Agustí Villaronga, El ventre del mar, premiada amb sis guardons en el Festival de Màlaga. El film, inspirat en un text d’Alexandro Baricco, que alhora es basa en fets reals, rememora un naufragi que es va produir el juny del 1816, quan una fragata de la marina francesa va desembarcar a les costes del Senegal, i treu a la llum un conflicte que mostra el pitjor de la condició humana.\nLa directora catalana Judith Collell també estrenarà la seva darrera pel·lícula (24 de novembre) després de ser premiada, també a Màlaga, 15 horas, que tracta de la violència de gènere en les classes afavorides de la societat.\nAquest any, el documental pren protagonisme amb una sèrie de films que tracten els aspectes socials. És el cas, per exemple, d’El cau, el nou projecte de Pere Solés, que es podrà veure el 10 de novembre i amb què s’apropa a l’escoltisme que integra els joves amb els nouvinguts en una ciutat com Salt, on la immigració té un dels índexs més alts del país.\nUn altre treball interessant és Poetes catalans. 50 anys després (17 de novembre), la comunió sorgida entre el que va rodar Pere Portabella el 1970 de forma clandestina –el primer festival de poesia catalana celebrat en solidaritat amb els presos polítics del franquisme– i el gironí Isaki Lacuesta –la celebració a la Biblioteca de Catalunya amb una reunió de poetes i testimonis de l’esdeveniment–. I també es projectarà l’1 de desembre Magaluf. Ghost Town, el documental de Miguel Ángel Blanca sobre el turisme de masses, de nit i de festa centrat a la costa mallorquina, que contrasta amb els paradisos geogràfics del territori illenc.\nTambé en l’àmbit del documental, el festival projectarà Acorats, de Joan Martí, sobre el procés de creació de l’espectacle teatral Acorar de Toni Gomila, i altres propostes que vinculen les arts escèniques amb el cinema, com ara el curtmetratge Records d’un arbre, escrit i dirigit per Sònia Abella durant la mateixa sessió que 15 horas. També es projectarà la producció internacional de Lars Von Trier Dogville, inspiradora de l’espectacle Entre chien et loup de la directora Christiane Jatahy, que s’ha programat dins la programació internacional de Temporada Alta després de la seva estrena en el Festival d’Avinyó.\nChomón, segons Parrot\nPer celebrar els 150 anys del naixement de Segundo de Chomón, el festival recupera Ombres de plata (20 d’octubre), un espectacle visual, sonor i encisador que projecta una selecció dels títols més reconeguts del pioner del cinema espanyol. Les cançons en directe del músic Parrot acompanyen i aprofundeixen en el significat de les històries que s’amaguen entre els plecs dels decorats pintats dels films. Imatges i melodies que s’entrellacen com si haguessin nascut de la mà.


Daniel Z.Lieberman: "La nostra ideologia política té uns mínims components genètics"\nDaniel Z. Lieberman: “La nostra ideologia política té uns components genètics mínims”\nEntrevista amb l'autor de 'Dopamina' (Península), el component químic que explica l'amor, la política, les addiccions i el poder\nDaniel Z. Lieberman (fotografia: ©Medical Faculty Associates).\nDaniel Z. Lieberman és professor i vice-president del Departament de Psiquiatria i Ciències del Comportament a la Facultat George Washington dels Estats Units. Acaba d’escriure Dopamina (Península), un llibre que explica les característiques d’aquest neurotransmissor del cervell. La dopamina ajuda a entendre el plaer i el sexe, però també l’amor, les addiccions, el poder i, fins i tot, la ideologia política. Aquest és un llibre que mira d’explicar com la cultura del més, més i més té relació amb una substància que tenim dins el cervell.\n—Si us plau, expliqueu la importància de Carl Jung en la vostra carrera.\n—Vaig estudiar filosofia a la universitat. I no sabia gaire què fer just després. Amb filosofia, no cal que facis carrera. Me’n vaig anar al Japó a ensenyar anglès. I, per casualitat, em va caure a les mans el llibre L’home i els seus símbols, de Carl Jung. Em va fascinar. Explica la condició humana d’una manera excepcional, i vaig decidir que volia ser psicòleg de l’escola de Jung. Vaig tornar als Estats Units i un mentor em va dir: “Si t’interessa el cervell, has de fer medicina. En les ciències biològiques és on veuràs els avenços més excitants.”\n—El llibre Dopamina, en el títol original en anglès és La molècula del més. Per què “del més”?\n—Gran part de la gent que coneix la dopamina la relaciona amb el seu paper en el plaer. Tenim dopamina quan tenim gana i mengem, quan tenim relacions sexuals, quan guanyem una competició. Tot això ens dóna plaer i, per tant, insistim a fer-ho, i així fem créixer la probabilitat de supervivència i de reproducció. Però el desig sempre és en termes de futur. No desitjo coses que tinc. Les que tinc, les gaudeixo. El desig és futur. La raó per la qual diem que la dopamina és la molècula del més és perquè no la podem satisfer. Ho veus amb la gent molt ambiciosa: si aconsegueixo això, seré feliç. I no els funciona mai. Un cop ho tenen, en volen més. Citem Buzz Aldrin, l’astronauta. Arriba a la Lluna, torna a la Terra, la gent li diu: “Et deus sentir increïble.” I ell diu: “No. Ja està fet. Ara hauríem de fer una altra cosa. Més futur.”\n—Dopamina i amor, quina relació tenen?\n—L’enamorament és llegendari. Per molts, és la cosa més intensa que ens passa. I bàsicament la dopamina és qui guia l’enamorament. Per nosaltres, la persona de qui ens hem enamorat no és un ésser humà. És Déu, una deessa, tot són perfeccions. I això ho fa la dopamina, que ens embogeix una mica per a motivar-nos, per a aconseguir guanyar-nos aquella persona i reproduir-nos. Torna a ser una qüestió de futur. Quan ens enamorem, creiem que la nostra vida serà diferent del tot, veiem el futur de color rosa, brillant, meravellós. Però aquesta sensació d’enamorament tan sols dura uns dotze mesos de mitjana. Per alguns, una mica més. Quan desapareix, pot ser molt frustrant. “Ja no estem enamorats? No era la persona adient, al cap i a la fi?” Tenien l’expectativa irreal que l’enamorament duraria per sempre.\n—I com ho solucionem?\n—Si volem que l’amor duri més enllà dels dotze mesos bojos de la dopamina, hem de canviar de marxa. Hem d’allunyar-nos de la dopamina, del futur, i centrar-nos en l’ara i l’aquí. Aleshores, la sensació no és d’excitació, és d’alegria. No és desig, és satisfacció. I això no li agrada a tothom. És quan l’amor passional es converteix en amor de parella. Una amistat profunda. No és el mateix que l’amor de dopamina. Però és durador, satisfactori i gratificant. I aquest és l’objectiu, a llarg termini, de l’amor. Si la dopamina dóna plaer pensant en el futur, també tenim uns altres químics que ens donen plaer en l’ara i l’aquí: són les endorfines, serotonina, endocannabinoides.\n—Quin sentit evolutiu té estar bojament enamorat per dotze mesos?\n—Si estàs bojament enamorat, faries qualsevol cosa per a aconseguir una parella fèrtil. La bogeria et fa competir, fins al punt de morir, a vegades. I això seleccionarà les parelles més fortes. Amb els millors gens.\n—Expliqueu que la dopamina també té a veure amb la política. Podem dir que la nostra ideologia política té components genètics?\n—La nostra ideologia política té components genètics mínims. Diminuts. Però hi són. I influenciats per l’ambient en què has crescut. Són tan diminuts, que si coneixem els gens d’un sol individu, no podem fer prediccions sobre les preferències polítiques. Però en canvi, si estudiem grups molt grans, que es divideixen en dos grans subgrups genètics, podem dir que, de mitjana, aquest grup tindrà unes preferències, i l’altre, unes altres. No conec prou la política espanyola, però t’ho puc explicar sobre els Estats Units. Si tens un sistema molt actiu en dopamina, en termes polítics, voldràs canviar el món, destruir el vell món, i fer espai per al nou. Voldràs apoderar-te del teu país i obligar la gent a fer la cosa correcta: menjar sa, educar els fills com cal, seguir mètodes segurs, invertir els diners en els sectors que toca, tancar les petrolieres, fer que el planeta sigui millor, amb energia verda. Als Estats Units, la gent que vol fer servir el govern per controlar la societat i millorar-la, en diem progressistes, liberals. I solen votar el Partit Demòcrata. Si el teu sistema no és tan actiu en dopamina, no et centres tant en el futur, sinó en el present. En l’ara i l’aquí. Vols gaudir de les amistats, de la família, bo i conservant les coses bones que reps dels pares i ancestres. Aquesta gent és més probable que siguin conservadors, i és més probable que votin el Partit Republicà.\n—Dopamina i artistes. Quina relació hi ha?\n—Què és la creativitat? Fer connexions entre coses. Coses que no semblaven estar connectades, i ara, sí. Un exemple clàssic és la història d’Arquímedes. Prenia un bany i va veure que, quan entrava a l’aigua, pujava. Va adonar-se que l’aigua que pujava era el volum del seu cos immers. Va fer una connexió. La qüestió és que fem aquestes connexions més sovint quan estem alerta, quan ens fixem en detalls, quan som envoltats de novetats. Per exemple, quan visitem països molt diferents dels nostres. Aleshores, el cervell ens dóna més idees que no és habitual. Doncs resulta que alguna gent neix amb molta dopamina, i els passa sense haver de viatjar. I no és un sentiment plaent necessàriament. Constantment connecten i mai no descansen. Veuen coses que la gent ordinària, no. I tanta dopamina els fa artistes, científics inventors. Aquesta és la connexió.\n—Dopamina i addictes. Les addiccions tenen arrels genètiques?\n—Quan fas alguna cosa per a millorar l’èxit evolutiu, et premien amb dopamina, i et sents bé. Sigui acabar un reportatge, sigui que el cap et digui que ho fas bé. Les drogues segresten el sistema de dopamina. El millor exemple és la cocaïna. Quan fas una ratlla, et creus el rei del món, que has marcat un gol a la final del Mundial. Si pots tenir aquest sentiment amb una ratlla, per què esforçar-te a marcar el gol? No cal treballar, ni fer amics. Droga’t i seràs el rei del món. La cocaïna estimula artificialment el circuit de dopamina, i més poderosament que no els comportaments naturals. Per alguns, provar la cocaïna no els dirà res. “Ecs. No m’agrada.” Per uns altres, és la millor cosa que els ha passat. I això, aquesta reacció, és genètica.\n—Píndoles de dopamina que puguin solucionar problemes d’amor, d’addicció, esquizofrènia, n’hi ha? Cap solució per als vostres pacients?\n—Una excepció: els que tenen problemes de dèficit d’atenció. En el seu cas, podem estimular el sistema de dopamina, sí. Esquizofrènics, que en tenen massa, de dopamina, la bloquem. Però té efectes secundaris significatius. Amb les addiccions, bàsicament fem psicoteràpia, acompanyada d’alguns medicaments. Però és la psicoteràpia, la que pot funcionar. I molt. No hi ha medicaments que vagin sols. Aventurar-se químicament a canviar el sistema de la dopamina és molt perillós i no funciona. Per això no tenim bons medicaments per a les addiccions. I per a l’amor, encara menys!\n—Poder i dopamina. Quina relació hi heu trobat?\n—Hi ha dos circuits de dopamina separats al cervell. L’un, treballa el curt termini, l’altre, el llarg. L’un, és el del plaer, l’altre, el del control. El segon es fixa molt en el futur més llunyà. És responsable de la planificació. I tots dos circuits sovint xoquen. La dopamina del desig pot dir: “Seria molt bonic menjar un segon pastís!” I la dopamina del control diu: “No. No és bona idea, no és saludable.” Un pot dir: “Mira quina persona més atractiva. Anem al llit!” I la dopamina del control pot dir: “No, tens parella, i t’arruïnaràs la vida.” Els de la dopamina del desig busquen el plaer, drogues, sortir, ballar. Els de la dopamina del control poden ser addictes al treball, no volen tornar mai a casa, millor al despatx. Feina, feina, feina. Pensant en el futur, futur, futur. I aquí entra el poder. No penso necessàriament en el poder sobre els altres. És poder sobre l’entorn. Per exemple, James Bond, l’agent secret. Sempre té un objectiu. Obsessiu de la feina. Però és molt educat, molt humil, sempre somriu i fa amics. No vol poder sobre la gent, vol poder sobre la situació. Sobre l’entorn. I l’aconsegueix amb amabilitat i somriures. La gent amb un sistema de control alt de dopamina no són arrogants, ni molests. Acostumen a ser educats. Volen que cooperis amb ells per dominar la situació.\n—Sí. La dopamina pot ser meravellosa, és allò que fa canviar el món i ens porta progrés. Ens dóna excitació i motivació. Però si tan sols ens centrem en la dopamina, mai no serem feliços i ens pot destrossar la vida. Hem de buscar un equilibri entre treballar per al futur i gaudir del present. Gaudint amb les coses que hem treballat tant per a aconseguir. Els Estats Units són una societat molt de dopamina. Tot és més, més, més. Necessitem tornar-nos-hi. Hem de centrar-nos més en l’ara i l’aquí. Mentre escrivia el llibre, vaig començar a meditar, perquè em va obrir els ulls. Estava massa centrat en el futur, i havia d’aprendre a ser més feliç amb el present. Vull veure qui sóc, quina és la millor expressió de mi mateix. I crec que cercant l’equilibri, sabent que sóc més de dopamina que no pas de l’ara i aquí, però equilibrant-me més.


Aleñá marxarà cedit en el mercat d’hivern\nAleñá, durant el Gamper | Europa Press\nEl futbolista de Mataró té dues principals opcions per marxar del Barça a la recerca de minuts i oportunitats\nEl Barça no girarà a l’esquena a la realitat i es mourà durant el mercat d’hivern amb l’objectiu que Carles Aleñá deixi de viure en l’ostracisme i tingui els minuts i les oportunitats que necessita per seguir creixent. Segons han informat la Cadena COPE i TV3, el migcampista de Mataró marxarà cedit al gener per intentar posar punt final a la falta de continuïtat que està patint des que, a mitjans de la temporada passada, va pujar al primer equip.\nSempre segons els mateixos mitjans, Aleñá té dues propostes sobre la taula. La primera és del Getafe de Pepe Bordalás i la segona del Reial Betis de Joan Francesc Ferrer ‘Rubi’, que ja va intentar aconseguir els seus serveis l’estiu passat. Les dues opcions agraden al de Mataró, encara que no ha parlat amb els respectius entrenadors, mentre que al Barça, per la seva banda, li és igual per quin conjunt es decanti, ja que la seva prioritat és que jugui i que ho faci en el màxim nivell futbolístic.\nLa sobreabundància de migcampistes en la plantilla del primer equip blaugrana ha provocat que Aleñá només hagi disputat 45 minuts aquesta temporada: va ser titular en el primer partit de Lliga, a San Mamés, però Ernesto Valverde el va substituir al descans i el futbolista format a la Masia no ha tornat a jugar cap partit oficial. El pròxim 5 de gener ja farà 22 anys i al Camp Nou no hi ha cap dubte que el que menys li convé al català és veure els compromisos des de la banqueta o la grada.\nVan Basten, apartat com a analista d’una televisió per dir una proclama nazi\nL'exfutbolista va pronunciar "Sieg Heil", frase que en l'Alemanya del Tercer Reich s'utilitzava amb freqüència en les trobades polítiques\nGriezmann: “M’encanta l’estil del Barça”\nEl davanter francès es mostra tranquil amb la seva adaptació: "La temporada és llarga"


Autors que van bé d'entrevistar (Empar Moliner)\nAutors que van bé d'entrevistar\nEMPAR MOLINER 20/03/2013 00:00\nÉs tradicional que, pels volts de Sant Jordi, una munió d'humans que comparteixen la característica de ser coneguts per algun sector del públic treguin un llibre. Fins no fa gaire, aquests humans escrivien els llibres (o els firmaven) amb la noble pretensió de vendre'ls molt. Així, doncs, a la taula de novetats de la llibreria de Sant Kevin de Vallfosca hi podíem trobar bestsellers com 50 receptes amb bolets al·lucinògens del Berguedà , de l'àvia Pepa, o Cuina pràctica per a bisexuals , de l'activista Pere Colet. I estava bé que aquests volums convisquessin amb, per exemple, el poemari Verema de Coca-cola , de l'exconseller Miquel Pérez-Mosca, perquè, com que es venien, ajudaven els llibreters a fer caixa. Ara la cosa ha canviat. Ara els autors d'aquests llibres ja no els fan per vendre'ls. Els fan perquè els entrevistin.\nAhir va sortir per la tele la puericultora que ha pujat a l'Himàlaia per explicar la seva experiència (que plasma al llibre Xerpes i xumets , d'editorial El Còdol). I a la ràdio hi havia el pare Joaquim, broker de la borsa i monjo franciscà, autor de L'Íbex de Nostre Senyor , d'Editorial Barjaula. I com que els humans que porten un autor entrevistable a dins solen col·laborar en magazins en què hi ha altres humans com ells, de vegades s'esdevé que uneixen els seus talents portentosos per fer llibres a quatre mans. És el cas de Receptes biològiques i mecànica per a Land Rovers (autoeditat), del periodista esportiu Paco Coll i la cuinera Lola Muñoz.\nEls llibres d'aquests autors no es vendran, però els seus autors ompliran hores i hores de programes. Perquè és clar que si algú vol saber com pujar a l'Himàlaia en dos mesos, com preparar una ultramarató, com cuidar-se el cutis o com arreglar Land Rovers i fer-se vegetarià a la vegada el que farà és buscar-ho a internet.


Els avantatges de l'estructura organitzativa plana\nÉs possible que estigueu familiaritzat amb estructures organitzatives altes que presenten nombroses capes de gestió, que van des del nivell executiu fins a la gestió de primera línia. Les estructures organitzatives planes presenten menys capes de gestió. Com a norma general, els directius de les estructures organitzatives planes supervisen un major nombre d’empleats que en les estructures més jeràrquiques. En les estructures organitzatives planes, els empleats tenen més capacitat, operen amb un major grau d’independència directiva i s’espera que assumeixin la responsabilitat d’una sèrie de decisions tradicionals de gestió en les seves rutines diàries.\nUna estructura organitzativa plana pot comportar diversos avantatges, inclosos els estalvis de costos, una ràpida adaptabilitat i una força de treball innovadora.\nEstalvi de costos organitzatius\nCom que les estructures organitzatives planes presenten menys capes de gestió, poden patir organitzacions planes despeses menors en sous. Els estalvis poden ser substancials, ja que el personal a nivell de gerent sol obtenir salaris de gamma alta, així com beneficis costosos i avantatges laborals. A més, les organitzacions planes sovint eviten concedir pujades salarials i promocions simplement basades en la durada del servei. En canvi, les organitzacions amb una estructura gerencial plana tendeixen a centrar els seus esforços en el desenvolupament de la carrera en els millors resultats. La concessió de promocions basades en el rendiment té més sentit en termes de costos, ja que la despesa salarial més alta estarà directament lligada a una major productivitat.\nL’estalvi es pot acumular ús no tradicional de recursos externs també. Les empreses amb estructures organitzatives planes poden subcontractar funcions empresarials no vitals per reduir encara més les despeses. La subcontractació de la preparació d’impostos, les activitats de reclutament i les funcions de TI, per exemple, pot permetre que les empreses operin d’una manera fluida eliminant departaments sencers de les seves nòmines.\nUna empresa fabricant amb una organització plana, per exemple, mantindria les seves operacions de producció internes, però podria optar per subcontractar les activitats dels recursos humans a la comptabilitat. Aprofitar les agències de personal per obtenir ajuda temporal a l’oficina és una altra tècnica per mantenir una empresa magra i plana.\nAdaptabilitat d’organitzacions planes\nEls empleats i els grups de treball en organitzacions planes solen ser-ho més adaptable en circumstàncies canviants o úniques, a causa de les seves jerarquies menors i la manca de burocràcia.\nQuan els empleats de primera línia tenen el poder de gestionar les queixes dels clients sense l’aprovació de la direcció, per exemple, la resolució de queixes pot avançar de manera més eficient, augmentar la satisfacció del client. Els grups de treball assignats a projectes únics, per exemple, sovint poden elaborar els seus propis processos operatius únics en organitzacions planes, sense buscar l'aprovació de la direcció superior.\nL’adaptabilitat d’una organització plana pot ser especialment important quan sorgeix l’inesperat. Una emergència d’empresa, com ara una explosió de lloc, un vessament de substàncies químiques o un esdeveniment d’inundacions relacionades amb el clima, pot ser manejada amb destresa per personal que ja té el poder de prendre mesures ràpides sense haver de sol·licitar aprovacions a través de nombroses capes de gestió.\nEs fomenta la col·laboració\nEs fomenta la comunicació i la col·laboració obertes en empreses amb estructures organitzatives planes. Com que hi ha més empleats en condicions d'igualtat, es responsabilitza cada persona, creant una situació on els autònoms innovadors i col·laboratius són excel·lents i els seguidors passius es queden enrere. Com a bonificació addicional, les organitzacions amb una estructura plana poden atraure el tipus d’empleats que s’animen a una estructura de treball que requereix automotivació i treball en equip.\nLa innovació i la creativitat es milloren\nLes idees provenen d’una gamma més àmplia de fonts en una estructura organitzativa plana que en empreses amb moltes capes de gestió. En donar una veu igual a tothom en una empresa a l’hora de presentar noves idees i comentaris sobre processos operatius, productes, serveis, models de negoci i polítiques d’empresa, les empreses poden descobrir noves idees que poden conduir a l’èxit competitiu.


Promocions - FutbolCatalunya\nLlagostera, cara; Prat i Horta, mitja creu\nTot es decidirà a la tornada, com s'esperava, i la millor notícia és que Llagostera, Prat i Horta ho faran en molt bones condicions; La Florida, Alfonso Murube i Feliu i Codina decidiran\nLlargs viatges pels catalans per apropar-se a la glòria\nPendents del recurs per alineació indeguda de la UE Cornellà, a qui li va tocar la Ponferradina, el sorteig de promoció d'ascens a #2bg3 requerirà molts quilòmetres i un gran esforç per a Llagostera, L'Hospitalet, Horta i Prat\nJornada nefasta per a Sant Andreu i Terrassa\n10 de juny de 2018\nUna equivocada decisió del col·legiat en el Narcís Sala i una tarda grisa pels egarencs deixa a Catalunya sense representant en la lluita per l'ascens a Segona B\nL'Espanyol B ensenya el camí a Sant Andreu i Terrassa\nNo va donar opció l'Espanyol B i ja és nou equip de la 2a B, cosa que podran seguir lluitant Sant Andreu i Terrassa, però no l'Hospi\nTerrassa i Sant Andreu cobren avantatge\n20 de maig de 2018\nTriomfs importantíssims de Terrassa i Sant Andreu per la mínima i empats a zero de L'Hospitalet i Espanyol B en el partit d'anada de la primera eliminatòria per l'ascens a Segona Divisió B\nFesta grossa i decepcions dels catalans al play-off\n29 de maig de 2016\nFesta grossa a la família de l'AE Prat. Retorn a Segona Divisió B després d'eliminar en la promoció de campions, després de tombar a l'Osasuna B per un resultat final de 3-2 a l'eliminatòria\nSegona prova pel Gavà de Juanma Pons\nDesprés de l'empat en Luanco, el CF Gavà buscarà aquest dissabte la seva passada a la segona ronda d'ascens a la Segona B. Els blaugrana, amb 1-1 en l'anada, confien en la Bòbila\nEstrena per a Reus Deportiu, Vilafranca i Europa\n21 de maig de 2016\nDiumenge d'emocions per a Reus D., Europa i Vilafranca en la 1a jornada de promocions d'ascens. Els dos primers ho faran a domicili mentre que els vilafranquins ho faran a casa seva\nLleida Esportiu i Gavà aixequen el teló de les promocions\nDoble cita aquest dissabte en l'inici de les promocions d’ascens per a equips catalans. Lleida Esportiu i Gavà s'estrenen en el Camp d'Esports i a Luarco, respectivament\nEmaná i Bicho, problemes per a Martín Posse\n21 de juny de 2015\nSerà el primer gran inconvenient que tindrà el tècnic de La Pobla, Martín Posse. Emaná, per una absurda expulsió, i Bicho, per acumulació, no jugaran la tornada aquest proper diumenge\nLa Pobla de Mafumet deixa l'ascens per diumenge que ve\n20 de juny de 2015\nLa glòria de l'ascens queda per a la volta. La Pobla va caure per la mínima davant el Gerena andalús (1-0) i haurà de remuntar aquest proper diumenge 28 en el Municipal\nLa Pobla de Mafumet manté viva l'esperança de l'ascens\n14 de juny de 2015\nJornada de cara i creu pel que fa a la promoció d'ascens a la Segona B. La Pobla de Mafumet es va imposar per 2-0 al San Fernando mentre que l'Ascó queia en els penals enfront de la SD Logroñés després de l'1-1 del temps reglamentari. Aquest dilluns hi haurà sorteig per a la tercera eliminatòria\nEl Granollers torna a Tercera Divisió deu anys després\nDeu anys després el CE Granollers torna a una categoria coneguda durant molts anys. Excel·lent triomf vallesà en el Joan Baptista Milà de Sant Boi del Llobregat en una tarda dominical inoblidable (1-2, 3-6 en el global)\nFutbol Catalunya: Nova temporada, nova imatge\n6 d'agost de 2014\nEn poc menys d'un mes s'inicia una nova temporada i a FutbolCatalunya.com hem decidit canviar la cara al nostre web. Una renovació que no perd la nostra línea d’informar i entretenir sobre allò que ens apassiona: el futbol català o, en llenguatge 2.0, el #futbolcat\nKelme i Futbolcatalunya premien la teva fidelitat\nSaba molt nova pel #futbolcat\n17 d'octubre de 2013\nAlberto Casado, Eric Garcia i Pablo Garcia són tres ‘estels’ que arriben amb força al #futbolcat. Entre els tres sumen 45 anys envejables. Si els troben en qualsevol camp de Catalunya amb la seva càmera i el seu micròfon, facilitin-li la tasca. El projecte es diu ‘FutCatBaixLlob‘ i ho fan de meravella


Paralitzacions en les reserves turístiques a causa de la guerra a Ucraïna\nEl sector turístic valencià mira amb preocupació un conflicte que s'allarga en el temps\nLa guerra a Ucraïna s’estira en el temps i ja són 11 dies els que dura el conflicte des que Rússia decidira envair el país. A la crisi humanitària i social s’uneix l’afectació que tindrà la guerra sobre l’economia. Ahir mateix, el president Pedro Sánchez alertava de les conseqüències econòmiques que tindrà el conflicte, just quan Europa començava a veure la llum al final del túnel després de la sisena ona de la pandèmia.\nUn dels sectors més afectats per la covid, el turístic, torna a ser presa de la incertesa per la guerra a Ucraïna. Parlem de la situació del sector amb Eva Blasco, presidenta de CEV València, vicepresidenta de l’Associació Empresarial Valenciana d’Agències de Viatge (AEVAV) i consellera delegada d’Europa Travel.\nApunta Blasco, que a la incertesa de si s’anava a produir la recuperació del sector, s’uneix la creada per la guerra a Ucraïna. Assenyala que de moment s’ha vist dificultat el trànsit aeri cap a Àsia i que, encara que no s’estan produint cancel·lacions, sí que s’han paralitzat les noves reserves. “Queda molt per a l’estiu, però és lògic que quan esclata un conflicte succeïsca això”, indica la presidenta de CEV València.\nExposa que açò pot aprofundir més en el turisme de proximitat. Una tendència creixent arran de la pandèmia i que es pot mantindre fruit de les noves tensions globals. Malgrat que és una bona notícia l’augment del turisme nacional, adverteix Blasco que aquest és insuficient per a mantindre al sector.\n“Espanya abans de la pandèmia tenia 84 milions de turistes, per molt que donem voltes al barri els espanyols no cobrim aquesta xifra. Nosaltres necessitem el turisme internacional”, assevera Blasco i afegeix que “veiem la guerra amb molta preocupació. S’està prolongant en el temps”.\nCom a presidenta de CEV València, explica que està en constant contacte amb les empreses valencianes les quals li traslladen la seua preocupació davant l’actual situació. “Un dels factors que més preocupa és l’increment dels costos de l’energia, la situació a Rússia pot portar a un increment brutal que comporte grans problemes per a les empreses”, exposa.\nSectors com el tauleller, el del calçat o l’agrícola, serien segons el seu parer alguns dels més castigats pel conflicte bèl·lic iniciat a Ucraïna.


[ARTICLE PUBLICAT AL DIARI DE L'EDUCACIÓ] Les colònies i sortides escolars són una tradició molt arrelada al nostre país i esdevenen espais únics de convivència, d'aprenentatge directe, d'educació mediambiental i permeten materialitzar el dret al lleure com un dret reconegut al nostre marc jurídic. Des de l'Associació de Cases de Colònies i Albergs de Catalunya (ACCAC) les posen en valor com una oportunitat d’aprenentatge clau.\nAmb l'estiu arriba la calor però també les colònies, milers d'infants i joves gaudiran d'aquestes activitats de lleure úniques.\nLes colònies escolars són dies de formació extraordinària. En un entorn nou i amb còmplices particulars, els infants hi viuen aprenentatges significatius a través del joc i la convivència.\nA les colònies, mobilitat segura\nAmb motiu de la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura, recollim un seguit de mesures que és recomanable adoptar quan un grup es desplaça fins a una casa de colònies.


Oficina Jove de la Selva | Èxit de participació a la Jornada de Delegats/des de la Selva\nÈxit de participació a la Jornada de Delegats/des de la Selva\nPosted at 10:10h in Activitat, Actualitat, Formació, General, Participació\tby\tClara Romaguera 0 Comments\nLa Jornada de Delegats i Delegades de la Selva es consolida com una de les activitats d’èxit que impulsa l’Oficina Jove de la Selva amb el suport dels i les professionals de joventut de la comarca. Enguany s’ha augmentat la participació dels delegats i delegades de 2on d’ESO, de tutors i tutores i la representació territorial dels instituts.\nEl passat divendres 7 de febrer es va celebrar a Sils la quarta edició de la trobada formativa de delegats i delegades on van participar un total de 103 alumnes i una trentena de tutors procedents de 17 instituts de la comarca. La bona acollida i valoració de la jornada que se’n fa any rere any fa que des de l’Oficina Jove s’aposti per a la continuïtat del projecte i per sumar esforços per seguir ampliant el treball en xarxa per tal d’oferir un espai de trobada comarcal de referència.\nLa Jornada de delegats és un espai de formació pràctica i d’intercanvi on els i les joves poden treballar diverses habilitat socials, comunicatives i de relació amb el grup per tal de desenvolupar la seva tasca com a delegats de la millor manera possible. És doncs una oportunitat per conèixer altres joves de la comarca i compartir, a partir de diverses dinàmiques participatives, la seva experiència com a delegats, així com reflexionar sobre aquesta figura.\nParal·lelament s’ha realitzat una formació adreçada als tutors i tutores a partir de dinàmiques que han convidat al debat sobre la participació de l’alumnat, el rol de delegats/da i del tutor i tutora en el marc dels centres de secundària. L’objectiu d’aquesta sessió també ha estat facilitar recursos pràctics per als tutors a l’hora d’abordar la participació a les aules. Aquesta formació l’ha realitzada l’equip de l’Oficina Jove amb la col·laboració de la Laura Masó, tècnica de participació de la Coordinació Territorial de Joventut de la Generalitat de Catalunya.\nFruit del treball fet al llarg d’aquests quatre anys en coordinació amb els centres de secundària, el curs passat es va iniciar un projecte més ampli de formació de delegats als instituts i que vol complementar el treball fet a la jornada. Alguns d’aquests instituts que segueixen aquesta iniciativa són el Rafel Campalans d’Anglès, el Vescomtat de Cabrera d’Hostalric i Breda, el de Santa Coloma de Farners i Tossa de Mar.\ncomarca, delegats, Formació, Instituts, intercanvi, jornada de delegats, la Selva, Oficina Jove de la Selva, Trobada delegats, tutors


Se suspenen les classes i les activitats culturals durant aquesta tarda i demà dijous | Ràdio Palafolls\nHome Ensenyament Se suspenen les classes i les activitats culturals durant aquesta tarda i demà dijous\nMarc Ferri , gener 22, 2020\t / 374 0\nAixí ho ha anunciat el consistori palafollenc després d’analitzar la situació actual del temporal Glòria i en previsió de les noves precipitacions de cara a aquest vespre.\nDes de l’Ajuntament s’ha aprovat via decret la suspensió de l’activitat a les dues escoles de Palafolls –Mas Prats i Ferreries-, l’Institut de la Font del Ferro i la Llar d’Infants Palafollets a partir de les 3 d’aquesta tarda i durant tota la jornada de demà dijous.\nLa 1a tinent d’alcalde del consistori palafollenc, Susanna Pla, explica que la decisió s’ha pres, principalment, per evitar els problemes de mobilitat.\nEl consistori, doncs, ha anunciat la suspensió de tota l’activitat que es realitza tant a l’interior com a l’exterior dels complexos esportius del municipi, així com tota activitat que hagi estat autoritzada prèviament per l’ajuntament i que s’hagués de dur a terme en espais exteriors.\nSe suspèn l’activitat al polígon nord de Palafolls\nLa preinscripció escolar telemàtica ha estat l’opció majoritària entre les famílies palafollenques