Dinar de Nadal de la Comunitat de Sant Egidi - Joviat\nUn any més volem celebrar el DINAR DE NADAL amb els amics de la nostra ciutat que ho necessiten: pobres, malalts, ancians, estrangers, refugiats i qui està sol. Volem que el dia de Nadal sigui un dia ple d’il·lusió i companyia per a tots ells.\n· COMPRANT UN REGAL: Les butlletes les trobareu a les recepcions de cada escola. Podeu deixar el regal a la recepció, no cal embolicar-lo, el podeu deixar en una bossa i grapar la butlleta per saber a qui va destinat.La Comunitat de Sant Egidi recollirà els regals el dilluns 17 de desembre.\n· REGALANT UNA MICA DEL VOSTRE TEMPS: podeu informar-vos els dies 30/11 i 14/12 a la Casa de la Pau (Plaça Montserrat, 1 de Manresa); podeu ajudar en els preparatius els dies 20/12, 21/12 i 22/12 a la Casa de la Pau (Plaça Montserrat, 1 de Manresa) o bé el dia 22/12 a l’Escola d’Hoteleria Joviat (Rubió i Ors 5, Manresa). Horari de tots els dies: de 17.30 a 19.30 h.\n· FENT UNA APORTACIÓ ECONÒMICA: podeu fer un ingrés al número: ES74 2100-3000-1321-0293-1895\nEn nom de totes les persones que assistiran a aquest dinar de Nadal us donem les MOLTES GRÀCIES per la vostra col·laboració.


Publicado el 26/09/2010 26/09/2010 por elisabetparra\nPotser a causa del moment econòmic actual, els llibres d’ocasió i els valorats en menys de 15 € són, segons paraules d’Albert Obradors, president del Gremi de Llibreters de Vell de Catalunya, «els més venuts fins ara a la FIRA DEL LLIBRE D’OCASIÓ ANTIC I MODERN, mentre que la venda de llibres antics es mantenen en el mateix nivell que en edicions anteriors«. El mateix Albert Obradors destaca que «els clients joves, d’entre 18 i 30 anys i majoritariament estudiants universitaris, són els principals compradors«.\nExposició Fotolibres i Punt de Reciclatge El Llibre Solidari\nCal destacar que l’exposició dedicada als llibres de fotografies ha estat un dels grans èxits de l’edició d’enguany. Juan Naranjo, historiador de la fotografia i director del departament de fotografia de Soler i Llach Subhastes Internacionals, és el comisari de l’exposició. Ell mateix explica que «a través dels fotollibres que conformen la mostra podem fer un recorregut per l’evolució estètica i conceptual dels llibres de fotografia des del segle XIX fins a finals del segle XX«. Cal recordar que l’espai dedicat a l’exposció ha canviat enguany la seva ubicació, el trobem al xamfrà de Gran Via i Passeig de Gràcia, al costat del punt de Reciclatge.\nLa tercera edició del Punt de Reciclatge El llibre solidari també està tenint molt èxit tant a la vessant de donació de llibres com en la de compra. La totalitat dels diners recaptats per la venda d’aquests llibres donats es destinarà al programa Escoles Amigues de la Infància que UNICEF està duent a terme a Moçambic per millorar la qualitat de l’educació. Tothom pot participar portant els llibres que ja no necessiti a l’estand que a tal efecte hi ha al xamfrà del Passeig de Gràcia amb Gran Via. Immediatament els llibres es classifiquen per preus (entre 1 i 10€) i es tornen a posar a la venda.\nLa FIRA DEL LLIBRE D’OCASIÓ ANTIC I MODERN tancarà la 59a edició el proper diumenge 3 d’octubre.\nMés informació i fotos de la FIRA clicant als enllaços:\nL’historiador Josep Termes i la fotografia als llibres, protagonistes de la FIRA DEL LLIBRE D’OCASIÓ ANTIC I MODERN\n59a. Fira del Llibre d'Ocasió Antic Modern\nEntrada anterior:Anterior Equus, la nueva colección de blue station by cebado\nSiguiente entradaSiguiente Aquest cap de setmana la 59a FIRA DEL LLIBRE D’OCASIÓ posa el seu punt i final


tema 2  | Química general (UB) | Unybook\nTEMA 2. ESTRUCTURA ATÒMICA I ENLLAÇ QUÍMIC 1.ESTRUCTURA DE L’ÀTOM LA MECÀNICA QUÀNTICA Segons la mecànica quàntica, els electrons es col·loquen en regions concèntriques del nucli. A cada regió se li denomina capa o nivell i cada capa s’identifica per un nombre quàntic principal (n), sent n=1 per a la capa de menor energia (més propera al nucli). En augmentar n, les capes estan més allunyades del nucli, té energia més alta i poden contenir més electrons. Cada capa, conté subnivells que són els orbitals atòmics.\nTamany dels orbitals ORBITALS     El primer nivell (n=1) conté només l’orbital s i consisteix en una regió esfèrica al centre del qual hi ha un nucli. Tots els orbitals s tenen simetria esfèrica, la qual cosa vol dir que són no direccionals.\nEl segon nivell quàntic conté: - 1 orbital s (més gran que 1s) -3 orbitals p.\nEl tercer nivell quàntic conté: - 1 orbital s (més gran que 2s) - 3 orbitals p (més grans que 2p) - 5 orbitals d El quart nivell quàntic conté - 1 orbital s (més gran que 3s) Orbital s Orbital p - 3 orbitals p (més grans que 3p) - 5 orbitals d - 7 orbitals f Orbital d Orbital f PRINCIPIS I REGLES GENERALS     El principi d’exclusió de Pauli diu que un orbital com a màxim pot allotjar 2 electrons, de manera que els seus spins estiguin aparellats.\nRegla de Hund: afirma que quan hi ha dos o més orbitals de la mateixa energia, els electrons preferentment s’allotgen en orbitals diferents abans d’aparellar-se en un mateix orbital Els electrons que es troben movent-se al voltant del nucli es troben en orbitals. El principi d’incertesa de Heisenberg diu que mai es pot determinar amb exactitud on es troba l’electró; però, es pot determinar la densitat electrònica, la probabilitat de trobar l’electró en una determinada zona de l’orbital.\nEl principi de aufhau explica com establir la configuració electrònica d’un àtom en el seu estat fonamental (el de major estabilitat). Es comença amb l’orbital d’energia més baixa i es van omplint ordenadament de menor a major energia fins que s’han col·locat tots els electrons.\nORDRE D’OMPLIMENT DELS ORBITALS PRINCIPÌ D’AUFBAU CONFIGURACIÓ ELECTRÒNICA La configuració electrònica indica com estan distribuïts els electrons en els diferents orbitals atòmics Nº d’electrons a l’orbital o subcapa Nº quàntic principal n Nº quàntic de momento angular l Estat fonamental: la configuració electrònica correspon a l’estat de més baixa energia de l’àtom.\nDiagrama orbitàlic: H CONFIGURACIÓ ELECTRÒNICA: CATIONS Cations: es perden electrons per a assolir la configuració de gas noble en la capa externa de valència (octet complet).\nI ANIONS Anions: es guanyen electrons per a assolir la configuració de gas noble en la capa externa de valència (octet complet).\nEls metalls tendeixen a perdre electrons, mentre que els no-metalls tendeixen a guanyar electrons.\nÀTOMS ISOELECTRÒNICS Els àtoms isoelectrònics són àtoms o ions monoatòmics que tenen igual nombre d’electrons, independentment de la composició del seu nucli.\nNa, Al, F, O i N són isoelectrònics amb el Ne 2. L’ENLLAÇ QUÍMIC ELECTRONS DE VALÈNCIA Els electrons de valència són els que ocupen la capa més externa de l’àtom.\nParticipen en la formació d’enllaços.\nGRUP 1A 2A 3A 4A 5A 6A 7A CONFIGURACIÓ ELECTRÒNICA ns1 ns2 ns2np1 ns2np2 ns2np3 ns2np4 ns2np5 NOMBRE D’ELECTRONS DE VALÈNCIA 1 2 3 4 5 6 7 REPRESENTACIÓ DE LEWIS DELS ELEMENTS Per reconèixer els electrons de valència s’utilitzen el sistema de punts desenvolupar per Lewis que consta del símbol de l’element i un punt per cada electró de valència que presenta.\nTEORIA DE LEWIS Els electrons de valència juguen un paper fonamental en la formació d’enllaços.\nEls electrons es transfereixen o comparteixen amb la finalitat de donar a cada àtom la configuració de gas noble a la capa de valència: el octet (8 electrons).\nLa transferència d’electrons origina enllaços iònics.\nLa compartició d’electrons origina enllaços covalents.\nTIPUS D’ENLLAÇ ENTRE ÀTOMS Regla de l’octet. Els àtoms transfereixen o comparteixen electrons per tal d’aconseguir vuit electrons de valència per als elements de la segona fila de la taula periòdica.\nHi ha dues formes en què els àtoms poden interaccionar per adquirir configuracions de gas noble: Enllaç iònic: d’electrons.\nEnllaç covalent: compartició d’electrons transferència ENLLAÇ IÒNIC La transferència d’un electró dóna a cada un dels elements la configuració de gas noble. Els ions resultants tenen càrregues oposades i s’atrauen un a l’altre formant un enllaç iònic.\nL’enllaç iònic és molt freqüent en els compostos inorgànics, però bastant inusual en els orgànics.\nTransferència d’un electró Configuració de l’He Configuració del Ne Enllaç iònic ENLLAÇ RETICULAR Una mesura quantitativa de l’estabilitat de qualsevol sòlid iònic és la seva energia reticular, que es defineix com l’energia necessària per separar completament un mol d’un compost iònic sòlid en els seus ions en estat gasós.\nQ+ és la càrrega del catió Q+Q- E=k Q- és la càrrega de l’anió d d és la distancia entre ions no és possible mesurar l’energia reticular directament. Es pot calcular mitjançant la aplicació de la llei de Coulomb, la qual estableix que l’energia potencial entre dos ions és directament proporcional al producte de les seves càrregues i inversament proporcional a la longitud que els separa.\nL’energia reticular augmenta en augmentar Q o en disminuir d.\nENLLAÇ COVALENT: COMPARTICIÓ D’ELECTRONS L’enllaç covalent, en el qual es comparteixen electrons en lloc de transferir per adquirir la configuració de gas noble (vuit electrons, octet pels elements de la segona fila taula periòdica), és la forma més habitual d’enllaç en els compostos orgànics.\nEnllaç pur o no polar. Electrons compartits per igual Enllaç polar. Electrons no són compartits per igual.\nL’ENLLAÇ COVALENT Una estructura de Lewis és una representació d’un enllaç covalent, on el parell d’electrons compartits s’indica amb línies o com parells de punt entre dos àtoms, i els parell lliures no compartits s’indiquen com parells de punts en els àtoms individuals.\nEstructura de Lewis de l’aigua H + O + H H 2e- Enllaços covalents senzills O H H O H 8e- 2e- L’ENLLAÇ COVALENT EN ENLLAÇOS MULTIPLES Els àtoms poden formar diferents tipus d’enllaços covalents. En un enllaç senzill, dos àtoms s’uneixen per mitjà d’un parell d’electrons, mentre que en els enllaços múltiples, els dos àtoms comparteixen dos o més parells. Els enllaços múltiples són més curts que els enllaços covalents senzills.\n Doble enllaç: dos àtoms comparteixen dos parells d’electrons O  C O O C O Triple enllaç: dos àtoms comparteixen tres parells d’electrons N N ESTRUCTURES DE LEWIS Les estructures de Lewis un enllaç es representa amb dos punts o una línia.\nCada línia té dos electrons, de manera que un enllaç senzill és una línia (2electrons), un enllaç doble es representa mitjançant dues línies (4electrons) i un enllaç triple a través de tres línies (6electrons).\nCal representar els parells d’electrons sense compartir o no enllaçants.\nCOM REPRESENTAR ESTRUCTURES DE LEWIS   Escriure l’estructura del compost mostrant quins àtoms estan units a quins. Posar l’element menys electronegatiu al centre N menys electronegatiu que F; N al centre.\nComptar el nombre total d’electrons de valència. Afegir-ne un per cada càrrega negativa i treure’n un per cada càrrega positiva.\nN: 5 F:7 F N F 5+(3x7) = 26 electrons de valència F   Completar l’octet en tots els àtoms excepte l’hidrogen Si l’estructura conté masses electrons, cal formar dobles i triples enllaços en l’àtom central.\nESTRUCTURES DE LEWIS DE CATIONS I ANIONS Estructures iòniques: els àtoms tenen a la capa de valència més electrons (anions) o menys (cations) dels que hi pertoquen.\nCàrrrega: (#e- en l’àtom neutre) – (#e- no compartits) -1/2 (#e- enllaçants) Ex: C: 4e- en l’àtom neutre Ex: S: 6e- en l’àtom neutre -0e- no compartits -6e- no compartits -1/2 6e- enllaçants -1/2 2e- enllaçants +1 (càrrega positiva) -1 (càrrega negativa) Patrons d’enllaç més comuns: HÍBRIDS EN RESSONÀNCIA Moltes molècules/ions es descriuen millor escrivint varies estructures de Lewis.\nEs diu que aquestes molècules/ions presenten ressonància. La molècula/ió afectat és un híbrid ponderat de les diverses estructures possibles.\nEntre les estructures ressonants s’escriuen fletxes de dobles punta.\nEx: ozó (O3) O O O O O O Híbrid Les estructures en ressonància han de:    Tenir el mateix nombre d’electrons de valència Diferir només en la distribució dels electrons de valència, la posició dels nuclis ha de ser la mateixa.\nTenir el mateix nombre de parells d’electrons compartits i no compartits.\nFORMES RESSONANTS REPRESENTATIVES En ocasions diverses estructures de Lewis són possibles. Les formes ressonants més representatives venen determinades per les següents premisses:    En molècules neutres és preferible que l’estructura de Lewis no tingui càrregues formals. La càrrega formal ha de ser la més baixa possible.\nLes càrregues formals negatives s’han de situar sobre els àtoms més electronegatius Les càrregues del mateix signe sobre àtoms adjacents són poc freqüents.\nLONGITUD DE L’ENLLAÇ COVALENT Longituds d’enllaç: Triple enllaç < Doble enllaç < Enllaç senzill EXCEPCIONS DE LA REGLA DE L’OCTET Els àtoms del segon període (C, N, O) utilitzen els orbitals 2s i 2p per a establir enllaços amb altres àtoms.\nBeril·li i bor: octet incomplet Ex1: BeH2 (Be) -2electrons (2H) -2 x 1electró 4electrons H Be H Ex2: BF3 3 enllaços senzills (3x2) = 6 9 parells no compartits (9x2) = 18 F B F F 24 electrons Els àtoms del tercer període (P, S) utilitzen els orbitals 3s, 3p i 3d. Poden ampliar l’octet.\nL’ENLLAÇ COVALENT POLAR És la conseqüència de l’electronegativitat dels àtoms que desplaça la densitat electrònica de l’enllaç cap a un dels dos àtoms ellaçats.\nRegió pobre en e- Regió rica en e- Electronegativitat: és la capacitat d’un àtom per a atraure els electrons d’un enllaç covalent.\nCLASSIFICACIÓ D’ENLLAÇOS Els enllaços es poden classificar en base a la diferència d’electronegativitat dels àtoms que hi intervenen.\nDIFERÈNCIA D’E 0 0<X<2 ≥2 Covalent (e- compartits) TIPUS D’ENLLAÇ Covalent Polar covalent Iònic covalent polar (transferència parcial d’e-) iònic (transferència d’e-) Diferencia d’electronegativitat creixent ENLLAÇOS PER PONT D’HIDROGEN En química, un enllaç d’hidrogen (en bioquímica es diu pont d’hidrogen) ´`es una interacció atractiva entre molècules. Tot i que és el tipus d’interacció molecular més important, és un tipus d’enllaç feble en comparació amb els enllaços covalent i iònic.\nS’estableix entre un àtom d’hidrogen enllaçat a un heteroàtom electronegatiu, anomenat donador d’hidrogen (oxigen, nitrogen o fluor), i un segon àtom electronegatiu que actua com a acceptor a través dels seus parells d’electrons sense compartir.\nL’enllaç d’hidrogen també s’utilitza extensivament en processos de reconeixement molecular, i determina en gran part l’estructura tridimensional de proteïnes i àcids nucleics.\nMETALLS Elements dotats de les següents propietats:    Elevada conductivitat elèctrica (bons conductors) Mal·leabilitat (poden formar làmines) Ductilitat (poden formar fils)  Plasticitat Enllaç metàl·lic: els electrons de valència no estan lligats a un àtom en particular sinó que es distribueixen uniformement (mobilitat). Teoria de bandes.\nTeoria de bandes. Els orbitals dels àtoms metàl·lics es solapen per a donar un nombre discret d’orbitals moleculars en els que els electrons es poden moure lliurement (conductivitat).


Vaempack - Embalatge i maquinària especifica per a embalatge.\nSolucions en embalatge i maquinària\nSom una empresa respectuosa amb el medi ambient, el nostre departament de qualitat treballa per incorporar materials més ecològics i sostenibles.\nVaempack SL refoça el seu compromís amb el medi ambient amb el Certificat ISO 14001.\nSolucions en embalatge\nSolucions en maquinària\nSubministrament de material per a embalatge i maquinària específica\nOferim els nostres serveis integrals de forma eficaç\nEl nostre major esforç l’apliquem en l’optimització de tots els processos per trobar la millor combinació de qualitat, agilitat i preu.\nComptem amb un equip expert sempre disposat a trobar solucions personalitzades per als nostres clients i disposem d’una àmplia selecció de materials i màquines. Cada projecte és un repte, que ens fa estar al dia de les novetats del sector i actualitzar el nostre stock contínuament.\nUna Flota Pròpia de transport ens permet oferir un servei ràpid. La nostra agilitat i capacitat de reacció ens distingeix són valors afegits al nostre servei.\nSom una empresa experta en packaging per a tot tipus d’indústria\nLa nostra experiència, de més de 30 anys en el sector de l’embalatge, ens ha permès especialitzar-nos en sectors tan diversos com, la logística, construcció, mecànica, subministraments industrials, indústria química, paperera o alimentació. Servim actualment a primeres marques d’aquests sectors.\nDisposem d’un equip propi, altament qualificat, que manté una estreta relació amb clients i fabricants, per assessorar i aportar les millors solucions per protegir les peces dels nostres clients i els seus projectes.\nÀmplia gamma de productes per donar el servei ràpid i assessorament de maquinària específica\nActualment comptem amb més de 2000 referències en stock als nostres magatzems situats a la població de Granollers a 30 km de Barcelona.\nComptem amb una àmplia oferta de materials consumibles que ens permeten cobrir de forma àgil qualsevol necessitat d’embalatge.\nDisposem de Maquinària Pròpia per fabricar Film Preestirat i adaptar tot tipus de film, podent oferir gran varietat de formats i personalitzar amb qualsevol impressió, de forma ràpida i econòmica.\nTambé som especialistes en maquinària d’embalatge, podent assessorar en processos finals de línia amb les màquines que donin millor resposta als projectes dels nostres clients. Disposem d’una gamma àmplia i de gran qualitat.\nConsulta tota la nostra oferta aquí\nVAEMPACK S.L. és una empresa consolidada, nascuda l’any 1989 a Granollers, Barcelona, dedicada a donar solucions a qualsevol de necessitat d’embalatge per a tot tipus d’indústria.\nHem treballat i crescut per oferir als nostres clients totes les opcions de Packaging del mercat i trobar el millor servei integral. Som especialistes en Film Preestirat i disposem de Maquinària per a fabricar el nostre propi material, sent màxim productor de Catalunya.\nLa nostra empresa està formada per un equip de professionals del sector, amb un objectiu comú, assessorar i servir de forma àgil i eficaç als nostres clients.\nEls nostres valors són l’eix central de l’empresa i de la nostra gestió\nTreballem per estar a prop dels nostres clients, assessorant i adaptant els nostres productes a les seves necessitats\nEl nostre equip humà sempre compromès i en contínua evolució, és el que ens diferencia d’altres empreses del sector\nNomés incorporem en els nostres productes primeres marques. Els processos de la nostra empresa segueixen un rigorós control de qualitat i seguretat. Màxim compromís amb els nostres clients\nUn tracte ràpid i directe és la clau per a l’èxit, per això apliquem el nostre màxim esforç per estar disponibles i aportar la nostra experiència i ajuda als nostres clients\nApostem per trobar la solució que millor s’adeqüi a cada circumstància, sent eficients en tot moment, amb honestedat i orientació al client\nEls nostres processos estan avalats amb la certificació ISO 9001 / ISO 14001\nEstem en contacte permanent amb administracions i indústria per fomentar la millora contínua i compartir la nostra visió per assumir els reptes del sector.\nSom una empresa compromesa amb el medi ambient, el nostre departament de qualitat treballa per incorporar materials més ecològics, sostenibles i amb el menor impacte mediambiental.\nTots els nostres productes compleixen les normes internacionals de producció.


és l'acupuntura segura? què saber abans de provar-ho | portobelloartgallery.com\nL’acupuntura pot ser desconcertant per als no iniciats. Al cap i a la fi, qui vol sotmetre’s voluntàriament a una sessió de picar i prodigar? Preneu-me’l, el bebè més gran del món: he experimentat més dolor a les dents que vaig a l’acupuntura. Tan nerviós com en un primer moment em va sotmetre a voler ser un coixí humà, estic content que l'hagi deixat fora aquesta primera vegada -perquè vaig deixar la sessió sentint-me una mica més tranquil·la, una mica més tranquil·la i molt més feliç que quan vaig arribar. a.\nTampoc ha estat un efecte placebo. Segons la doctora Elizabeth Trattner, doctora en medicina xinesa i integradora, una sessió d’acupuntura pot elevar els nivells d’hormones específiques, augmentar la immunitat i estimular la secreció d’endorfines i neurotransmissors que actuen com a analgèsics naturals i impulsors de l’estat d’ànim. Si bé no necessàriament està pensat per substituir l’atenció mèdica (especialment en casos de malalties greus com el càncer), pot ser una eina útil per promoure el benestar. El doctor Trattner diu que l'acupuntura pot aprofitar el cos per ajudar-lo a guarir-se versus la curació d'un medicament. S'ha demostrat que ajuda amb l'estrès i l'ansietat, problemes de son, fertilitat i fins i tot problemes sexuals.\nAixí que sí, hi ha molts beneficis. Però l’acupuntura, com qualsevol altre procediment relacionat amb la salut, necessita una mica més d’investigació (i avaluació del risc) abans de presentar-se a la clínica més propera. Aquí teniu el que heu de saber abans de la primera sessió.\nCom funciona l’acupuntura\n'L'acupuntura es basa en antigues teories xineses del flux de qi (energia) i xue (sang) a través de diferents vies o més concretament, carreteres energètiques anomenades meridians o canals a través del nostre cos', diu Lisa Sutton, un acupuntor autoritzat i co-propietari de CQC Acupuntura Inc\nElla diu que l’agulla o “la prescripció puntual” actua com un dels mecanismes mitjançant els quals l’acupuntura elimina bloquejos d’energia, allibera tensió i reforça el qi protector del cos o el sistema immune. Diu que això ajuda a desplaçar el cos cap a un estat d’homeòstasi, provocant-lo a la cura pròpia. '(El vostre cos) recorda una forma òptima de ser i vol tornar-hi', diu Sutton, fins i tot si heu estat malalt durant molt de temps o no heu menjat bé. 'Potser us haureu de reequilibrar molt, però el vostre cos encara ho vol fer.\nSegons l'Albert Levesque, Ac., Acupunturista de Clinique Altermed, a Montreal, quan l'accepta un expert amb llicència, l'acupuntura pot ser segura per a qualsevol persona. 'De fet, fa meravelles per reduir nàusees, cremades cardíaques o mal d'esquena durant l'embaràs', afegeix. Sutton està d’acord: una acupunturista amb experiència i certificada, segons ella, serà amable i tindrà cura d’evitar certs punts sobre les dones embarassades que puguin induir part del treball.\nNo obstant això, l’acupuntura presenta alguns riscos igual que qualsevol tractament per a la salut. Els efectes secundaris comuns inclouen dolors musculars menors (tot i que normalment desapareixen poc després del procediment, diu Levesque) i petites quantitats de sagnat o hematomes per on va entrar l’agulla. També heu de saber al vostre acupunturista si teniu un trastorn hemorràgic o estàs encès. diluctors de la sang, ja que per la Clínica Mayo pot augmentar el risc de contusió o hemorràgia de les agulles. Hi ha també extremadament casos rars de pulmó col·lapsat, tot i que la majoria de les investigacions indiquen que es poden evitar aquests efectes secundaris més escarmentats acudint a un professional legítim i ben format.\nCom trobar un acupunturista\nEstàs confiant al teu agrupador amb dolències físiques i emocionals potencialment greus, per la qual cosa és crucial assegurar-se que estiguin qualificades. 'Si teniu una manicura o les dents del vostre gos netejades, voleu una persona amb llicència. El mateix professional passa per la seva salut, segons el doctor Trattner.\nEl doctor Trattner diu que el seu acupunturista ha de tenir una llicència en el seu estat i també ser certificat de la Comissió Nacional de Certificació per a l'Acupuntura i la Medicina Oriental amb almenys de cinc a deu anys d'experiència al cinturó, idealment amb una especialització com la fertilitat o la medicina esportiva. Hi afegeix que fer compres o demanar recomanacions als amics pot ser una eina útil per trobar el professional adequat. 'Ser un consumidor informat', diu.\nMantingueu el barret d’investigador un cop entreu a la seva oficina. 'Jo veuria una bandera vermella si algú utilitza agulles que no siguin estèrils. Levesque afirma que hi ha tant risc per esterilitzar les agulles, com la transmissió de malalties. 'També voldria buscar pràctiques d'higiene, com ara l'acupunturista que es rentés les mans abans de tractar-te i la neteja de la clínica. Afegeix que ajuda a buscar sempre un diploma a la seva paret i a llegir també comentaris en línia.\nQuè esperar durant una sessió\nMolt abans que surtin les agulles, el vostre acupuntur realitzarà un examen d’ingesta per avaluar la seva salut general des d’una perspectiva física i emocional. Es miraran la vostra llengua, 'un mapa de tots els vostres òrgans, que mostra deficiència i excés', diu Sutton i avaluaran el pols, cosa que 'pinta una imatge de la carretera energètica, estrès, problemes estomacals o excés de beguda', diu .\nEl vostre acupuntor també us preguntarà sobre on esteu al vostre cicle menstrual, així com de quina manera us sentiu emocionalment. Fins i tot pot tenir ganes de teràpia. (Vaig entrar amb problemes d’esquena i genolls, i vaig acabar amb un esperó per alguna cosa traumàtica que va passar fa deu anys que jo completament reprimit. Tot això per dir-ho: rimel impermeable fins a tot moment).\nUn cop establerts el millor curs d’acció, és el moment de les agulles. Sentireu una pessiga vaga i apagada una vegada que l’agulla entri (aproximadament una cambra de polzada a una i mitja de fondària, depenent d’on estiguin col·locant i de la composició del vostre cos). Afegeix les persones amb menys greix corporal per a accedir al punt de pressió. No ha de ser dolorós. Preneu-ho de Levesque: “Tinc per què la gent té por d’agulles. Ningú vol tenir un objecte metàl·lic que atrapi la barrera de la seva pell. I pensem en trets i mostreig de sang quan es tracta d’agulles. Però les agulles d’acupuntura són tan primes com un pèl.\nMirant cap avall durant el tractament, la col·locació d’agulles en llocs aparentment aleatoris com les orelles i les cames pot semblar confusa. Però les teves agulles les posen totes les vostres especialistes de manera molt deliberada en funció dels resultats de la vostra sessió d’ingesta. 'Cada punt d'acupuntura té una funció específica, ubicació, diàmetre i profunditat de l'agulla, que també depèn de la mida, l'edat i la constitució del pacient', diu Sutton.\nAleshores, simplement ... estareu allà una estona amb agulles al vostre cos. Quant de temps depèn del que estigueu tractant i dels vostres nivells d’energia; si els seus nivells d’energia són baixos, el seu acupunturista pot reduir el nombre d’agulles utilitzades o el temps que es passa amb elles, diu Levesque.\nCom aprofitar al màxim el vostre tractament\nSutton diu que definitivament hauríeu de menjar abans d’una sessió d’acupuntura perquè “el moviment del qi pot fer que us maregeu. Això ajuda a regular la temperatura i el sucre a la sang, evitant els marejos, explica. (Si un client no ha menjat, insisteix que ho facin abans que comenci, és molt greu que ho prengui.)\nLevesque afegeix que per treure el màxim partit de la vostra sessió, també voleu beure molta aigua després, evitar l’alcohol i mantenir-se calent prenent un bany o dutxa calenta i menjant aliments càlids. Feu una mica d’espai a l’agenda després del vostre tractament per a que la vostra cos i la ment tingueu l’oportunitat de curar i absorbir el tractament (semblant a la manera en què funciona la shavasana o el cadàver funciona per segellar la vostra pràctica de ioga). 'Escolta el teu cos. Beu si teniu set i descanseu si esteu cansats, diu Levesque.\nAixò és el que va passar quan un escriptor va intentar l’acupuntura facial. I aquí és per què l’acupuntura està fent un gran retorn al món del benestar.\nAquí teniu el tipus de sagitari que busca aventura segons el vostre signe de la Lluna


Escriure en català: Si ells parlessin\nSi ells parlessin\n—Ei, hola! Bon dia!\nRes, no hi ha manera! Fa dies que passen i no em miren. Ni s’adonen que soc aquí. La veritat és que estic avorrit d’estar penjat a la paret sense participar en res de la casa.\nAbans es paraven moltes vegades a contemplar-me mirant els petits detalls. Els agrada molt la pintura i gaudeixen dels seus quadres observant les tècniques amb què estan fets perquè tots dos han començat a practicar l’art, ara que estan jubilats. Però des que va néixer la criatura, vull dir que van ser avis, tota la seva atenció està centrada en l’esdeveniment.\nJo comparteixo la paret del menjador amb un quadre de la Rambla de Barcelona, que es dona aires d’importància per ser de capital, però sempre li dic que en aquesta casa tenim la mateixa categoria perquè per a la mestressa tenir un quadre de l’estació de Sant Feliu és un referent de la seva vida.\nMoltes vegades explica fets de la seva infantesa, quan traspassava l’estació per anar a l’escola. Li agradava molt aquell camí que la portava a casa seva i el descampat del costat, on sempre feia alguna troballa interessant: pedres originals que guardava en una capsa, sargantanes estàtiques prenent el sol fins que les espantava, ocells aposentats en els garrofers i després, el moment difícil: traspassar les vies amb compte, amb molt de compte…\nTambé li era molt interessant mirar els gitanos acampats sota el cobert del costat de l’estació, on hi havia els plataners. S’hi estaven a temporades, sobretot a l’hivern, amb aquell fred que deixava els camps blancs al matí, i ella pensava que era trist no tenir una casa on poder viure...\nClar que aquell pas d’estació ara ja no existeix. Ja no hi ha la tanca verda, ni el til·ler gran al costat del camí, ni el vigilant amb la gorra que donava pas als trens i feia aturar la gent. Ara és una estació moderna i els camps han quedat sota el blocs de pisos i els carrers que formen el barri, al costat de la biblioteca.\nSegurament per això ha volgut tenir-me a casa seva, perquè darrera de la meva imatge s’amaguen tots aquells records que només estan pintats en la seva ment, amb els colors especials que qualsevol infant dona a les seves vivències.\n—Ei, que ja ve! i m’està mirant un altre cop! I sabeu què està pensant? ¡Quin serà el dia que posin l’ascensor per no haver baixar les escales de l’estació ni traspassar les vies amb el perill d’un accident!\nEl tupí de l’oncle Josepet\nQuan vivien tots dos, l’Esperanceta i el Josepet, em feien servir cada dia: de la post al foc, del foc a la pica. Però un dia, de sobte, l’Esperanceta va desaparèixer: vaig sentir dir al Josepet, entre plors, que s’havia mort i l’havia deixat sol. Ell va anar reduint els estris de la casa i allà, en un racó, em vaig quedar jo, petit però bufó, perquè el Josepet havia pensat que amb mi, un plat i un got, ja n’hi havia prou per a ell sol; per què embrutar res més?\nDe bon matí obria el finestró que donava al jardí i m’agafava per fer-se les sopes de pa amb llet i cafè, em rentava amb molta cura i em deixava sobre els fogons. Al migdia, per dinar, em posava les verdures que havia collit de l’hort. I jo, ben content de no estar en aquell racó on ningú no em mirava!\nPerò va arribar un dia que ningú no va obrir el finestró de bon matí, i aquell silenci no era normal. Què passava? On era el Josepet? Anaven passant els dies i jo seguia damunt dels fogons tot ple de pols. De sobte, algú va obrir les finestres i vaig sentir una veu infantil que deia amb molta alegria:\n—Mireu! El tupí de l’oncle!\nTots em volien per tenir un record del Josepet i jo em vaig posar molt content de veure que encara hi havia qui m’estimava tot i ser vell i estar ple de pols.\nAra que soc vell i estic cansat de tant fer el meu servei, recordo amb enyorança quan era nou i lluent i em tenien a la cuina, a dalt del prestatge, en un lloc preferent. A dintre, em posaven oli, però del bo, eh!, d’aquell d’oliva verge, que la meva mestressa pagava bons calerons!\nJo, a dalt del prestatge, estava tot orgullós, encara que treballava molt: abocava oli a les amanides, al pa amb tomàquet, a la cassola del rostit… Era un anar i venir. Al meu costat hi havia el setrill del vinagre, més petit que jo, que, per fer-me la punyeta, em deia:\n—Oi!, que orgullós que estàs perquè tens aquest color daurat!\n—Doncs sí! I no com tu, que estàs sempre tan agre! Però no m’estranya gens, amb això que et posen a dintre…\nTotes aquestes coses ens les dèiem sense aspror, només eren bromes; érem dos bons amics que ens fèiem companyia i ens estimàvem. Per això el dia que va caure a terra i va quedar fet bocins, jo vaig sentir molta pena.\nAra, sol al prestatge, penso molt en ell i sé que el meu final serà el mateix que el seu molt aviat.\nCentelleigs de colors i de bellesa omplen cadascun dels trossets en què m'he convertit. Són els colors que ens regala cada moment del dia, és l'harmonia del ball dels ocells i dels insectes que es posen a sobre i fan visible l'invisible. Però la meva història és una altra.\nLa meva vida està plena de mirades i fragments de paraules, de tràgics personatges que recitaven, entre d’altres, Shakespeare amb els ulls encesos: " No dejéis que enloquezca, dulces cielos! Conservad mi razón!”. Jo els mirava i escoltava astorat.\nVaig conèixer personatges diferents i complexos que compartien amb mi sentiments i emocions, fins i tot, de vegades, vaig arribar a tenir por d'aquelles mirades i gestos desafians. Les seves paraules, sovint, posaven en qüestió els límits i les possibilitats de l'enteniment humà. Eren reporters, nàufrags, detectius, bandolers… Eren homes i dones, joves i grans, eren altres i ells al mateix temps. Recitaven cançons, poesia feta lament, pregària, crit, prosa poètica i àcida, de vegades tendra i plena de fantasia. Parlaven de l’abús del poder, de l'amor, de la justícia, de l'honor, dels somnis... Parlaven sobre la família, les ciutats, els polítics...\nDe vegades rèiem junts. Rèiem quan un actor es posava un nas vermell i em mirava. Em deia que l’escenari era com un mirall, com jo, i tornàvem a riure. Em seduïa aquella actriu que se m’apropava amb coqueteria mentre es retocava el pentinat o s'estirava la faldilla. Però sobretot em complaïen els nens: aquell nen que arquejava les celles, tossut, rebel, que volia millorar tot allò que l'envoltava. La nena que portava una nina a la butxaca i reia escandalosament mentre em feia un gest posant dos dits de la mà dreta en forma de V.\nDurant aquests anys m'he emocionat, he rigut, he plorat. En silenci, i sense gairebé ser-ne conscient, vaig conèixer el món a través d'aquelles paraules i mirades. Eren trossos d'un món desconegut i familiar al mateix temps.\nUn dia, a travès de la porta mig oberta, vaig sentir llargs aplaudiments, l'espectacle s'havia acabat, el teló es va abaixar.\nSófocles deia: "De la sort que el destí té assignada als mortals ningú no se'n pot escapar". El meu destí era acabar fet trossos a una deixalleria. Des d'aquí contemplo, de nit, com l'Estrella Polar "comença a ballar, fent volar les cames, els braços, els cabells i els llargs cordons de les sabates. I mentre balla xiscla, canta, crida, reclama les seves germanes amb un Veniu amb mi! Veniu amb mi! Vinga! Vinga!*\n*Brian Friel: Dansa d'agost\nEm dic Remei\nSoc privilegiada perquè tinc les millors vistes. Els ocells em venen a veure, fins i tot fan els seus nius al meu costat. Soc molt vella però em conservo molt bé. Amb el meu so alegre convido les iaies que es donin pressa per arribar aviat a la missa de set: són poquetes i tenen molts anys. Se’m sent per tots els racons del petit poble del Pirineu.\nA les dotze anuncio l’Àngelus perquè la gent que treballa al camp pugui aturar-se per resar. A mitja tarda, em ve el record del senyor Esteve, que va estar molts anys malalt. Havia sigut l’alcalde i havia vist morir la dona i dos dels seus fills a la guerra. L’últim hivern em va tocar fer uns tocs lents i seriosos per anunciar a tots que ja havia mort. També vaig tocar amb alegria el bateig de l’Andreu, fill d’en Pere i la Maria, que va ser el primer nen que naixia des de feia molts anys.\nCada tarda, a les sis, toco a rosari, pero són molt poques les persones que venen a l’església. Al capvespre em venen a la memòria uns esdeveniments que van succeir un mes d’agost. De sobte es va començar a veure fum que venia del bosc, que estava molt sec per la falta de pluja. Algú va donar la veu d´alarma. Jo vaig començar a tocar molt fort i seguit perquè la gent s’assabentés del que passava; tots cridaven “Foc, foc!” i anaven a ajudar. A mitja nit es va donar per apagat completament l’incendi i tota la gent, molt cansada, va tornar a casa seva. Ho vaig celebrar amb un toc més suau i llarg d’agraïment.\nAixí va passant la meva vida, dia rera dia, anunciant tots els esdeveniments del poble, alegries i tristeses, misses i oracions. Soc la Remei, la campana del campanar de la parròquia des de fa més de dos-cents anys. L’únic que em sap greu és que també he de tocar per tots els campaners que m’abandonen.\nMembre d’una gran família\nAvui fa un bon dia, veig la gent passejar, una senyora s’atura i m’observa amb interès a través de l’aparador. Podríem dir que ara estic en un període d’inactivitat, potser són vacances o potser el meu final definitiu.\nFormo part d’una gran família, tinc germans i germanes, més grans i més petits. He passat per moltes mans, algunes curoses, altres maldestres. He estat testimoni de la vida diària i també de les grans ocasions, moments de felicitat, de tristor o de disputes. Tothom aprofita per parlar, és l’estona que estan tots plegats, i jo , que soc tafaner de mena, poso atenció per assabentar-me del que expliquen; però moltes vegades me’n vaig abans que acabi la conversa; després pregunto a les petites com ha anat, però elles sense conèixer el tema no han posat atenció i no saben dir me’n res, em quedo amb els relats sense final.\nDe nou en nou, la meva família era molt més àmplia, teníem un estatus professional, els meus patrons eren una empresa i ens tocava molta gent diferent. Era una vida intensa de moviment, de persones diverses i gairebé sempre anaven amb preses al migdia i amb més calma al vespre. En aquella època vaig sentir moltes converses, però jo em considerava molt anònim i no m’importaven.\nVaig començar a interessar-me per les històries quan jo i una petita part de la família vam anar a parar a una llar; allà tot era més organitzat i la feina no era tan pesada. A causa d’un accident amb l’afilador pateixo d’una ratllada al mànec i això em diferencia de la resta. El nen de la casa sempre em triava a mi perquè deia que era menys perillós, ell que n’estava aprenent, i jo ja era una mica vell, el meu tall no era tan afilat. Estava força content de les seves manetes poc hàbils i la seva pressió feble.\nEl meu germà més gran va participar en un acte feréstec i terrible: va ser l’arma d’un crim. A ell se’l van endur, sense rentar, brut de sang humana. Vam caure en desgràcia, jo i els altres ganivets, culleres, forquilles; els de peix i els petits de postres també, fins i tot els més grans de servir, tota la coberteria va ser expulsada de la casa i ens han posat a la venda en una botiga de segona mà.\nRecordo aquells anys de cares llargues… bé, no llargues, més aviat tristes. Jo gairebé no em movia; penjada a la cuina somiava amb aquelles olors fines d’arrebossats i amb aquelles dites tan reals: “Qui té la paella pel mànec, fa anar l’oli allà on vol”.\nEls Infants, que havien crescut en alçada i en responsabilitat, feien les primeres pràctiques a la cuina. Calia ajudar la mare. No es decidiren per la cassola ni per l’olla, el temps apressava. Jo vaig ser l’escollida. Ni massa gran ni massa petita. Amb els ous ferrats en passaven via. El més destre, el morenet, es va atrevir amb les truites, i no sempre a la francesa, no! Esmicolava un bocí de botifarra negra o, si li donava temps, pelava un parell de patates i una ceba; però el resultat, boníssim! Tenia una especial habilitat per girar-les, no necessitava plat; amb una embranzida les enlairava. En aquest moment, Xisca, la gateta, es posava al seu costat amb les orelles ben dretes i ben atenta. Tenia la sort que n’hi donaven un bocí, ja que l’esperança que l’improvisat cuiner tingués un mal dia sempre s’esvaïa.\nDe vegades, qui es llevava de més bon humor m’agafava per l’extrem, em premia contra la seva panxa i, fent veure que tocava la guitarra, cantava la cançó que estava de moda.\nJa per costum, els dijous la mare “feia paella”. Si aquest mot “feia” hagués volgut dir “fabricar, construir” no hi hauríem cabut a la cuina. No m’agafava a mi, s’inclinava per la més gran, rodona i amb dues nanses mirant-se cara a cara, com desafiant-se. He de reconèixer que la flaire que s’estenia per la cuina era un bàlsam, i les rialles i el bon humor eren gràcia, alegria i divertició.\nEm van començar a agafar tots els mals quan aquella caixa xerraire que tenien en el racó privilegiat de la cuina feia propaganda i parlava de les excel·lències de les paelles de ceràmica o d´inducció. Volia posar atenció però la conversa dels nois no em deixava captar bé les paraules, però gairebé totes acabaven igual: “logia”.\nI van arribar. I tant que van arribar! S´ha de reconèixer que lluïen i brillaven com el sol. Es va fer una esbandida a la cuina. Era lògic que es volguessin posar al dia, m’hauria fet mal al cor sentir alguna crítica d’aquella veïna una mica murmuradora (per dir-ho finet).\nJo vaig tenir la sort de ser rescatada pel Biel, l´eixerit fent truites. Amb un punxó i un martell em va foradar com un colador. No em vaig queixar perquè sabia que la seva intenció era bona. Em vaig convertir en la “paella castanyera”.\nSols una vegada a l’any surto per ser protagonista de la festa, però n’estic orgullosa. El porró amb mistela que passa de mà en mà ajuda a mantenir l’alegria i el bon humor.\nja n´hi peta una als nassos,\nPica ben fort!, pica ben fort!\nEm passava tot l’hivern en aquella cambra fosca i petita. Sentia les veus dels humans, el soroll de l’extractor d’aire, dels cotxes, de les motos... Crec que l’anomenaven traster: “Baixa això al traster, puja això del traster; l’he d’ordenar, però em fa molta mandra!”.\nJo era al fons, dins d’una cistella de platja, amb altres com jo i tot d’andròmines, com bronzejadors, tovalloles i un aparell raríssim que utilitzava la meva mestressa per recolzar el cap quan prenia el sol i que s’assemblava a una hamaca petita. La veritat és que m’avorria molt!\nNomés em distreia quan entrava algú, però no ho feien gaire. L’última vegada havia estat la mestressa jove per deixar alguna cosa. No ho vaig veure bé però crec que era el casc de la bici perquè feia dies que sentia un soroll nou quan marxava i quan arribava. Havia de ser la moto!\nPer fi, un dia em van treure del prestatge. Vaig viatjar amb ascensor fins al pis de la meva mestressa. Em van deixar a l’habitació on passava l’estiu. Unes mans van començar a remenar el cistell. Ui, em feien pessigolles! Em van agafar i em van olorar. Es veu que feia bona olor, perquè no em van portar, com a d’altres, a la rentadora. Menys mal, em marejava amb tantes voltes!\nDe cop, unes cames van entrar pels meus forats, unes mans tiraven amb força cap amunt. Tranquil·la, que em dono una mica més! Qualsevol li fa veure que s’ha engreixat a l’hivern! No, sembla que està quasi igual que l’estiu passat! Va, un últim esforç! Ja està! Prova passada! M’he emmotllat molt bé al seu cos! Encara viuré un estiu més!\n—Nena, mira, el banyador em queda bé. No m’he engreixat!\nAixò és el que pensa ella! La veritat és que m’he estirat tot el que he pogut. Que no sigui dit!\nA la sabateria\nComparada amb les meves veïnes, jo era senzilla i humil, massa i tot, perquè no gosava ni parlar. Les més poderoses, tan bones i cares, de color negre o marron, deien a les bambes de color verd i groc de l’altre prestatge: “Però on aneu desgraciades? Us comprarà un pinxo jove que no us cuidarà, anireu sempre brutes i trepitjareu m. No anireu mai a llocs elegants i cultes.”\nLes bambes no es quedaven callades i replicaven: “Almenys ens portarà algú que passa de convencions, que li agrada viure sense complexos; el qui ens comprarà segur que ens portarà a llocs divertits i no com a tu, que sols aniràs a llocs avorrits i tristos.”\nUna de les de taló alt i prim s’hi va ficar: “Desgraciades!, jo sí que seré l’admiració de tothom perquè aniré junt amb unes cames boniques i, per descomptat, joves, elegants i esveltes. Em cuidaran com ningú. Jo mai he anat amb una dona vella o grassa o deixada.”\n“Mira la presumida i la creguda, et penses que ets més que nosaltres i no tens res més que un taló sense substància”, van contestar totes.\nNomés jo les escoltava mig plorosa, no deia res, ningú em feia cas.\nA l’últim vaig dir amb una veu baixa que quasi no se sentia: “Però si totes anirem encastades al terra i mai podrem tenir la llibertat d’enlairar-nos i veure un altre món, no sé a què venen tantes ínfules. No som pas tan diferents!”\n—Hola! Ja no m’esperàveu, oi? Jo estic tan sorpresa com vosaltres. Veig cares noves, joves i de colors diversos, però també les clàssiques de sempre, de bona fusta de faig, unes més ufanoses i d’altres una mica enfosquides pels anys, el sol i la pluja. Totes formidables! Com us he enyorat!\nDeveu voler saber el perquè de la meva absència, és clar! Doncs mireu què va passar:\nUn dia, no sé com, vaig anar a parar a una capsa de cartró atrotinada al costat d’un tub de vitamines buit, un passador de cabells, tres botons, una baldufa i uns quants papers. Allò em va semblar un mal senyal, semblava que havia d’anar de dret a la brossa. Però no, la capsa va quedar oblidada en un racó i algú la va pujar a les golfes. Allà m’hi vaig estar molt de temps, i potser escara hi seria si unes mans que no tenien pressa no m’haguessin tornat amb delicadesa a la nostra capsa vermella.\nTot aquest temps m’he sentit molt sola i a vegades sense esperança: creia que havia arribat el meu final. L’únic consol eren els records. Recordava aquella vegada que unes quantes de nosaltres vam anar a una escola; que importants que ens sentíem! Érem les protagonistes; els noiets ens manipulaven mentre el professor parlava de palanques, màquines, resistència i força. Quin nivell! M’ha quedat gravat el que va escriure a la pissarra: F·D = R·d\nI aquell dia, quan els nens de la casa eren petits, que amb altres companyes van fer unes joguines força divertides: un avió i una mena de pistola que llançava pinyols de cirera. Ells van xalar molt, però les pobres companyes, al cap d’un temps, destrossades, van anar a parar a les escombraries.\nTambé he recordat les històries que ens explicava la més veterana, que ja no hi és. Deia que havia sentit dir que, abans, la roba l’estenien doblegada sobre un cordill o directament sobre l’herba. Quina incomoditat! Que malament es vivia sense nosaltres!\nFins i tot les nostres discussions les trobava divertides. Que si les de fusta embruten la roba quan plou; que si les de plàstic es trenquen de seguida… Ja sabeu, les eternes històries del nostre passat que ens uneixen. També he pensat en el futur. Tot i que m’agradaria equivocar-me, estic convençuda que, amb les assecadores, ja no serem necessàries. Però això no ens desanimarà, farem altres feines, com tapar bosses, donar caiguda a cortines, acabar d’esprémer el tub de pasta de dents, subjectar papers o afinar el nas. Encara podem ser molt útils! El futur és nostre!\nEtiquetes de comentaris: Àngels, Carme, Carme Valios, Dolors A, Emília, Escrits, Imma, Magda, Montse V., Rosa, Roser, Teresa


Sesión Sert. Energías renovables...\nExposició: "Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia"\nATENCIÓ: Tancament puntual de l'exposició avui dimecres 30 de juny\nEl COAC inaugura el proper dia 22 d’abril a la seu de plaça Nova l’exposició “Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia”, que mostra l’exemplaritat arquitectònica i urbanística del barri de Montbau.\nVisita comentada a l'exposició "Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia"\nEl proper dijous 1 de juliol a les 13 h, tindrà lloc una visita comentada a l'exposició "Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia", a càrrec de l'Arxiu Històric del COAC.\nLa visita tindrà una durada aproximada d'una hora.\nPer a més informació sobre les mesures de prevenció als centres del COAC, clica aquí.\nEl proper dijous 10 de juny a les 13 h, tindrà lloc una visita comentada a l'exposició "Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia", a càrrec de l'Arxiu Històric del COAC.\nS'han tancat les inscripcions, ja que l'aforament està complet.\nEl proper dijous 6 de maig a les 13 h, tindrà lloc una visita comentada a l'exposició "Montbau, 1958-1964. Entre Arquitectura i Harmonia", a càrrec de l'Arxiu Històric del COAC.


L’Onze de Setembre segons la Wikipedia | Maite Uró\n← Manifest d’autoreparació\nUn rostit i el procés →\n12/09/2011 · 11:24\nL’Onze de Setembre segons la Wikipedia\nEls 11 de setembre, a Catalunya ens concentrem a conmemorar la desfeta de 1714 i aprofitem per reivindicar el nostre dret a tenir tot allò que encara no tenim i ens mereixem. Alguns polítics, pixant fora de test, fan paperots com el d’Albiol a Badalona però en general, tots plegats, estem a l’alçada de les circumstàncies i ens posem una mica transcendentals.\nDes de fa 10 anys també recordem els atemptats de Nova York i tornem a veure les imatges d’avions estavellant-se a les Torres Bessones i sentim de nou anàlisis sobre què va passar i per què.\nAhir, però, vaig pensar que del cop d’estat i l’assassinat d’Allende a Xile el 1973 ja no s’en parla o s’en parla poc, i vaig pensar que potser hi ha altres coses que ja no recordem i que també van passar un 11 de setembre.\nI me n’he anat a la Wikipedia que és molt més que una enciclopèdia i té coses molt curioses. Una d’elles és que pots triar un dia qualsevol de l’any i t’apareix una llista de coses que van passar, de persones que van néixer i morir aquell dia, festes varies i sants del dia.\nLa cosa és que resulta que un onze de setembre han passat moltes coses però segons en quin idioma t’ho miris te’n diuen unes o unes altres. A l’edició espanyola només ho separen per esdeveniments, naixements, morts, festes i santoral. A l’edició catalana ho separen igual però primer hi posen les dels Països Catalans i després les internacionals. En anglès ho separen com en castellà però el santoral es converteix en una llista de festes de totes les religions i les llistes són més llargues.\nNo m’he posat a analitzar-ho a fons, però m’ha semblat curiós com a una manera de veure que el món i la història són molt diferents segons en quin idioma els expliquis.\nI finalment, de tota la llista de coses que van passar un 11 de setembre, n’hi ha una que vull celebrar encara que sigui jo sola: l’11 de setembre de 1962 els Beatles van acabar de gravar el seu primer senzill “Love me do”\nEtiquetado con 11 de setembre, albiol, allende, nova york, torres bessones, wikipedia, xile\nUna respuesta a “L’Onze de Setembre segons la Wikipedia”\nde fet no mhavia parat mai a pensar com “viuen” aquesta diada els que no son catalans com nosaltres. A mi el que em sembla es que en aquesta diada hi ha molta “parafernalia” politica ( guerra entre ciu i pp lamentable)i un aniversari patriotic dels nordamericans (amb el sr. Bush inclos, calia?). En fi, el que no sabia es que aquest dia va neixer una de les cançons que marquen la historia de la musica. i com a gran melonama que soc, gracies per descobrir.mho! Una abraçada!


El col.legi Salesià es bolca en la despedida de dos treballadores - ESCAPARATE DIGITAL\nEl col.legi Salesià es bolca en la despedida de dos treballadores\nEl col·legi Salesià es reunia este passat dijous 30 de maig per a agrair la labor exercida per Ramona Sánchez i Rosario Calero. Amb el final de curs ha arribat la seua jubilació i per este motiu el Teatre Salesians acollia un homenatge conjunt que ha comptat amb l’organització de l’equip Pastoral.\nA les 11 hores, i sense que elles saberen prèviament el que succeiria, tant els alumnes com la resta de personal relacionat amb el centre (professors, PAS...) agraïen amb gestos i paraules el treball exercit durant molts anys.\nDes de la direcció del col·legi, passant pels alumnes i fins a arribar a Ampas, va haver-hi paraules de reconeixement per a cada una d’elles.\nA esta cita tampoc van faltar els propis familiars, que des de la primera fila del pati de butaques van ser còmplices de totes les mostres d’afecte rebudes.\nA més, des de l’equip de Comunicació es va preparar un vídeo en què gran part dels seus companys els dirigien emotius missatges.\nJunt amb el visual, una cançó que es repetia constantment: ‘gràcies’ el popular bolero de Tamara.\nAmb aplaudiments, globus i cors de cartolina en què es podia llegir la lletra ‘r’, la jornada acabava amb una fotografia de les homenatjades junt amb el personal de la Casa Salesiana d’Ibi.\nPerò la celebració no ha arribat al seu fi. Els pròxims 3 i 4 de juliol, els seus companys de treball han preparat una jornada de convivència a València amb la que se’ls tornarà a reconéixer totes les hores de treball que han dedicat al nostre centre.\nMentres que Ramona s’ha encarregat de gestionar el club social del col·legi (encapçalant el servici de menjador, així com les distintes celebracions internes que s’han desenrotllat en el col·legi), Rosario ha pertangut al servici de neteja.\nEn breu, una nova etapa començarà per a ambdós.\nQuè li pareix la pujada a 950 euros del SMI?\nInsuficient sense cap dubte\nVal més això que res


Insòlit , a París ara descobreixen la sopa d’all – ACPR\nInsòlit , a París ara descobreixen la sopa d’all\nACPR / Públic / Insòlit , a París ara descobreixen la sopa d’all\nUs adjuntem las traducció d’un article aparegut a un diari francès que es sorprèn de que la gent jove pesqui als rius de París, amb tècniques d’spinning.\nAmb la “pesca al carrer”, la pesca és una creixent afició urbana\nParís i Estrasburg són les dues capitals d’aquest nou passatemps, rasburg. “Aquí ens trobem amb uns Lluços de riu de més d’un metre, que són una mica el sant grial dels pescadors de depredadors. I També hi ha Aspis, un peix molt esportiu, que va arribar d’Europa de l’Est a la dècada de 1980”.\nSón d’entre 20 i 40 anys, conectats per anglicismes els amants del peixos depredadors: els seguidors del “street fishing” es a dir de la pesca als carrers, van fer una competició aquest cap de setmana a Estrasburg, i van donar un cop de joventut a un l’entreteniment passat de moda.\n“Sempre hi ha hagut pescadors a la ciutat, però la mentalitat de la pesca del carrer és diferent. Està lluny de ser el pare que pesca, i la imatge tradicional del pescador assegut a la seva cadira plegat mirant el suro, assenyala, Andreas envom Scheidt vicepresident de la Federació de Bas-Rhin per a la pesca.\nLa pesca del carrer, que ha estat presentada per una associació i per a un fabricant de material de pesca, es podria definir com una pesca urbana i la ruta de l’esquer.\nEls seus practicants vesteixen “roba de carrer” movent-se ràpidament “punt a punt” amb les sabatilles esportives o amb bicicleta, desitjósos de preservar els recursos pesquers, retornant les seves captures a l’aigua després d’haver-la immortalitzat per a penjar-la als seus blogs de disseny hip-hop.\nSi es manegen amb la mateixa facilitat el termes anglèsos, ja que les tècniques de pesca que utilitzen s’han desenvolupat per pescar el Black bass a EUA.\nEl fenomen, que va sorgir a França en els anys 2000, s’ estructura des de fa cinc anys al voltant: una competició va ser creada el 2007 en l’Associació Francesa de la pesca (AFCPL). Amb línies de productes específics que s’han creat, i va seguir als mitjans de comunicació, va dir David Pierce, el AFCPL.\nAquest entusiasme, que es tradueix en un creixement explosiu en el nombre de seguidors, està molt en sintonia amb els temps, l’anàlisi de Nicolás Dupuis, pràcticacant de primera hora i la realitzador de documentals sobre el tema.\n“Fa cinc anys, la meva pel·licula Aspius aspius, va passar gairebé desapercebuda. Aquest any, + Sous Pavés la riviere funciona molt bé. Això correspon a una tendència actual, la necessitat de trobar la naturalesa a la ciutat, com veure amb el lloc deixat a les plantes silvestres “, diu entre preses.\n“Estem vigilants, que fan que la gent entengui que l’aigua és un ambient ric en la ciutat. Es tracta de les polítiques d’interès, centres socio-culturals”, afegeix.\n“Hi ha una gran varietat de fons, entre el Rhin i el Canal de la Bruche és una zona amb molta corrent, I l’escenari és magnífic”, diu David Pierce, per la seva banda, que es va celebrar a Estrasburg el 2007 La primera competició de la “carrer de pesca”, abans d’establir ja el 2008, una gira nacional.\nCatorze etapes d’aquest any estan a l’agenda dels competidors. Estrasburg va ser guanyada diumenge a la N’Diaye Lille Samuel, abans que el Segura Francilien Jeremy, guanyador de la sèrie 2010. En total, 40 pescadors dividit en vint equips han publicat 37 de peixos, incloent el silur de 1,07 m.\nEn el futur, David Pierron AFCPL com que es pot convertir en una federació esportiva, amb vista a l’organització de competicions internacionals.


L'edifici més alt de la ciutat tindrà 4 plantes soterrades just al costat\n10 abril 2021 14:25\nLa complexitat de l'excavació pot endarrerir el projecte i encarir-lo\nLluís Planas | 28 agost 2005\nJust devora l'edifici conegut com la Torre d'Inca, el més alt de la ciutat amb una altura de quinze pisos, s'hi desenvoluparà en el termini d'un any una excavació necessària per construir quatre plantes soterrades, que són part del projecte del nou mercat cobert municipal.\nFormant la illeta dels carrers de Miquel Duran, la Pau, el Peix i de l'Estrella, la Torre d'Inca és un exemple de la verticalitat permesa per l'urbanisme dels anys seixanta i s'ubica ben devora la plaça que formava l'antic mercat cobert, coneguda també i per aquest motiu com la «plaça tapada».\nL'habilitació d'aquestes quatre plantes soterrades -tres per a aparcaments i una altra per a un supermercat- representa el caire més complex del projecte. De fet, s'ha de pensar que dels setze mesos de termini per finalitzar l'actuació, dotze seran just per a aquesta construcció subterrània, segons explicà en la presentació de les obres el delegat de Dragados, l'empresa adjudicatària.\nA causa de la gran profunditat de les excavacions que s'hauran de realitzar, els sondeigs geotècnics encara continuaven aquesta setmana al solar en qüestió, ocupat ara pels enderrocs de l'antic edifici en procés de demolició.\nPer la seva banda, fonts properes a Dragados han explicat a aquest diari que les primeres inspeccions han mostrat que el terreny és molt més tou del que es pensaven. Per tot plegat, les perforacions per posar els fonaments encara podrien ser més complicades i més costoses, en definitiva, del que es preveia en principi.\nEn aquest sentit, un tècnic d'una constructora que es presentà al concurs per a la concessió de les obres també ha manifestat a aquest rotatiu que el preu final pel qual s'han adjudicat és molt inferior a un pressupost raonable, tenint en compte la complexitat tècnica de les excavacions.


CineBaix - CAFARNAÚM\nTítol original: Capharnaüm Direcció: Nadine Labaki Guió: Nadine Labaki (història: Labaki Jihad Hojeily) Països: Líban, EUA Durada: 120 min Any: 2018 Gènere: Drama Interpretació: Zain Al Rafeea, Yordanos Shiferaw, Boluwatife Treasure Bankole, Kawthar Al Haddad, Fadi Kamel Youssef, Cedra Izam, Alaa Chouchnieh, Nadine Labaki, Nour el Husseini, Elias Khoury Fotografia: Christopher Aoun Distribuïdora: Caramel Films Estrena a Espanya: 15/02/2019\nBeirut, Líban. Zain és un nen de dotze anys intel·ligent i valent, que sobreviu als perills dels carrers de la ciutat gràcies al seu enginy. Fugint dels seus pares, i fent valer els seus drets, recorre a la justícia per demandar-los pel 'crim' d'haver-li donat la vida. Una faula contemporània de caràcter polític sobre un nen que es rebel·la contra la vida que li han imposat viure.\n2018.05.19 - CANES 2018: La càmera de Nadine Labaki penetra a les barriades de barraques de Beirut per explicar-nos la punyent història de supervivència d'un nen que no va demanar néixer\nL'escena d'obertura de Capharnaüm, tercer llargmetratge de la libanesa Nadine Labaki, presentat a concurs al 71è Festival de Canes, és bastant terrible: un nen de 12 anys, condemnat a cinc anys de reclusió per haver apunyalat "un fill de puta", com ell diu, és portat emmanillat davant el jutge. Quan Zain alça la seva mirada clara i increïblement lúcida per fer la seva declaració davant del magistrat amb un vocabulari d'adult, no hi ha cap mena de vacil·lació en la seva veu: desitja atacar els seus pares per haver-lo portat al món. Aquest personatge, que ja no abandonarem, està formidablement interpretat per Zain Al Rafeea (l'existència del qual s'assembla bastant a la seva, com la de tots els actors reclutats als carrers de Beirut que formen l'elenc, francament extraordinari) i portarà tot el pes de la pel·lícula i de la situació que descriu. Calen unes condicions de vida realment espantoses per treure a una criatura tota alegria de viure. La criatura és ignorada per tothom, fins i tot per l'Estat.\nLa pel·lícula es proposa a partir de llavors explicar-nos com hem arribat fins aquí. De consternació en consternació, constatem primer el tipus de pares indignes que són Souad i Selim, fins i tot en un barri popular com aquest, on tots els nens són deixats de la mà de Déu excepte uns quants que van a l'escola. Aquí comprovem l'absència total d'amor amb què exploten la seva progènie (per a mostra, la part en què manipulen estupefaents), convertint els fills en pàries. Per molt que diguin que Sahar podrà menjar el que vulgui quan trobi un marit, tremolem davant la imaginació d'una esposa de 30 anys a partir d'aquesta criatura de tot just 11 anys. Per a Zain, que ha fet tots els possibles per ajudar la seva germana a amagar que "ja era una dona", aquesta separació punyent s’emporta l'últim fragment de nen que li quedava dins.\nEl seu errar el porta, amb autobús, a un parc d'atraccions. Allà coneix Rahil (Yordanos Shiferaw), una etíop sense papers que neteja allà i faria el que fos pel seu nadó Yonas (que porta a la feina en secret, amagat en una bossa). Al seu costat, Zain creu entreveure una vida de família gairebé "normal", en el si de la qual l'amor existeix, almenys. Tot d'una, Rahil també desapareix i serà amb el petit espavilat i el nadó (del qual Zain s'ocupa millor que un adult, amb una tendresa i una determinació commovedores) amb qui passarem la resta de la pel·lícula: veient-los sobreviure dia rere dia amb penes i treballs a la ciutat de les barraques. Quan els tanquen sense pietat l'última porta, la de l'allotjament precari de Rahil, i s'enfonsa el somni de Zain d'anar amb Yonas a Suècia fent-se passar per dos germans emigrants, el Cafarnaüm social, moral i humà que és la seva situació esdevé un carreró sense sortida i obliga Zain a prendre una decisió horripilant.\nL’implacable destí de Zain està molt ben escrit i presentat en un univers precari fotografiat magistralment (les vistes en picat són especialment impactants) que, sens dubte, obeeix a un prisma maniqueu. Tant és així que el noi (igual que tots els altres nens del film) resulta, com no podia ser d'altra manera, irresistible. I és que la qüestió dels drets humans i, en particular, la dels drets dels infants no permet cap terme mitjà i no podia representar-se, sens dubte, sinó en una pel·lícula que tracti de trencar-nos el cor.


'Caçat' a Civís un furtiu resident a Encamp\nEls agents rurals catalans el van interceptar després d’haver abatut un isard i dos cabirols\nEls agents rurals de la Generalitat de Catalunya van interceptar divendres 8 d’octubre un caçador resident a Encamp que havia abatut furtivament un isard i dos cabirols. Van ser membres del grup especial de verins i antifurtivisme els que van aturar el vehicle del furtiu quan circulava per l’àrea privada de caça del nucli de Civís després d’una batuda de senglars. Els fets van passar a les vuit del vespre i els agents van decidir controlar el tot terreny després d’observar com en trobar-se els agents rurals el vehicle va fer marxa enrere i els dos ocupants van llençar unes\nJohn va dir..En primer lloc, no es un caçador. És un furtiu,no está bé que estigui dintre de la categoria del caçadors. I després a veure si comencem en Andorra a ficar els noms a les notícies. Per s'apigue quin són aquesta colla.\nTranquil John, si és algun andorrà adinerat no en sabràs mai el nom, si és qualsevol altre publicaran el nom i tota la seva vida.\nEn primer lloc, no es un caçador. És un furtiu,no está bé que estigui dintre de la categoria del caçadors. I després a veure si comencem en Andorra a ficar els noms a les notícies. Per s'apigue quin són aquesta colla.


Obres a l’Ajuntament de Pego – Ràdio Pego\nObres a l’Ajuntament de Pego\n29 de setembre de 2021 Lumi Requejo 0 Comment\nDes d’ahir s’està duent a terme una sèrie de reformes a la planta baixa i a la coberta de l’edifici consistorial per tal de millorar l’accessibilitat i l’eficiència energètica, a més d’esmenar deficiències com la filtració d’aigua quan plou.\nAleshores, des d’ahir els serveis ubicats en la primera planta de l’Ajuntament de Pego són oferits en una nova ubicació, la Cambra Agrària. En un principi, els treballs per a l’eliminació de barreres tenen una duració estimada d’un mes, i el pressupost ascendeix a 40,000 €, segons ha explicat la regidora d’Urbanisme, Laura Castellà.\n– Ajuntament 1\nA més d’esta obra, també es farà una altra a l’última planta de l’Ajuntament, per a reformar la teulada, actuació que afectarà al saló de plens, espai que romandrà tancat durant uns dos mesos.\n– Ajuntament 2\nDavant la impossibilitat de fer ús del saló de plens, ara que s’havia tornat a celebrar les sessions plenàries de manera presencial, el debat està entre canviar la ubicació del ple o tornar de nou al format telemàtic.\n– Ajuntament 3\nEn el cas del saló de plens i coberta del consistori, el pressupost ascendeix a 200.000 €. Ambdós projectes, ha indicat la regidora, estan finançats per l’Ajuntament de pego a través del romanent de tresoreria.\n← Pego reprén el Cicle de Memòria Històrica al mes d’octubre\nAgenda d’activitats de l’1 al 3 d’octubre →


Brau Assegut: de setembre 2015\nSaber / Savi / Saviesa\nA vegades, ésser ignorat constitueix la major saviesa (Baltasar Gracián).\nCada dia sabem més i entenem menys (Albert Einstein).\nEl coneixement parla però la saviesa escolta (Jimi Hendrix).\nEl que és important no és saber, si no tenir el telèfon de qui en sap.\nEl saber és comunicable, però la saviesa no (Siddartha, Herman Hesse).\nEl savi no diu tot el que pensa, però sempre pensa tot allò que diu (Aristòtil).\nHi ha tres tipus de coses: les que ja saps el que saps, les que saps que ignores i les que ignores que ignores. [Tales de Milet]\nJo no sé molt de quasi res (Forrest Gump, una frase que ens hi podríem subscriure tots).\nLa saviesa consisteix en saber quin és el següent pas; la virtut, en portar-lo a terme.\nLa saviesa em persegueix però jo soc més ràpid (ho vaig veure escrit en uns lavabos públics i em va fer gràcia).\nLa saviesa no és producte de l'educació, sinó d'un intent perpetu per adquirir-la (Einstein).\nLa saviesa no pot explicar-se, sinó que és cadascú qui ha d'arribar a ella pels seus mitjans (El viaje del héroe, Alexis Racionero). *\nLa saviesa podríem resumir-la com la capacitat d'observar la realitat de manera objectiva i racional (Marcos Vázquez, Invicto, sobre una de les virtuts bàsiques estoiques).\nLa saviesa prové d'estar en pau amb la nostra naturalesa fal·lible (filosofia budista).\nLa veritable saviesa està a reconèixer la pròpia ignorància (Sòcrates).\nLlibres, camins i dies porten saviesa. *\nL'home que creu que ho sap tot, no aprèn res.\nMés val saber alguna cosa de tot que saber-ho tot d'una sola cosa (Blaise Pascal).\nMoltes vegades la saviesa consisteix a oblidar tot el que has après (Joan Brossa, Plomes contemporànies catalanes).\nNo creure't totes les idees que entren pel cap és saviesa; no interioritzar tots els sentiments que entren pel cor és intel·ligència emocional. [Adam Grant, 'Piénsalo otra vez']\nNo existeix més que un bé, el saber, i res més que un mal, la ignorància (Sòcrates).\nNo sabem que no sabem (Donald Rumsfeld).\nNo sé res de molt però sé poc de molt.\nNomés hi ha dues classes de persones que són verdaderament fascinants: les que ho saben absolutament tot i les que absolutament no saben res. [Oscar Wilde]\nNomés se que no se res, però encara supero a la generalitat dels homes que no saben això tampoc (Sòcrates; la ignorància socràtica és admetre que no entenem, és la porta que obre el potencial d'intel·ligència).\nParlem de tot sense saber gaire de res.\nPots dir si un home és savi per les seves preguntes.\nQui actua, fracassa. Qui s'aferra a quelcom, ho perd. El savi no actua, i per això no fracassa. No s'aferra a res, i per això no perd res. [Laozi]\nQui sap molt s'admira de poques coses, i qui no sap res s'admira de tot (Sèneca ).\nQui sap molt, escolta i pregunta; qui sap poc, parla i sentencia. [paradoxa de la Saviesa]\nQui sembla savi entre els tontos, sembla tonto entre els savis (Marco Fabio Quintiliano).\nSabem cada vegada més de menys fins a saber-ho tot de res (ho deia Karl Max dels monetaristes).\nSaber el que s'ha de fer i ser on s'ha de ser (màxima de Bazoches de la novel·la Victus de l'Albert Sánchez Piñol).\nSaps menys del que et penses.\nSavis, els que pensen abans de concloure, els que dominen les paraules.\nSer savi és l'art de saber què cal obviar (William James, filòsof nord-americà del segle XIX).\nSi la informació és poder, saber el que no sabem és saviesa (Adam Grant, 'Piénsalo otra vez').\nSis servents fidels em van ensenyar quant sé, i els seus noms són: qui, què, quan, on, per què i com. [Rudyard Kipling]\nEtiquetes: Saber, Savi, Saviesa\nCornut i pagar el beure (fer un sacrifici per altres i, a més sortir perjudicat en una altra cosa).\nRapidesa / Velocitat\nA més velocitat, més risc d'error (biaix cognitiu de velocitat).\nA ritme de tarantel·la.\nArriba com un cop de puny.\nDe pressa i corrents.\nEl matí m'ha passat en un batre d'ulls.\nEls primers tenen premi (llei de la jungla).\nMés ràpid que la seva ombra.\nEtiquetes: Rapidesa, Velocitat\nRutina / Tasca\nAtrapat en el dia a dia.\nDesprés de la festa torna una altra vegada el dilluns.\nEl dia a dia és dur, però també apassionant (Artur Mas).\nEl teu entorn ha d'entendre que tens una vida... Tots els dies.\nHi ha poques coses menys rutinàries que una pregunta rutinària (El Àngels em miren, Marc Pastor).\nLa gran majoria dels homes porten unes vides de tranquil·la desesperació (Ralph Waldo Emerson).\nL'única diferència que existeix entre un camí fressat i una tomba és una mica de terra.\nNo hi ha tasques rutinàries, només maneres rutinàries de fer una tasca (Sir Ken Robinson).\nQuan al dalai-lama li van preguntar si podia descriure el "secret de la felicitat" en una paraula va respondre: "rutines".\nQuè és algú que se sent còmode en la rutina?\nEtiquetes: Rutina, Tasca\nEl furt és un eufemisme de donació.\nL'ocasió fa el lladre.\nEn totes les reunions hi ha algun idiota, si no l'identifiques probablement sigues tu.\nLa reunió és la sofisticació de la xerrada.\nLes reunions discretes a la sala de gintònics.\nEl brífing previ abans d'anar a la pl. Catalunya.\nEl biaix de la retrospecció indueix als observadors a avaluar el caràcter d'una decisió no per la seva adequació sinó segons sigui bo o dolent el resultat.\nCal premiar l'esforç, no el resultat.\nLa nostra recompensa es troba en l'esforç i no en el resultat. Un esforç total és una victòria completa. [Mohandas Karamchand Gandhi]\nPer aconseguir els resultats que només obté un 5% de la població, has de fer el que el 95% restant no està disposat a fer (Robin Sharma, dit d'una altra manera, per obtenir els resultats que molts pocs tenen, cal fer coses que molt pocs fan).\nPrenem decisions adverses i de risc si creiem o ens fan creure que el resultat serà positiu (biaix cognitiu de pseudocertesa).\nSi davant d'una situació dones la mateixa resposta succeirà la mateixa conseqüència. [L'ésser humà és l'únic animal que ensopega amb la mateixa pedra. Esperar que donant la mateixa resposta canviï el resultat és una bona manera d'arribar a l'ansietat i la depressió]\nSi has fet el correcte, ha d'estar satisfet, independentment del resultat.\nTal fas, tal trobaràs (com sembraràs, colliràs).\nTendim a culpabilitzar a qui decideix per bona una decisió que ha tingut un mal resultat i a no reconèixer una mesura encertada que només sembla òbvia després de ser aplicada (biaix de resultat).\nTot va bé si acaba bé (William Shakespeare). *\nA l'ocellet no li toquis el niuet.\nEl respecte ha de ser d'anada i de tornada.\nEn aquesta vida tot dona voltes ... no facis el que no vols que et facin a tu.\nGuanyaràs el respecte dels altres quan comencis a respectar-te a tu mateix (Musonio Rufo).\nJesús va dir que ens havíem d'estimar els uns als altres. Jo ho canviaria per respectar-nos els uns als altres. Ja en tindríem ben bé prou. [Joan Oliver]\nLa base de la llibertat és que cadascú pugui conduir com vulgui, sempre que no abonyegui el vehicle dels altres (Joaquín Lorente, "Pensar, és gratis").\nLes persones realment poderoses no donen explicacions sobre per què volen respecte. Simplement no es mesclen amb persones que no els en donen.\nLes reverències són el camí cap endavant.\nEl món ens trenca a tots, i després alguns es fan més forts a les parts trencades (Ernest Hemingway).\nLa resiliència és l'adaptació al medi (Michael Rutter).\nNingú mor per caure en un riu, sinó per quedar-s'hi (Tomàs Navarro).\nQuan creguis que res pots canviar, recorda que pots canviar-te a tu mateix. [Viktor Frankl] *\nQui té massa responsabilitats és un irresponsable.\nResiliència és iniciar un nou desenvolupament després d'un trauma.\nResiliència és la capacitat de recuperar-se davant l'adversitat.\nUna vida de glòria bé val un moment de dolor (pel·lícula Unbroken).\nDe vegades s'ha d'estar d'acord a no estar-hi d'acord (Matthew Tree).\nHaver begut oli (no tenir més remei).\nLa normalitat és creure que el passa és normal.\nLa resignació és un suïcidi quotidià (Honoré de Balzac).\nPrepara't pel pitjor, espera el millor i accepta el qui vingui (Hannah Arendt).\nNo hi ha error més gran que el de qui no va fer res perquè creia que només podia fer una mica.\nPlegar-se de braços quan hi ha un incendi és símptoma inequívoc que tenim un piròman dins.\nVam jugar com mai, vam perdre com sempre.\nAls grans mals, pitjors remeis.\nMés val pedaç que forat.\nA la vida tot és relatiu: un pèl al cap és poc però a la sopa és molt.\nDemà, el Sol, tornarà a sortir per l'Est.\nEn terra de cecs, el borni és rei.\nL'home és la mesura de totes les coses (Protàgores d'Abdera, filòsof sofista).\nEls cafès de màquina no estan malament, a menys que siguis Juan Valdés.\nMonarquia / República / Rei\nAlgú sap de què serveix la monarquia?\nEl poder del príncep és feble quan els seus súbdits deixen de respectar-lo (Juan de Mariana).\nEl príncep no vol ser estimat, sinó temut.\nEl rei proclama que tots som iguals davant la justícia, i ho diu ell que està exclòs de la llei (cínic és poc).\nEls reis cauen, però els regnats continuen.\nÉs quasi tan difícil trobar un rei bo com trobar un dictador democràtic.\nLes corts dels prínceps són veritables arques de Noé perquè hi trobem animals de tota mena (Axel Oxenstierna).\nMalament quan a la Cort volen tallar el cap al bufó en lloc del rei.\n(Leonardo DiCaprio a Titanic)\nEtiquetes: Monarquia, Rei, República\nCada vegada que haig de fer un regal, no em trec l'estrès fins que no he sortit del Tot a cent.\nDecidir per a què regales i a qui regales t’ajudarà a triar millor què regales (Sophia Blasco).\nEl millor regal que pot fer-nos un amic és posar enfront de nosaltres un mirall que reflecteixi una noble imatge de nosaltres mateixos (Ralph Waldo Emerson).\nEl regal més gran que pots fer als altres és l'exemple de la teva pròpia vida (Bertolt Brecht).\nEl regal més valorat és el que no s'espera.\nEl regal que il·lusiona és aquell que no necessites però que desitges.\nEls regals inútils són els únics que semblen regals (Jacinto Benavente).\nEls regals són en teoria voluntaris, desinteressats i espontanis, però són de fet obligatoris i interessats (Marcel Mauss).\nFer un regal i esperar alguna cosa a canvi no és un regal, és un intercanvi.\nRegala quan tu vols regalar i estalviat regalar per compromís! (Sophia Blasco).\nSi mentre desemboliques un regal, et diuen la frase "si no t'agrada...", és que no t'agradarà.\nEls referèndums són la via més directa a la democràcia i un excel·lent termòmetre de la salut d’una societat.\nLa societat suïssa ha realitzat més de 600 en els últims 150 anys.\nUna cosa és votar que no i una altra no deixar votar. És la diferència entre la democràcia i la no democràcia.\nBaixar del burro (o caure del burro).\nEl savi pot seure's en un formiguer, però només el neci s'hi queda assegut (proverbi xinès).\nÉs millor tornar enrere que perdre's pel camí (proverbi xinès).\nLes tres erres: rectificació, reparació i restauració.\nRectificar és de savis (per rectificar cal intel·ligència i visió, exigeix humilitat per admetre l'error, valentia per resoldre'l i molt de coratge per plantar cara als que intentaran que no ho facis).\nSostenenlla y no enmendalla (codi d'honor absurd que aplicaven els cavallers en el segle d'Or, que els feia desembeinar l'espasa abans que rectificar o disculpar-se).\nAra només recordo. I recordar no és viure altra vegada... [Miquel Martí i Pol]\nBiaix de disponibilitat: creem que és més freqüent allò que ens resulta més fàcil de recordar.\nCal deixar empremtes, no cicatrius.\nCom en els vells/bells temps.\nEl qui és fart mai no se’n recorda del dejú.\nEl rector no es recorda de quan era escolà.\nEls records són retrats pintats més que fotografies (Harvard Dan Gilbert, psicòleg).\nHi ha qui viu de records i qui no es recorda de viure.\nLes coses, un cop vistes en la cambra del record, prenen un relleu singular (Théophile Gautier).\nQuan passo per aquell lloc, tinc un record pel seu record.\nQueden més records lligats als espais que al temps, no saps quan van passar però sí on, i com era l’espai on van passar (Josep M. Espinàs).\nQuedar en blanc (no recordar alguna cosa).\nQui viu de records, mor de realitats.\nRecord és allò que perds, souvenir és allò que et queda.\nRecordar, del llatí recordis, tornar a passar pel cor (Eduardo Galeano).\nRecorda-te’n, sogra, que vas ser nora.\nRecordo una vegada (ho tinc al cantó esquerre del cap)...\nRes del què passa mai s'oblida, encara que tu no ho recordis.\nTenim més fotos que records.\nUn record és un trosset de l'ahir que s'ha oblidat d'anar-se'n. *\nDe vegades, el més radical és el més raonable.\nL'home raonable s'adapta al món. El que no ho és persisteix i intenta adaptar el món a si mateix. Per tant, tot progrés depèn de l'individu poc raonable. [Bernard Shaw]\nTan poc raonable com anar a collir llimones a una figuera.\nEls antisemites sempre diuen que tenen un amic jueu.\nEl racisme és tan irracional com jutjar el contingut d'un llibre per la coberta (Jaume Perich).\nQueixa / Rondinaire\nEn aquest país si no crides, no et foten cas.\nFer el borinot (remugar en veu baixa).\nHem de distingir els atacs dels que et volen mal, de les crítiques de qui et vol ajudar.\nHem de passar del "ciutadà emprenyat" al "ciutadà emprenyador", perquè el primer deure de tot ciutadà és emprenyar (Günter Grass).\nLa queixa és el llenguatge dels subordinats. *\nLa queixa és l'absència de gratitud (Rut Nieves, Cree en ti).\nLa queixa porta descrèdit (Baltasar Gracián).\nL'univers no té res contra tu, però tampoc et deu cap favor. *\nMai et queixis d'allò que tu mateix permets.\nQuan et queixes, pateixes. *\nQuan et queixes és perquè t'enfoques en el que no tens i no en el que tens. En el moment que canviïs l'enfocament, canviarà l'emoció. [Rut Nieves, Cree en ti]\nSempre ens queixem de les conseqüències i no de les causes que les produeixen.\nSi el teu mal té remei, ¿per què et queixes? Si no en té, ¿per què et queixes [proverbi oriental] *\nSom tan addictes a la queixa perquè és l’excusa per no canviar (Joaquim Jubert, neuròleg).\nEtiquetes: Queixa, Rondinaire\nA la taula de'n Bernat, qui no hi és no hi és comptat.\nHauríem de respectar i procurar que els retards no penalitzin mai el que ha arribat a l'hora, sinó el que no hi arriba.\nPuntual com el refredat de gener.\nUn impuntual només queda malament en un grup de puntuals.\nCanta més que un musclo d’abans-d’ahir.\nDesprèn una forta personalitat.\nEl que ha passat aquests dies fa pudor de socarrim.\nFer pudor de mort.\nFer tanta pudor com els suborns i el diner brut.\nHi ha vius que fan més pudor que un mort.\nEspereu un moment que em preguntaré a mi mateix (Heràclit d’Efes).\nFuncionen millor deu petites coses que una gran solució.\nLa psicoanàlisi freudiana busca els «secrets profunds i foscos» en el nostre passat per explicar les nostres dificultats presents (i tots sabem que allò que busquem de forma contínua serà el que segurament trobarem).\nQuants psiquiatres es necessiten per canviar una bombeta? Només un ..., però resulta molt car, es triga molt de temps, i la bombeta ha de voler ser canviada.\nEtiquetes: Psicologia, Psiquiatria\nDestil·la una proximitat distant.\nEl bon pastor és aquell que fa olor a ovelles (Oriol Junqueras).\nContra la provocació, serenitat (la manera més eficient de descol·locar el provocador és no participar del seu joc).\nFeix de llenya seca que convida a l'incendi (avisa els bombers!)\nQuan li dones una mànega a algú, el que vol és apagar focs.


UNIDAD POLITÉCNICA DE\nINTEGRITAT PROFESSIONAL >>\nEl prestigi obtingut durant 30 anys sense màcula als jutjats, sent creadors de metodologia i autors de manuals de referència al sector de l'enginyeria forense, és un cas singular a la reconstrucció i investigació de sinistres.\nEFICIÈNCIA CONTRASTADA >>\nLa nostra intensitat de treball, el nostre enfocament tècnic, la resolució dels càlculs, la confecció artesanal dels grafismes i dels reportatges fotogràfics i la qualitat dels textos son factors diferenciadors a l'enginyeria forense.\nUPRA és un col·lectiu de tècnics de diverses disciplines: doctors en enginyeria, enginyers, matemàtics, economistes, grafistes..., que aborden diversos enfocaments i doten d'un caràcter multidisciplinari els informes.\nRIGOR CIENTÍFIC >>\nL'enfocament tècnic, el rigor en la projecció fisicomatemàtica, la precisió en els càlculs, els grafismes, els reportatges fotogràfics i la redacció: els nostres factors diferenciadors i senyal identificatiu al sector de l'enginyeria forense.\nTEXTOS BEN REDACTATS >>\nLa precisió i l'elegància en els textos dels nostres informes, supervisats per un corrector d'estil, els fa intel·ligibles per als professionals de l'assegurança i la justícia, sense les dificultats pròpies del seu contingut tècnico-científic.\nGRAFISMES 2D DE GRAN QUALITAT >>\nLa representació en 2D explica temes complexos amb un recurs visual, facilitant la comprensió de manera seqüencial i assequible del sinistre i posant èmfasi en les claus per a la interpretació i les causes de l'accident.\nANIMACIÓ 3D DE GRAN QUALITAT >>\nSón representacions audiovisuals que integren múltiples tecnologies i mostren d'una manera dinàmica l'accident i les causes, fet que facilita la comprensió, constituint-se com una prova susceptible d'aportar en judici.\nCERTIFICATS I CONVENIS >>\nUPRA té un conveni de transferència de tecnologia amb el Departament d'Enginyeria Mecànica de la UPC des de fa més de vint anys, i disposa de certificacions com ara l'ISO 9001, Protecció de dades, P.R. Laborals...\nTRANSFERÈNCIA DE CONEIXEMENT >>\nUPRA ha redactat un manual de reconstrucció per a professionals de la justícia, que ha estat editat per La Ley-Wolters & Kluwer, ha promogut dues tesis doctorals i ha fet ponències i articles en congressos d'enginyeria.\nTITULACIONS SUPERIORS >>\nEls nostres tècnics són professors universitaris, doctors en Enginyeria i Matemàtiques i enginyers superiors, i donen el servei més qualificat als clients en la realització d'informes i en la seva assistència als tribunals.\nUPRA, Unitat Politècnica de Reconstrucció d'Accidents, és una enginyeria amb un alt grau d'especialització i valor afegit al camp de l'enginyeria forense, la reconstrucció d'accidents, la seguretat viària i la investigació de sinistres. Els informes són elaborats amb rigor tècnic i amb presentacions que són molt comprensibles pel seu versàtil contingut gràfic i claredat.\nACCIDENTS DE CIRCULACIÓ >>\nLes reconstruccions expliquen les causes que han concorregut a un accident. S'inspecciona el lloc on aquest s'ha produït, s'analitzen les proves, es recull i es genera la màxima quantitat d'informació i, amb tot això, es procedeix a efectuar els càlculs (velocitat,visibilitats, temps de reacció,...) i a realitzar una descripció seqüenciada de la cinemàtica. També s'hi expliquen d'una manera científica la dinàmica i les causes.\nSINISTRES AL COMERÇ >>\nAls entorns comercials es desenvolupen activitats molt diverses que poden desembocar en gran varietat de sinistres. És factible elaborar informes orientats a l'explicació detallada del sinistre en què s'avaluen les causes que el van generar, el que permet argumentar els elements importants per a la defensa davant reclamacions. Serveixen també de base per valorar la prevenció i l'eliminació de riscos potencials.\nSINISTRES A LA LLAR >>\nAls entorns domèstics hi ha múltiples riscos que poden produir gran varietat de sinistres. Els accidents que es produeixen a casa tenen molt variades tipologies, i en alguns casos estan relacionats amb l'absència de mesures de prevenció. El component gràfic en els informes sobre sinistres a la llar és elevat; amb aixó es preten aconseguir realitzar una explicació detallada de l'accident i de les causes que ho van propiciar.\nACCIDENTS LABORALS >>\nL'àmbit laboral comprèn un ventall ampli de tipologies d'accidents. La investigació d'aquests accidents passa no únicament per determinar el desenvolupament i les causes, sinó també per completar l'informe amb informació sobre l'activitat de prevenció de l'empresa i les mesures de seguretat en aquesta, circumstàncies recollides als informes elaborats, que poden ser completats amb animacions virtuals explicatives.\nEls incendis són sinistres complexos perquè el seu grau de destrucció tendeix a eliminar proves i evidències. Hi ha metodologies de recerca de causes que permeten determinar el focus d'ignició, el front de foc, els combustibles i la resta de factors. La investigació permet definir les possibles causes i analitzar les mesures de prevenció, les normes de seguretat i la possible evitabilitat, i tot aixó queda reflectit a l'informe.\nRC EMPRESA >>\nEn el desenvolupament de les activitats empresarials hi ha múltiples riscos que poden causar accidents amb danys materials i persones lesionades. En alguns casos cal un esforç d'interpretació tant de les circumstàncies i de l'entorn com de les possibles causes. Els informes pericials permeten mostrar gràficament la manera en que s'ha produït l'accident i identificar el factors concurrents que ho han provocat.\nRC INDUSTRIAL >>\nA l'àmbit de les indústries es realitzen activitats amb una gran varietat d'elements i agents que poden desembocar en accidents. El conveni amb la UPC i els vincles amb diverses universitats permeten comptar amb la col·laboració potencial d'un equip amb un coneixement ampli de l'entorn industrial que porporciona un assesorament continu que permet desenvolupar informes d'una complexitat tècnica elevada.\nOBRA CIVIL - EDIFICACIÓ >>\nAls entorns laborals de la construcció i de l'obra civil es donen diverses situacions de risc que expliquen l'elevada incidència d'accidents. És un àmbit on la prevenció de riscos es essencial. Els dictàmens d'anàlisi i els informes pericials són documents que faciliten la interpretació dels accidents i l’abast de les causes, i valoren si l'aplicació de la prevenció de riscos en l'ocurrència del sinistre ha estat correcta.\nUPRA elabora diferents tipus d'informes per tal de satisfer les necessitats dels nostres clients segons el moment processal de l'expedient, les repercussions econòmiques de l'assumpte o bé del disseny de l'estratègia de negociació. Els informes tenen com a denominadors comúns el rigor tècnic, l'honestedat dels plantejaments i el compromís finalista del nostre esforç.\nÉs un informe molt breu de dues pàgines sense fotos ni grafismes, i amb una anàlisi remota de l'entorn. Les parts que l'integren són un resum de la informació disponible, una descripció del tipus de sinistre, una argumentació tècnica concisa i una assignació de responsabilitats en tants per cent. Com que el seu cost és menor, el microinforme és vàlid per a qualsevol tipus de sinistre, sense importar-ne la quantia.\nANÀLISI ORIENTATIVA >>\nÉs un breu informe de deu o dotze pàgines amb fotos i grafismes, amb una valoració remota de l'entorn, sense visitar presencialment. Consta d'una anàlisi qualitativa de la informació disponible, l'objectiu de la qual se centra a fer una avaluació preliminar de les causes del sinistre i exposar els elements que delimiten la responsabilitat dels implicats, estructurant d'aquesta manera la línia de defensa argumental.\nInforme complet de trenta a seixanta pàgines amb fotos i grafismes i amb visita al lloc del sinistre. És una anàlisi dels elements intervinents al sinistre: el desenvolupament, l'origen, les causes, les circumstàncies, les conseqüències. Són informes recolzats per un component gràfic important que els fa comprensibles a professionals de la Justícia i de les companyies asseguradores, i són aportats en processos judicials.\nANIMACIÓ VIRTUAL >>\nLes reconstruccions virtuals són representacions en tres dimensions dels sinistres, es presenten en un breu documental de tres-cin minuts com a màxim, on es visualitza el succés i es pot sentir una locució que explica els principals elements de tal manera que els fa comprensibles al professionals. Les reconstruccions virtuals actuen com a proves determinants a la ratificació d'informes en seu judicial.\nINFORME BIOMECÀNIC >>\nÉs un informe breu de quatre pàgines, amb fotos i amb grafismes, però sense visita al lloc del sinistre. S'avalua la tipologia i la severitat de les lesions patides pels implicats. Això es contraste amb la tipologia, les característiques i la intensitat de l'accident sofert. També s'estableix la correlació entre la severitat de les possibles lesions i la intensitat dels impactes patits per les persones a l'accident i s'emet l'opinió forense.\nRATIFICACIÓ EN JUDICI >>\nL'assistència a judici en defensa dels interessos dels nostres clients és realitzada per professionals amb la qualificació i experiència més elevades: Doctors en Enginyeria i Enginyers Superiors, que fan una preparació individual exhaustiva i una coordinació eficient amb les defenses jurídiques. Els tècnics d'UPRA tenen una experiència molt intensa i dilatada en la ratificació dinformes en seu judicial.\nSUPORT EN LA TRAMITACIÓ >>\nA les diferents fases del desenvolupament del procés judicial la tasca dels advocats i dels tramitadors pot ser reforçada per les aportacions pericials realitzades pels enginyers en forma de documents de suport com els informes d'assignació de responsabilitat, els interrogatoris tècnics, les anàlisi d'informes tècnics presentats per les diferents parts implicades en el procés, la redacció de contra informes...\nLes nostres oficines centrals estan localitzades a la ciutat de Barcelona, al cor de l'Eixample, que és el districte de negocis per excel·lència de la ciutat. També tenim delegacions a Bilbao, Alacant i Toledo, el que ens permet abastar el territori nacional, i França i Portugal habitualment, tot i que podem prestar els nostres serveis a qualsevol país de la Unió Europea.\nMentre la seu central de les nostres\noficines és a Barcelona, les delegacions a\nBilbao, Múrcia i Toledo ens proporcionen\nplena cobertura a qualsevol lloc del territori.\nL'equip té una gran preparació tecnica i científica, i experiència contrastada de trenta anys. Les disciplines que el conformen (enginyeria, matemàtiques, física, arquitectura, etc.) aporten un gran valor afegit. Adaptem contínuament la metodologia i els processos de relació professional als requeriments dels nostres clients i a les seves plataformes i protocols.\nSOCI-FUNDADOR Y GERENTE\n• Doctor en Ingeniería Civil\n• Máster en Ingeniería de tráfico y gestión de la movilidad\n• Máster en administración y gestión de empresas.\n30 años de experiencia profesional, experto en los campos de la ingeniería forense, la reconstrucción de accidentes y la investigación de siniestros.\nEquip de professionals amb una sòlida\npreparació tècnica, formació multidisciplinar\ni dilatada experiència, amb capacitat per\nrespondre amb solvència a qualsevol repte.\nL'equip d'UPRA ofereix un servei d'assessorament continuat en la vida natural d'un expedient i així resol sinistres complexos aportant valor afegit i coneixement. Els informes realitzats són de gran solidesa i qualitat, així con comunicatius i èticament irreprotxables. Representem així, amb la nostra qualitat, els interessos dels nostres clients en negociacions i jutjats.\nAPORTACIÓ DE CONEIXEMENT >>\nUpra té un conveni de col·laboració amb la Universitat Politècnica de Catalunya que ens permet incorporar tot el bagatge de coneixement de molts dels seus departaments. El nostre equip està familiaritzat amb la col·laboració amb professors i Centres Tecnològics per tal de configurar equips conjunts. Upra està capacitada per configurar equips en que els técnics provenen de diferents camps del coneixement.\nCOORDINACIÓ I SINÈRGIES >>\nUpra disposa d'una àmplia experiència en serveis integrals de gestió de sinistres. L'alta qualificació del nostre equip de professionals permet generar valor als nostres clients, desenvolupant un treball professional, personalitzat i mesurat. Upra disposa d'una àmplia experiència en la coordinació d´equips formats per professionals de disciplines diverses i amb diferents perfils tècnics.\nAGILITZACIÓ D'EXPEDIENTS >>\nUpra incorpora valor afegit en l'agilització de la gestió dels expedients actius. Els dictàmens, informes i assessoraments tècnics, que són eines molt eficaces per a la dinamització eficient de la tramitació dels casos. La capacitat d'integració amb equips i recursos dels clients i l'ús de programes de gestió agilitza els processos i optimitza els resultats de manera satisfactòria en la tramitació i la resolució dels expedients.\nSEGUIMENT DE SINISTRES >>\nLa nostra experiència en la integració i el treball amb diferents tipus de plataformes i metodologies de gestió millora de manera satisfatòria el seguiment de totes les fases de la tramitació i els resultats obtinguts en la resolució dels expedients. Els nostres mètodes de treball emprats permeten fer diferents tipus de seguiment i monitorització, coordinats amb els nostres clients, de les diferents fases i fites d'un expedient.\nOPTIMITZACIÓ ECONÒMICA >>\nL'objectiu principal de l'enginyeria forense és aportar coneixement que permeti millorar la gestió de l'expedient i optimitzar la seva resolució de manera econòmica. Les auditories conjuntes realitzades amb els nostres clients als expedients de sinistres comporten que, per cada euro invertit en un informe de reconstrucció-investigació d'accidents, el retorn és 12 euros, una rendibilitat estimada de l'ordre del 1.200%.\nENGINYERIA FORENSE >>\nL'enginyeria forense és la disciplina que assisteix de manera tècnica a la resolució de sinistres. La seva comesa principal és l'aportació de coneixement investigant les causes i les conseqüències d'un succés (sinistre, accident, fallada, etc), que entra en controvèrsia per la complexitat de la seva explicació. L'anàlisi científica efectuada contribueix a la resolució de conflictes quant a la responsabilitat.\nPROCÉS JUDICIAL >>\nL'acompanyament al procés judicial dels nostres tècnics és una part fonamental dels nostres serveis. L'objectiu és, mitjançant la ciència, aportar claredat i fer que la versió del sinistre sigui la més propera a la realitat perquè estigui basada en les proves més convincents. La nostra experiència als jutjats confirma que la preparació tècnica incrementa les probabilitats que el tribunal accepti els arguments presentats.\nLa producció científico-acadèmica existent de coneixements en el camp de la reconstrucció d'accidents és escassa. Per això, els fundadors d'UPRA s'han marcat l'objectiu d'aportar a la comunitat cientifico-adèmica tot el coneixement adquirit pels reconstruccionistes d'accidents de trànsit, expressats en un manual generalista i en tesis doctorals i articles científics.\nMANUAL DE RECONSTRUCCIÓ >>\nEls jutges, fiscals i lletrats que participen en les causes, degut a la gran diversitat i complexitat dels casos subjectes a litigi, han d'augmentar el seu catàleg d'habilitats mitjançant eines de caràcter tècnic. El manual que UPRA ha preparat pretén donar resposta a aquesta necessitat i té la prioritat de dotar els professionals de la justícia de coneixements tècnics en matèria de reconstrucció d'accidents de trànsit.\nCONVENI AMB LA UPC >>\nUPRA manté convenis de col·laboració amb la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). El Departament d'Enginyeria Mecànica avala els continguts tècnics dels nostres informes i incorpora coneixements en el desenvolupament d'estudis complexos, fet que permet incorporar continguts d'alta qualificació tècnica i utilitzar els diferents laboratoris dels Centres Tecnològics de la Universitat com a suport.\nAls 90, uns joves investigadors de la seguretat viària i de la gestió del transport i del trànsit, en detectar a la reconstrucció d'accidentes demandada a l'ambit assegurador la manca d'una aplicación més exhaustiva del mètode científic i metodología que fes més accesible els informes tècnis al professionals, van decidir aportar coneixement de la manera més clara possible.\nUNA HISTÒRIA D'ÈXIT >>\nUPRA és una empresa on els seus fundadors tenen una experiència de 30 anys al sector de l'enginyeria forense. Com a formació empresarial UPRA té 24 anys d'experiència en el camp de la reconstrucció de tota mena d'accidents. L'empresa manté, des de fa 23 anys, un conveni de col·laboració amb la Universitat Politècnica de Catalunya que, amb el seu bagatge en coneixement, aporta valor afegit als informes d'UPRA.\nUPRA ha fet trenta-cinc col·laboracions de diferent durada temporal amb diferents companyies asseguradores; ha escrit vint mil informes, dels quals quatre mil van ser reconstruccions, i més de mil van ser Animacions virtuals. Els tècnics d'UPRA han fet vuit mil assistències a seus judicials de tot el territori espanyol per ratificar en Sala els diversos informes realitzats per a diferents companyies asseguradores.\nUPRA >> UNIDAD POLITÉCNICA\nProvença 225-227, 1er 2a - 08008 Barcelona, España Telèfon: +34 932 158 916 • Email: administracion@upra.com