Gener a Nou Barris Activa | Barcelona Ciutat Digital\nHome / Noticia / Gener a Nou Barris Activa\nGener a Nou Barris Activa\nL’equipament començarà el 2020 amb activitats d’alfabetització digital, per millorar el futur professional, i amb sessions informatives d’emprenedoria\nNou Barris Activa engega el 2020 amb força. El gener, l’equipament té preparades activitats d’alfabetització digital i per millorar el futur professional. També oferirà sessions informatives d’emprenedoria i sobre les tendències del mercat. Us ho desglossem a continuació.\nAquestes activitats permeten iniciar-se amb més seguretat en l’ús dels ordinadors i Internet, i permetran dur a terme de forma més autònoma la cerca de feina, inscriure’s a portals de feina, així com d’altres usos en el món digital.\nPodeu inscriure-us a cada activitat a través dels següents enllaços:\n14 de gener, 11 febrer i 10 març, de 10 a 12 h. Practica amb el teclat i el ratolí\nAprendreu l’ús correcte del ratolí i el teclat. Obrir i tancar programes, carpetes i arxius.\n21 de gener, 18 de febrer i 17 de març, de 10 a 12 h. Coneixes el teu ordinador?\nAprendreu a conèixer les diferents parts d’un ordinador i el seu funcionament.\n28 de gener, 25 de febrer i 24 de març, de 9 a 10.30 h. Iniciació als fitxers digitals i l’emmagatzematge\nAprendreu a copiar, a guardar arxius digitals, i a crear carpetes.\n28 de gener, 25 de febrer i 24 de març, de 10.30 a 12 h. Comença a navegar per la xarxa\nAprendreu a cercar informació per la xarxa.\n4 de febrer, 3 i 31 de març, de 9 a 12 h. Introducció al correu electrònic\nAprendreu a enviar, rebre i contestar missatges i adjuntar documents.\nSi voleu millorar el vostre futur professional, inscriviu-vos a les activitats de curta durada de Barcelona Activa a Nou Barris. Podeu fer-ho aquí. Us ajudaran a enfocar el vostre futur professional\n8, 14, 21 i 30 de gener. Us posem al dia sobre les tendències del mercat de treball i us expliquem tots els recursos que Barcelona Activa posa a la vostra disposició per trobar feina.\n10 de gener, de 9.30 a 12 h. Tens clar quin és el teu objectiu professional?\n24 de gener, de 9 a 12 h. El primer pas cap a l’autoconeixement: mira’t i sorprèn-te\n27 de gener, de 12 a 14.30 h. De l’objectiu professional al pla d’acció\nDues sessions, 21 i 23 de gener, de 12 a 15 h. Vine a fer el teu currículum a Barcelona Activa\n28 de gener, de 12 a 14 h. Vine a fer el test de competències i millora el teu perfil professional\nQuatre sessions, 21, 23, 28 i 30 de gener, de 9.30 a 11.30 h. Coaching Laboral per a dones\nQuatre sessions, 13, 15, 20 i 22 de gener, de 9.30 a 11.30 h. Coaching Laboral Senior\n15, 22 i 29 de gener, a les 10 h. Inscripcions aquí


35. Valors a l'alça 27.04.15. Espiritualitat\nComparteix l'àudio a les xarxes socials\nValors a l'alça - 27/04/2015\nAquesta setmana a Valors a l’alça parlarem d’espiritualitat. És possible una espiritualitat sense religió? Som cada vegada més espirituals però menys religiosos? En parlarem amb Laia de Ahumada, filòloga i escriptora, i autora de llibres com Monges i Espirituals sense religió.\nA la secció Gent amb valors coneixerem l’Àlex Santaló, ell és dibuixant de còmics i acaba de publicar 17, vivir, revivir, sobrevivir, una història il·lustrada molt personal, ja que en ella explica com li van detectar un càncer als 17 anys i com se li va produir 17 anys més tard, quan en tenia 34.\nSeguidament, com a proposta amb valors, coneixerem que és el SCI de Catalunya, el Servei Civil Internacional. Concretament, la Júlia Garrell, la tècnica de voluntariat d’aquesta institució, ens explicarà que són i com són els camps de treball que organitzen cada any.


ASBAC · Associació de Botiguers d'Animals de Companyia\nc/ Londres, 96, pral. 2a. 08036 Barcelona.\nTel. 932 007 776. asbac@asbac.org\nASBAC › Avís legal i Política de Privacitat\nAvís legal I Política de privacitat I Crèdits\nINFORMACIÓ GENERAL DE LA SEU ELECTRÒNICA O LLOC WEB asbac.org\nAsbac.org (htttp://www.asbac.org) és un domini de l’Associació de Botiguers d’Animals de Companyia amb NIF G-6208517, amb domicili al carrer Londres 96 de Barcelona, 08036, tel. 932 093 478 i correu electrònic asbac@asbac.org. Mitjançant el domini asbac.org, l'associació gestiona el seu portal web, sense perjudici que puntualment o de manera permanent hi pugui haver altres adreces electròniques que també permetin accedir als continguts i serveis prestats mitjançant el lloc web asbac.org.\nL'accés i/o ús del portal d’Asbac atribueix la condició d'usuari i implica l'acceptació de les condicions d'accés i ús que consten en aquest avís legal, així com la política de privacitat i dades personals. L'usuari es compromet a utilitzar els serveis i la informació facilitada al portal asbac.org sota criteris de bona fe.\nEn cas que per utilitzar determinades funcions o serveis sigui necessari que l'usuari es registri, aquest registre s'efectuarà mitjançant formularis de dades i amb subjecció a les prevencions de la legislació de protecció de dades personals que es descriuen en aquest avís legal. Per utilitzar el portal els menors d'edat hauran de disposar del permís dels pares, mares o representants legals, que en seran responsables.\nSón titularitat d’Asbac els drets de propietat intel·lectual i industrial del portal asbac.org, que inclou els continguts i elements gràfics, el seu codi font, disseny, estructura de navegació, bases de dades i altres elements que formen part del lloc web. Per tant, correspon en exclusiva a Asbac l'exercici, en exclusiva, dels drets d'explotació en qualsevol forma i, en concret, dels drets de reproducció, distribució, comunicació pública i transformació. Qualsevol ús o reproducció que els usuaris facin d'aquests continguts, o d'altres que s'hi puguin incloure en el futur, s'han de fer seguint les previsions i respectant les limitacions de la normativa de propietat intel·lectual i en qualsevol cas amb l'autorització d’Asbac, sense perjudici dels límits que estableix el reial decret 1/1996, del 12 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de la llei de propietat intel·lectual.\nReserva de drets: Aquest avís legal no suposa cap cessió de drets a favor de l'usuari en relació a cap dels elements integrants de la web o dels seus continguts.\nEn el cas que faciliteu les vostres dades personals a través del portal asbac.org, el seu tractament se sotmet a les previsions de la llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, i la resta de normativa aplicable. Les dades es tractaran per a les finalitats indicades en els avisos corresponents i s'incorporaran en un fitxer de dades personals. Per exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació o oposició amb relació a les vostres dades de caràcter personal tractades per Asbac, us podeu adreçar a asbac@asbac.org, o a l'adreça d’Asbac que consta al principi d'aquest avís legal.\nAsbac es reserva el dret de modificar els continguts de la web i d'eliminar-los, així com també de limitar o impedir l'accés a la web, ja sigui temporalment o definitivament, sense notificació prèvia.\nLa inscripció a productes d’Asbac que es facin a través d'aquest portal serà voluntària i suposarà l'acceptació de les condicions que en cada cas s'estableixin.\nAsbac no pot garantir que el portal i el servidor estiguin lliures de virus, per la qual cosa no es fa responsable dels danys o perjudicis que es puguin causar per aquestes anomalies o qualsevol altra d'índole tècnica.\nAsbac podrà modificar en qualsevol moment les condicions aquí determinades i seran degudament publicades com apareixen aquí. La vigència de les citades condicions anirà en funció de la seva exposició i estaran vigents fins que siguin modificades per altres degudament publicades.


Trucades que aporten molt\nViure de primera mà la realitat d’una residència d’avis aporta una perspectiva molt veraç del dia a dia de la gent gran.\nÉs el cas d’Ana Belén Toro, voluntària de les Balears que, per la seva feina, coneix bé la situació de les persones que atén i, sobretot, els sentiments i preocupacions que la pandèmia els ha generat.\nEn la tasca de voluntariat, l’Ana Belén empatitza amb el col·lectiu de la tercera edat perquè en coneix la realitat i això l’ajuda en la faceta de voluntària. Actualment participa en l’activitat d’acompanyament Adopta un avi, projecte finalista als Premis EmprenedorXXI de CaixaBank. Aquesta iniciativa cerca la connexió entre generacions amb l’objectiu principal de proporcionar companyia i entreteniment a gent gran que pateix soledat. Amb trucades setmanals, manté el contacte amb una dona de Castella-la Manxa: «M’explica el seu dia a dia, com està i quins plans o rutines té. És una senyora molt activa i molt simpàtica». De mica en mica han anat establint una relació que es basa en la companyia i en el fet d’escoltar-se l’una a l’altra: «Realment és recíproc, jo escolto el que ella m’explica, però al mateix temps també m’ajuda ella a mi. Saber que, amb les meves trucades, li alegro una mica el dia és molt gratificant».\nEl projecte continua i l'Ana Belén seguirà fidel a les seves trucades setmanals: «Sempre que ella vulgui, jo continuaré. És alguna cosa que per a mi no suposa cap esforç i sé que amb això estic ajudant a algú. És el menys que podem fer».\nA més de col·laborar en Adopta un avi, l’Ana Belén també ho ha fet en diverses iniciatives durant el confinament com ara escriure cartes per a infants o per a gent gran en residències o enviar llibres a infants hospitalitzats i, fins i tot, posteriorment, ha participat en la recollida d’aliments per a persones en situació de vulnerabilitat a la seva Eivissa natal: «Totes han estat molt bones experiències, de les quals guardo un bon record».\nEl voluntariat és una cosa que duc molt endins.\nL’Ana Belén és voluntària des que va fer la majoria d’edat. Ajudar els altres en el temps lliure està molt present a la seva vida: «El voluntariat és una cosa que duc molt endins. És una experiència meravellosa que crec que cal provar una vegada a la vida i comprovar què et fa sentir».


L’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols amplia el domini públic als jardins del monestir • Ràdio Capital de l'Empordà\nL’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols amplia el domini públic als jardins del monestir\nEl consistori ampliarà el domini públic a la finca dels jardins de Can Blasco, després d’haver assolit un acord amb les famílies De la Peña i Riera Prim per afegir 650 metres quadrats que encara eren privats al bell mig de la zona verda. A canvi l’Ajuntament els cedirà una porció de 275 metres quadrats annexos a la casa que continua en mans de les famílies.\nEl govern municipal destaca que amb l’increment net de superfície pública, d’uns 338 metres quadrats, el jardí superarà les 0,55 hectàrees. Aquest espai comprèn un tram continu de la muralla medieval en què a més de la torre de guaita, s’incorpora un vell colomar i el pou que durant segles va servir per regar els bancals usats com a hortes a la comunitat monàstica i que en els últims dos segles s’han reconvertit en jardí.\nArticle anteriorCampanya d’esterilització de gats a Begur\nArticle següentPals canvia l’enllumenat públic per millorar l’eficiència energètica


Maxim Hotel Jinhua Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n208 East Wangchun Road, Yongkang, Jinhua, Xina, 321300\nMés informació sobre Maxim Hotel\nConvenientment situat a Jinhua, Maxim Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Maxim Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Maxim Hotel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Jinhua.


El blog d'en Pere Nieto: Patrimoni Horta-Guinardó\nUn dels aspectes més importants que hem de plantejar de cara a aquest mandat a Horta-Guinardó és el del patrimoni històric. És necessari plantejar de forma molt clara que vetllar pel manteniment dels elements que identifiquen un barri és fonamental. I per fi comencem a ser conscients que el patrimoni no és tan sols restes medievals o romanes. El patrimoni és tot allò que genera identitat i permet lligar a la gent amb el seu entorn. Sóc del Poblenou i és cert que el nostre patrimoni són les fàbriques. Poc a poc i gràcies al treball del moviment associatiu, s'ha anat incorporant aquest tema al paisatge del barri. No entraré més a fons en aquest tema, però crec que podeu trobar molta més informació a aquest enllaç. A Horta-Guinardó tenim un patrimoni ric i que caldrà preservar i treballar. Històricament no ha estat una prioritat. El darrer mandat ha començat a canviar la tendència, però ara tenim el repte per davant de posar en primer terme el patrimoni històric i cultural. A Horta-Guinardó tenim elements patrimonials tan importants com les Masies d'Horta, Can Fargas, les restes romanes de Can Cortada, el poblat iber de la Rovira, els safareigos del carrer Aiguafreda, els antiaeris del Turó de la Rovira ... Sense comptar amb elements més reconeguts com l'Hospital de Sant Pau o el Laberint d'Horta. Ara ve un moment difícil, veure com articulem aquest treball i donem resposta a aquest repte.\ncomencem per declarar Can Fargas, Bé Cultural d'Interès Nacional?\n8 de novembre de 2007 a les 15:38\nNo. Comencem per fer accions que permetin recuperar patrimoni i posar-lo a disposició de la ciutadania. En el cas de la Masia tenim la batalla guanyada i un cop sigui públic es podrà exercir la declaració. Per començar tenim altres prioritats. La declaració de Can Fargas com a Bé Cultural d'Interès Nacional no accelera ni garanteix més l'adquisició de la Masia com a escola de música i obrint els jardins al públic.\n8 de novembre de 2007 a les 17:18\nPodem començar a fer les dues coses alhora, no? Una cosa no treu l'altre, em penso...\nCal donar prioritat a la via que ens resoldrà el gran problema que tenim entre mans i que resoldrem d'aquí poquet... Però alhora podem anar declarant-la BCIN, no?\n8 de novembre de 2007 a les 23:01\nPau, estic d'acord. Peotser no m'he explicat prou clar. El que plantejo és que la declaració no aportarà valor afegit al nostre principal objectiu i per tant no és la prioritat. a més no és el Districte que ha de començar, ja ho vam fer, si hi ha obert un procés per declarar Can fargas Bé Cultural d'Interès Nacional és perquè el darrer equip de govern del Districte ho va impulsar.\n9 de novembre de 2007 a les 9:22\nEm sembla molt bé el plantejament que hàgiu fet vostre i prioritària la idea de mirar els elements patrimonials, sobretot els de menor volada.\nSerà ja un èxit total, quan en plens i audiències públiques hi hagi una part d'intervencions que parlin del patrimoni de tots, i una part molt més minsa, de les voreres de davant de casa nostra.\nEl treball conjunt és la base per adquirir consensos.\n9 de novembre de 2007 a les 10:54\nBé, Pere, estem d'acord en l'exposició general, però si volem recuperar el retard monumental que arrosseguem (per a mi, que conec un xic la ciutat, no trobo comparança possible amb l'evolució seguida per cap dels altres 9 districtes)cal un esforç des d'ara mateix molt seriós. Potser una mena de Consell de dues persones per barri a qui les entiotats hagin fet confiança, millor no especialment significats per les batalletes quotidianes, i que ens posin a tots plegats una proposta sobre la taula ?.\nDiria que la proposta que ahir us vam fer des de la Font d'en Fargues respecte a la zona patrimonial de Can Cortada, si s'agafé de manera ambiciosa, podria començar a cosir l'escletxa històrica que separa la plana d'Horta de la Vall d'Hebron.\nQuant a Can Fargas, coincideixo amb Coronas i Pau en que un BCIN ens permetrà lligar més el futur PATRIMONIAL de la masia.\n9 de novembre de 2007 a les 17:29


Reivindicats a l'alÇa - Diari de Girona\nReivindicats a l'alÇa\njosep guardiola 10.09.2015 | 00:00\nPablo Machín va fer ahir, per jugar la Copa al camp del Nàstic, un equip absolutament diferent del que quatre dies abans hi havia jugat en partit de Lliga. Cap de les onze cares era repetida. I amb la posada en escena dels jugadors que fins ara no havien tingut minuts a la Lliga inevitablement es posava el focus d'atenció en la reivindicació d'aquests.\nI si es tracta de posar notes n'hi ha de diverses depenent de cada jugador. Germán Parreño va deixar sensació de fiabilitat. Alcalá va combinar jugades de domini absolut amb un parell d'errades que podrien haver costat molt car al seu equip, però sense cap mena de dubte la major part de les reivindicacions en positiu cal buscar-les en els jugadors més joves de l'equip.\nAixí, David Serrano va enlluernar en diverses fases del joc, demostrant que sí és veritat que Pablo Machín no mira el DNI dels jugadors, aviat pot tenir alguna oportunitat a la Lliga.\nDe la mateixa manera, que també poden tenir oportunitats Vivi i Corís. Ahir, en especial, el de Tossa es va buidar a l'hora de córrer el carril i va desmuntar la defensa rival en més d'una oportunitat.\nEn aquest mateix capítol de reivindicacions caldria afegir-hi Jairo Morillas, autor de dos dels quatre gols gols ha marcat el Girona en la temporada.\nAhir al seu costat, Borja García, debutant amb la samarreta del Girona, va oferir un parell de detalls tècnics de molta qualitat, però també va demostrar que li falta molt de ritme per agafar regularitat.\nEn l'aspecte general, l'eliminació d'ahir a la Copa és negativa per al Girona perquè enguany disposa de dos equips complets i competitius. I, ara, els jugadors que no entrin a la Lliga no tindran on aferrar-se per tenir minuts de competició.\nI, en el futur immediat, cal tornar a pensar ràpidament en la Lliga i en el partit de diumenge contra l'Osca a Montilivi, en el qual ja és una necessitat trencar la ratxa de tres derrotes consecutives: les dues de la Lliga i la d'ahir a la Copa.


Palma (Mallorca), Crònica sentimental dels anys 60 - La primera vaga d´ençà el final de la guerra civil! - Records de l´escriptor Miquel López Crespí (pàgines del meu dietari) Ho veia davant els meus ulls i no ho arribava a creure! Homes i dones, vells i joves marxant en...\nSa Pobla i Palma (Mallorca) - Crònica sentimental dels 60 - Anar a viure a Ciutat! (per Miquel López Crespí, escriptor) Al poble, malgrat la presència dels vencedors, la vida romania estable, amb cap daltabaix previsible. Els veïns es coneixien. Érem com una gran família i,...\nCrònica sentimental dels anys 60 - Les primeres lectures: Victor Hugo, Charles Dickens, Miguel de Cervantes, Alexandre Dumas, Lleó Tolstoi, Vicente Basco Ibáñez, Max Aub, Antonio Machado, Miguel Hernández, Federico García Lorca, Rafael Alberti... El meu autèntic institut era el lloc...\nDesembre de 1976 – Records de la presó de Palma Crònica sentimental Quan érem els darrers presos de la dictadura franquista Els crits dels companys afusellats a Porlier, a Burgos, en el castell d´Alacant, m´esclataven dins del cervell. A Alacant, de nit, ens...\nCrònica sentimental de sa Pobla (Anys 20 i 30) Per Miquel López Crespí, escriptor El més emocionant, el que m’interessava especialment eren les fotos del poble, la pagesia, els jornalers i jornaleres que assistien a la inauguració. Els rostres reflectien alegria i il·lusió....\nEls vividors de la política - Palma (Mallorca) Anys 70 - Crònica sentimental de la transició (Dietari de l´escriptor Miquel López Crespí)\nEls vividors de la política Palma (Mallorca), Anys 70 Oportunistes i aprofitats en temps de la restauració borbònica - Crònica sentimental de la transició Mai no vaig entendre d´on sorgia aquesta estranya capacitat que tenien determinats personatges per olorar per...\nEls fills dels guanyadors Palma (Mallorca), Anys 70 – Crònica sentimental de la transició En els anys en què pugnàvem per acabar amb la dictadura no em venia de nou anar comprovant com alguns dels hereus dels guanyadors que rebutjaven l’herència política dels seus...\nCrònica sentimental de la transició: una roda de premsa clandestina (dietari de l´escriptor Miquel López Crespí)\nPalma (Mallorca), Anys 70: una roda de premsa clandestina - Crònica sentimental de la transició Dietari de l´escriptor Miquel López Crespí Convocàrem una reunió especial del Comitè de Direcció. Quan es constituí el partit llogàrem dos pisos clandestins. Un per a les...\nLa transició: curiositats divertides (dietari de l´escriptor Miquel López Crespí)\nCuriositats divertides de l´època de la restauració borbònica Crònica sentimental de la transició - Palma (Mallorca), Anys 70 - Els arquitectes mallorquins, el maoisme i i la Jove Guàrdia Roja Alguns dels arquitectes eren maoistes; d´altres anarquistes. La majoria ferms...\nPalma (Mallorca), Anys 70 Crònica sentimental de la transició Alguns problemes dels revolucionaris dels anys 70 Confondre partit amb sindicat va ser una de les causes principals de la desfeta posterior, quan la reforma del règim es consolidà i no ens trobàrem preparats per a fer...\nD´on sortia aquella afamegada gernació d´aspirants a sous i cadiretes? - Palma (Mallorca), 1976-77 - Crònica sentimental de la transició\nD´on sortia aquella afamegada gernació d´aspirants a sous i cadiretes? No els havíem vist mai per part ni banda! Eren fantasmes provinents d´un món inconegut Palma (Mallorca), 1976-77 Crònica sentimental de la transició D´on sortia aquella afamegada gernació...\nCrònica sentimental dels anys 70: lluita antifeixista i tertúlies clandestines\nHippies - Alguns aspectes divertits dels pseudoesquerrans dels anys 70\nEls nou rics i la destrucció de la nostra terra - Crònica sentimental dels anys 60 i 70\nCrònica sentimental dels anys 60 i 70 - Els super-revolucionaris que acabaren besant les botes dels capitalistes i els borbons\nContra Franco - Les repartides de premsa clandestina en el record\nCrònica sentimental dels anys 60 i 70 Les repartides de premsa clandestina en el record Contemplava el pis buit, les sales desertes. Pensava en les interminables reunions del passat, en el sentit de tants debats, les hores infinites discutint per un punt i una coma en els...


La moda més "sporty" s'extén pel Passeig : Passeig de Gràcia\nBrowse: Home / La moda més “sporty” s’extén pel Passeig\nLa moda més “sporty” s’extén pel Passeig\nLa línia de moda esportiva d'Oysho tindrà la seva propia botiga en el número 13 del Passeig de Gràcia.\nCategoria: Shopping | 23 febrer, 2015\nEl furor per la roba esportiva porta més d’un any en auge i no s’atura. Mentre algunes grans firmes consolidades aposten per ampliar les seves botigues del passeig (com Adidas, que acaba de reinaugurar), altres menys experimentades en aquest terreny estan creixent a un ritme vertiginós. Aquest és el cas d’Oysho, la cadena de moda íntima i esportiva del grup Inditex, que continua en plena forma i que te prevista l’obertura d’una segona botiga al Passeig de Gràcia on es centrarà precisament en el producte més “sporty”.\nOysho s’ha convertit en una de les cadenes del grup que dirigeix Amancio Ortega que més ha crescut en els últims anys, així que ja està preparant l’obertura d’un nou local de la marca en el número 13 del Passeig de Gràcia, on hi trobarem les seves peces de roba més tècniques per practicar esports com el running, el fitness o el yoga.\nJa són moltes les cadenes de moda que han apostat per llançar les seves pròpies línies esportives. Un dels primers va ser Mango, que en el 2013 va treure al mercat Mango Sports & Intimate, i després el van seguir altres gegants de la distribució de moda com H&M o Forever21.


Violin in the Grass Guest House I Wat Prasri Maha Umathewee (Wat Kaek Silom) Taiwan - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.22, Yuxiang Rd., Ciutat de Hualien, Wat Prasri Maha Umathewee (Wat Kaek Silom), Taiwan, 97057 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Violin in the Grass Guest House I és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Wat Prasri Maha Umathewee (Wat Kaek Silom). Amb aquesta situació a només 2.9 km del centre de la ciutat i a 5.5 km de l'aeroport, aquest hotel de 2-estrelles atreu nombrosos viatgers cada any. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Violin in the Grass Guest House I, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, servei d'habitacions.\nEntri en una de les 3 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Violin in the Grass Guest House I és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Wat Prasri Maha Umathewee (Wat Kaek Silom).\nTots els tipus de viatgers (22) Parelles (8) Viatgers en solitari (8) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (4)


El virus de la Febre de la vall del Rift (VFVR) té la capacitat d’ocasionar danys importants en el ramat i també representa una amenaça per a la salut pública. Un article de revisió en el que van participar investigadors del Centro de Investigación en Sanidad Animal (CISA-INIA) i del CReSA resumeix diversos aspectes relacionats amb aquest virus, i una visió general de les mesures proposades per a limitar futures epidèmies.\nUn virus que amenaça el ramat i l’home\nEl VFVR és un agent patogen zoonòtic que afecta principalment als remugants, però que també pot ser letal per als éssers humans. Es tracta d’un virus ARN de cadena negativa de la família Bunyaviridae que es transmet per artròpodes. Tot i que tradicionalment els brots han tingut lloc a l’Àfrica subsahariana, l’aparició recent de brots a l’Orient Mitjà ha augmentat la preocupació que el virus es pugui estendre per Europa, Àsia i el continent americà.\nTot i que el virus va ser caracteritzat a principis dels anys 80, l’única vacuna autoritzada per a l’ús veterinari general consisteix en una soca atenuada que s’ha relacionat amb importants efectes secundaris patogènics. Tanmateix, l’ampliació del coneixement sobre la biologia molecular del virus en els últims anys ha conduit recentment a nous avenços en el disseny de vacunes i ha permès desenvolupar mesures profilàctiques més potents per a combatre la infecció.\nPreocupació per nous brots mortals\nAltres consideracions, com la recent classificació del VFVR com a possible agent bioterrorista, han renovat l’interès per l’estudi del virus, així com per l’establiment de mesures profilàctiques per a contenir futurs brots.\nUn altre factor important en els brots recents de la febre de la vall del Rift (FVR) és l’increment de víctimes mortals humanes. Els símptomes humans d’aquesta malaltia comprenen des de fotofòbia o cefalees fins a retinitis o encefalitis. Tot i que en un principi es relacionava la FVR amb el bestiar, els brots recents a Kenya han tingut com a resultat un augment de la taxa de víctimes mortals humanes, cosa que fa que la malaltia representi una amenaça major per a la salut pública.\nNo obstant, a causa de l’augment del trànsit cap al continent africà i del creixement dels intercanvis comercials, juntament amb el canvi climàtic que afecta al nord de l’Àfrica i al sud d’Europa, existeix l’opinió, cada cop més generalitzada, que és qüestió de temps que els brots de febre de la vall del Rift comencin a afectar al sector agrícola d’Europa i d’Àsia. La combinació de tots aquests factors ha tingut com a resultat un major estudi de la patogènia del VFVR i una investigació més global sobre la protecció contra la FVR i les formes de prevenir-la.\nPaïsos amb casos confirmats de febre de la vall del Rift entre juliol de 2009 i novembre de 2010 (senyalats en vermell). Dades de ProMed-mail (International Society For Infectious Diseases [http://www.promedmail.org]).\nPrevenció i mesures\nDurant els últims anys s’han realitzat avenços importants en l’estudi del VFVR i s’han desenvolupat una gran varietat d’estratègies profilàctiques. Existeix una opinió, cada cop major, de que no ens hem de preguntar si la FVR s’estendrà més enllà d’Àfrica, sinó que ens hem de preguntar quan passarà. Tot i que la comunitat científica ha començat a treballar en possibles mesures preventives i epidèmiques a gran escala que ajudarien a evitar que això passés, encara no existeixen, en termes generals, vacunes autoritzades per a l’ús públic general que siguin de baix cost i alhora efectives. A més, les limitacions de cost i de seguretat associades a les vacunes veterinàries autoritzades que existeixen ara per ara, deixen un espai important per a la millora. Amb sort, algunes de les possibles vacunes que comentem aquí seran autoritzades per a l’ús a gran escala en un futur proper.\nExisteix l’esperança de que, juntament amb els avenços epidemiològics recents, es puguin contenir els costos econòmics i sanitaris associats VFVR.\nPer a contactar amb la coautora de la revisió:\nInvestigadora de la línea Arbovirus i artròpodes vectors


Ens plau adreçar-nos a vosaltres per tal de comunicar-vos una part de les activitats que aquesta Junta Directiva ha organitzat els darrers mesos de 2009, i algunes dels propers mesos de l’any 2010.\nEl 15 de setembre i el 27 d’octubre a Valls, ens vam reunir amb la tinent d’alcalde Núria Segú.\nEl 22 de setembre a Cambrils, el president de l’ARCCI acompanyat de socis de l’ARCCI va presentar un conveni de col·laboració amb l'Ajuntament de Cambrils.\nEl 23 de setembre a Falset, ens vam reunir amb l’alcalde Jesús Torralba.\nL’1 d’octubre a Tarragona, ens vam reunir amb el President del Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona Joan Aregio.\nEl 21 d'octubre vam organitzar un sopar a Tarragona, en record de l'amic i membre de la Junta Directiva de l'ARCCI Juli Gens i Rivalt, z”l.\nEl 23 d'octubre a les 19 hores, es va inaugurar al Port de Tarragona, l'exposició DE BAUHAUS A LA CIUTAT BLANCA DE TEL AVIV.\nEl 29 d’octubre a l’Ajuntament de Tarragona, ens vam reunir amb les regidores Begoña Floria i Rosa Rossell per tal de programar les properes activitats en el marc del conveni Enyorada Tarragona\nEl 15 de novembre vam fer una activitat conjunta la CIB i l’ARCCI a Tarragona, amb visita a l’exposició sobre BAUHAUS, al Port de Tarragona, un dinar i visita al Call de Tarragona.\nEl 18 de novembre vam fer una visita a les bodegues de vi Caixer d’ELVIwines, a Porrera (Tarragona), de la mà del Dr. Moisès Cohen.\nEl 2 de desembre a Tarragona, ens vam reunir amb el Dr. M. Benzaquen.\nL'11 de desembre van convidar el President de l'ARCCI a l'acte central dels 150 anys de la Guàrdia Urbana de Tarragona.\nL’11 de gener de 2010 a Tarragona, ens vam reunir amb el Síndic de Greuges de la Ciutat de Tarragona, Josep F. Ferrer Val.\nEl 20 de gener de 2010 a Tarragona, es va reunir la Junta Directiva de l’ARCCI.\nAnimem als socis i amics de l’ARCCI a col·laborar amb la fundació Hatikva, que te per objectiu col·laborar amb el Col·legi Hatikva de Valldoreix. Per tal de contactar envieu un mail a:\nfundacionhatikva@gmail.com, o telefoneu al 936744757, o al 686653472.\nEl volum d’activitats de l’ARCCI i el nombre de membres, prop de 700, aconsella seguir les nostres activitats i les d’altres entitats a través de http://ARCCI2007.BLOGSPOT.COM que ha estat un èxit de continguts i visites, i permet informar més puntualment.\nLa proposta de quotes per l’any 2010, que s’ha d’aprovar a l’Assemblea General serà de (20 euros pels socis numeraris de menys de 25 anys i 40 euros pels socis numeraris; seran socis protectors aquelles persones físiques o jurídiques que satisfacin una quota superior als 40 euros). Per a les noves incorporacions, després de fer l’ingrés de la quota, s’hauran de posar en contacte amb algun membre de la Junta Directiva per tal d’omplir la sol·licitud. El número de compte corrent de l’ARCCI és el: 2013 1669 14 0200097426 (Caixa Catalunya). Indiqueu en fer l’ingrés nom, cognoms i telèfon. Qui vulgui domiciliar el pagament de la quota ens ha de fer arribar nom, cognoms, NIF i número de compte corrent a qualsevol de les dues adreces electròniques que apareixen al final d’aquest comunicat.\nEl 26 de gener al Parlament de Catalunya, a les 19:00 hores, Dia Internacional de la commemoració de les Víctimes de l’Holocaust.\nEl 27 de gener a Sant Cugat, a les 20:30 hores Sopar de celebració dels 31 anys de l’ARCCI i de commemoració del Dia de l’Holocaust. Preu: 35 euros. Aforament limitat. Interessats envieu un mail amb el vostre nom i telèfon abans del 23 de gener a: falascorz@gmail.com\nLloc: HOTEL SANT CUGAT H&R, C/ CÉSAR MARTINELL nº 2, Sant Cugat del Vallés, (al costat de l’Ajuntament).\nFins el 31 de gener es podrà visitar al Port de Tarragona, l’exposició IMATGES I MEMÒRIA DE MAUTHAUSEN.\nEl 15 de febrer de 2010, començaran les classes d'un Curs d'Introducció al Judaisme Català a Mas Carandell (Reus), de 30 hores, en 10 sessions de tres hores (dilluns i dimecres) interessats telefoneu a la secretaria, tel. 977010850.\nEntre els dies 19 i 23 d’abril, a Falset, Reus i Tarragona, s’han de concretar un seguit d’activitats durant la visita de membres de la família Cavaller-Caballero (originària de Falset).\nDurant el mes d’abril, farem l’Assemblea general de l’ARCCI a Barcelona.\nFestival de Cinema Jueu de Barcelona, 12 Edició, del 29 de Maig al 6 de juny de 2010.\nA hores d’ara estem preparant altres activitats, ja us informarem quan es concretin. Restem a la vostra disposició amb un cordial xalom!\nReus, 21 de gener de 2010\npublicat per arcci a les 13:07


Contracteu un professional de confiança per guanyar visibilitat – Street View\nGaleria Aplicacions Aprèn com funciona Publica Contracta Guanya Privadesa\nContracteu un professional de confiança per guanyar visibilitat\nTriar el restaurant, la cafeteria o l'hotel adequats sol ser complicat. Inspireu confiança als usuaris amb un recorregut virtual de qualitat, que els permeti visitar el vostre establiment abans de desplaçar-s'hi. Aquestes experiències virtuals i immersives inspiren més confiança entre els clients.\nEl 44% de les vegades que els consumidors cerquen un negoci fan servir mapes i productes similars.\nIpsos study [PDF en anglès]\nDe mitjana, el 41% d'aquestes cerques de llocs generen una visita a l'establiment físic.\nLes fitxes que inclouen fotos i un recorregut virtual tenen el doble de probabilitats d'atreure l'interès dels usuaris.\nDades de l'estudi a la diapositiva següent\nEl juliol de 2015, una empresa independent d'estudis de mercat va dur a terme un estudi quantitatiu per analitzar la influència dels recorreguts virtuals en l'increment de l'interès dels consumidors pels negocis locals (concretament, a l'hora de fer una reserva en un hotel o en un restaurant).\nBaixa el resum [pdf]\nEs va fer una enquesta en línia als consumidors que havien cercat un hotel o un restaurant en línia durant els 30 dies anteriors (des de qualsevol dispositiu).\nEs va recopilar una mostra de 1.201 enquestats entre el 21 de juliol i el 2 d'agost del 2015.\nEs van crear diverses versions d'una mateixa fitxa de dues empreses locals (un hotel i un restaurant) amb informació bàsica, fotografies i un recorregut virtual (es va utilitzar el mateix contingut multimèdia en totes les versions).\nEs va demanar als enquestats que consultessin una de les diverses versions de cada empresa (de manera aleatòria). Cada enquestat va consultar el següent:\n1 fitxa d'hotel + 1 fitxa de restaurant\n1 fitxa amb un recorregut virtual + 1 fitxa sense recorregut virtual\nNota: les diverses fitxes es van presentar de manera aleatòria, uniforme i coherent en tot l'estudi.\nDesprés de consultar cada fitxa, els enquestats havien de puntuar el seu interès a fer una reserva.\nEs van recopilar les puntuacions de les fitxes alternatives (amb recorregut virtual o sense) per analitzar la influència dels recorreguts virtuals en l'interès pels negocis en qüestió.\nTrobeu un professional de confiança a la vostra zona\nComenceu cercant un professional de confiança a prop vostre.\nFiltra per estat o regió ————————————————————\nFiltra per població ————————————————————\nCanvia l’idioma o la regió: Afrikaans Azərbaycanca Bahasa Indonesia Bahasa Melayu Bosanski Català Čeština Dansk Deutsch Deutsch – Schweiz Eesti English English – Switzerland English – United Kingdom Español Español (Latinoamérica) Euskara Filipino Français Français – Suisse Français (Canada) Galego Hrvatski Isizulu Íslenska Italiano Italiano – Svizzera Kiswahili Latviešu Lietuvių Magyar Nederlands Norsk Polski Português (Brasil) Português (Portugal) Română Slovenčina Slovenščina Svenska Tiếng Việt Türkçe Ελληνικά Български Монгол Русский Српски Українська ქართული Հայերեն עברית اردو العربية فارسی አማርኛ नेपाली मराठी हिन्दी বাংলা ગુજરાતી தமிழ் తెలుగు ಕನ್ನಡ മലയാളം සිංහල ไทย ລາວ ខ្មែរ 한국어 中文 (香港) 中文（简体中文） 中文（繁體中文） 日本語


BamBuuu: TreBaLLaR d NiT\nTreBaLLaR d NiT\nCanvi total d'horaris, ara tinc com una mena de desorientació en el temps, he de pensar el dia i l'hora en que visc... a part d'això l'experiència molt positiva.\nLa nit de divendres a dissabte vaig fer de mare d'onzce nadons, jo que en ma vida havia canviat un parell de panyals de mon germà... em vaig passar la nit donant biberons i canviant bolquers, pot semblar un pal però em va encantar, són una precositat, et podries passar hores i hores simplement observant-los, i tot i que diuen que no hi veuen jo no m'ho crec!\nLa nit de dissabte a diumenge més tranquileta, he estat a la planta de traumatologia, en algun moment de la nit he tingut problemes per aguantar amb els ulls oberts però enseguida he buscat alguna cosa a fer i llestos!\nAdmiro la gent que treballa de nit jo només he estat dos dies puntuals i no sé si seria capaç d'aguantar tota la setmana amb l'horari girat...\nescrit per Little Dragonfly sobre les... 21:00\nEls horaris com tot són una qüestió de costum...els nadons són una maravella, només d'observar-los agafes confiança en el futur.\n5 de novembre de 2007 a les 14:15\nsuposo que sí que és qüestió de costums això dels horaris, el cos s'acaba acostumant a tot.\ni si que són una meravella els bebitos, tant fràgils... :)\n6 de novembre de 2007 a les 12:08


Un nou taller d’escriptura teatral – TeclaSmit Teatre\n21 gener, 2013 teclasmitDeixa un comentari\nInventar i escriure els propis textos dramàtics és una manera d’aprendre, compartir la passió pel teatre i estimular la creativitat. Des de Teclasmit sempre s’ha vetllat aquesta vessant formativa organitzant tallers i lectures dramatitzades on donar a conèixer el treball fet.\nSeguint amb aquesta vocació us oferim un nou taller d’escriptura teatral: “L’acció dramàtica”. El taller consistirà en la creació d’un text teatral breu segons les pautes dramatúrgiques que s’aniran analitzant i treballant: el conflicte com a motor de l’acció dramàtica, els conflictes dels personatges, les emocions, les reaccions, el pas del temps, l’espai, els diferents registres, el llenguatge… i moltes més.\nEl taller serà coordinat per Sergi Xirinacs. A continuació hi trobareu tots els detalls:\nCalendari: Del 2 de febrer al 23 de març. Cada dissabte de 10h a 12’30h. / fins al 6 d’abril, treball d’escenificació.\nPreu: 50€ al mes. (Descomptes per als socis de TeclaSmit)\nLloc: Local TeclaSmit (c/Smith 31, b)\nMés informació, inscripcions i contacte:


El gran llibre dels dinosaures gegants i El petit llibre dels dinosaures més petits. - Llibres i més\nCossetània publica El gran llibre dels dinosaures gegants, acompanyat d’El petit llibre dels dinosaures més petits, amb il·lustracions de Francesca Cosanti i textos de Cristina Fanti i Cristina Peraboni, que apropa als més petits al món dels dinosaures, des dels més grans i més populars a aquells dinosaures que tenen una mida molt més discreta i que són molt desconeguts.\nA banda de presentar alguns dinosaures clàssics i ben coneguts, com el T-Rex, el brontosaure o el triceratops, coneixerem per exemple al terizinosaure, que tenia unes terribles urpes que només usava per agafar branquetes, o l’anquilosaure, que a més a més d’una forta cuirassa duia una mena de martell a la punta de la cua, que li servia per destruir els seus enemics.\nEstem davant d’un bon disseny, d’il·lustracions suggerents, i d’ una rigorosa documentació.\nSi bé les gallines no van conviure amb els dinosaures, ja que és fuit dels creuaments provocats per l’home per tenir la màxima productivitat de proteïnes, les autores han incorporat una gallina a tots els dibuixos, als dels dinosaures grossos i als dels més petits, i d’aquesta forma es pot apreciar quina mida tenia realment cada dinosaure.\nSi teniu curiositat per saber moltes més coses sobre els dinosaures, trobareu El gan llibre dels dinosaures gegants i El petit llibre dels dinosaures més petits a la Sala Infantil de la Biblioteca Armand Cardona Torrandell.


Santa Magdalena inicia les classes de pintura per a adults — Santa Magdalena de Polpis\nInici » Notícies » Santa Magdalena inicia les classes de pintura per a adults\nNoticies — 02/11/2020\nDurant aquest curs, les classes de dibuix i pintura es realitzen a l’aula del primer pis de l’Edifici Social, els dilluns i dijous, de 15.30 a 17.30h i estan obertes a qualsevol persona, que tinga inquietuds artístiques. La professora de pintura, d’altra banda, explica que gràcies a aquestes classes s’estimula la psicomotricitat.\nQualsevol persona que estiga interessada a inscriure’s a aquestes classes pot passar per les oficines de l’Ajuntament per a obtindre més informació o bé assistir els dilluns i dijous directament a l’Edifici Social, en l’horari en el qual s’imparteix el curs.\nSergio Bou, alcalde de Santa Magdalena, per part seua, comenta que: “hem iniciat el curs i l’hem fet en aquesta aula de l’Edifici Social, ja que així podem garantir la distància de seguretat de tot l’alumnat, al mateix temps que complim amb totes les garanties higièniques”.\nA més, afig que “per a l’equip de govern és una gran satisfacció veure com a poc a poc estem donant-li més usos a l’Edifici Social, que sens dubte, en breu, serà el motor de tot el nostre teixit social i cultural”.


El Grup Alba, una de les 8 empreses seleccionades en la prova pilot del projecte Transicioenergetica.cat que impulsa Som Energia i Som Mobilitat | Associació Alba\nEl projecte neix per ajudar a fer la transició energètica de les empreses i organitzacions.\nLes empreses seleccionades rebran, gratuïtament, una diagnosi, assessorament i propostes de millora energètiques\nVuit empreses catalanes, entre elles l'empresa social Grup Alba, han estat seleccionades per participar a la prova pilot de Transicioenergetica.cat, el projecte pel qual Som Energia i Som Mobilitat volen ajudar el teixit empresarial a tendir cap a una economia baixa en emissions i energèticament eficient.\nDes de la comissió Alba Verda del Grup Alba i com a accions de responsabilitat social empresarial, ja fa temps que s'estan impulsant millores d'eficiència energètica en alguns dels seus serveis com l'ús de bombetes leds; la implantació de contenidors de reciclatge; mesures per reduir les emissions i les impressions a paper, etc. "Poder accedir en aquesta prova pilot permetrà a l'entitat traçar un full de ruta molt més clar cap a la transició energètica, un repte obligat que ens hem marcat pels propers anys", explica Maite Trepat directora gerent de l'entitat.\nA la prova pilot s’hi han presentat una cinquantena d’empreses. En el procés de selecció s’ha tingut en compte que hi hagi representats diversos sectors econòmics i diverses mides d’empresa, tant de facturació com de plantilla laboral.\nEn una primera fase, una consultora especialitzada en el sector energètic ajudarà aquestes empreses a avaluar la seva situació actual en els àmbits d’eficiència energètica, autoproducció, generació col·lectiva i mobilitat. Es farà una pre-diagonosi i se’ls proposarà un pla de treball amb les possibles millores a realitzar. Per dur-les a terme Transicioenergetica.cat oferirà una xarxa d’empreses proveïdores de serveis energètics que poden aplicar aquestes mesures. L’objectiu principal és aconseguir que cada empresa redueixi la seva dependència de les energies fòssils facilitant una reducció de les seves emissions totals. Això les farà, a la vegada, més competitives, eficients i sostenibles.\nLes 8 empreses escollides per realitzar la prova pilot són el Grup Alba, Buff, Cartodelta, Col·lectiu Ronda, Esfèric, Font Nova, Som Biomassa i la Universitat de Vic – Universitat Central de Catalunya. Totes elles rebran, de forma gratuïta, una diagnosi i un assessorament energètic per poder passar a l’acció.\nQuan s’hagi acabat la prova pilot, previst a l’octubre, el projecte s’obrirà a totes les empreses i organitzacions que se sentin compromeses i vulguin fer la transició energètica. Les que hi estiguin interessades, poden apuntar-se al web transicioenergetica.cat per rebre informació.


la serp blanca: Una novel·la lliure (1)\nUna novel·la lliure (1)\nQuan pensem en la literatura russa, de seguida ens vénen al cap els noms dels grans novel·listes de la segona meitat del XIX. En primer lloc, Tolstoi i Dostoievski, de seguida Txékhov i, si reculem una mica, Lermontov, Gogol i Turguenev. Per a un rus, però, l’autor per excel·lència és Puixkin, encara que fora de la seua àrea lingüística no passa de ser un nom que tota persona culta coneix, però que rarament es relaciona amb l’experiència real i sostinguda d’haver llegit les seues obres, llevat d’algunes creacions en prosa com ara La filla del capità i Relats del difunt Ivan Petróvitx Belkin / La dama de piques. La raó principal d’aquesta apreciació tan diferent és que el vers de Puixkin és molt difícil de traduir, i la major part de la seua producció literària està escrita en vers, com Eugeni Onegin, la seua obra mestra.\nLa dificultat de traduir el vers de Puixkin no és una conseqüència de ser un vers retòricament exhuberant. Ben al contrari. El crític D.S. Mirsky, autor d’una història de la literatura russa que recomanava Vladimir Nabokov, caracteritzava l’estil de Puixkin com a clàssic, precís i lògic, i remarcava que estava fortament influït pel de Voltaire. La seua bellesa depèn en bona part de la tria de les paraules —de l’ús feliç del mot juste—, i la seua efectivitat poètica de l’ús de la metonímia i altres figures purament verbals semblants de la parla, rebutjant tot imatgeria metafòrica, de l’adequació del ritme amb el to i de la complexa textura del so. Mirsky afirmava també que en l’Eugeni Onegin l’harmonia del vers està basada en una completa adequació mútua del ritme i de la sintaxi, i en una pràctica subtil i complexa de l’al·literació —«la meravellosa alliteratio puixkiniana, tan elusiva». Està clar que no saber llegir en rus és una de les desgràcies de la meua vida.\nUna altra raó de la veneració dels russos per Puixkin és que va ser el creador de la literatura russa moderna, que és com dir de la literatura russa tout court. El que hi havia abans no era del tot homologable al que s’entenia per una literatura completa. S’havia cultivat, sobretot, la poesia, en perjudici de la prosa literària, i no hi havia un consens entorn d’un model de llengua literària. D’una banda, els arcaïtzants propugnaven una llengua elevada, derivada de l’eslau eclesiàstic, separada deliberadament de la llengua oral. De l’altra, els moderns defensaven un estil mitjà, ni popular ni cultista, basat en el rus que parlava la noblesa, molt afrancesada aleshores. Josep Iborra, en el seu assaig Puixkin, el poeta nacional rus, assenyalava que aquest autor va participar en aquella polèmica lingüística, però que no es va alinear en cap dels dos bàndols: «Trià el que li va semblar més aprofitable, però, sobretot, va saber treure partit, genialment, del tresor de la llengua russa, tal com la parlava el poble. En va utilitzar el lèxic i els registres i estils, que sabé combinar amb els elements de la tradició literària culta. Com que era un home format en les obres de l'antiguitat clàssica i de les literatures nacionals europees, aconseguí crear la llengua literària russa, una llengua que esdevenia, de cop, viva, moderna, precisa, mal·leable. De més a més, la seua visió poètica, àmplia, el va portar a conrear tots els gèneres, formes i estils, en vers i en prosa. Puixkin trencava la rígida barrera entre els gèneres, en creava de nous i ho feia servint-se hàbilment de diferents tècniques… En va resultar no una obra més o menys confusa o caòtica, ni una llengua literària estranya. Al contrari, en Puixkin tot és concisió, senzillesa, precisió. Com a poeta, era un virtuós que tenia com a consigna “dir simplement les coses simples”».\nEl motiu fonamental, però, perquè Puixkin siga considerat a Rússia l’autor de la literatura russa és una conseqüència, evidentment, de les seues virtuts literàries. Sobretot, d’Eugeni Onegin. Cal dir-ho ben clarament: és una obra mestra, de primera fila, amb una gràcia i una vivacitat que no decauen mai. Jorge Luis Borges va afirmar més d’una vegada que la Divina comèdia era el millor llibre de la literatura universal pel rigor de la seua construcció, per la varietat de matisos i detalls, per la precisió de les imatges i per la varietat temàtica. Sense entrar en una competició per veure qui és el més guapo literàriament, Eugeni Onegin compleix de sobres totes aquestes qualitats. Hi ha un inconvenient, però, per al lector que no pot llegir aquesta obra en rus: està escrita en vers, i com intentaré explicar més endavant, la forma versificada és imprescindible per apreciar-ne les qualitats.\nEn principi, traduir una obra en vers mantenint en la llengua d’arribada el metre, el ritme i la rima de l’original és senzillament impossible, perquè això obliga a distanciar-se del sentit original contínuament. En català disposàvem d’una traducció en prosa, excel·lent, a cura de Xavier Roca-Ferrer, publicada per Columna el 2001, acompanyada per una introducció del mateix traductor a l’obra i la personalitat de Puixkin i d’una cronologia puixkiniana, que ressegueix els fets més importants de la vida de l’escriptor rus (la biografia de Puixkin és una de les novel·les més entretingudes de la literatura russa). Roca-Ferrer no va fer aquesta traducció a partir de l’original rus, llengua que no coneix, sinó d’altres traduccions, sobretot de la de Nabokov a l’anglès, també en prosa. El resultat, insistesc, és excel·lent. Però l’Eugeni Onegin necessita el vers. Quan es va anunciar l’aparició de la traducció d’Eugeni Onegin que ha fet Arnau Barios, publicada pel Club Editor, mantenint la forma estròfica, la rima i el ritme iàmbic de l’original, reconec que la meua primera reacció va ser de suspicàcia. No sé rus, i no puc confrontar-la amb l’original. Desconfiat com sóc, no em resignava i l’he comparada amb la de Roca-Ferrer. He de reconèixer que els resultats aconseguits per Barios són excepcionals, gairebé miraculosos. En la majoria dels casos, el manteniment de la forma poètica original no porta a sacrificar-ne el sentit. He llegit aquesta traducció ple d’entusiasme, profundament agraït. Eugeni Onegin m’agrada ara molt més del que ja m’agradava.\nL’extraordinària originalitat de l’Onegin desconcerta. A quin gènere pertany en realitat aquest llibre? El podem definir tranquil·lament com una novel·la en vers, però l’etiqueta sembla gairebé un oxímoron, si més no a partir de l’època contemporània. En alguns passos, Puixkin s’hi refereix com el seu poema, o com els seus versos. Cap al final, en la penúltima estrofa, en parla com d’«una novel·la lliure». Què volia dir amb aquesta expressió? Segurament, que no s’adaptava a les regles de cap gènere conegut en concret. Era una novel·la, perquè conta una història amb uns personatges ben caracteritzats o definits, però lliure, perquè aquest és el to que la domina de cap a cap, plena de digressions, anant avant i enrere, transgredint constantment les convencions narratives, parodiant-les… La lleugeresa i l’enjogassament proporcionen el clima natural per a totes les digressions i opinions amb què Puixkin contrapunta la seua història. Una novel·la lliure, doncs. I al mateix temps, fortament cohesionada per la forma estròfica.\nEn el moment de la seua publicació, l’Eugeni Onegin es distanciava tant de la novel·la tradicional en prosa com del poema romàntic. L’impuls inicial li va venir a Puixkin del Don Juan de Byron, però a part de la idea general d’escriure un poema narratiu llarg en estances, amb un tema pres de la vida contemporània, i en un to que combinava la gravetat i la lleugeresa, Eugeni Onegin té poc en comú amb el poema de l’escriptor anglès. Al caràcter fragmentari del poema romàntic, Puixkin hi contraposava una nova fórmula que produeix la il·lusió d’una narració que transgredeix constantment el seu desenvolupament. En Eugeni Onegin no hi ha elements de gènere tan tradicionals com el principi (s’exposa irònicament al final del capítol setè) ni el final. L’eslavista anglès Richard Freeborn, en les pàgines que va dedicar a aquesta obra en The Rise of the Russian Novel, va destacar un fet que crida l’atenció: l’exactitud cronològica de la història, situada en un temps històric i en un context autèntic. Hi afegia que l’extensió de temps que ocupen els fets narrats implica que estem davant d’una crònica en què els esdeveniments i les relacions humans semblen desenvolupar-se sense la intervenció de l’autor. Les escenes es juxtaposen sense la rèmora de la intriga, sense la palla que habitualment carrega tota novel·la per fer avançar l’acció narrativa. La ficció sembla basar-se en el fet que, a mesura que el temps passa, les situacions i els personatges canvien. Per a Mijail Chílikov, autor d’una traducció a castellà d’aquesta obra publicada per Cátedra, la novel·la de Puixkin s’estructura segons el principi de juxtaposició de contradiccions, que no es resolen, establint així les bases d’un nou mètode literari capaç d’abraçar la realitat ondulant i diversa de la vida.\nPuixkin va jugar a amb la història que estava contant de la mateixa manera que Sterne en Tristram Shandy. El crític formalista rus Viktor Xklovski va ser qui primer va notar aquesta afinitat i va observar que l’enjogassament de Puixkin implicava una mena de joc amb els personatges: quan Tatiana s’enamora d’Onegin, aquest no està enamorat d’ella, i quan ell se n’enamora, ella el refusa. Xklovski concloïa, exagerant potser l’element de paròdia conscient, que el veritable tema d’Eugeni Onegin no és la història d’Onegin i Tatiana, sinó un joc amb aquesta història.\nContra la vivacitat i l’enjogassament que donen el to poètic d’Eugeni Onegin, dos elements hi juguen un paper de disciplina. El primer d’aquests és el fet que està compost en vers. La forma de l’estança, catorze versos que rimen ababeecciddiff, estableix un model prescrit que Puixkin fa servir al llarg de tot el llibre, excepte en la carta de Tatiana i en la d’Eugeni. Aquesta estrofa, amb el seu martelleig iàmbic, segueix un ritme bàsicament de dansa, no d’elegia, ni d’oda ni de balada. Ho pot incloure tot, des dels moments reflexius o filosòfics fins als més frívols i actius. Aquest ritme de dansa és perceptible en cada estança d’Eugeni Onegin. I és el que contribueix al to estilístic únic d’aquesta obra i a la seua remarcable integritat orgànica. Per això deia abans que l’Eugeni Onegin ha de llegir-se en vers.\nVinga, un descans! Continuaré i acabaré aquesta nota en la pròxima entrada.\nPublicat per Enric Iborra a 15:28\nEtiquetes de comentaris: D.S. Mirsky, Jorge Luis Borges, Literatura russa, Puixkin, Viktor Xklovski, Vladimir Nabokov, Xavier Roca-Ferrer\neduideas 4 de gener de 2020 a les 11:34\nMolt interessant l'anàlisi, m'acostaré a la traducció de Barios que recomanes a veure com resol el sempre difícil tema del vers en una altra llengua


Es compleixen 50 anys del Trasllat de Sant Jordi – Confraria de Sant Jordi, Banyeres de Mariola\nEs compleixen 50 anys del Trasllat de Sant Jordi\nEnguany es compleixen 50 anys de Pac¬te del Trasllat de Sant Jordi. Va ser el dia 21 d’abril de 1964 quan es va traslladar per primera vegada la imatge del patró (la imatge xicoteta) des del seu cambril, a la Capella de la Comunió de l’Església, fins a l’Altar Major. Es va fer en processó eixint per la porta de la Capella i accedint a l’interior de l’Església a través de la porta lateral que hi ha al carrer Sant Jordi.\nEnguany, a fi de celebrar l’ efemèride, la Confraria de Sant Jordi repartirà una estampa commemorativa a totes les persones que assistixquen al Trasllat de Sant Jordi. Serà, el dia 21 d’abril, a les 7 de la vesprada. L’acte començarà a l’ ermita de Sant Jordi i l’itinerari serà el que habitualment es fa des de la construcció de l´ ermita del Patró: carrer Sant Jordi, plaça i carrer Major, Felip IV, Sant Jaume, Ángel Torró i plaça Ma¬jor.\nAcompanyaran a la imatge les banderes de totes les filaes, capitans, bandereres, presidents, Comissió de Festes de Sant Jordi, Confraria de Sant Jordi, autoritats i poble. A l’ eixida del Sant es dispararan 21 salves d’honor.


Cóm triar un terapeuta on-line? - Olivia Sacristán | Psicòloga\nRealitzar teràpia on-line ofereix molts avantatges. És una manera de mantenir la teràpia existent sense perdre una sessió per un viatge de treball o per fer una escapada. Tanmateix permet triar a terapeutes que puguin estar lluny del teu lloc de residència, o si vius en un lloc apartat, et permet inclús fer la teràpia en pijama i des de casa 😉 independentment del clima, sense perdre temps en desplaçaments, així com tenir una major varietat de terapeutes i horaris.\nA la meva experiència com a terapeuta on-line, he observat que per a segons quin tipus de situacions, et permet obrir-te més i compartir coses que podrien resultar molt més complicades d’explicar asseguts a la consulta.\nUnes preguntes que em realitzen freqüentment son:\nEl estar on-line afecta la qualitat de la teràpia?\nÉs evident que estar de manera virtual afecta de forma diferent que estant presencialment. Pot, al menys al començament, resultar més “fred”, però això solament ocorre a la primera presa de contacte. Enseguida la interacció pren la mateixa naturalitat que a una sessió presencial.\nPersonalment considero molt útil el poder veure als clients en el seu entorn natural. Quan una persona ve a consulta, al començament ho fa en “modo educat”, i el “jo real” triga unes sessions a sortir. En la teràpia on-line la persona ho fa des del seu ambient, i molt freqüentment s’actua de manera més natural que com ho farien asseguts al meu sofà. Es a dir, es pot perdre informació del llenguatge corporal, però es guanya des de la posició de poder veure al client al seu propi espai i sentir-te en “el teu territori”.\nQuè s’ha de demanar a un terapeuta en línia?\nLes credencials i la professionalitat són molt importants en qualsevol experiència terapèutica, i especialment a la teràpia en línia. Es increïble la manca d’acreditació de moltes persones que ofereixen “teràpia” en línia. No et bases per a triar un terapeuta per la quantitat de títols que publiqui després del seu nom, ja que molts d’aquestos títols podrien ser certificacions molt senzilles d’obtenir, o que no siguin rellevants per a l’exercici de la seva feina\nÉs freqüent que les persones amb menys escrúpols siguin les més propenses a afegir una sèrie de títols confusos després del seu nom que poden significar només haver realitzar un taller de certificació de cap de setmana. Les teràpies on-line han facilitat que persones sense escrúpols operen sense una ubicació física o responsabilitat al món reial. El primer que has de fer és verificar si el títol de la persona està regulat pel Col•legi Oficial de Psicòlegs. Pregunta simplement: Estàs inscrit en un Col•legi Professional Oficial? Em pots donar el teu nombre de Col•legiat i enviar-me un enllaç per correu electrònic per a verificar-ho, si us plau? Si la persona es posa a la defensiva o et dona llargues, el meu consell és que el descartis. Un bon professional amb un alt nivell d’experiència estarà encantat de respondre a aquest tipus de preguntes, doncs ens protegeixen a tots de l’ intrusisme que tant de mal en fa.\nI per a finalitzar, escolta el teu instint. Resulta senzill realitzar la sessió? Està el terapeuta en un lloc tranquil, privat i professional o sembla la seva sala d’estar? Escoltes veus d’altres persones de fons? Està la persona vestida professionalment? Han invertit temps per tal d’assegurar-se que la càmera mostra la seva cara directament? Aquestes qüestions mostren que el terapeuta és conscient de la necessitat de crear un espai i una presentació de si mateix on et puguis sentir còmode i confiat per tal de relaxar-te, de manera que la teràpia sigui exitosa per a tu.\nSi tens quelcom dubte sobre com triar un terapeuta en línia, pots compartir-la a la secció de comentaris, comunicar-te amb mi per xarxes socials o contactar directament amb la meva consulta.\ncreixementestil de vidaTeràpies on-line\n10 desembre, 2017 at 9:19 pm


Per començar ens cal saber què volem fer, de què volem parlar, què volem ensenyar i de quina manera ho farem en funció del públic al qual ens adrecem.\nAbans de començar hem de saber quina mena de videocreació volem fer, després haurem de buscar un tema que, a més de que ens interessi a nosaltres, també pugui tenir algun interès per als altres.\nComençar a gravar és l'opció més fàcil, però si abans de fer-ho tenim un petit guió on quedin representades d'una forma concreta les idees i conceptes que volem expressar, les imatges que enregistrarem i el resultat final seran molt millors.\nEl guió ens servirà per poder organitzar-nos millor la tasca i alhora veure com realitzar-ho en funció dels mitjans de que disposem.\nUna bona forma de començar és fer una relació de tots aquells temes que són del nostre interès i de quins es poden extreure més coses en el moment de ser representats. A partir d'aquí caldrà escollir el millor què ens sembli.\nA continuació ens posarem a pensar en el desenvolupament de la història pròpiament dita, cal preveure quines són les fases a seguir i si allò que anem a fer tindrà una estructura de fases convencionals -plantejament, nus i desenllaç- o bé si segueix una estructura diferent com probablement és el cas d'una obra videoartística.\nFet això començarem a entreveure què és el que volem ensenyar, quines imatges són les que han d'entrar en escena i quina estructura representativa hauran de tenir aquestes imatges. Una bona forma de posar ordre a aquestes imatges que estem imaginant és fer un storyboard.\nUn storyboard no és altra cosa que la creació de diverses vinyetes, generalment dibuixades on es representa amb més o menys exactitud allò que volem que inclogui cadascuna de les imatges que crearem. L'story pot incloure a més el temps que ha de durar cada escena, els tipus d'angulacions que tindrà la càmera, els moviments que farà, els traspassos entre els diferents plans de filmació, el que l'espectador escoltarà i tot allò que pugui ajudar-nos a fer un enregistrament el més ordenat possible.\nUn bon storyboard facilitarà el fet de poder preveure com serà el resultat final, ajudant així a descobrir les coses que cal modificar o ajustar per tal d'obtenir un bon resultat visual i que sigui alhora entenedor pel públic al qual s'adreça.


Airbnb® | La Chapelle-Gauthier: lloguers de vacances i allotjaments - Illa de França, França\nTroba llocs on allotjar-te a La Chapelle-Gauthier a través d'Airbnb\nLloguers vacacionals a La Chapelle-Gauthier\nAllotjaments a La Chapelle-Gauthier\nHem estat una setmana a casa d'en Jean-Claude i la Monique i ens ha agradat molt. Són uns amfitrions molt amables i et fan sentir com a casa, sempre disposats a solucionar qualsevol problema o aconsellar-te. Fins i tot una tarda que tornàvem de París molt cansats, ens va convidar a cervesa i beguda fresca. Vàrem anar diversos dies a París: us aconsello agafar el tren SNCF Transilien a l'estació de Marles-en-Brie, la més propera a Pezarches, que et porta a Paris Est en 35 minuts. Nosaltres vàrem comprar l'abonament Navigo Découverte d'una setmana i pots agafar Transilien, RER, Metro i bus de forma il-limitada per les cinc zones metropolitanes de Paris per 28€ per persona. Pel que fa al transport a Eurodisney, el bus 50 para a Pezarches i et deixa a Marne-la-Vallée Chessy. Si aneu amb nens, visiteu el Parc des félins, a tres quilòmetres de Pezarches, tot un descobriment! Us recomano la casa d'en Jean-Claude, una bonica casa al camp, amb totes les comoditats i ben comunicada amb Paris.\nUn lloc perfecte per a la nostra aturada en el viatge de tornada a casa. Jean-Claude va ser un amfitrió molt encantador. Gràcies :)\nEl seu lloc era molt bo i net, us ajudaran amb qualsevol cosa quan calgui. El wifi és fantàstic i també hi ha una piscina al jardí. Quan venim a París, definitivament tornarem a estar-hi.\nGràcies per la benvinguda Monique i Jean Claude són de gran ajuda.\nQuina casa tan bonica i quina gent hospitalària! La casa rural i el jardí són molt àmplies i ideals per a una família amb nens, fins i tot hi havia una piscina.\nMolt bé acceuilli, carcassa ben decorada i funcional. Gràcies pels dolços i la provisió de la piscina els nens van quedar encantats.\nÉs un bell apartament amb detalls preciosos. Jean Claude ens va donar molts consells sobre autobusos i va suggerir que anéssim a Provins. La piscina va tenir un gran èxit amb els nens. Un si els Airbnbs més agradables ens hem quedat.\nApartament molt ben fet i bonic pati posterior.\nPézarches, Illa de França, França\nSaint-Just-en-Brie, Illa de França, França\nExcel·lent estada! Tranquil, acollidor, proper a tot, tot està aquí. Ho recomano sense dubtar-ho !! Només o acompanyat, no sereu decebuts.\nLa ubicació de la casa del propietari és molt clara i també està equipada amb fotos. És fàcil de trobar, la casa forma part d’un petit pati, el semi soterrani és molt còmode i còmode i triga uns 10 minuts amb cotxe des de Fontainebleau.\nBonic apartament petit, funcional i ben situat, tranquil. Recomano.\nUn apartament molt bonic a un preu fantàstic, té tot el que necessiteu en una bona ubicació (a més del pàrquing al carrer), no és gaire lluny de l'estació de tren, de manera que podeu arribar fàcilment a París i arribar a pocs minuts en cotxe fins al bosc. Molt recomanable!\nGran hospitalitat i gran comunicació. Un lloc molt bonic i de fàcil accés!\nApartament molt acollidor amb tot el necessari. Excel·lent relació qualitat-preu. Christophe estava molt complaent a l'arribada i la sortida.\nL’apartament es troba en una zona residencial molt tranquil·la i molt agradable, molt a prop de l’estació de tren i els autobusos. Per tant, és fàcil arribar a París i al centre de Fontainebleau. Als voltants hi ha botigues i rutes de senderisme al bosc de Fontainebleau. L'apartament és còmode, pràctic i agradable. Finalment, la comunicació amb Christophe era òptima. Recomano!\nMoisenay, Illa de França, França\nChaumes-en-Brie, Illa de França, França\nLa Chapelle-Gauthier, Illa de França, França\nVerneuil-l'Étang, Illa de França, França\nMormant, Illa de França, França\nFontenailles, Illa de França, França\nSamoreau, Illa de França, França\nGuignes, Illa de França, França\nSaint-Méry, Illa de França, França\nMachault, Illa de França, França\nCourpalay, Illa de França, França\nÉchouboulains, Illa de França, França\nLe Châtelet-en-Brie, Illa de França, França\nChâtenay-sur-Seine, Illa de França, França\nLa Chapelle-Rablais, Illa de França, França\nFontaine-le-Port, Illa de França, França\nFéricy, Illa de França, França\nAllotjament molt net i decorat amb bon gust. Molt bona estada\nNangis, Illa de França, França\nValence-en-Brie, Illa de França, França\nLes Écrennes, Illa de França, França


El pis, un article de luxe · Xavier Salvador\nEl Periódico 04/04/05\nNomés una intervenció ferma pot evitar un procés que porta camí de transformar la vivenda no en un dret constitucional\nsinó en una cosa similar a un article de luxe.\nL'accés a la vivenda a Catalunya ha registrat un empitjorament notable des del 1996 fins avui. Així ho acrediten les dades d'un estudi presentat al Govern pel conseller de Medi Ambient i Habitatge, Salvador Milà, en què es constata que els catalans destinen el 42% del salari mitjà a l'adquisició de la seva vivenda. Com qualsevol estadística, aquesta reflecteix mitjanes.\nEn algunes ciutats --Barcelona, sense anar més lluny-- aquest percentatge es dispara fins a suposar fins i tot el 60% de la retribució. La raó és òbvia, l'increment exponencial dels preus ha creat una barrera infranquejable per a la ciutadania. Fruit d'aquesta tendència, aparentment imparable, els marginats cada vegada són més i el que era una preocupació per a les capes més desafavorides de la societat ha acabat convertint-se en un problema que fins i tot arriba a les classes mitjanes.\nExcepte honroses excepcions, les polítiques de vivenda desenvolupades fins a la data han tingut sempre un caràcter marcadament assistencial. Només calia comprovar quins eren els barems econòmics d'accés als pisos de protecció oficial. Lògicament, és una actuació dels poders públics ineludible i que s'haurà de mantenir en el futur en la mesura en què la gravetat de l'assumpte no remet.\nPerò en vista de les dades estadístiques, les noves polítiques de vivenda s'haurien de configurar com l'eix angular de qualsevol actuació governamental. El disseny hauria de destil.lar un esperit ampliat, quasi universal, pel que fa als destinataris. Les administracions haurien, al seu torn, de vèncer els complexos ideològics --excessius-- i actuar en els mercats immobiliaris amb filosofia política.\nNomés una intervenció ferma pot evitar un procés que porta camí de transformar la vivenda no en un dret constitucional sinó en una cosa similar a un article de luxe. Perquè aquesta situació tan sagnant no prové tant dels alts preus que es paguen com de la diferència creixent entre aquestes quantitats i les rendes d'aquells que pretenen comprar.


Pere Arquillué, premi nacional de cultura\nMariona Omedes ha guanyat el premi nacional de cultura en la categoria d'audiovisual\nEl cantaor Miguel Poveda i l'actor Pere Arquillué han guanyat el premi nacional de cultura en les categories de música i teatre, respectivament, que atorga el Consell Nacional de la Cultura i de les Arts, ha informat la institució en un comunicat aquest dijous. També la creadora audiovisual Mariona Omedes i els cineastes Judith Colell i Jordi Cadena han estat guardonats en les categories d'audiovisual i cinema, respectivament.\nEl jurat ha distingit al cantaor de Badalona pel "rigor i la valentia de les seves propostes, sempre dotades d'un caràcter innovador", i ha considerat que el seu últim espectacle Històries de viva veu estrenat a Sevilla, ha posat de manifest el seu inesgotable servei al flamenc.\nPere Arquillué ha estat premiat per la seva interpretació "excel·lent" de Primer amor de Samuel Beckett versionada per Sanchis Sinisterra, en què l'actor "aconsegueix unir uns registres de paraula i gest excepcionals i realment innovadors".\nLa creadora audiovisual Mariona Omedes ha destacat per la seva capacitat de servir a diversos projectes, com Barcelona visions de la primera metròpoli, i "traduir les intencions d'altres amb un llenguatge audiovisual propi".\nEls cineastes Colell i Cadena han merescut el guardó per cridar l'atenció de la crítica nacional i internacional amb l'adaptació del conte Elisa Kiseljak, entre d'altres.\nAquests premis es lliuraran el proper 2 d'abril a el Saló Sant Jordi del Palau de la Generalitat en el certamen dels premis nacionals de cultura 2011, el màxim reconeixement institucional a la cultura i la creació a Catalunya, que comptarà amb la presència del president del Govern, Artur Mas


Pantà Siurana – Cornudellaweb / PrioratDigital / Segle21.cat 1998-2017\nEtiqueta: Pantà Siurana\nLa 6a ‘Neda el Món Prades Siurana’, el diumenge 1 de maig\nEl certamen enguany arriba a la seva sisena edició i els participants podran nedar 3, 6 o 9 km a l’embassament del Siurana La ‘Neda el Món Prades Siurana‘ se celebrarà el diumenge 1 de maig al pantà del Siurana (Cornudella de Montsant). Els participants podran escollir entre una travessia nedant de 3 km, una de 6 km (2 voltes al circuit) o una altra … Continua la lectura de La 6a ‘Neda el Món Prades Siurana’, el diumenge 1 de maig\nCarles X. Cabós 17 d'Abril de 2016 1 comentari\nEl Club Nàutic Cornudella i els monitors/es de Canoa Kayak Siurana organitzen una “V” aquàtica al pantà de Siurana el pròxim dimarts 9 de setembre. Tot i que la idea bàsica és fer una “V” amb caiacs, canoes o altres embarcacions de particulars amb el vèrtex a l’illa del pantà, l’objectiu va més enllà. Els organitzadors pretenen que totes les associacions de Cornudella tinguin cabuda … Continua la lectura de "V" aquàtica al pantà de Siurana el dimarts 9 de setembre\nCarles X. Cabós 2 de Setembre de 2014 Deixa un comentari\nAsseguren que el pantà de Riudecanyes comercialitza aigua de l'embassament del Siurana\nEls alcaldes de Poboleda i Torroja, i el grup ecologista GEPEC, estan en peu de guerra amb la Comunitat de Regants del Pantà de Riudecanyes. Asseguren que el riu Siurana no té ni una gota d’aigua per la mala gestió que en fan. La comunitat de regants defensa la seva gestió, i l’ACA i la Generalitat asseguren que estudiaran els fets. Les acusacions dels alcaldes … Continua la lectura de Asseguren que el pantà de Riudecanyes comercialitza aigua de l'embassament del Siurana\nCarles X. Cabós 30 de Juny de 2014 Deixa un comentari\n[Vídeo] Pantà de Siurana a vista de dron\nPantano del Ciurana from Flycamera.es on Vimeo. Espectaculars imatges de l’embassament del Siurana a vista de dron. Pujat a Vímeo el 30 d’abril de 2014 Continua la lectura de [Vídeo] Pantà de Siurana a vista de dron\nCarles X. Cabós 30 d'Abril de 2014 Deixa un comentari\nL’Ajuntament vol crear un passeig i un carril bici al voltant del pantà de Siurana.\nDimecres 14 d’abril de 2004, PrioratDigital.- Segons va informar ahir el diari El Punt, l’Ajuntament de Cornudella de Montsant està en negociacions amb l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) per tal d’habilitar un passeig i un carril bici que estaria situat al voltant del perímetre del pantà de Siurana. El recorregut, amb poc desnivell, cobriria una distància d’entre 15 i 18 quilòmetres, i permetria incrementar l’oferta … Continua la lectura de L’Ajuntament vol crear un passeig i un carril bici al voltant del pantà de Siurana.\nCarles X. Cabós 14 d'Abril de 2004 Deixa un comentari


Lleida registra dos mort més per coronavirus i 163 positius\nLleida ja registra dos morts més per coronavirus i suma 163 positius, la meitat dels quals estan ingressats. Una de les persones que han perdut la vida estava ingressada a l'Hospital Arnau de Vilanova mentre que l'altra es trobava a la residència d'Àger. La majoria dels que són a l'UCI tenen menys de 65 anys.\nEl Departament de salut ha confirmat que en les darreres hores han mort dues persones amb coronavirus a la província de Lleida sumant ja un total de cinc morts des de l'inici de la pandèmia. Un d'ells es trobava ingressat a l'hospital Arnau de Vilanova, mentre que l'altre era de la residència d'Àger, un dels brots que hi ha a la demarcació. La part positiva és que s'han comptabilitzat menys positius que els darrers dies. Divendres i dissabte se'n van confirmar desenes mentre que aquest diumenge només 14. Així el nombre oficial d'infectat és de 163 dels quals la meitat estan ingressats. D'aquests 81, 45 es troben a l'hospital Arnau de Vilanova, 35 estables a planta i 10 a l'UCI. Al santa maria hi ha 18 afectats 16 dels quals estan estables i 2 a cures intensives. 6 persones estan en centres privats, 4 a planta de l'Espitau Val d'Aran, 6 casos més al comarcal del Pallars a Tremps, tot ells estables , també una persona estable a la Seu d'Urgell i una altra a l'Hospital de la Cerdanya. Cal destacar que una de les persones que es trobaven a l'UCI de l'Arnau va passar ahir a planta. La majoria dels ingressats a curis intensives tenen menys de 65 anys, segons fonts de Salut. Està previst que aquest dilluns es posi en funcionament una ambulància llançadora per traslladar pacients de l'Arnau al Santa Maria, així com a clíniques privades, que en principi rebrien als que estan ingressats.