La JNC celebra l’entrada del President Puigdemont i el Conseller Comín al Parlament Europeu i denuncia la vulneració de drets al Vicepresident Junqueras i de la resta de presos polítics | Joventut Nacionalista de Catalunya\nLa JNC celebra l’entrada del President Puigdemont i el Conseller Comín al Parlament Europeu i denuncia la vulneració de drets al Vicepresident Junqueras i de la resta de presos polítics\nL'organització demana responsabilitats polítiques a la Consellera Ester Capella per la classificació en el segon grau penitenciari dels presos polítics\nDesprés del dia d'ahir, en què el President Carles Puigdemont i el Conseller Toni Comín van prendre posessió dels seus escons al Parlament Europeu, la Joventut Nacionalista vol traslladar-los tot el seu suport i la màxima voluntat de col·laboració en aquesta nova etapa, com ja els va traslladar el Comitè Executiu Nacional durant la seva trobada a Waterloo, Bèlgica, el passat cap de setmana. Es constata que és Europa l'espai de llibertats allà on l'independentisme veu reconeguts els seus drets fonamentals, mentre que a l'estat espanyol aquests drets són vulnerats continuament.\nMalgrat tot, la JNC denuncia l'actuació pròpia d'un estat autoritari que està duent a terme Espanya amb el Vicepresident Junqueras, que ha de ser alliberat immediatament en compliment de la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea que reconeix la seva immunitat. És intolerable que en una democràcia els vots de la ciutadania no tinguin representació política.\nLa Joventut Nacionalista de Catalunya vol traslladar el seu suport també al President Quim Torra davant l'atropellament democràtic que suposa la seva inhabilitació. No només és inconcebible que s'inhabiliti un President de la Generalitat per exercir la seva llibertat d'expressió sinó que encara és més greu que la Junta Electoral Central revoqui la seva credencial de diputat. La JEC no és competent per dirimir aquesta matèria, i només el Parlament de Catalunya nomena i cessa els presidents de Catalunya.\nLa JNC ha denunciat en diverses ocasions la persecució i criminalització de l'independentisme. Una vegada més, aquesta organització exigeix l'alliberament immediat de tots els presos i preses polítiques injustament empresonats per defensar els valors democràtics i donar veu a la ciutadania del nostre país.\nMés enllà, la JNC entén que és responsabilitat del Govern garantir la defensa dels drets dels presos polítics i considera que la seva classificació en el segon grau penitenciari respon a una lògica d'autoprotecció per part del Departament de Justícia i la seva titular, la Consellera Ester Capella. La defensa de les institucions catalanes i l'exercici del govern efectiu ha d'anar estrictament lligada a l'avenç en la construcció del projecte independentista, i això passa per la defensa dels drets fonamentals dels presos polítics, que compleixen tots els requisits per ser classificats en el tercer grau. Per això, la Joventut Nacionalista de Catalunya demana responsabilitats polítiques per l'actuació de la Consellera Capella.\nL'Executiu Nacional de la JNC s'emplaça a treballar una moció que abordi aquests temes per a debatre-ho al seu proper Consell Nacional que se celebrarà a Solsona el proper 25 de gener.


Beatriz Fernández dirigirà la Jove Orquestra Simfònica de la FSMCV\nBeatriz Fernández dirigirà la Jove Orquestra Simfònica de la FSMCV aquest dissabte\nLa paiportina Beatriz Fernández exercirà de directora assistent en el concert que oferirà aquest dissabte a l’Auditori de Paiporta la Jove Orquestra Simfònica de la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana (FSMCV). Fernández dirigirà part del repertori en aquest recital, que suposa la tornada d’una orquestra simfònica a l’auditori paiportí. Aquest concert se celebrarà a les 19.00 hores amb entrada gratuïta i té el suport de la regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Paiporta.\nEl concert comptarà amb peces de Mozart i Ravel, i estarà dividit en dues parts. El director serà Cristóbal Soler, qui tindrà l’assistència de Juan B. Pérez, Daniel Gómez, Pablo Marqués i la mateixa Beatriz Fernández. La pianista Mar Valor serà la solista, mentre que el recital també comptarà amb la mezzosoprano Lorena Valero.\nBeatriz Fernández és natural de Paiporta, nascuda en 1983 i llicenciada en clarinet pel Conservatori de València i en direcció d’orquestra de vent per al London Royal School of Music. A més, es va llicenciar en direcció d’orquestra al Conservatori de Múrcia. Ha dirigit diferents bandes i orquestres arreu del territori valencià i el món i, entre les seues fites com a dona directora, ha sigut la primera que ha dirigit el pasdoble ‘El Fallero’ durant l’entrada de bandes de música de València prèvia a la Crida de les Falles 2017, amb 14 agrupacions musicals i societats a la Plaça de l’Ajuntament de València.


Jaume Carbonell Aregall, l'Altraveu\nVam acabar l’any 2003 amb la il•lusió d’un govern català nou de trinca, inèdit i plural. Un aplec de partits d’esquerra (al més pur estil de l’olivera italiana) que finalitzava amb 23 anys de govern de dretes, un període tan profundament marcat pel lideratge d’un sol home, que ha originat una nova paraula en el llenguatge popular: pujolisme. Una època amb les seves llums, però també amb moltes ombres, sobretot pel que fa a política social, la política que sempre s’ha dit d’esquerres.\nD’exemples en trobaríem per donar i per vendre. Des de l’encariment desmesurat de l’habitatge fins a l’augment de l’atur. Des de les polítiques d’immigració més restrictives fins a l’afavoriment de l’escola privada o concertada en detriment de l’ensenyament públic, gratuït i de qualitat. Des del creixement de l’economia no sostenible fins a les grans obres públiques d’impacte mediambiental irreversible. Qualsevol de les veus crítiques (sempre constructives) dels diferents col•lectius i associacions que han publicat a l’Altraveu en podria ser un bon exemple.\nL’equip de l’Altraveu sap que les coses no canvien d’un dia per l’altra, però el canvi de govern ens omple, com a mínim, de l’esperança d’intentar fer les coses d’una altra manera, posant les persones i la natura per davant de l’economia i de les empreses. I no diem per davant dels interessos polítics perquè al final, lamentablement, tot acaba tenint sempre un rerafons econòmic.\nComençàvem el 2004 il•lusionats per un nou projecte polític que aglutina diferents sensibilitats i que ha d’aprofundir en els temes socials (regulació –que no persecució- de la immigració, promoció de la interculturalitat, augment de l’habitatge social, creació de treball digne, aprofundiment en la qualitat de l’ensenyament, foment del diàleg i de la cultura…); en temes mediambientals (aplicació d’una nova cultura de l’aigua, aposta per una economia sostenible, foment de les energies renovables, millora del transport pùblic…); i també pel que fa a temes polítics (aconseguir major participació i consens social, progressar en el camp de la democràcia participativa i directa, treballar per una globalització més justa…), etc.\nEl nou govern, com tothom sap, està passant i passarà per crisis polítiques internes i externes, fomentades des del govern estatal de majoria conservadora, que no vol posar fàcil les coses a un govern on participen els socialistes i, oh sacrilegi!, un partit d’independentistes i un altre de neocomunistes. Representen un nou govern d’idees noves, que trenquen amb una visió centralista i conservadora d’una Espanya que es resisteix a trencar amb el passat i apostar per una nova manera de fer política. Els atacs contra el tripartit seran continus, d’això no en tenim cap dubte. No obstant, del nou govern català esperem una actitud nova, diferent, que sàpiga correspondre responsablement amb la confiança que la majoria dels ciutadans i ciutadanes de Catalunya els hi ha dipositat. Que aposti pel diàleg i que escolti les persones. Que promogui una nova cultura de la política on la societat pren un paper important. Tenim l’esperanca que el nou tripartit pot apostar fort per donar un renovat impuls a tots els projectes i col•lectius socials dels quals hem donat testimoni a l’Altraveu. Que faciliti, per fi, que aquests projectes socials es duguin a terme i assoleixin els seus objectius. Nosaltres, d’il•lusió i d’esperança n’estem plens. Que tinguem sort. Tots. Ens la mereixem.


LLINDARS ENTRE L’ANTROPOLOGIA I L’ART – GRAPA\nEl Grup de Recerca en Antropologia i Pràctiques Artístiques (GRAPA) de la UB proposa una sèrie d’activitats en torn els llindars entre l’antropologia i l’art, en el marc del II Congrés Internacional d’antropologia AIBR.\nUna proposta en dos actes conduïda per Caro Novella, Marisa Paituví, Florència Vila i Lidia Moraño. En el primer acte tindrà lloc la presentació del projecte Oncogrrrls, un laboratori de creació en el qual, partint de les nocions de col·laboració (Thrift, 2014), embodiment (Csordas, 2011) i assemblatge (Deleuze y Guattari, 1987), utilitzem la performance com a mètode de transformació individual i col·lectiva. Oncogrrrls és un projecte d’investigació i creació al voltant de les experiències i narratives de dones, lesbianes i trans sobre el càncer de pit, que s’articula com a formació artística itinerant. Mostrarem les peces fetes a Barcelona (2013) i Ciudad de México (2015), com a punts de sortida per a elaborar com la performance i l’antropologia es conjuguen per a explorar i transformar subjectivitats i narratives socials en els llindars entre malaltia, corporalitat i performativitat. En el segon acte posarem els cossos en acció amb exercicis d’investigació en dansa i moviment, basats en la fenomenologia de Marleau-Ponty i la filosofia de la percepció d’Erin Manning.\nCompetència i col·laboració en el treball cultural\nL’objectiu d’aquesta activitat, guiada per Vanesa Varela, Andrea Corachán i Sandra Anitua, és el de compartir algunes iniciatives de col·laboració entre treballadores culturals que ens han precedit en els darrers anys a la ciutat de Barcelona. La proposta consisteix a fer memòria conjunta de campanyes i experiències de lluita que s’han pogut articular en un moment en el qual no sembla que la identitat política d’esquerrers pugui basar-se en la figura de l’obrer.\nXarxes i Paranys en l’Antropologia i l’Art\nConduïda per Roger Sansi, aquesta taula rodona parteix d’un cicle expositiu actualment a la programació de l’Arts Santa Mònica, Xarxa Zande, que utilitza conceptes de l’antropologia de l’art –com la noció de l’”art com a parany” d’Alfred Gell. Parlarem sobre els models conceptuals de “xarxa” i “parany” en l’art i l’antropologia. Comptarà amb la participació del curador de Xarxa Zande, Oriol Fontdevila.\nActivitat oberta i gratuïta amb prèvia inscripció a: info@grapaub.org; amb l’assumpte Activitats ASM\nvuit + =


BTT i cicloturisme - Asociació de Càmpings de Lleida\nA Lleida tens tot el que necessites per gaudir de les dues rodes. Pobles pintorescos per conèixer, camins rurals, carreteres amb vista a una naturalesa espectacular o rutes per les muntanyes. Sigui el que sigui que estàs buscant, en aquesta zona trobaràs totes les opcions possibles per practicar la modalitat de la bicicleta que més t’agradi.\nEspai natural privilegiat. Itineraris a peu o amb BTT durant tot l’any. Turisme familiar, amb equip d’animació i moltes facilitats per a nens. Viatjar en família i gaudir de l’ecoturisme als Pirineus . Restaurant que ofereix cuina de temporada i productes km 0. Especialitzats en maridatges.


Els Moixiganguers es preparen per fer un pas més per assolir el seu objectiu\n4 min. Igualada 03/05/2018 00:37\n651x366 Els Moixiganguers van descarregar la seva tripleta més matinera a la diada del seu aniversari / EFREN GARCIA Els Moixiganguers van descarregar la seva tripleta més matinera a la diada del seu aniversari / EFREN GARCIA\nSi haguéssim de jutjar pel ritme mostrat en l'inici del curs, una de les colles cridades a despuntar aquesta temporada seria clarament la dels Moixiganguers d'Igualada. Els de l'Anoia han mantingut un ascens continu fins a arribar a dominar el dos de vuit amb folre i completar per primer cop el cinc de vuit. Després de dos anys somniant fer un pas endavant, aquesta ha de ser la temporada de l'estrena dels nou pisos. Hem volgut avaluar la seva situació a dia d'avui amb un dels principals responsables d'aquesta progressió, Jordi Moreno, cap de colla dels de la camisa morada.\n¿ Arribar a la diada d’aniversari amb la vostra segona millor actuació de la història i compartint plaça amb dues colles amigues ha sigut molt positiu?\nSí, ha estat molt bé, arribar a plantejar-nos fer la tripleta ja era tot un èxit. Fer-ho amb un folre amb estrenes i amb els nervis de la primera, encara més. Poder-la fer a l'abril és avançar molt la feina. Sobretot per a la mentalitat de la colla. Els castellers demanaven fer el tres de vuit a la primera actuació, la tripleta per l'aniversari i ja demanen el següent pas. Ara estem treballant en això. Respecte a les altres colles, estem encantadíssims. Aquest any vam apostar per intentar pujar més el nivell de l'aniversari perquè és una diada que ens agrada molt. Sant Cugat els últims anys sempre ha vingut amb tot a Igualada i malgrat que els Castellers de la Vila de Gràcia no van poder fer el tres a última, estem molt contents de l'actuació.\nL'objectiu a final de temporada ja no és cap secret que passa per fer el tres de nou amb folre. Què significa haver fet ja la primera tripleta de l'any?\nSignifica molt perquè per fer el tres de nou cal creure'ns-ho, i per creure'ns-ho necessitem fer molts tres de vuit i moltes torres per treballar el folre. Per tant, poder-ho fer al mes d'abril i tenir tot el que ve de temporada per davant, que és la part més potent, és perfecte.\nDeies que ara toca fer els següents passos; fins al tres de nou hi ha molta feina a fer, quin és el següent pas en el vostre calendari?\nLa primera cosa és repetir la tripleta, si pot ser fora de casa, i el següent pas és fer el cinc de vuit. Ja l'hem començat a treballar en assaig, hem posat dosos força bé al castell net, les pinyes sembla que van sortint i per tant toca centrar el esforços en el cinc.\nTé data el cinc de vuit o encara no us l'heu plantejada?\nNo en té, però ens agradaria que fos abans de festa major.\nTambé esteu preparant el tres de nou amb folre. Com funcionen els primers assajos d'un castell de nou pisos?\nBé, l'any passat ja el vam començar a treballar i va ser complicat perquè semblava que no acabàvem de trobar l'encaix amb el nucli. Fèiem les proves en assaig i no s'aguantaven. A finals de temporada sembla que vam trobar l'encaix i aquesta temporada s'ha mantingut. Hi hem anat posant quarts als assajos i fa bona pinta. Hem de treballar molt tota aquesta gent del folre que pujarà per primer cop, perquè s'entengui molt bé amb la soca. Per aquesta part anem fent molt bé. D'altra banda treballem el castell sencer amb el folre a terra amb l'objectiu de fer-lo sencer en assaig. De moment ja hi hem posat acotxador i per tant sembla que va per bon camí.\nI socialment la resposta de la colla està sent molt positiva, no?\nSí, i tant! Vam crear camises noves abans de l'aniversari i en vam donar unes vint. Ens va entrar un grup de jovent molt potent i a cada assaig apareixen un parell de persones noves. A més a més, tenim la sort que alguns venen de colles universitàries i ja saben de què va la cosa i, per tant, és tot molt més fàcil. Recordo les actuacions d'aniversari d'altres anys en les quals volíem pressionar per ser suficients per fer la torre de vuit i havíem de fer trucades d'última hora. Divendres, després de l'assaig, ja hi havia 166 persones apuntades sense tenir en compte la canalla. Estem molt contents de com ens està anant socialment els dos últims anys.


Per TV o al Sant Jordi, avui la final: Dinamarca-Espanya\nAquest diumenge s'acaben les més de dues setmanes d'idil·li amb l'handbol Mundial. El Palau Sant Jordi acull la final de la cita anual amb el millor handbol de seleccions (ja sigui Europeu o Mundial), i ho fa amb un partit que promet espectacle i molta emoció. Espanya contra Dinamarca. Un partit amb els actuals campions d'Europa com a favorits, però en el que no es pot descartar els de Valero Rivera que estan fent un campionat gairebé perfecte. Només van perdre un partit… que va fer que no es creuessin amb Dinamarca a semifinals, i es vegin ara les cares.\nCroàcia justa medalla de bronze\nLa selecció croata entrenada per Slavko Goluza es penjarà demà de manera justa la medalla de bronze després de superar avui a Eslovènia –segurament una de les revelacions d'aquest Mundial juntament amb Brasil– per un clar 26-31.\nDinamarca-Espanya, diumenge la gran final al Sant Jordi\nEspanya i Dinamarca jugaran diumenge la gran final del Mundial 2013. Ha estat una gran tarda d'handbol amb un gran ambient al Palau Sant Jordi, avui ja gairebé ple fins la bandera. I els que hem tingut la sort de ser-hi hem pogut viure dos partits interessants, com era d'esperar més intens el segon que el primer.


Kosovo, un estat a mig acabar (Llibert Ferri)\nKosovo, un estat a mig acabar\n3 min. 11/03/2018 20:05\nLa primavera del 1999 hi havia a Tirana -capital de la hipotètica Gran Albània que mai es va fer realitat- una gegantina pancarta penjada a l’entrada de l’antic bulevard Stalin. Deia: “ NATO ne Kosove ”. O sigui, “L’OTAN a Kosovo”, com a gran esperança per aturar la neteja ètnica ordenada per Milosevic. Els aliats occidentals van atendre la demanda bombardejant Belgrad, el primer atac aeri a una ciutat europea des del final de la Segona Guerra Mundial. Un episodi que encara és capaç de generar pulsions d’odi i de venjança. En ple desè aniversari de la independència de Kosovo, val la pena recordar que 114 estats dels 193 de l’ONU han reconegut Kosovo com a estat, però encara no forma part de les Nacions Unides perquè bàsicament la Xina i Rússia -vella aliada de Sèrbia- són membres permanents del Consell de Seguretat i li barren el pas. Kosovo tampoc és membre de l’anhelada OTAN, i menys encara de la UE. El govern de Pristina s’ha posat a la cua de Brussel·les però tant els serbis, des de fora, com sobretot els espanyols, des de dins, fan el que poden perquè Kosovo no es converteixi en membre de ple dret. Pot utilitzar l’euro i també, des de fa dos anys, jugar partits de la UEFA i de la FIFA, cosa que enorgulleix l’afició kosovar i empeny el règim de Pristina a difondre un miratge de normalitat: sembla que utilitzar l’euro i jugar partits internacionals de futbol és tenir-ho tot. Tot? És agosarat dir que Kosovo, tot i comptar amb el suport geoestratègic dels Estats Units, és un estat ben estructurat en el sentit europeu. De ser un protectorat internacional -establert el 1999 després dels bombardejos de Belgrad i de la rendició de Milosevic-, Kosovo ha passat a ser un subestat o el que en podríem dir un estat a mig acabar.\nEn canvi, no és exagerat titllar de lumpen polític el president de Kosovo i líder de la independència Hashim Taçi. La classe dirigent kosovar es va gestar a partir de grups nacionalistes armats -la UÇK- connectats amb esferes mafioses dedicades a traficar amb armes, estupefaents i fins i tot òrgans humans. Tot plegat tenint l’etnicisme més rabiós com a combustible ideològic. Deu anys després d’aquella DUI del Parlament de Pristina, Kosovo és un dels països més corruptes i més pobres d’Europa. Potser més pobre i corrupte que Albània i Moldàvia. Un 30% de la població no té feina -poc mes de 1.500 euros per càpita de PIB- i el model productiu continua basat en el que es produïa sota la Iugoslàvia de Tito: benzina, tabac, ciment i el que dona la terra per autoabastir-se. Molt tímidament Àustria ha començat a fer-hi inversions en agricultura. I Alemanya, finalment, hi ha obert una Volkswagen.\nPerò els beneficiaris continuaran sent les elits familiars que van controlar el protectorat i ara subestat. Amb tot, Kosovo ha sigut una font de jurisprudència que potser algun dia servirà per emparar algun procés emancipador: el 22 de juliol del 2010 el Tribunal Internacional de l’ONU amb seu a l’Haia dictaminava que la independència unilateral de Kosovo no suposava cap vulneració del dret internacional. Des d’aleshores l’estat espanyol, pensant sobretot en Catalunya, no ha deixat de posar entrebancs a la projecció internacional de Kosovo. Són les paradoxes de la geopolítica: Kosovo ho ha tingut gairebé tot a favor com a territori i, alhora, gairebé tot en contra com a poble i com a societat.


El Govern català nega que l'acte institucional de la Diada exclogui ningú - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa portaveu del Govern, Meritxell Budó, va negar que l'acte institucional que organitzen l'Executiu català i el Parlament «exclogui ningú», malgrat que PSC, Cs i PPC han declinat assistir-hi perquè, en la presentació, es va explicar que estaria dedicat a «presos polítics i exiliats». «S'ha convidat tothom, si de cas hi haurà qui s'autoexclourà», va defensar ahir en roda de premsa.\nBudó va dir que l'esmentat acte, titulat «Tornarem», i que ahir es va ajornar (per la pluja) fins avui, vol commemorar el centenari de la vaga de la Canadenca, el centenari del naixement de Joan Brossa, el 80è aniversari de l'exili de la Guerra Civil, retre homenatge a Neus Català i homenatjar els migrants i refugiats «de tots els temps». «També l'escenografia és una maleta que simbolitza l'exili, l'allunyament i tot això del que estem parlant i homenatjant en aquesta Diada. No és una estelada. Per tant, qui se senti exclòs del contingut d'aquesta Diada és perquè vol autoexcloure's», va recalcar. Budó va fer una crida als catalans a participar de la celebració de la festa nacional de Catalunya «massivament» i des del «civisme».


D'una economia lineal a una economia circular | Barcelona Ciència\nInici » Noticia » D'una economia lineal a una economia circular\nL’economia circular és un model de producció i consum que demana noves maneres de fer. Implica abandonar el patró lineal actual de «recursos- producció- consum- residu», predominant en el sistema capitalista i substituir-lo per un sistema circular. Aquest, busca reduir tant les entrades del sistema (matèries primeres) com les sortides (residus), tancant els fluxos econòmics i ecològics dels recursos, allargant així la vida útil dels productes.\nAquest pas de la linealitat a la circularitat, aporta múltiples beneficis ambientals i socials, com; la reducció d’emissions de gasos d’efecte hivernacle, la disminució de la quantitat de residus i la reducció de l’impacte dels processos d’extractivisme. També millora l’eficiència dels processos productius i el manteniment dels productes, així com un estalvi en el consum, la creació i oportunitats de nous oficis, entre d’altres. Un dels avantatges més rellevants és la seva rendibilitat, ja que, permet aprofitar al màxim els materials i limita el consum d’energia.\nSón moltes les petites accions diàries que estan al nostre abast per promoure un flux circular dels productes i ajudar al medi natural. Per començar a treballar en aquesta transició cap a l’economia circular, podem: repensar el que mengem, reduir el consum de productes, reutilitzar els objectes al màxim, intercanviar, llogar i reparar en comptes de llançar.\nExisteixen eines que ens fan molt més pràctica aquesta transició, com són:\nMapa Barcelona + Sostenible que ens permet explorar quines són les botigues de comerç just i iniciatives sostenibles que teniu prop de casa. També hi podreu trobar un itinerari de comerços verds de Sant Andreu del Palomar on s’agrupen aquells comerços del barri que en la seva oferta potencien els productes ecològics, locals o de comerç just, la venda a granel, etc.\nLa biblioteca de les coses, un espai situat al Casal Ca l’Isidret, a Sant Martí, on tenen un banc d’objectes en préstec per compartir i s’organitzen activitats i tallers.\nMillor que nou, on trobareu diferents possibilitats per allargar la vida dels vostres objectes i una base de dades per buscar botigues de reparació i de segona mà al teu districte i barri.\nBancs del Temps: són xarxes d’intercanvi. Al districte de Sant Andreu en tenim quatre, el Banc del Temps de Trinitat Vella, el de Bon Pastor, el de la Sagrera i Sant Andreu del Palomar.\nSi vols saber més sobre economia circular o eines per promoure-la, pots consultar a l’Aula Ambiental del districte Sant Andreu a través del seu correu santandreuambiental@bcn.cat o trucant al 650 97 61 71.\nItinerari de comerços verds de Sant Andreu del Palomar


Avís legal – Fundació Maria Rosa Sans\nAvís legalFundació MRS2021-05-25T09:41:07+00:00\nDenominació Social: FUNDACIÓ PRIVADA MARIA ROSA SANS TINTÓ\nA més, per accedir a alguns dels serveis que fundació Mª ROSA SANS ofereix a través del lloc web haurà de facilitar algunes dades de caràcter personal. En compliment del Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades l’informem que, mitjançant l’ús dels mitjans descrits anteriorment per comunicar-se amb FUNDACIÓ Mª ROSA SANS implica que l’usuari consent el tractament de les seves dades per al tractament de les seves dades. Així mateix, l’informem de la possibilitat d’exercir els drets d’accés, rectificació, supressió, limitació o oposició, així com del dret a la portabilitat de les dades, mitjançant un escrit dirigit a FUNDACIÓ Mª ROSA SANS a través de l’adreça de correu electrònic rgpd@fundaciomrsans.org.\nL’ús del lloc web suposa l’acceptació per part de l’usuari, sense reserves, de totes les condicions generals vigents en el moment d’accedir al lloc web. Si no està d’acord amb alguna de les condicions que es presenten a continuació, l’usuari haurà d’abstenir-se d’utilitzar els serveis prestats per FUNDACIÓ Mª ROSA SANS a través del lloc web.\nL’usuari es compromet al compliment de les presents condicions generals, així com als advertiments especials o instruccions addicionals contingudes en el lloc web, i a actuar sempre de conformitat amb la legislació vigent. També es compromet a actuar d’acord amb els bons costums i les exigències de la bona fe. D’aquesta manera, s’abstindrà d’utilitzar el lloc web de manera que impedeixi, danyi o perjudiqui el normal funcionament del lloc web o dels béns o drets de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS, dels seus proveïdors, altres usuaris i, en general, de qualsevol tercer.\nNo introduir, emmagatzemar o difondre, a través del lloc web, programari, dades, virus, codis, equips de maquinari o telecomunicacions o altres instruments o dispositius electrònics o físics que puguin causar danys a la pàgina web, serveis o equips, sistemes o xarxes de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS o als usuaris i proveïdors de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS o de tercers en general , o que puguin impedir el funcionament d’aquests serveis, equips, sistemes o xarxes;\nNo destruir, alterar, inutilitzar ni danyar les dades, informacions, programes o documents electrònics mostrats o inclosos en el lloc web i pertanyents a FUNDACIÓ Mª ROSA SANS, dels seus proveïdors o de tercers;\nFer el seguiment o la cerca de dades d’usuaris, visitants del lloc web o altres clients de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS, inclosos els comptes d’altres usuaris; explotar de cap manera el lloc web ni cap altre servei o informació disponible o ofert a través d’ella, amb la finalitat de divulgar informació, incloent-hi, entre d’altres, però sense conèixer, identificació personal o informació diferent de la proporcionada pel lloc web;\nRealitzar accions que provoquin saturació desproporcionada o innecessària en la infraestructura del lloc web o en els sistemes o xarxes de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS o en els sistemes i xarxes connectats al lloc web o FUNDACIÓ Mª ROSA SANS.\nEls continguts i informació no vinculen FUNDACIÓ Mª ROSA SANSni constitueixen opinions, consells o assessorament legal de cap tipus ja que es tracta merament d’un servei ofert amb finalitats informatives i informatives\nEls serveis d’informació, que proporcionen als usuaris, mitjans de comunicació, empreses, administracions i altres gestors un accés fàcil i efectiu a la informació, augmenten així la transparència i comprensió de les polítiques i activitats de la FUNDACIÓ Mª ROSA SANS.\nEn cas d’incorporar continguts de tercers al lloc web, o enllaços a altres llocs d’Internet, FUNDACIÓ Mª ROSA SANS no exercirà cap tipus de control sobre aquests llocs o continguts. Així, FUNDACIÓ Mª ROSA SANS no ofereix cap garantia ni assumeix cap responsabilitat respecte a la licitud, fiabilitat, veracitat, exactitud, integritat i actualitat d’aquests continguts. FUNDACIÓ Mª ROSA SANS també s’eximeix de tota responsabilitat pels danys i perjudicis que es puguin derivar de:\nTots els continguts que es mostren al lloc web, inclosos, entre d’altres, dissenys, textos, gràfics, logotips, icones, botons, programari, noms comercials, marques, articles de premsa o altres béns intangibles protegits per la normativa de propietat industrial i intel·lectual estan subjectes als drets de propietat industrial i intel·lectual de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS o de tercers titulars dels mateixos que hagin autoritzat degudament la seva inclusió al lloc web.\nL’accés al lloc web per part de l’usuari no podrà entendre en cap cas que es concedeixi cap llicència a favor de l’usuari o que hi hagi una renúncia, transmissió o cessió total o parcial dels drets anteriors, ni cap dret d’explotació sobre els béns atorgats, llevat que s’autoritzi expressament per escrit de FUNDACIÓ Mª ROSA SANS o dels titulars dels corresponents drets.\nEn cas que es detecti la presència de continguts que puguin vulnerar els drets de propietat intel·lectual i industrial al lloc web, es preguem ho faci saber a la FUNDACIÓ Mª ROSA SANS el més aviat possible enviant un correu electrònic a l’adreça fundacio@fundaciomrsans.org, perquè es pugui actuar amb diligència i prendre les mesures oportunes.\nAquest avís legal es regeix per la legislació espanyola. Els usuaris i l’empresa FUNDACIÓ Mª ROSA SANS, amb renúncia expressa a la seva pròpia finalitat, sotmeten als Jutjats i Tribunals de Girona (Espanya) totes les interpretacions o conflictes que es puguin derivar d’aquest avís legal.


Felip VI secundarà la maniobra de Sánchez amb els 9 indults, segons 'La Razón'\nBarcelona. Diumenge, 30 de maig de 2021. 15:56\nActualitzat: Diumenge, 30 de maig de 2021. 16:05\nTot i l'informe del Tribunal Suprem contra els indults als presos independentistes, el govern de Pedro Sánchez tirarà endavant la maniobra per a concedir-los i ho farà amb la signatura del rei Felip VI, segons ha explicat el diari La Razón.\nEl mitjà ha revelat que la Moncloa ha descartat qualsevol mena de pronunciament del monarca al respecte. És més, asseguren que hi ha una "veu" que adverteix el rei ha de mantenir-se al marge perquè "algun dia, potser, ho necessiten ells", en al·lusió a les investigacions que afecten l'emèrit, Joan Carles I.\n"El rei no té res a dir"\n"El rei no té res a dir ni ho farà", ha subratllat aquesta font destacada a l'article, sense importar que els presos reiterin que "ho tornaran a fer" ni l'opinió del Suprem.\nTot plegat, fa que el text doni per fet que "els indults als líders del procés duran la signatura de rei" que, recordem, és un requisit indispensable per completar el tràmit abans que sigui publicat pel Butlletí Oficial de l'Estat (BOE).\nEl 72% dels votants del PSOE, en contra\nDins del govern espanyol hi ha posicions oposades respecte als indults. Mentre Podemos insisteix a deixar-los en llibertat, les veus dins del PSOE no són unànimes.\nL'expresident Jose Luís Rodríguez Zapatero, per exemple, s'ha mostrat a favor, mentre que altres com Alfonso Guerra s'han mostrat en contra.\nSegons un sondeig de SocioMétrica per a El Español publicat el passat divendres, el 72,5% dels votants del PSOE estan en contra de la concessió d'indults. A més, el 76,8% dels socialistes consideren el penediment dels presos polítics un requisit fonamental per concedir-los.\nDel total de la població, seria un 80% que no aprovarien aquesta decisió. D'aquests, el 72,2% dels enquestats consideren també que s'haurien de penedir.\nLa majoria de votants de partits no estarien en contra, a excepció dels votants d'Unidas Podemos, que sí que aproven en una àmplia majoria (74,9%) els indults. Com era d'esperar, els votants de Vox els rebutgen en un 98,7%; els del Partit Popular, en un 98,6% i els de Ciutadans, en un 91,6%.\nImatge principal, rei Felip VI / Europa Press


Els tèrmits voladors volen com a part de la seva fase reproductiva, per a realitzar el que s’anomena el seguici nupcial. Els individus (reproductors primaris), que surten volant, són tèrmits mascles i femelles, i s’apariaran i generaran nous termiters, noves colònies.\nTermitas Voladoras – Termitas Girona\nAl nostre país hi ha dues espècies principals de tèrmits i surten de tèrmits en dues èpoques diferents, els tèrmits subterrànies volen a la primavera, a l’abril o maig, en grans quantitats formant els anomenats enjambrador i els tèrmits aeris volen a la tardor i surten més a poc a poc.\nEl moment de l’eixam també depèn de les espècies. Mentre que als tèrmits formosanas els agrada eixam a la nit, els tèrmits subterranis són més còmodes per eixam durant el dia. Els tèrmits alats, en general, se senten molt atretes per les fonts de llum i, per tant, es poden detectar fàcilment a prop dels fanals durant la seva temporada d’aparellament.\nRastres – Tèrmits Voladors – Termitas Girona\n-𝐓𝐞𝐫𝐦𝐢𝐭𝐚𝐬 𝐝𝐞 𝐦𝐚𝐝𝐞𝐫𝐚 𝐡𝐮𝐦𝐞𝐝𝐚𝐬\nAquestes viuen en ambients tous com fusta i sòls humits, provinents d’entorns propers a cossos d’aigua. Els boscos de coníferes són l’hàbitat més representatiu d’aquest tipus de tèrmit.\nTèrmits Voladors – Termitas Girona\nPrefereixen els tipus de fusta seca i dura. Es troben en ambients naturals i en zones urbanes on es fa servir la fusta per a fins comercials. Aquests tèrmits resisteixen llargs períodes sense aigua i poden arribar a ser invasores.\nTermitas en la tierra – Termitas Girona\nEs troben sota de construccions i s’alimenten de fusta disponible a les proximitats. És comú que apareguin en llars i edificis, destruint part dels immobles i convertint-se en plagues.\nHi ha diferents maneres de conèixer si tenim tèrmits a prop a casa:\nSi observem butllofes en sòls de fusta.\nFusta danyada o buida.\nProves de qualsevol eixam.\nPresència de tubs de fang.\nTèrmits Voladors – Sostre- Termitas Girona\nPer eliminar o prevenir aquestes plagues, el millor és posar-se en contacte amb una empresa especialitzada en aquests menesters, ja que poden produir grans danys tant en estructures, com en immobiliari, terres, etc.\nAvui en dia les empreses dedicades a això tenen els millors mètodes per eliminar i evitar tota colònia que pogués haver en un habitatge o empresa.\nTermitas Aladas – Termitas Girona


Canadell insta Colau a invertir 20 milions en una campanya per recuperar turisme aquest Nadal\nLa Cambra de Comerç calcula que el tancament de restaurants i bars requereix ajuts del Govern d'almenys 100 milions\nEl servei d'estudis calcula que el pany i forrellat de la restauració ha suposat fins a 539 milions d'ingressos menys per al sector\nBarcelona 21 de d’octubre del 2020. 15:48\nEl president de la Cambra de Comerç, Joan Canadell, ha instat aquest dimecres l’Ajuntament de Barcelona a impulsar una urgent campanya de comunicació per incentivar l’afluència turística a la ciutat. Segons els càlculs de la Cambra, seria necessari aportar uns 20 milions d’euros en una promoció internacional per reactivar l’economia barcelonina, que és la que està patint més les conseqüències de la crisi. Segons Canadell, el pressupost d’aquesta campanya, a temps per animar l’afluència comercial a la ciutat per Nadal, hauria de ser finançada amb recursos derivats de la taxa turística a futur o fins i tot amb endeutament. «BCN serà turística o no serà», ha dit Canadell, que ha remarcat que la situació econòmica en general de Catalunya depèn de la recuperació turística de la ciutat. La Cambra defensa també que l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, accepti eliminar la taxa de terrasses i de l’IBI en un període de tan baixa activitat econòmica per al sector.\nAugment de l’estalvi\nSegons les previsions de la Cambra, el PIB català caurà aquest any gairebé el 13% i es recuperarà una mica el 2021, fins a retallar la caiguda entre el 6% i el 7%. Canadell opina que malgrat la potència de la crisi existeixen encara elements per a l’optimisme. El principal és que la taxa d’estalvi s’ha incrementat. Ha quantificat l’estalvi acumulat a Catalunya en uns 22.000 milions d’euros, 10.000 més que abans de la crisi, xifra que suposa entorn del 5% del PIB català. «Si som capaços d’incentivar el consum serà més fàcil recuperar l’activitat econòmica», ha dit Canadell. Per a la Cambra, l’augment de l’estalvi pot ser «una palanca important per a la recuperació». Juntament amb el consum, les exportacions mostren també fortalesa per a aquesta recuperació, a més dels 30.000 milions d’euros en ajuts europeus que en teoria arribaran a Catalunya els pròxims tres o quatre anys, cosa que sustentarà la recuperació en aquell període.\nEl 20% de les agències de viatges espanyoles es plantegen el tancament definitiu\ncanvi de model pel coronavirus\nEl sector turístic veu en l'aposta ecològica i la digitalització la sortida de la crisi\nEl turisme tornarà als nivells del 1995 després de perdre 106.000 milions el 2020\nImpacte del tancament de la restauració\nLes dades de la Cambra constaten l’optimisme empresarial que existia a mitjans de setembre, abans dels últims rebrots i el tancament de bars i restaurants. Aquesta tendència s’ha truncat. El tancament de bars i restaurants suposarà un impacte econòmic d’entre 366 i 539 milions d’euros. En conseqüència, la Cambra calcula que els ajuts al sector de la restauració haurien d’augmentar dels 40 milions previstos a almenys 100 milions, als quals s’han de sumar els ajuts estatals a través d’ertos i l’ajornament d’impostos. «El sector públic ha d’aportar recursos per compensar el tancament obligat per la pandèmia», ha opinat Joan Ramon Rovira, responsable d’estudis de la Cambra. Les dades de la Cambra apunten «una incidència negativa més gran de la crisi en les empreses de menys de 1.000 treballadors i especialment en les microempreses», i especialment a Girona i Barcelona. La caiguda del PIB català seria del 12,7% el 2020, amb un creixement previst del 6,7% el 2021. La taxa d’atur seria del 17,5% a final d’any i del 13,6% el 2021. En termes absoluts, el PIB del 2021 seria un 6,9% inferior al del 2019.\nCatalunya Joan Canadell Cambra de Comerç de Barcelona


L'estalviar aigua és important tant per al medi ambient com per a la teva butxaca.\nÉs impressionant la quantitat que es desperdicia en el reg de jardins públics i privats. En general, es rega molt més del desitjable.\nAquí tens 38 consells que t'ajudaran a gestionar l'aigua:\n1. Intenta recollir aigua de pluja. Un aljub o estany pot servir a diversos veïns.\n2. Les aigües de depuradora s'estan usant en camps de golf amb èxit.\n3. Dissenya el jardí agrupant les espècies segons la seva demanda d'aigua. Tindries d'aquesta forma zones de necessitats altes, mitjanes i baixes. Per exemple, els Cactus i Crasas i la flora autòctona estarien dintre d'un grup de plantes amb necessitats baixes.\n4. Tria espècies autòctones que amb la pluja poden viure sense precisar cap reg.\n5. Tria altres espècies que encara que no siguin autòctones, siguin resistents a la sequera (caldrà regar-les menys). Exemples: cactus, lantana, aloes, palmeres, etc., etc..\n6. A les vores de la gespa planta el que més aigua precisi.\n7. Crea ombres al jardí mitjançant arbres o instal·lant una pèrgola amb trepadores. Protegirà del sol.\n8. Una ombra parcial serà molt favorable per a afavorir l'establiment de les recén plantades.\n9. El vent resseca molt les plantes. Protegeix el jardí del vent mitjançant tallavents tals com:\n- Masses d'arbres, arbustos i trepadors\n- Tanca coberta amb trepadores.\n- Làmina de bruc, vímet o canyis.\n10. Instal·la reg per degoteig, a poder ser, automàtic.\n11. El reg per aspersió produïx més pèrdues que el reg per degoteig o les cintes de exudació. La mànega manual també suposa molt desaprofitament però és adequat per a aquelles plantes resistents que es reguen manualment molt de tard en tard.\n12. Millora el sòl fent una esmena orgànica abans de plantar amb torba, mantell, compost o fem. Això, en sòls sorrencs, millorarà la seva capacitat de retenció d'aigua; en sòls argilencs, ho esponjarà.\n13. Planta a principis de tardor, que és una època magnífica en Clima Mediterrani. Plantant a principis de tardor possibilites que les pluges d'hivern s'ocupin del reg i s'estableixen durant l'hivern. Les plantes tropicals, millor a la primavera.\n14. Fes grups tupidos de plantes perquè es crea un microclima humit entre elles. Les masses vegetals donen ombra al sòl, protegeixen les plantes petites del vent i eviten les males herbes.\n15. Col·loca embuatats a la base de les plantes per a evitar l'evaporació i les males herbes. Per exemple escorces de pi, palla, mantell, fulles, àrids i graves, etc.. L'embuatat o mulching és una de les bases de la jardineria de poc reg.\n16. Usa tapitzants, també anomenats alfombrants, per a cobrir el terreny. Les Crases tapizants com la Ungla de gat (Aptenia cordifolia), Ungla de lleó (Carpobrotus edulis), Lampranthus spp., etc., són les més resistents.\n17. Els tests solen col·locar-se en la part més assolellada del jardí, ja que és aquí on les plantes floreixen millor. En èpoques de molta calor és millor moure-les per a un lloc on, almenys unes hores al dia, estiguin a l'ombra.\n18. És positiva la utilització de retentors d'aigua (polímers absorbents o hidrogels), sobretot quan es tracta de noves plantacions en climes secs que no van a tenir un manteniment de regs periòdics. També s'empren en l'execució de camps de golf i gespes familiars barrejant una determinada quantitat amb el sòl (veure dosi en els envasos) i per a plantació d'arbres, arbustos i parterres de flors igual, barrejant amb la terra en el moment de plantar. Fins i tot en tests.\n19. La gespa és el principal consumidor d'aigua dels jardins. No és imprescindible. Hi ha jardins estupends sense no-res de gespa.\n20. Destina una superfície petita a la gespa, l'imprescindible per a les necessitats familiars.\n21. La gespa de disseny senzill és més fàcil de regar (cercle, quadrat, rectangle).\n22. Evita implantar-lo en zones marginals o amb pendents forts (talusos); millor posar en aquests llocs plantes tapizantes.\n23. Hi ha barreges especialment dissenyades amb espècies cespitosas resistents a la sequera. Les més resistents són: · Cynodon dactylon (Bermuda) · Pennisetum clandestinum (Kikuyu) · Stenotaphrum secundatum (Gramón, Herba de San Agustín) · Zoysia japonica (Zoysia) · Paspalum notatum (Herba de Badia)\n24. Totes aquestes no aguanten les gelades fortes. En climes frescos les més resistents a la falta d'aigua són la Festuca arundinacea i la Festuca ovina i han de predominar en la barreja.\n25. Dichondra repens (resisteix fins a -9ºC) és una excel·lent tapissant que necessita molt menys reg que la gespa i poques segues en l'any. Inconvenient: admet poc calcigament.\n26. Alternatives a la gespa per a cobrir el terreny:\n• Plantes tapissants.\n• Masses d'arbustos més o menys atapeïts. Els més indicats són els de port baix, tipus tapissant. Molts tenen flors i aromes exquisides.\n• Escorces de pi: són decoratives, conserven l'aigua i impedeixen que surtin males herbes, especialment si van esteses sobre una làmina geotextil.\n• Graves i àrids decoratius: els hi ha de diferents colors (blanc, rosa, groc, etc.). També podem incloure aquí la 'puzolana volcànica'. Si poses graves, recorda sempre col·locar abans sobre la terra una malla geotextil i la grava damunt; així s'eviten les males herbes.\n• Paviments de materials diversos: formigó imprès, fusta, lloses de fang, de pissarra, arenisques, granit, quarsites,..., albero groc, vermell, etc..\n27. Si vols convertir un jardí "normal" a un de poc reg hauràs d'acostumar a les plantes progressivament, en diversos anys. Rega cada vegada un poc menys. La gespa en lloc de 7 regs a la setmana a l'estiu (1 per dia), aneu llevant alguns. Segueix fins a regar dia sí, dia no. Ja estarem estalviant la meitat d'aigua. Estalviar un 30 % d'aigua en reg del jardí és molt senzill.\n28. Acostuma a poc reg perquè busquin l'aigua en profunditat: 2 o 3 regs a la setmana, per exemple. El sòl s'ha de deixar assecar moderadament entre 2 regs per a estimular que les arrels busquin aigua en profunditat i així es facin més resistents al reg escàs o nul. Repeteixo: acostuma a poc reg les teves plantes.\n29. Existeixen en el mercat sensors de pluja automàtics que permeten desconnectar el reg si està plovent, o sensors d'humitat del sòl per a ajudar a prendre la decisió de quan regar o esperar, però cal aprendre'l amb l'experiència.\n30. Rega al matí primerenc o al capvespre, mai al sol. El reg automàtic amb programador permet regar de nit i evitar la forta evaporació del dia produïda pel sol i el vent.\n31. Els sòls sorrencs "xuclen" molt i cal donar l'aigua en petites dosis. Per a sorrencs el reg per degoteig és ideal.\n32. Sega la gespa deixant l'herba a més altura. Les segues altes també afavoriran el seu enduriment i major resistència a plagues, fongs i a la sequera perquè desenvolupa arrels més profundes: fulles més llargues, arrels més llargues. A l'estiu no tallis tan ras, deixa que la gespa creixi més alt a mesura que augmenten les temperatures.\n33. Ajusta els aspersors perquè l'aigua caigui només sobre la gespa i les plantes i no sobre els camins o construccions.\n34. Ajusta la dosi dels aspersores de tal forma que permetin que l'aigua penetri en la terra sense produir tolls ni vessament.\n35. Per a una millor penetració de l'aigua evita la compactació de la terra. Punxa el terreny (fins a uns 7 cms.) almenys 1 vegada a l'any amb rulo de pues, forca especial per a airejar en superfícies petites,... També existeixen sabates amb claus per a airejar el terreny mentre es camina sobre ell.\n36. Elimina les males herbes perquè són grans competidores per l'aigua del sòl. A més, si regues poc, sortiran menys herbes. Creixen molt ràpidament i competeixen amb les nostres plantes per l'aigua.\n37. Usa abonaments de lent alliberament millor que les molt solubles. Duren més temps en el sòl i es perd menys en profunditat arrossegats per l'aigua, resultant més econòmics a la llarga. Aporta també abonaments orgànics en lloc dels químics com fem, compost casolà, torba, mantell, guano, etc..\n38. L'excés d'alimentació, sobretot de nitrogen, provoca un major creixement amb el consegüent augment en el consum d'aigua.


Baixa el nombre d’accidents i víctimes mortals en carretera el primer semestre de l’any - somVallès\nDel gener al juny van morir 3 persones a les vies del Vallès Oriental, 8 menys que en el mateix període del 2008\nXifres positives a les carreteres de la comarca. El primer semestre d’aquest 2009 s’ha tancat amb un balanç de 512 accidents de trànsit i 3 víctimes mortals. En el mateix període del 2008 es van produir 555 col·lisions i van morir 11 persones a les carreteres, segons les dades facilitades pel Servei Català de Trànsit. És a dir, que en els primers sis mesos d’aquest any ha baixat tant el nombre d’accidents, un 8 per cent menys que el 2008, com la xifra de víctimes mortals, un 72 per cent menys.\nPerò no tots els resultats són positius. Els accidents amb víctimes, ja siguin greus o lleus, han augmentat lleugerament respecte el primer semestre de l’any passat, en concret, un 2 per cent. Pel que fa a les quatre vies de la comarca que aquest 2009 tenen un pla d’actuació específica, és a dir, que estan especialment controlades pels Mossos d’Esquadra, destaca que el nombre d’accidents ha disminuït en totes. S’han registrat menys col·lisions a la AP-7, la C-17, la C-35 i la BV-5001. La carretera amb una reducció més notable ha estat la C-35, on els accidents han baixat a la meitat: dels 42 en el primer semestre del 2008, als 24 dels primers sis mesos d’aquest any.


Hem pelegrinat a Terra Santa | Bisbat de Lleida\nLa convivència fou molt agradable. En realitat, ens unia un interès comú, arrelat en una mateixa fe. Cada matí, en pujar a l’autocar per reprendre les activitats i visites del dia, començàvem amb uns moments de pregària: algun salm o càntics bíblics, que ens tonificaven i donaven sentit a la jornada.\nSortírem de Lleida el dimarts, dia 17 d’abril. Hem tornat el dimarts 24. El Sr. Bisbe de Lleida, Mons. Joan Piris, que, per la seva agenda complicada, no va poder participar en el pelegrinatge, va voler donar-nos el tret de sortida, presidint la primera celebració eucarística, a la parròquia del Carme, a ¼ de 9 del matí del primer dia.\nLes celebracions de l’Eucaristia\nFou el capítol més emocionant del pelegrinatge. Vam poder celebrar-la en els llocs més significatius. En l’església Stella Maris de la Muntanya del Carmel (recordant la lluita del profeta Elies i els profetes de Baal); en la Muntanya de les Benaurances, tenint sota la nostra mirada el mateix mar de Galilea que Jesús contemplava quan proclamava “Feliços els pobres, els compassius, els nets de cor, els perseguits...”; la Muntanya del Tabor, dins la Basílica de la Transfiguració; la capella del Camp dels Pastors, a Betlem, al costat de les abundants coves que s’hi troben; a l’Hort de Getsemaní, al aire lliure, al costat dels olivers mil·lenaris, amarats potser amb la sang que sortí de les venes del nostre Redemptor...; l’agenda de l’últim dia ens va obligar a una celebració al mateix hotel, després de sopar. També va ser entranyable com a comiat.\nLes visites als llocs sants\nA més dels llocs indicats on celebràrem l’Eucaristia, foren molts els moments emocionants i inoblidables del pelegrinatge: Cafarnaum, amb les ruïnes de la sinagoga i de la casa de sant Pere. Cafarnaum el devia conèixer Jesús pam a pam; fou molt dies el seu lloc de residència en sortir de Natzaret. Entranyable el passeig i meditació, pregària i cants pel llac de Genesaret, recordant la pesca miraculosa, la tempesta calmada, el caminar sobre les aigües... I, junt al llac, la capelleta del Primat que ens recorda l’esmorzar que Jesús havia preparat als seus apòstols i quan Jesús confirmà a Pere el primat sobre l’Església, després de fer-li confessar per tres vegades el seu amor. Natzaret, amb la Basílica de sant Josep i la de l’Anunciació, recordant el moment més decisiu de la història, l’encarnació del Verb en les entranyes de Maria. Canà de Galilea: fou emocionant quan, a l’església de Canà, nou matrimonis “complets” renovaren les promeses del seu matrimoni; també els vidus i vídues recordaren la seva esposa o marit ja traspassats i pregaren per ells; i altres recordaren la seva parella que no ha pogut venir al pelegrinatge. El riu Jordà, amb el record del Baptista, i la renovació de les promeses del Baptisme per part de tots els pelegrins. Moment intens per a tots... i comprometedor.\nA Betlem, en visitar la Basílica de la Nativitat, foren dues hores llargues d’espera en una fila compacta per poder entrar al lloc, senyalat per una estrella, que recorda el naixement de Jesús. Einkarem, el lloc del naixement de Joan baptista, del Magníficat i Benedictus. Ambdós càntics els trobarem en moltes llengües, inclòs sempre el català.\nJerusalem fou capítol apart. També nosaltres varem seguir la “pujada de Jesús a Jerusalem”, com ell mateix deia, per a ser crucificat i ressuscitar. Solemne la vista primera de la ciutat des de la muntanya de les oliveres, amb el cant “Quina alegria quan em van dir: anem a la casa del Senyor; ja han arribat els nostres peus al teu llinda, Jesusalem”. Alegria i ... tristesa, en recordar les paraules que Jesús va pronunciar des d’aquell lloc, mirant la ciutat: “Jerusalem, Jerusalem, quantes vegades hagués volgut reunir els teus fills com una lloca els aplega sota les ales, i tu no has volgut...” De tota manera, vam celebrar la vista de Jerusalem amb una pregària i una copeta de vi.\nJerusalem parla tota ella, tots els edificis o ruïnes, tots els carrers. El cenacle (allí renovaren la seva consagració sacerdotal els 4 mossens que acompanyaven el pelegrinatge), la Tomba del Rei David, l’església de la Dormició de la Mare de Déu, la Via dolorosa que vam recórrer fent l’exercici del Viacrucis, fins a la Basílica del Sant Sepulcre (amb l’espera també per arribar al lloc que ens recorda la sepultura de Jesús i la seva resurrecció).\nTot ho van poder viure amb emoció, amb intensitat, amb goig. Tot era entranyable. Val a dir també que tot va ser oportunament i molt ben explicat pel nostre guia jueu, Jorge, que es va fer estimar i valorar molt per tots els pelegrins.\nCaldria recordar també\nLa visita a Jericó, recordant al cec Bartimeu i al publicà Zaqueu, pujant al sicòmor per poder veure Jesús. La visita a la fortalesa Massada, recordant la construcció d’Herodes el Gran, junt a la mar morta, i posteriorment el tràgic final de la resistència jueva envers els romans. Qumram, la història dels essenis, la troballa dels manuscrits, fou una visita molt agraïda per part de tots. La marxa –amb autocar, naturalment, pel desert de Judea, recordant la paràbola del Bon Samarità; els beduins actuals del desert i la seva manera de viure. El Mur de les Lamentacions, on jueus i altres recorden la destrucció del Temple amb un esperit de profunda religiositat, i tantes altres visites com aquests dies hem pogut fer i gaudir.\nAltres aspectes a l’entorn del pelegrinatge\nPels carrers, hotels i basíliques hem conviscut durant aquests vuit dies amb altres religions i cultures: àrabs, jueus, indonesis, japonesos, etíops, senegalesos, filipins... És també un enriquiment; alguns d’ells, catòlics com nosaltres ens han fet pensar en la universalitat de l’Església; altres, ortodoxos, evangèlics i fins i tot els musulmans, ens han fet pensar en la necessitat urgent de conrear en nosaltres l’esperit ecumènic. Per tots ha mort i ressuscitat el Redemptor.\nCom és natural, també hi va haver temps per passejar amb distensió, per comptar acudits –alguns hi tenen la mà trencada-, per banyar-se a la mar morta, per cantar.\nLlegim ara unes reflexions del Padre Casildo que ens ha acompanyat en aquest pelegrinatge amb un bon nombre de feligresos seus:\nEsta peregrinación nos ha servido para fortalecer principalmente nuestra fe en nuestro Señor Jesucristo, porque al estar en lugares donde Él vivió su ministerio público, nos ayudó a revivir lo que leemos en los evangelios; otro fruto de este encuentro fue la de fortalecer la vida comunitaria con hermanos de otras parroquias, porque nos sentimos como en una misma familia, así vivimos el ejemplo de la primera comunidad cristiana que encontramos en los hechos de los Apóstoles; así que fue maravilloso venir a estas tierras santas; ahora nos corresponde compartir lo vivido en la faena de cada día y contagiar a los demás para que se animen a visitar la tierra de nuestro Salvador.


IB3 | EL FARISTOL: Joaquín Leguina analitza els futurs pactes de govern\nDijous 04 a les 08.00\tEL FARISTOLJoaquín Leguina analitza els futurs pactes de govern\nL’històric dirigent socialista, Joaquín Leguina, que va esser el primer president de la Comunitat de Madrid, entre els anys 1983 i 1995, serà entrevistat a El Faristol. Li demanarem pels possibles acords del seu partit, el PSOE, amb Podemos i per la reunió de Pablo Iglesias amb el líder socialista Pedro Sánchez.\nPSIB, Més i Som Palma perfilen l’acord final de governabilitat a Cort. Després de tancar un decàleg de mesures urgents i de pactar un codi ètic, com a passa prèvia a una entesa definitiva, les tres formacions podrien oficialitzar un acord a finals de setmana. Enmig del procés de negociació, a El Faristol entrevistarem José Hila, candidat del PSIB-POSE, Antoni Noguera, de Més, i Miquel Comas, de Som Palma. Serà a partir de les 8.30 hores.\nUn altre any, la marca de cervesa Estrella Damm ha tornat a pensar en les Illes Balears. L’espot ha estat rodat a Eivissa, dirigit pel cineasta Alejandro Amenábar i protagonitzat per Dakota Johnson, Quim Gutiérrez i Natalia Tena. El tràiler de l’anunci ja ha estat presentat i s’estrenarà el 15 de juny. Parlarem del que suposen, per a l’illa d’Eivissa, iniciatives d’aquesta casta, des del punt de vista promocional, amb Juanjo Riera, president de la Federació hotelera d’Eivissa i ambJoan Riera, president de Pimeef Restauració.\nL’Associació mallorquina Infants del Món torna a dur, aquest estiu, nins russos de la zona de Briansk per passar l’estiu amb famílies de Mallorca. Per aquest motiu, entrevistarem el seu president Sebastià Roig.\nCom cada dia, la segona hora, de les 09:05 i fins les 10:00h, serà emesa, simultàniament, per IB3 Ràdio, IB3 Televisió i a la web www.ib3tv.com. A “Es Cafè d’IB3”, amb Àngela Seguí, s’analitzarà l’actualitat amb Maria José Fuenteálamo, Pedro Aguiló Mora i Tomàs Ibarz.\nA partir de les 11:00h serà temps per al “Cara a Cara”, amb Juan Mestre i Dani Álvarez.


El tramvia de l’estètica de Colau i De Blasio - Borja Vilallonga\nFa un any, per aquestes dates, l’alcalde de Nova York Bill de Blasio va ser el convidat estrella al meu aufruf, la tradicional cerimònia jueva en honor del nuvi. Davant l’elit política jueva del Partit Demòcrata de Nova York, De Blasio va aprofitar l’ocasió per promocionar el seu ambiciós pla d’habitatge públic per a la ciutat. No debades, aquest va ser el seu projecte bandera en les passades eleccions municipals, que va guanyar confortablement. Amb tot, l’any passat ja es començava a intuir la fallida del pla d’habitatge públic de De Blasio. El governador de l’estat de Nova York, Andrew Cuomo -també demòcrata-, n’ha estat un dels enemics més aferrissats, fins al punt de legislar en contra del pla i de les seves partides econòmiques. Durant el meu aufruf, De Blasio va fer una defensa vehement del seu pla, amb dards punyents contra Cuomo.\nMalgrat els esforços de l’alcalde, el governador Cuomo ha guanyat la partida i el projecte d’habitatge públic està pràcticament mort. Després d’anys, esperances i milions de dòlars cremats en la creació del parc d’habitatge públic més gran d’ençà de la Segona Guerra Mundial, De Blasio ha hagut de trobar un substitut efectiu i vistós: el projecte de tramvia a la façana fluvial de parts de Brooklyn i Queens. Encara que sigui un projecte de dimensions considerables, es tracta d’una maniobra de tranquil·litat: no és un projecte que pugui generar grans oposicions polítiques, no depèn de legislació i fons externs a la ciutat, i plau tant a votants com a promotors immobiliaris. Quan l’agenda social d’un polític entra en via morta i no té capacitat de fer canvis reals, una infraestructura sempre salva els mobles i ofereix bones fotografies electoralistes.\nL’esterilitat i l’aparent divisió que crea el tramvia per la Diagonal és una excel·lent maniobra de màrqueting de Colau\nLa història de De Blasio i Nova York és, certament, una història política habitual. Avui aquesta mateixa història ressona amb força a Barcelona.\nQuan un ajuntament que es fa dir d’esquerres no pot executar el canvi real ètic transformador, ha de recórrer a l’estètica de la il·lusió, de nuls efectes pràctics però sempre molt vistosa. El mercat immobiliari barceloní, com explicava fa pocs dies l’ARA, s’encamina tímidament a imitar les bombolles de luxe immobiliari d’altres metròpolis globals. Aquestes bombolles són un autèntic càncer social per a l’habitatge d’una ciutat que no vol entrar en l’espiral de les desigualtats urbanes. La resposta de Colau no ha estat un ambiciós pla d’habitatge públic i social. En realitat, és un modest increment del parc públic disponible, que el mateix Xavier Trias podria haver signat. Colau no s’arriscarà a començar un projecte que no pugui executar tranquil·lament. Atès que l’habitatge és un terreny complicat, el tramvia per la Diagonal apareix com un projecte estètic, ben plausible. Com amb De Blasio, el tramvia salva la incapacitat política transformadora de Colau.\nL’esterilitat i l’aparent divisió que crea el tramvia per la Diagonal és una excel·lent maniobra de màrqueting de Colau. Pot criticar els partits de dretes per rebutjar-lo, alhora que força la Generalitat de Catalunya a garantir-ne el finançament. Fins i tot ha tingut l’habilitat d’incorporar el convergent Pere Macias per a qüestions tècniques. No seré jo, de cap manera, qui critiqui un projecte de tramvia, amb la meva experiència passada amb el fallit tramvia de Girona. Però el tramvia és només una excusa política. Colau governa tant amb Iniciativa, com amb Esquerra, com amb el PSC. La seva agenda política no solament ve condicionada per un govern en minoria, sinó per uns pactes de govern que són reedicions estètiques pretèrites: si Colau realment volgués un canvi estaria oferint alguna política o projecte substancial a la CUP. Semblantment, la mateixa Colau podria liderar la transformació social del parc d’habitatge de Barcelona. Fins i tot en la moratòria turística, Colau s’ha arriscat poc: Barcelona continua amb el risc de convertir-se en Venècia i ser una ciutat només per a turistes.\nEl mercat immobiliari barceloní s’encamina tímidament a imitar les bombolles de luxe d’altres metròpolis globals\nCom De Blasio a Nova York, en comptes de contribuir a nodrir un debat artificial -el del tramvia-, cal contribuir a mantenir viu el problema de l’accés a l’habitatge. Barcelona necessita habitatge assequible. Hi ha molts models a explorar que van fins i tot més enllà de la iniciativa pública -si és que aquest és el problema de fons-. L’habitatge hauria de ser el gran eix del govern Colau. Caldria abocar tota la nostra pressió política sobre l’alcaldessa en aquesta qüestió i impedir que ella i la seva ferralla estètica, socialment innòcua, continuïn marcant l’agenda política municipal de Barcelona.\nSortosament, Nova York i Barcelona no tenen gaire res en comú: només uns hàbils alcaldes en l’estètica de la il·lusió.


'Mare!': Darren Aronofsky finalment us ho explica tot - Pel·lícula | Octubre 2020\n'Mare!': Darren Aronofsky respon a totes les vostres preguntes ardents sobre els girs i significats impactants de la pel·lícula\nDarren Aronofsky i Jennifer Lawrence\nQuan sabia Paramount que 'mare!' Era un problema? Res sobre la pel·lícula devia ser una sorpresa per a l'estudi; Aronofsky va vendre la pel·lícula de 30 milions de dòlars al desaparegut president de l'estudi, Brad Grey, en un terreny de joc, fent-se passar per l'audiciós concepte alegòric beat by beat. Potser l'estudi es va concentrar en tot això per Jennifer Lawrence, fins que el seguiment va demostrar que els números no suportarien el llarg llançament d'una plataforma. Així doncs, Paramount va augmentar la data un mes per posar-se en contacte amb els premis del festival de la pel·lícula.\nMentrestant, Aronofsky va convèncer Paramount per saltar les projeccions de previsualització; això va deixar l'estudi instant ansiosament al director a explicar la pel·lícula, fora del registre, al cos de premsa. Després d'una forta reacció al seu debut a Venècia, l'equip de 'mare!' Va començar a discutir la pel·lícula amb més detall en el disc al Festival de Toronto. En les seves entrevistes a periodistes i a Q & As públics (inclosa l'Acadèmia de Los Angeles), el director va intentar explicar la seva edredó mitològica. “; demano disculpes, ”; va dir a una audiència del TIFF, “; pel que vaig a fer i ’; ”;\nMalauradament, Aronofsky clarament va deixar enrere les audiències. Els enquestats sortint dels teatres el cap de setmana d’estrena van donar a la pel·lícula un rar F Cinemascore, i la pel·lícula va treure 7,5 milions de dòlars molestos a 2.638 teatres. Si bé Aronofsky recull les esperances de Lawrence, la competitiva carrera d’actrius i un historial de taquilla ara malmetut fan que les seves possibilitats d’Oscar siguin molt minces.\nQuan vam parlar a Toronto, Aronofsky va explicar què estava intentant fer. (Cita aquesta ressenya com la que obté la pel·lícula, juntament amb moltes altres dones crítiques.) Malauradament, el resultat és una debacle en taquilla; si el seu abast va sobrepassar la seva comprensió, encara es pot debatre.\n1. Doneu-li una cosa completament diferent als cinegistes\nDesprés d'escriure 70 pàgines a la seva deserta ciutat de Nova York amb una pressa boja, fa dos anys, un tranquil cap de setmana de vacances, Aronofsky va aconseguir a Paramount al fons de la pel·lícula i va aterrar a Lawrence com a protagonista. (Es van fer un parell després de la fotografia principal.)\n'Tota la meva feina ve d'algun lloc', va dir. 'És un apassionat. El rodatge és tan dur, la gent diu constantment 'no', heu de despertar-vos cada matí. No sé com fer-ho, tret que creguis en el material. '\n“Mare!” Es desplega com un paisatge surrealista de Salvador Dalí, on apareixen les boques sagnants al terra i un estrany tros de carn tova que s’enfonsa al fons del vàter. La casa té un cor que respira pulsació. 'El paisatge de somni a les pel·lícules és un dels grans elements del cinema', va dir Aronofsky. 'Va ser popular fins a la dècada dels 70, quan els nostres herois Scorsese i Friedkin van començar a fer realisme i ens vam deixar de somnis. Bunuel i Polanski es van allunyar i les pel·lícules es van convertir en reals i van portar a la fantasia dels anys 80 i a l'era dels superherois dels 90. Ara tenim una heroica molt simple. ”\nVol fer pel·lícules fora dels límits de definicions de gènere; vés lluny d’aquestes estructures i arrisques a deixar enrere les audiències. “Mare!” És un cas de llibres de text d’una pel·lícula d’art que costava massa o una pel·lícula audaz que hauria d’haver imaginat com conduir l’audiència a les seves regles. Aronofsky no els explica mai, i és per això que explica tant després del fet.\n'Si volem alguna cosa nova a les pel·lícules', va dir, 'els dónes alguna cosa nova i ells diuen:' Què diables és això '>\nrevisió del temps amb la revisió\n2. Controla la teva pel·lícula, missatge i màrqueting\nCom va descobrir Steven Soderbergh amb 'Logan Lucky', de vegades el cineasta no sap millor quan es tracta de màrqueting. Aronofsky va estar íntimament involucrat en la publicació de primeres imatges a través del seu feed de Twitter (seguidors de 252K) i de materials de màrqueting. A Toronto, Paramount va lliurar una impressió de cartró de la 'pregària de la mare' per prémer.\nVa exigir que l'estudi no revelés massa en els tràilers 'i mantingui viu el misteri', va dir. 'Això és rar en aquest món, normalment, veieu tota la pel·lícula al tràiler.' A l'estrena de Nova York, els assistents van ser convidats a assistir a un funeral. Potser no s’havia adonat del profètic que era.\nQuan l'ex president de Fox, Jim Gianopulos, es va fer càrrec de l'estudi Paramount, va traslladar la data de llançament fins a un mes al 15 de setembre, just després de Venècia i Toronto, a causa de 'la rapidesa amb què flueix la informació i la dificultat de mantenir-se en la conversa. molt de temps-va dir Aronofsky. 'Cada setmana, tens titulars bojos que ho comprimeixen tot. Van veure setembre més lleuger perquè l’estiu era feble ”.\nEspera que la pel·lícula continuï generant controvèrsia. 'Aquesta conversa continua una mica', va dir. 'Això ens dóna més potes.'\n3. Aneu amb les al·legories.\nAronofsky va aprofitar el seu coneixement bíblic amb 'Pi', 'La font' i 'Noé', que van tractar el Llibre del Gènesi i la Creació. Va saltar just al dia sis amb 'mare!'\n'El raig em va cridar com a escriptor quan em vaig adonar de les meves intencions inicials de crear aquesta al·legoria de manera molt Luis Bunuel', va dir, 'agafant un tros de món i limitant-lo a un espai i convertint-lo en una conversa sobre la societat, alineada amb una història humana personal, i vaig esbrinar com estructurar-la amb un nucli bíblic i vaig poder escriure tan ràpidament. '\nEl full de trampes\nA partir de la meva conversa amb Aronofsky i d’altres que ha tingut, això és el que sabem sobre “mare!”: Segons la Bíblia, abans que Déu creés l’Home, hi havia el Paradís. Lawrence és Gaia, o mare terra, defensant l’organisme viu i respirador que ha construït en una llar perfecta. No pot manejar o entendre perfectament per què la gent està tan irrespectuosa. El seu marit a la pel·lícula és Déu, que per avorriment crea Adam (Ed Harris) i Eve (una malifeta Michelle Pfeiffer); envaeixen el seu món primigeni i l’estudi de l’artista (el jardí de l’Eden), que sosté el cristall perfecte de Déu (la poma). Els seus fills duel són Cain i Abel. I porten adoradors que alimenten la necessitat de l'adulació de Déu (a l'Antic Testament, si no pregoneu, moriu). Els fidels continuen asseguts al lavabo no suportat de la mare, provocant que les canonades esclatin al gran inundació. Déu impregna la Mare, que dóna a llum al Messies, al qual segueixen una comunió cada vegada més caòtica i les Revelacions.\nAronofsky va dir que la Terra Terra 'està molt a estimar i donar'. 'Ens ha donat vida a aquest planeta. Tot el que fa és donar-nos la vida. També veiem la ira de la natura a l'escena quan la mare ataca la multitud. L’al·legoria és, aquí es donen aquests increïbles recursos infinits que se’ns dóna i abusem de tot. No seguim les lliçons des de la llar d’infants per netejar el vostre propi embolic. Empatitzem amb la Mare Natura, sentint el seu dolor i la seva ira. '\nAronofsky ha estat un apassionat de les causes ambientals des de fa molt de temps. 'He estat molt frustrada i plena de ràbia sobre la quantitat de desacord que passa per la meva altra causa', va dir, 'que és com tractem la nostra llar, el nostre món'.\nTot és personal per a Aronofsky, tot i que es mostra menys còmode amb una altra interpretació òbvia d'aquesta pel·lícula: Com ell, Bardem és un artista bloquejat que no compleix les dones en sèrie a la seva vida i es distreu buscant fama i atenció. 'Les coses de fama són només un efecte secundari', va dir Aronofsky. “Molta gent ho veu. És perquè tenim Jennifer Lawrence, Javier Bardem, Ed Harris i Michelle Pfeiffer que tracten amb la multitud, els paparazzi i els autògrafs. Quan vaig escriure no volia fer cap comentari al respecte, era sobre el sentit al·legòric del culte. '\nSí, la pel·lícula també tracta l’egoisme del procés creatiu i desapareix al seu art. 'No he viscut; no he viscut una vida en què he sacrificat la meva vida personal a la meva feina', va dir Aronofsky (i insisteix que la seva ex-parella Rachel Weisz no té res a veure amb la mare). 'Però entenc aquest personatge.'\nL’escriptor director adora el submarinisme en les religions antigues (la reencarnació hindú / budista també apareix a “mare!”). 'Allà hi ha imatges', va dir. “El text religiós és una gran mitologia. D’aquesta mitologia podeu dibuixar històries fantàstiques, i de la mateixa manera parlem d’Icarus volant tan alt al sol, no ho sabem, però ho sabem molt, però n’aprenem molt d’ella. Hi ha molt per sortir d’ells. Aquestes són les històries més antigues de la humanitat que es basen en tres grans religions. '\nI què és aquella poció groga que la mare beu quan es posa ansiosa '>


Visita a Casa Comuna d’alumnes de l’Escola Andorrana - FÒRUM.ad\nVisita a Casa Comuna d’alumnes de l’Escola Andorrana\nEl 06/11/13 14:59\nAquest matí, a les 09.20 hores, ha començat una visita a Casa Comuna de 21 alumnes de segon cicle de l’Escola Andorrana d’Andorra la Vella, d’edats compreses entre els 8 i 10 anys – Classe Elektras -, acompanyats de dues professores. Tots ells han estat rebuts a la Sala del Consell de Comú pels Cònsols de la Parròquia.\nDurant una hora, han escoltat les explicacions que els ha donat la Cònsol Major, explicant-los les principals responsabilitats del govern territorial i de l’administració parroquial. S’ha obert un torn de preguntes, amb força participació de la majoria dels alumnes.\nAbans d’abandonar Casa Comuna, la Cònsol Major els ha mostrat el seu despatx oficial, fent-los una especial referència al sistema democràtic d’eleccions al país d’ençà el segle XV i presentant-los l’urna de votacions exposada – de més de tres-cents anys -.\nLa fotografia del copríncep Benlloch acompanyat dels síndics i consellers generals, de l’any 1913, feta al punt fronterer del riu Runer, el dia de la inauguració de la carretera que va unir la Seu d’Urgell amb Andorra la Vella, que decora el despatx, ha fet que la Cònsol Major recordés als joves estudiants el centenari.\nDesprés de l’estada a Casa Comuna, a les 10.20 hores, el grup d’alumnes s’ha dirigit cap al Servei de Circulació on el Cap del Servei, acompanyat del Conseller delegat de Circulació i el reforç d’una caporal, els ha presentat les principals característiques i les tasques específiques que té encomanades el departament.\nA les 11.10 hores, els joves i les seves professores s’han desplaçat fins al Centre d’Atenció Primària del carrer la Llacuna, on la Cap d’Àrea de Social de la Conselleria de Social els ha fet visitar les dependències i els ha instruït sobre els serveis que s’hi presta.\nNotícia Anterior: La Seu d’Urgell, una de les ciutats que més es paga d’IBI de tot Espanya segons Progrés\nSegüent Notícia: L’Institut d’Estudis Comarcals commemora el cinc-cents aniversari de l’enderroc del castell de Castellbò


L'ajuntament de Barcelona presenta les dues opcions per transformar la Diagonal | Sostenible\nL'ajuntament de Barcelona presenta les dues opcions per transformar la Diagonal\nLa consulta popular es durà a terme entre els dies 10 i 16 de maig\n19/03/2010 - 00:00\nL'ajuntament de Barcelona acaba de donar a conèixer les dues opcions de transformació de l'avinguda Diagonal sobre les quals podran votar els barcelonins del 10 al 16 de maig: un gran bulevard amb la calçada al centre o una rambla envoltada d'arbres. En ambdues alternatives es dóna prioritat a l'espai per als vianants i al transport públic. També es podrà escollir una tercera opció que descarta qualsevol intervenció en el traçat actual.\nOpció A, el passeig bulevard\nL'opció del passeig bulevard és la que conserva més fidelment l'actual morfologia de la via ja que manté la calçada central de 15 metres d'amplada però hi incorpora el tramvia al corredor central amb dues vies de trànsit rodat a ambdós costats.\nA banda i banda de la calçada, se situaran els dos passeigs laterals de nou metres cadascun amb dues parelles d'arbres laterals. La distància restant entre aquests arbres i les façanes dels edificis correspon a un carril per on podrà passar únicament el trànsit de proximitat i les bicicletes al costat d'una vorera de quatre metres (més informació sobre la proposta A).\nOpció B, la rambla\nAquesta opció prioritza una rambla central de 15 metres per a vianants i bicicletes envoltada d'una filera d'arbres a cada costat -fet que obligarà a canviar l'actual disposició d'arbrat- que tindrà continuïtat al llarg de tota la via i només s'interromprà en els principals encreuaments.\nAquest eix estructurador central compta amb dues calçades laterals de més de nou metres cadascuna per les quals passarà el tramvia i dos carrils més per costat (més informació sobre la proposta B).\nEls elements comuns, una gran plaça i sense modificacions al subsòl\nA part de coincidir en un tramvia que unirà Glòries i Francesc Macià i un major espai per a vianants, les dues opcions eviten també fer modificacions al subsòl a causa de la complexitat tècnica del procés i se centren només en la modificació de la "pell" de l'avinguda.\nA més, pel que fa a l'encreuament de la Diagonal amb el carrer Marina que ara és una gran cruïlla d'asfalt, les dues opcions contemplen la seva transformació en una gran plaça d'ús ciutadà.\nNo s'exclou el vehicle privat\nLa revitalització d'aquest eix històric passarà, segons es desprèn de les dues opcions -si no és que arriba a guanyar l'opció C, és a dir, cap de les anteriors- per una reducció de la circulació de vehicles privats: mentre l'opció A contempla la possibilitat que el trànsit rodat privat circuli per algun dels dos carrils del centre -els carrils laterals es reserven a pas excepcional com seria descàrrega per a comerços-, a l'opció B els cotxes privats podrien circular per algun dels dos carrils que hi ha a cada banda de la rambla central.\nSegons l'alcalde de la ciutat, Jordi Hereu, aquestes transformacions arriben en un moment en què "aquesta avinguda ja no és un instrument de mobilitat adequat ni un punt de trobada per a les persones" i que amb la participació del gairebé milió i mig de persones del cens es convertirà en "un dels millors passeigs d'Europa". Un passeig que serà, en paraules de l'alcalde, "un espai de qualitat, mobilitat més eficient i dinamisme econòmic i comercial".\nEnllaç: Web del procés participatiu de la Diagonal


▷ La Canonja enfila de nou la Festa Major d'estiu amb un cap de setmana ple d'actes\nLa Canonja enfila de nou la Festa Major d'estiu amb un cap de setmana ple d'actes\ndilluns 10 d'agost de 2015\nLa Canonja celebra aquest cap de setmana la Festa Major d'estiu, apostant pels actes més populars i tradicionals. Els correfocs, les matinades, el concert de Festa Major, els espectacles de carrer, les havaneres, la Diada castellera, la paella popular i el castell de focs, són alguns dels actes que es tornen a consolidar un any més en aquesta festa tan estimada pels canongins. Consulta tota la programació.\nEl pregó encetarà la festa major el divendres 14 d'agost a les 20 hores a la sala noble del Castell de Masricart de la mà del president del Gimnàstic de Tarragona, Josep Maria Andreu i d'un dels seus jugadors i a més a més canongí, Xavi Molina.\nUn cop finalitzat el pregó el grup de gegants i grallers de l'Orfeó Canongí i els diables de la Canonja aniran a l'encesa de la tronada que es farà a l'avinguda de les Garrigues. A continuació els correfocs ompliran de soroll, foc i ball els carrers del poble, per acabar a la remullada de la Raval. A les 12 de la nit acabarem amb el ball de festa major de l'Orquestra Centauro.\nLa festa arriba al seu punt àlgid el dissabte dia 15, amb les matinades, l'anada a ofici, la processó i la ballada de sardanes a la una del migdia a càrrec de la Cobla Cossetània.\nA partir de les 5 de la tarda, l'acció es traslladarà a l'skate park per viure en directe el Campionat d'Skate.\nDesprés arriben els espectacles de carrer, amb Clow i Circ pels més petits, a la Plaça de la O a partir de les 6 de la tarda.\nL'Orquestra Selvatana ens oferirà el concert de Festa Major i per la nit el ball.\nEl diumenge 16, després de la cercavila de Festa Major, tindrem el 67è concurs d'escalda indoor, al rocòdrom municipal. I a partir de les 10 del matí, el Canonjaventura de cada any es transforma enguany amb l'Aiguaventura, per acabar amb la festa acuàtica a les piscines municipals. Després al migdia tenim una cita gastronòmica a la Rambla Collblanc amb la tradicional paella popular.\nLa tarda serà per la Diada Castellera amb la Colla Jove Xiquets de Tarragona i la Colla Xiquets del Serrallo davant de l'ajuntament a les 6 de la tarda i les havaneres i rom cremat a la plaça de la O a les 8 del vespre.\nEl punt i final a la Festa Major 2015 el posarà la pirotècnia de Altura, amb un espectacle de foc, llum i color a la zona de les Garrigues a les 11 de la nit. Enguany, els focs artificials de final de festa estan patrocinats per l'empresa BASF Española.\nTorna el “Vermut i pinxo”\nLa Canonja torna a viure el Vermut i Pintxo, sempre amenitzat amb bona música, a diferents bars del poble. Gràcies a l’èxit de l’edició anterior i a la bona acollida per part dels bars i restaurants, la iniciativa, engegada per l’àrea de Festes de l’Ajuntament de la Canonja, enguany no només se celebrarà durant els dies de Festa Major sinó que es durà a terme durant tots els caps de setmana d’agost i el 6 de setembre. Els establiments que hi participen són: Bar Tapeart, Racó de l'Orfeó, Bar L'Antidot, Bar Ramírez, Geladeria del Poble, Bar La Florida, Bar Dos Roses, Bar Can Chato. El preu del vermut i pinto és de un euro i mig. La iniciativa compta amb la col·laboració de Vermouth Yzaguirre.\nLa música i la nit, a la samarreta de la Festa\nEnguany, la música i la màgia de la nit han estat les protagonistes de la imatge de la Festa Major de la Canonja. Les canongines Anna Martínez Falguera i Violeta Bofarull Veciana han estat les encarregades de plasmar la idea, el sentit, donarli forma i dissenyar la imatge final i la samarreta.\nLa idea del disseny de la imatge de la Festa Major d’Estiu 2015 surt del treball conjunt de la Coordinadora de Barraques del Mamut, formada per les 4 entitats canongines AEiG Bisbe Borràs, Ateneu Popular la Mina, PureLuxury i Motorclub La Canonja.\nLes paraules clau que vol transmetre la imatge de la festa d’enguany són: unió, il·lusió i alegria. Paraules i sentiments que ens parlen d’un dels moments més màgics i esperats de les festes, el ball de Festa Major. Per a tots els canongins i canongines aquesta és una nit molt especial ja que uneix a totes les generacions del poble, de petits a grans.\nLa música i la màgia de la nit reuneix a tothom a la plaça per gaudir d’una altra festa major increïble.\nL'empresa Clariant és l'encarregada de patrocinar les samarretes que es posaran a la venda durant aquets dies de Festa Major. N'hi ha per a totes les edats.


Resultats per a la cerca "comarcada" dins totes les àrees temàtiques\nAdministració comarcal Administració comarcal\nca Administració comarcal, n f\nConjunt d'òrgans, jeràrquicament ordenats, que actuen amb personalitat jurídica única sota la direcció de la presidència del consell comarcal per a desenvolupar les funcions executives de caràcter administratiu que són competència comarcal.\naigua combinada aigua combinada\nca aigua combinada, n f\nes agua combinada\nQuantitat d'aigua que reacciona químicament amb la pell.\nfr eau liée\nen bound water\nanatomia comparada anatomia comparada\n<Anatomia>, <Disciplines de suport > Ciències de la vida>\nca anatomia comparada, n f\nBranca de l'anatomia que té per objecte l'estudi anatòmic comparatiu d'una mateixa estructura (un òrgan, un aparell, etc) en diferents éssers vius per tal d'establir analogies i homologies, o diferències.\nassegurança combinada assegurança combinada\nca assegurança combinada, n f\nca assegurança multirisc, n f\nes seguro combinado\nes seguro multirriesgo\nfr assurance combinée\nfr assurance multirisque\nen comprehensive insurance\nAssegurança que cobreix, en un sol contracte i respecte al mateix interès, riscos que pertanyen a diversos rams.\nEl plural de assegurança multirisc és assegurances multirisc.\nen multiperil insurance\n<Assegurances > Assegurança privada > Assegurança de danys > Assegurança multirisc>\nAssegurança que cobreix en un sol contracte i respecte al mateix interès riscs que pertanyen a diversos rams.\nL'adjectiu multirisc és invariable i no té flexió de plural; per tant, el plural d'assegurança multirisc és assegurances multirisc.\nEls tres tipus de pòlisses bàsiques d'un contracte d'assegurança combinada o multirisc són la pòlissa paquet, pòlissa en blocs estàndard i la pòlissa flexible.\nen combination policy\nAssegurança de vida constituïda per una assegurança temporal a termini fix i la possibilitat de triar entre diverses opcions si l'assegurat sobreviu al venciment del contracte.\n<Ciències de la salut > Cronicitat > Models d'atenció > Atenció integrada>\n<Atenció integrada > Model d'atenció>\nfr soins en collaboration, n m pl\n<Atenció a salut mental i addiccions > Model d'atenció>\nAtenció en què intervenen conjuntament professionals de diversos àmbits i nivells d'atenció, que comparteixen informació i objectius i, si escau, prenen decisions de manera conjunta, per a garantir l'atenció integrada.


A Freedom Park, un assentament de barraques a Sud-àfrica, més de 25.000 persones viuen al voltant d'un jaciment de platí. Els homes treballen a la mina i les dones són treballadores sexuals amb un risc de contaminació elevat pel VIH. El 1997 una xarxa de dones seropositives va posar en marxa Tapologo, un projecte comunitari que va mobilitzar infermeres jubilades, assistents socials, metges, líders religiosos marginats per l'església oficial, juntament amb treballadores sexuals i algunes de les malaltes mateixes. El documental descriu aquest procés d'apoderament que, davant les retòriques victimistes i de dependència, s'imposa com un model de resistència biopolítica.\nEl documental Tapologo, realitzat per Sally i Gabriela Gutiérrez Dewar, ha estat aclamat per la crítica internacional i recompensat amb molts premis.\nSally Gutiérrez és artista visual. Ha desenvolupat la seva carrera artística entre Berlín i Nova York. Les seves obres s'han exposat en museus, institucions i galeries nacionals i internacionals, en programes de televisió com ARTE i Metrópolis, i en festivals de vídeo i cinema. Ha impartit classes a la New School de Nova York.\nGabriela Gutiérrez ha treballat durant dotze anys de productora i realitzadora de televisió, i actualment és codirectora de la productora Estación Central de Contenidos, S.L., des d'on dirigeix i produeix documentals, docusèries i reportatges tant per a cinema com televisió.\nPEI Obert Cinefòrum


Pas a pas: de febrer 2012\nNova temporada de muntanya (I)\nParèix que es cross ja és passat, i ja tenim posat es cap a nes pròxims reptes...\nConsider primordial fer una bona planificació de sa temporada, amb cap i amb objectius clars.\nComenç amb un calendari de tot l´any sense res, a una cuadrícula de excell i poc a poc vaig rellenant amb totes ses proves que me faria ganes fer, que no és el mateix que ses que finalment faré, ja que per planificació, per distància inadecuada, per coincidència amb altres proves,...\nA nes final no puc fer tot el que voldria... Les deixam per més andavant jeje\nCom a estudiant de tercer del grau de ciències de la activitat física i l´esport ja començ a tenir clars segons quins aspectes que quan vaig començar a n´aquest món (aquesta serà sa meva 3 era temporada entrenant seriament o de manera planificada) entre d´ells podría destacar que:\n-Seleccionar 1 o 2 objectius, curses, segons les característiques de aquests, tenint amb compte la maduresa fisiològica i el desgast fisiològic que ens farà, no la competició, sinó el periòde de entrenament per aquesta, on voldrem que els entrenaments surtin, estar al máxim de les nostres possibilitats.\n- No sempre podem aspirar a estar a fons a totes ses competicions, per organització i planificació, hi ha proves que podrem participar però sense esperar poc més que treure bones sensacions, un feedback positiu que ens ajudi a seguir andavant. Són com un entrenament més (de qualitat clar) però com aquest, podem tenir un bon o mal dia i per això no ens hem de excedir a evaluar els resultats de certes proves sinó que hem de seguir acumulant.\n-L´entrenament ha de ser un global, una suma de components, el més engrassats i coordinats possibles (subjectivitat).\nA partir de tot això, anam perfilant sa temporada, jo juntament amb s´entrenador, ja que tot i estudiar CAFiE, consider primordial sa figura de un entrenador que m´aconselli i m´orienti i m´aporti el que no tenc encara, experiència.\nPròximament ja tendré clares ses proves on participaré, el que si que tenc clar ja son els 2 objectius de sa temporada, que vos aclararé a sa pròxima entrada.\nPublicat per Pere a 14:11 Cap comentari:\nCampionat de Espanya per Clubs


La meitat dels alumnes-treballadors de la TecnoEscola s'han incorporat al món laboral abans d'acabar el curs - Ajuntament de Mataró\nLa meitat dels alumnes-treballadors de la TecnoEscola s'han incorporat al món laboral abans d'acabar el curs\ndijous 05 maig 2005\nLa meitat dels alumnes de l'escola taller "TecnoEscola Mataró: les TIC per a tothom" a dos mesos de finalitzar el curs ja s'han incorporat en el món laboral com a treballadors en l'ocupació en què s'han format durant quasi dos anys.\nEl projecte s'emmarca dins del Pacte Local per a l'Ocupació a Mataró i l'Institut Municipal de Promoció Econòmica (IMPEM) és l'encarregat de gestionar-lo. El Departament de Treball, Indústria i Turisme de la Generalitat de Catalunya, el Fons Social Europeu i el propi IMPEM financien el projecte.\nAixí, dels 32 alumnes-treballadors del taller 16 d'ells han estat contractats per empreses tecnològiques i 2 s'han establert com a autònoms, cosa que fa preveure que a la fi del programa la inserció laboral serà quasi del 100%. La inserció laboral dels alumnes-treballadors és un dels principals objectius d'aquest programa de formació i treball.\nFins ara, la TecnoEscola ha fet 1.000 hores de formació específica i més de 1.500 de pràctiques i des del juny de 2003 els alumnes han treballat per a 35 entitats i institucions de la ciutat més de 27.000 hores repartides en:\n2.250 hores utilitzades en formar a 1.873 persones en 397 cursos i tallers\n2.100 hores de dinamització d'espais TIC amb més de 5.000 usos\n794 ordinadors s'han reparat, revisat o instal·lat\n7.000 m de cable de xarxa s'han instal·lat.\nEl programa està dirigit a joves d'entre 16 i 25 anys per formar-los en les especialitats d'Instal·ladors de xarxes i sistemes de comunicació; Tècnics en sistemes microinformàtics i Tècnic en disseny multimèdia i dinamitzador de les TIC.\nLa TecnoEscola és un projecte pioner a Catalunya com a escola taller de noves tecnologies que ha despertat l'interès de diferents municipis de Catalunya i entitats i institucions com la Universitat Autònoma de Barcelona, el Grup d'Empreses de Noves Tecnologies de la Informació i la Comunicació del Maresme i la Secretaria de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat de Catalunya, entre d'altres.\nDavant dels bons resultats obtinguts amb aquest programa, l'IMPEM ha sol·licitat al Servei d'Ocupació de Catalunya un nou projecte d'escola taller anomenat "TecnoEscola Mataró II", per formar 32 joves en les especialitats de Tècnic en disseny multimèdia, Dinamitzador digital, Tècnic en sistemes microinformàtics i Instal·lador d'equips i sistemes de comunicació.


Tenir un bon nombre de seguidors assegura projectes editorials amb molt bona sortida a les estrelles de la xarxa\nBARCELONAFormen part de ple dret de la nòmina de llibres mediàtics que tanta importància tenen per Sant Jordi: són els instagramers gastronòmics. Ja sigui per promocionar un restaurant, anunciar productes, conèixer el local de moda o fer una recepta que pots provar a casa teva, moltes d’aquestes estrelles d’internet han acabat materialitzant la seva feina a la xarxa en alguns dels llibres més buscats per públic i editorials.\nPer entendre el seu èxit només cal navegar amb naturalitat per Instagram, on la gastronomia participa en el dia a dia com qualsevol altra matèria. Això sí, compta amb un gran avantatge: “S’adapta molt bé a la plataforma en part per la seva visualitat; el menjar entra pels ulls”, explica Rosa Molinero, periodista i editora de Bestial!, el portal de cuina de RTVE. A aquesta qualitat gràfica s’hi suma que l’aplicació ofereix la possibilitat de fer vídeos curts, fet que l’ha convertit en hegemònica. L’escena gastronòmica és enorme, no només pel nombre de comptes especialitzats, que són milers, sinó sobretot pels molts usuaris que tot i no formar part de l’ecosistema gastronòmic consumeixen el seu contingut o fins i tot hi participen. Alguns dels hashtags relacionats amb cuina són a la llista dels més seguits del món, com és el cas de #food, que acumula més de 479 milions d’imatges, o el de foodporn, amb 258 milions. “El paral·lelisme amb una indústria com la de la moda funciona molt bé -diu Molinero-: ja siguin marques grans o petites, influencers o agències de comunicació especialitzades, tothom treballa perquè la informació s’amplifiqui el màxim possible. Això ha fet de mirall per a la gent que s’hi interessa”.\nAutors de llibres i receptes\nEls comptes més populars són els que han acabat publicant llibres. No és difícil imaginar per on van les tries de les editorials a l’hora d’escollir autors culinaris: xefs coneguts i mediàtics, cuiners que fan receptes, especialistes en pastisseria i nutricionistes, un dels perfils que més han crescut últimament. Però aquesta translació d’internet a la llibreria no és d’avui: un dels pioners va ser el californià resident a París David Lebovitz. El 1999 va obrir un blog de cuina que va ser una referència mundial i, des de llavors, no només ha treballat especialment bé la comunicació gastronòmica a internet, sinó que també ha publicat fins a nou llibres que són una gran referència.\nLa llista de nous autors que han acabat publicant llibres de receptes o sobre la seva experiència personal és amplíssima. Només cal una mirada ràpida per adonar-se que a partir dels 30.000 seguidors ja apareixen perfils amb llibres publicats, com la presentadora mallorquina Marta Simonet, amb Mésame mucho: no es comer y beber, es vivir (Libros Singulares), o Alfonso López, creador del compte @derechupete i que ha participat en diverses publicacions. La clau és saber destriar el gra de la palla. Alguns dels més recomanables són Ibán Yarza, que l’última dècada ha publicat quatre llibres sobre pa; el cuiner valencià Juan Llorca, sobre nutrició infantil i amb quatre publicacions de gran èxit entre els seus gairebé 400.000 seguidors, o El Comidista, un espai gastronòmic del diari El País dirigit per Mikel López Iturriaga. Un altre dels perfils que han fet el pas de les xarxes socials als prestatges de les llibreries és el de Marta Martínez, creadora de @midietavegana i autora de Guía para el vegano (im)perfecto (Vergara). “És un exemple de bona comunicació i activisme”, diu Rosa Molinero.\nLa història de Marta Martínez en l’escena gastro comença amb una visita al nutricionista. “El 2015 vaig obrir un compte d’Instagram, era totalment personal i m’havia de fer de dietari. Em servia perquè jo i la meva nutricionista poguéssim visualitzar el que menjava. De seguida vaig començar a tenir seguidors, i quan feia un any que el tenia ja vaig decidir-me per penjar-hi fotos millors, amb una mica més d’intenció”, explica Martínez, que avui té 176.000 seguidors. No és la seva única feina -“Sempre en tinc tres o quatre”, exclama entre somriures-, però tot i que l’ha acabat monetitzant té clar que no és l’objectiu final del compte, que té una ambició més política: la divulgació del veganisme. Receptes, alimentació, comentaris personals..., el seu compte ha notat que Martínez ha apostat no només per la part estrictament visual que sovint demana la xarxa: “Si no em mullés sumaria molts més seguidors. En perdo cada dos per tres per haver pujat segons quins comentaris o haver escrit segons què. No m’importa, el compte no pot estar deslligat de la meva ideologia”, diu.\nEl 2018 va rebre la trucada de l’editorial Vergara per fer un llibre que fos un manual. “No volíem un receptari, encara que hi surtin fins a cinquanta receptes, sinó que toqués tots els àmbits del veganisme: la part ambiental, de drets dels animals, temàtiques socials i orígens”, detalla l’autora. Un llibre pràctic i gens teòric que aporta les visions de la Marta sobre el moviment i que ha funcionat meravellosament bé. Dos anys després ja van per la quarta edició: “Hi ha un públic diferent entre Instagram i el llibre. Hi ha molta gent a internet que em segueix que no és ni vegana”, explica. El triomf de la normalitat i la militància.\nInstagram cuina gastronomia menjar llibres


Open(ed)Blog: L'envit d'Abbas (i II)\nA continuació exposo la segona part de una columna d'opinió de Pilar Rahola publicada el passat dimecres dia 21 de setembre a 'La Vanguardia' edició catalana.\nI això no significa que no siguin un problema, però Israel ha demostrat que quan s'ha avançat en la pau (llegeixi's el Sinaí o Gaza) els colons han estat desallotjats. Tanmateix, tampoc no importa la història real, perquè el relat inventat sobre el conflicte combina molt millor amb els prejudicis d'uns i els interessos de gairabé tots. I què importa que aquest petit país estigui envoltat de països membres de l'ONU que financen i preparen organitzacons que volen destruir Israel? Què importa si en realitat a molt pocs el importa la supervivència dels israelians? Per això mateix tampoc no importa que Iran avanci en el seu procés nuclear i ja estigui produint urani, malgrat ser coneixedors que ha amenaçat Israel amb la destrucció total. Iran? A qui preocupa Iran mentre tinguem Israel per culpar-lo de tots els mals? I no importa que tots els actes israelians hagin respost a guerres o atacs dels seus enemics, perquè un sol tanc movent-se per Cisjordània ja assenyala l'eterna culpa jueva.\nPer això mateix, no importarà gens que l'envit de Mahmud Abbas al Consell de Seguretat no serveixi per avançar en la resolució del conflicte, perquè al capdavall ajudarà a quallar la foto de la víctima i el culpable i així els devoradors d'israelians que pul·lulen pel món podran confirmar la seva visió maniquea. No importa gens perquè el que importa de veritat és la creació d'un Estat palestí, sinó la desestabilització permanent de l'Estat israelià. I per això l'envit resultarà útil. Per acabar amb el conflicte? Molt al contrari, per aguditzar-lo.\nPublicado por José Francisco Gutiérrez Ventosa en 16:48\nEtiquetas: Israel, opinión publicada, política internacional