L'exposició "Monos de F. Ibáñez"" es va inaugurar ahir al Museu del Còmic de Sant Cugat del Vallès. La mostra es podrà visitar fins al pròxim 12 de gener. L'exposició amb 26 originals i més de 150 peces fa un repàs als 67 anys de trajectòria professional del gran Ibáñez. La mostra ha estat comissariada per Antoni Guiral. L'obra d'Ibáñez i el magnífic museu mereixen fer una visita a Sant Cugat, una "ciutat del còmic" que està molt a prop de Barcelona.\nPublicat a: Dibuixos, Exposicions, Recomanacions\nDes d'avui 30 d'abril es podrà veure a la Fábrica del Humor l'exposició "La Constitución en viñetas". A la mostra es fa un recorregut sobre com els humoristes gràfics han vist la Constitució espanyola des de la seva redacció el 1978 fins al seu 40 aniversari. L'exposició es podrà veure fins al 9 de juny a l'Instituto Quevedo de las Artes del Humor a Alcalá de Henares.\nEl passat 4 de març, es va inaugurar l'exposició "Pasacalles Forges" a Alcalá d'Henares. La mostra, organitzada per l'Instituto Quevedo de las Artes del Humor en col·laboració amb l'Ajuntament, coincideix amb el primer aniversari de la mort de Forges. Aquest homenatge consisteix en exposar algunes de les vinyetes que va dibuixar als balcons del carrer Major de la ciutat.\nL'Instituto Quevedo de las Artes del Humor (IQH) inaugura la nova exposició, 'Voces contra el machismo', a la Fábrica del Humor de Alcalá de Henares. La mostra s'emmarca en la commemoració del Dia Internacional de la Dona Treballadora. L'exposició reuneix obres de 25 autores i autors. A la mostra també es recuperen dibuixos de Núria Pompeia.\nA l'Espai 0 de la Biblioteca de Catalunya a Barcelona, fins al 16 de març es podrà veure una exposició amb dibuixos originals del gran J.L. Martín. Es tracta d'una part de l'obra que l'autor va donar a aquesta institució el 2017.\nSapristi editorial ha donat la bona nova que al mes d'abril publicaran Quico Jubilata, sèrie iniciada per J.L. Martín el gener de 2017.\n"El gafe i la revolució (La revolució gafada)" és una exposició que es pot veure a La Capella de l'Antic Hospital de Barcelona fins a l'1 d'abril.\nL'artista de Mataró Dani Montlleó pren com a punt de partida el personatge de còmic Gaston Lagaffe, una creació del belga André Franquin que en català es va dir Sergi Grapes. A l'exposició s'especula amb la possibilitat que la revolució del 68, de la qual enguany es compleixen precisament cinquanta anys, no hagués estat de fet provocada indirectament pel famós personatge i pel seu instrument.\nMontlleó ha construït la seva pròpia versió del "gaffophone" ho va muntar sobre un cotxe i el va portar a passejar per Barcelona, en una acció performativa que, igual que una filmació original de 1968, podreu veure acuradament documentada en aquesta exposició. Maquetes, prototips i models a escala (per exemple el del cotxe que es va usar) formen part d'una mostra on també trobareu molta informació documental, tant sobre el personatge de Gaston Lagaffe com dels fets de Maig de 1968. Podeu veure el vídeo de l'exposició aquí.\nDins de la VI jornades de còmics i il·lustració "Te-Beo en la calle" es podrà veure a la Casa Góngora de Còrdova l'exposició "Sátiras de papel. 150 años de humor gráfico con la firma de diez andaluces". La mostra es podrà veure fins al 25 de març. Les jornades amb xerrades, taules rodones i diverses activitats es desenvoluparan del 15 al 18 de febrer. Ana Belén Rivero és una de les autores convidades a l'esdeveniment.\nL'exposició "Dones dibuixades" és un diàleg entre l'ahir i l'avui de la dona com a autora i com a subjecte de l'humorisme gràfic. Un diàleg que s'estableix entre l'obra de Núria Pompeia i la visió i la versió d'aquesta per part de sis autores contemporànies: Flavita Banana, Carla Berrocal, Raquel Gu, Susanna Martín, Paulapé i Ana Belén Rivero. És també un homenatge obligat a la que va ser pionera solitària en l'art de dibuixar la dona, la seva discriminació, i els absurds de la vida en general, amb ulls de dona i mirada crítica. I alhora vol ser testimoni de la renovació i la multiplicació de les seves hereves en aquest camp de la creació gràfica. Un diàleg, en fi, en què les vinyetes es converteixen en miralls que reflecteixen una inquietant síntesi de canvi i continuïtat a la nostra societat.\nLa mostra amb direcció de Pepe Gálvez i Alfons López, es podrà veure de 12 de desembre de 2017 al 4 de febrer de 2018 a la Biblioteca Ignasi Iglésias-Can Fabra (Segre, 22) de Barcelona. El 12 de desembre a les 19 h es farà una presentació de l'exposició i visita guiada.\nA la localitat barcelonina de La Garriga es podrà veure una mostra dedicada als dibuixants catalans que varen publicar en el període que va de principis del segle XX fins a la Guerra Civil. Es tracta d'originals pertanyents a col·leccions privades en què es veu el bon fer d'autors que col·laboraven en revistes mítiques com "L'Esquella de la Torratxa", "La Campana de Gràcia", "¡Cu-Cut!" o "En Patufet".\nLa mostra comissariada per J. Guillamón recull les diverses tècniques de la publicitat racional que es van fer servir per anunciar els mitjons Molfort's: símbol i logotip, anuncis a la premsa, històries dibuixades pels millors artistes i il·lustradors de l'època (Benejam , Benigani, Calsina, Castaños, Clavé, Grau Sala, Junceda, Kalders, Opisso, Passarell, Shum), una revista adreçada als detallistes, publicitat exterior amb cartells, tendals, aparadors, tanques, tramvies i rètols lluminosos, la furgoneta tematitzada i el camallarg que apareixia vestit de grum d'hotel.\nCan Marfà de Mataró (passatge de Can Marfà, 1), exposició oberta fins al 17 de juny de 2018.\nAl Museu Reina Sofia de Madrid es pot veure una exposició dedicada a George Herriman (1880-1944). El genial autor de Krazy Kat és considerat una de les figures més rellevants del còmic nord-americà. Pertany a una generació de dibuixants pioners que van desenvolupar el seu treball a l'empara dels diaris que van començar a incloure tires còmiques en les seves pàgines a principis del segle XX.\nEl treball de Herriman neix en paral·lel al desenvolupament del còmic com un nou llenguatge artístic. Aquest nou mitjà va aportar una sèrie de troballes visuals basades en la repetició d'esquemes i patrons que ja en aquesta primera etapa van tenir importantsèxits narratius. La seva creació més popular va ser la tira Krazy Kat (1913-1944), considerada per la revista The Comics Journal com el millor còmic del segle passat.\nLa mostra es podrà veure fins a 26/2/2018.\nEl Museo ABC a Madrid acull l'exposició 'Martínmorales. El dibujo inagotable', que resumeix en prop de 150 vinyetes, dibuixos, quaderns i objectes, els cinquanta anys de contribució a l'humor gràfic espanyol del dibuixant Francisco Martín Morales.\nLa mostra, comisariada per Alejandro Víctor García i produïda per CajaGranada Fundación, podrà visitar-se fins al 10 de desembre de 2017, segons ha informat la institució.\nAmb motiu de la mostra i de forma paral·lela, el Museo ABC organitzarà dues classes magistrals a manera de conferències pràctiques amb dos dels il·lustradors actuals més rellevants del territori espanyol: José Manuel Puebla i José María Nieto.\nA Humoristan es pot veure l'obra de Martinmorales aquí.\nDes del 14 de setembre, la Biblioteca Foral de Bizkaia acull l'exposició "Komikia: El cómic vasco 1975-2017". La mostra organitzada per la Diputació Foral i comisariada per Kike Infame i Mikel Begoña repassa la transformació que ha experimentat aquesta disciplina artística al llarg dels últims 42 anys.\nL'exposició revisa els grans moviments del món de les vinyetes: des del boom de les revistes a l'aparició dels fanzines, del còmic d'autor a la conquesta de mercats estrangers.\nL'exposició es podrà visitar fins al 28 d'octubre de manera gratuïta a la Sala Noble de la Biblioteca Foral.\nTambé s'han organitzat diverses conferències i xerrades entorn de l'exposició. Demà es tractarà la temàtica de còmics en basc amb Mikel Begoña (en basc), el 17 d'octubre se celebrarà la xerrada sobre dones en el còmic basc de la mà de Josune Muñoz (en basc), i el 25 d'octubre es tractarà el còmic i altres il·lustracions amb Amaia Ballesteros (en basc).\nA principis d'aquest mes, l'Instituto Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà d'Henares) va inaugurar l'exposició "Iconos del Humorismo Mexicano" que pot visitar-se fins al 15 d'octubre a la sala d'exposicions de la Fàbrica de l'Humor (Alcalà d'Henares).\nLa mostra és un homenatge al 30 aniversari del Museu de la Caricatura situat al Centre Històric de la Ciutat de Mèxic i a una de les figures més destacades de la comèdia política de Mèxic, Jesús Martínez Renteria conegut com a "Palillo".\nL'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor va inaugurar la setmana passada la XXIV Mostra Internacional de les Arts de l'Humor a l'Antic Hospital de Santa María la Rica (Alcalà d'Henares) amb l'obertura de tres exposicions que estaran disponibles fins al 29 d'octubre.\nEn primer lloc, l'exposició "Vaya Trumpazo" que mostra la figura de Donald Trump a través de la mirada de l'humor gràfic. La mostra reuneix més de 136 obres d'autors internacionals i de més de 50 països.\nEn segon lloc, l'exposició "Humor Joven Chino" que mostra el treball realitzat pels joves de Xina, comissariats per Adriana Mosquera i Liuyi Wang.\nEn últim lloc, l'exposició "La Sátira. ¡Esa Prensa!" que mostra la història d'Espanya a través de la premsa satírica.\nAquesta tarda s'inaugura al Centre Comercial Gran Via 2 de L'Hospitalet de Llobregat una exposició sobre el dibuixant Jordi Macabich (1925-2015).\nL'any 1957, Macabich va fundar l'agència de dibuixants Bardon Art amb el seu amic Barry Coker i es va dedicar a dibuixar historietes de diversos gèneres, sobretot per a editorials britàniques.\nL'exposició comisariada per Antoni Guiral podrà visitar-se fins al 2 d'octubre.\nAhir es va inaugurar a La Casa dels Entremesos (plaça de les Beates, número 2, Barcelona) l’exposició “Patufets i tebeos”.\nL’origen de l’exposició és el treball sobre les historietes a les classes d’educació visual i plàstica de l’Escola Sant Nicolau de Sabadell. L’exposició fa un repàs dels antecedents dels patufets i dels tebeos des de la imatgeria popular i els llibres de contes, passant pel naixement de la revista infantil En Patufet l’any 1904, fins a l’evolució de publicacions com TBO, Pulgarcito, Mortadelo, entre altres.\nJordi Clapés Teruel és el comissari d’aquesta exposició que han organitzat conjuntament l’Escola Sant Nicolau (producció) i les entitats culturals Esbart Català de Dansaire i La Casa dels Entremesos.\nDemà, l'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà d’Henares) inaugura l'exposició ‘Humor gráfico gallego actual’.\nGalícia alberga grans referents de l'humor gràfic que van seguir la petja de José María Cao. Cao, malgrat la seva emigració a Argentina amb vint i pocs anys, va aconseguir crear una pléyade d'artistes joves, entre d'altres, Maside, Cebreiro, Torres, Fernández Mazas, Dichi, Seoane i tots ells dibuixaven i escrivien en gallec.\nEn l'actualitat, l'humor gràfic gallec és molt variat i compta amb boníssims vinyetistes i caricaturistes que parlen idiomes diferents. L'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà d’Henares) i Siro, el comissari de l'exposició, han recollit una mostra d'aquesta diversitat formal.\nParticipen en aquesta exposició Xosé Luis, Juan Carlos Abraldes, Gogue, Sex, Abraham, Tonisavski, PC, Leandro Barea, Pinto & Chinto, S. Arias, Juanjo Estrada, Xaquín Marín i Siro.\nL'exposició pot visitar-se fins al 23 de juliol a la sala d'exposicions La Fàbrica de l'Humor (Carrer Nueva 4, Alcalà d'Henares).\nFins al 12 de juny encara es pot visitar la mostra dedicada a l'obra de l'il·lustrador Guillem Cifré (1952-2014) i que porta per títol 'Els acudit del Sr. Ruc'.\nAquesta mostra recull una selecció de dibuixos humorístics de l'il·lustrador català centrats en la figura del Senyor Ruc, un personatge creat per Guillem Cifré per a la sèrie Senyor Ruc.\nL'exposició té lloc al Centre Cívic Guinardó (Rda. Guinardó 113-141, Barcelona) i es pot visitar de dilluns a dissabte (consultar horaris aquí).\nPodeu trobar més informació sobre la vida i l'obra de Guillem Cifré a Humoristan.\nDivendres que ve, 2 de juny, s'inaugura en la galeria Pepita Lumier (Carrer de Sogorb, 7, València) l'obra més recent de Calpurnio. Aquesta mostra recull dibuixos originals del seu últim còmic Mundo Plasma (Reservoir Books, 2016) i del recopilatori d'historietes El Bueno de Cuttlas (Reservoir Books, 2017). A més, es mostraran per primera vegada totes les il·lustracions, pintures i collages de l'artista saragossà que interpreten la figura de 'El Golem'.\nCalpurnio (Saragossa, 1959) és conegut mundialment per les seves historietes protagonitzades pel seu popular personatge de còmic El bueno de Cuttlas. Aquestes historietes s'han publicat en diversos mitjans nacionals com les revistes Makoki i El Víbora i els diaris El País i 20 minutos, i en diversos mitjans internacionals com Morning a Japó i Animal a Brasil. Actualment, els còmics amb les historietes de Cuttlas es publiquen mensualment en la revista Plaza.\nCalpurnio compagina la seva professió de dibuixant amb la cinematografia, una disciplina amb la qual l'artista també ha donat vida a Cuttlas i amb la qual ha estat guardonat en diverses ocasions pels seus curtmetratges i sèries d'animació protagonitzats per aquest personatge humorístic.\nA Humoristan podeu ampliar la informació d'aquest artista multidisciplinari.\nAquesta exposició pot visitar-se fins al 28 de Maig a la Sala Polivalent del Museu de la Biblioteca Nacional d'Espanya i en ella es podran contemplar vint vinyetes de gran tamany dels més importants humoristes gràfics del país: Forges, J.M.Nieto, Idígoras y Pachi, Kap, Ferreres, Gallego & Rey interpretant en clau d'humor la seva visió del llibre i les biblioteques.\nAquesta exposició ha estat organitzada per la Biblioteca Nacional, l'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà d'Henares) , la Universitat d'Alcalá d'Henares i la Fundació ACS en el marc de la setmana del llibre que es va celebrar el passat mes d'abril.\nL'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà d’Henares), junt amb la Direcció de Filatèlia de Correus, presenten una exposició que recull la col·lecció 'La Historia de España' realitzada per Gallego & Rey per a Correos.\n'La Historia de España' és una sèrie de segells que es va realitzar durant els anys 2000 i 2002 i que aquest any ha acabat amb la creació de dues noves fulles de quatre segells que se sumen a aquesta col·lecció. En les imatges, Gallego & Rey plasmen amb humor i enginy els fets més significatius de la història d'Espanya des de l'home d'Atapuerca fins al segle XIX i dediquen les noves creacions als segles XIX i XX.\nLa mostra s'exposarà en l'Oficina Principal de Correus (Madrid) des del 8 de maig fins al 3 de juny.\nA més, totes les obres de la col·lecció estan recollides en el llibre Historia de España, a la venda en la Tenda Virtual del IQH.\nLes obres dels artistes cordovesos Antonio Povedano Marrugat i Pepe Farruqo s'exposen des d'avui i fins al 28 d'abril al Pati Barroc de la Diputació de Còrdova.\nAquesta mostra és una exposició de caricatures i vinyetes de dos humoristes gràfics de diferents generacions.\nLa mostra, que reuneix unes cent obres de cadascun dels artistes, destaca per la seva originalitat en mostrar una retrospectiva del treball de Marrugat unida a la d'un jove Farruqo que ha treballat en revistes com El Jueves i que es relaciona amb Marrugat com el seu deixeble en aquesta disciplina artística.\nDivendres passat l'Institut Quevedo de les Arts de l'Humor (Alcalà de Henares) va inaugurar una nova exposició que mostra la cara de Cervantes a través de cent dibuixos de cent autors procedents de 22 països.\nLa mostra, '100 Caras de Cervantes', ha estat coordinada pel dibuixant i caricaturista David Pugliese que des del Festival de la Paraula 2016 ha anat publicant dues caricatures de Cervantes de forma setmanal utilitzant el hastag #100CarasCervantes.\nCompletades les 100 cares de Cervantes, ha estat el moment d’ajuntar-les totes i exposar-les en un mateix espai.\nAquesta iniciativa serveix per homenatjar a l'escriptor més universal de la literatura en castellà a través de la caricatura, dins d'una àrea, la de la seva pròpia fisonomia, en la qual hi ha un gran desconeixement, doncs gairebé no existeixen imatges d'aquest autor.\nL'exposició pot visitar-se fins al pròxim 7 de maig a la sala d'exposicions de l'Antic Hospital de Santa María la Rica a Alcalá d'Henares.\nL'exposició Sátiras de papel. 150 años de humor gráfico con la firma de diez andaluces és una proposta del Centro de Estudios Andaluces que podrà veure's en el Museu de l'Autonomia d'Andalusia fins al 30 de juny de 2017. Una mostra que rendeix tribut als humoristes gràfics andalusos que han interpretat amb la seva afilada visió els esdeveniments, personatges i idiosincràsia del nostre país.\nEl comissari de l’exposició és el periodista Juan Luis Pavón, que recorre la història del gènere, des de mitjans de segle XIX als nostres dies, a través d'una selecció de deu creadors que representen a molts altres per significar el caire polític, social, cultural i periodístic de cinc èpoques. Des de l'onada de publicacions satíriques a mitjans de segle XIX a la incessant reconversió a l'univers internet del segle XXI.\nEn el Centre Pompidou de París, un referent entre els museus europeus dedicats a l'exhibició d'art contemporani, es pot veure l'exposició Gaston, au-delà de Lagaffe. La mostra sobre la genial creació de Franquin, que al nostre país és coneguda com Tomas el Gafe o Sergi Grapes, estarà oberta fins al 10 d'abril.\nAquest any es compleix el seixanta aniversari de la creació de la sèrie. En aquesta retrospectiva es poden recuperar l'humor tendre i alhora descarat i subversiu de l'autor. En les historietes es pot veure la passió pels invents extravagants, la malaptesa, l'amor pels animals i la gran despreocupació vital del personatge. Més d'una generació recorda els grans gags de les historietes en què es mostra el anti belicisme i una sàtira sobre el comportament de les forces de l'ordre. Amb motiu de l'exposició s'ha editat un catàleg que reuneix documents d'arxiu, fotografies, originals i fragments d'entrevistes o comentaris del propi Franquin.\nAquest dijous l’Instituto Quevedo de las Artes del Humor inaugura una nova exposició. ‘El humor en los tiempos del cólera’ és una mostra individual de les obres d'Antonio Madrigal, pintor i humorista nascut a Melilla però resident a Segòvia.\nMadrigal està llicenciat en Periodisme. Realitza des de fa més de 25 anys col·laboracions setmanals amb dibuixos i tires humorístiques, així com la crítica d'art, en el diari El Adelantado de Segovia. Va començar a publicar els seus dibuixos en la revista Don José, dirigida per Mingote. Col·laborador de La Codorniz, Informaciones, Nuevo Diario, El País i Diario-16. Ha publicat diversos llibres i rebut diversos premis per la seva faceta humorística. A més, ha desenvolupat activitats en l’àmbit del cartellisme, la publicitat i l’educació, i ha col·laborat en altres mitjans de comunicació de televisió i ràdio. És Catedràtic Honorari de la Càtedra d'Humor Gràfic de la UAH.\nL'exposició podrà visitar-se fins al 9 d'abril a la 'Fábrica del Humor'.\nLa nova edició del Saló Internacional del Còmic de Barcelona presentarà una exposició sobre els dibuixos d'humor que retraten al nou president dels Estats Units. L'exposició, ‘Retratant a Donal Trump’, va a càrrec de l'humorista i col·laborador en Humoristan Jaume Capdevila ‘Kap’ i comptarà amb les creacions d'humoristes gràfics d’arreu del món.\nJaume Capdevila explica que humoristes, il·lustradors i totes les activitats que se serveixin d'un llapis, mostraran les seves narracions satíriques sobre Trump de forma despietada per “desvetllar consciències i revelar les conseqüències de les seves accions irreflexives i les seves polítiques de confrontació”. La voluntat de Kap és construir un mur de dibuixos per aconseguir que la sàtira, l'humor i la mordacitat protegeixin a les persones enfront de l'amenaça de la intolerància.\nL'exposició comptarà amb obres d'artistes nacionals i internacionals. Estaran presents obres dels principals dibuixants de la premsa espanyola com Forges (El País), Manel Fontdevila (Eldiario.es), Ferreres (El Periódico), Puebla (ABC) o Gallego y Rey (El Mundo) i també de dibuixants de les revistes El Jueves, Mongolia i Orgullo y Satisfacción, entre altres. A més, l’exposició també comptarà amb obres dels principals humoristes de la premsa internacional actual com Patrick Chappatte (The New York Times), Ann Telnaes (The Washington Post), o Ángel Boligán (El Universal, de Mèxic) i dibuixants de revistes com The New Yorker i Charlie Hebdo per demostrar que la sàtira és una llengua universal.\nA Barcelona, a la galeria Palau Antiguitats (Gràcia, 1) es pot veure l'exposició HOGARTH, GOYA, BAGARIA, NOGUÉS. Maestros de la sátira y la caricatura fins al 31 de març.\nLa mostra, en què també hi ha alguna aportació de Junceda, planteja un recorregut pel món del riure i la sàtira a través de més d'un centenar de dibuixos i gravats d'artistes del segle XVIII al XX. Encara que es troben antecedents ja en el Renaixement, és sobretot a partir del segle XVIII que la sàtira rep impuls gràcies al treball de gravadors de talent com el britànic William Hogarth (1697-1764) o Francisco de Goya (1746-1828), que demostren que la sàtira no té tant a veure amb el riure i la riallada com amb la imaginació i la denúncia.\nEl IVAM, Institut Valencià d'Art Modern ha rebut una donació de fanzines de l'estudiós del còmic Álvaro Pons amb la qual s'inaugura la Fanzinoteca del museu. Aquesta col·lecció està oberta a la consulta d’aficionats i investigadors al centre valencià.\nMolts autors com a Mariscal, Max, Micharmut, Franchu, ... van realitzar els seus primers treballs en aquest tipus de publicacions amateurs. Els fanzines han estat una porta oberta a la llibertat creativa i a l'experimentació de joves dibuixants. Molts d'ells han aconseguit posteriorment traspassar amb èxit la seva obra a publicacions professionals.\nHumoristan presenta “Krahn, el dibuixant poeta”, una nova exposició que convida a l'espectador a explorar l'univers gràfic de l'artista xilè. L'obra de Krahn proposa una reflexió sobre el món explicada de forma lúcida i intel·ligent en clau d'humor.\nLa relació de Krahn amb el món era íntima i repensada. De fet, l'exposició permet a l'espectador viatjar per un univers que es converteix en un mirall on poder mirar-se i rebre pautes per promoure reflexions pròpies.\nPer favor, passin a veure l'obra d'un filòsof de l'humor. Una persona que coneixia millor que ningú tot el relacionat amb el comportament humà i ho va saber expressar en una obra atemporal i genial.\nAquest any es compleixen 25 anys de la publicació Amaníaco. Amb motiu d'aquest esdeveniment, la Biblioteca Central de Cornellà presenta l'exposició "25 Años de Amaníaco: 25 años de cómic, risas y miseria", una mostra del contingut de les revistes que ha publicat Amaníaco fins al dia d'avui.\nAmaníaco va néixer com un fanzine editat per un grup d'aficionats al còmic. Com per moltes publicacions alternatives d'aquest tipus, la passió i la voluntat són dues qualitats que comparteixen els seus creadors. Per aquesta raó, Amaníaco ha anat creixent fins a convertir-se en una editorial que aposta pels còmics i les noves promeses.\nEn els anys 2000 i 2002, Amaníaco va guanyar el Premi a Millor Fanzine del Saló del Còmic de Barcelona. En 2009 la mateixa organització li va atorgar el premi a Millor Revista. I en 2010, Amaníaco va rebre el guardó a la Millor Revista de l'any en els XXXIII Premios Historieta Diario de Avisos.\nRecentment, Amaníaco també ha publicat llibres que reuneixen l'obra d'un sol autor. És el cas de Mingote, Raf. El 'gentleman' de Bruguera, que ja compta amb una segona edició, i de Cesc, que és l'última novetat de l'editorial. Les biografies i les obres de Mingote, Raf i Cesc, els tres autors escollits per Amaníaco, poden consultar-se al museu Humoristan.\nL'exposició pot visitar-se fins al 19 de novembre. La seva realització s'emmarca en la Mostra de Còmic de Cornellà que des de fa 32 anys dedica un mes per any a la difusió i gaudi del món del còmic.\nL'exposició antològica Martín Morales. El dibujo inagotable reivindica l'obra de Francisco Martín Morales (Almeria, 1946), un dels humoristes gràfics clau de la Transició.\nAutor de milers de vinyetes durant mig segle de carrera professional, va publicar amb la signatura Martinmorales en revistes com La Codorniz, Mata Ratos, Por Favor, Interviú i El Jueves i en els diaris Ideal de Granada, Diario de Granada, Granada 2000, El Periódico de Catalunya i ABC. Aquesta mostra selecciona més de 250 dels diversos milers de dibuixos i pintures signats per Martinmorales, així com objectes personals i quaderns i llibretes de treball.\nLa mostra, promoguda per Caja Granada Fundació, es completa amb l'edició d'un catàleg general de l'obra d'aquest humorista gràfic, un cicle de conferències i la projecció d'un audiovisual. L'exposició es pot veure fins al 8 de gener de 2017 al Centre d'Exposicions CajaGranada (Puerta Real Acera del Casino 7, Granada).\nCom us deiem fa uns dies, els nostres col·laboradors Kap i Jordi Riera van presentar l’exposició Gols de tinta. Futbol i vinyetes a Catalunya des de 1895 fins avui al Museu de Granollers. Aquesta exposició es podrà veure pròximament al Museu de l'Hospitalet, però si no us hi heu pogut acostar en aquest enllaç podeu veure el vídeo que actualment es pot veure visitant aquesta exposició, organitzada per l'Oficina de Patrimoni Cultural de la Diputació de Barcelona.\nDiversos dibuixants com Ferreres, Óscar o Kap, especialistes que han escrit sobre la premsa d'humor com Lluís Solà o Josep Maria Cadena i representats d'entitats que realitzen tasques de conservació del nostre patrimoni, com la directora de la Biblioteca de Catalunya Eugènia Serra, ens parlen de la relació del món de la il·lustració, l'humor gràfic i les caricatures amb el món del futbol.\nEl Museu de Granollers exposa “Gols de tinta”, una selecció de vinyetes dedicades al món del futbol a Catalunya des de 1895 fins a l'actualitat.\n“Gols de tinta” té la voluntat d'ensenyar el futbol des de la mirada de diferents humoristes gràfics. El futbol té un pes socio-cultural important en la nostra societat i els artistes gràfics li han dedicat espai en les seves vinyetes des de fa molts anys. En aquesta mostra es pot veure l'obra d'artistes com Castanys, Xirinius, Muntañola, Óscar, entre uns altres i gaudir de la manera a través de la qual ells entenien un esport que ràpid es va convertir en un fenomen socio-cultural.\nAquesta mostra ha estat organitzada per l'artista gràfic Jaume Capdevila (Kap) i Jordi Riera Pujal, tots dos col·laboradors de Humoristán. Ells expliquen “aquesta exposició pretén, més enllà dels colors de cada equip, descobrir uns fets i uns personatges que ens identifiquen com a societat”.\nL'exposició forma part del programa CaricArt 2016 i girarà per la xarxa de museus locals de la diputació de Barcelona.\n“¿Fronteras y rejas? Parejas” és l'exposició central de la nova edició de la XXIII Mostra Internacional de les Arts de l'Humor. Aquesta exposició tracta el tema d'actualitat sobre la greu crisi dels refugiats. Des de l'organització afirmen “L'exposició ens situa enfront d'éssers humans que es veuen obligats a fugir de conflictes i persecucions, que sofreixen el dolor d'haver de deixar tot el que estimaven, amb la incertesa del que el futur els oferirà i l'experiència del rebuig o l'abandó que diàriament divulguen els mitjans de comunicació del món”.\nGairebé 200 obres componen aquesta mostra, cadascuna d'elles ha estat seleccionada mitjançant un concurs en el qual van participar gairebé 300 artistes de més de 50 nacionalitats.\nLa Mostra Internacional de les Arts de l'Humor ja compleix vint-i-tres edicions. Organitzada per la Fundación General de la Universidad de Alcalá a través de l’Instituto Quevedo del Humor, aquesta mostra s'organitza sobre la base d'un certamen artístic i una programació d'activitats que compta amb exposicions, tallers, taules rodones, art en viu, etc. En aquesta edició destaquen les obres de diversos artistes nacionals com Junco, Manel Fontdevila, JM Nieto, Gallego & Rey, Forges, entre uns altres.\nAquesta exposició podrà visitar-se en Santa María la Rica (Alcalá d'Henares) fins al 30 d'octubre.\nLa Fábrica del Humor va presentar la setmana passada l'exposició “10 años de viñetas” del dibuixant Patricio Rocco (Pat).\nMentre a Casa América s'exhibeix una mostra sobre l'humor gràfic argentí de la mà de diversos artistes argentins, a la Fábrica del Humor s'ha organitzat una mostra d'una selecció de les vinyetes més representatives d'un altre gran artista argentí, Patricio Rocco conegut sota el nom de Pat.\nEn aquesta exposició es mostra la mirada audaç, intel·ligent i curulla d'humor a través de la qual Pat va retratar durant deu anys a la societat i l'actualitat política i cultural del nostre país (la crisi, les retallades, la política, entre altres temes polèmics).\nL' Instituto Quevedo del Humor i elplural.com col·laboren per primera vegada presentant aquesta exposició que podrà visitar-se fins al 12 d'octubre a la sala d'exposicions de la Fábrica del Humor.\nFins al 7 d'octubre es pot gaudir d'una mostra que repassa la història de l'humor gràfic argentí. Aquesta exposició recupera les 60 obres dels més importants referents de l'humor gràfic argentí entre ells Henry Stein, Eduardo Sojo, Manuel Redondo, Cao, Mayor y Roux, etc.\nAquesta mostra, una coproducció del Museu de l'Humor (MuHu) i el Museu del Dibuix i la Il·lustració (MuDi), tots dos de la ciutat de Buenos Aires, s'exposa a l'espai Casa Amèrica de Madrid.\nLes entitats: Ambaixada de la República Argentina, Casa Amèrica de Madrid, Gestión de Proyectos Culturales, Pablo Feldmann – Nadia Hutnik, en col·laboració amb l'Instituto Quevedo del Humor han organitzat aquesta mostra.\nAvui es torna a estrenar l'exposició sobre l'obra de l'equip artístic format per José María Gallego i Julio Rey.\nUna selecció de vinyetes compon aquesta mostra que repassa els 35 anys de treball de Gallego i Rey en diversos mitjans com a Diario 16, El País, Marca, El Mundo, Paris Match, Interviú, entre molts altres.\nGallego i Rey van començar la seva carrera conjuntament l'any 1981 quan Pedro J. Ramírez, aquell any director del Diario 16, els va encarregar que fessin junts un acudit sobre televisió. Aquest va ser el tret de sortida de tota una carrera en la qual Rey s'encarregaria del guió i Gallego del dibuix.\nLa mostra que presenta l'ajuntament d'Alcalá d'Henares, la Fundación Diario Madrid i l'Instituto Quevedo de l'Humor aporta una visió didàctica del procés de treball d'aquesta parella d'artistes. En la mostra es poden veure els seus treballs des de l'esbós inicial fins a les seves adaptacions finals que avui ja existeixen en formats tan nous com les xarxes socials.\nL'exposició pot visitar-se fins al 30 de setembre en la Fundación Diario Madrid.\nPresentem l’exposició Clàssics de l’Humor Gràfic a Catalunya, una mostra que recorre els inicis de l’humor gràfic català des de 1845 i fins al final de la Guerra Civil, al 1939, i que inclou artistes icònics com Eusebi Planas, Apel·les Mestres, Junceda, Opisso o Bagaria, entre d’altres. L’exposició compta amb dibuixos publicats a revistes satíriques tan emblemàtiques com L’Esquella de la Torratxa, La Campana de Gràcia, Cuca Fera, Papitu o Revista Nova per a repassar el creixement d’aquest art a Catalunya en una època en què Barcelona s’havia convertit en una de les capitals mundials del dibuix d’humor.\nPresentem l’exposició “Mingote, un clàssic popular”, una mostra del treball d’un dels grans autors de l’humor gràfic espanyol. En aquesta ocasió, els dibuixos han estat triats i cedits per la seva esposa, Isabel Vigiola, a qui aprofitem per donar les gràcies.\nA aquesta exposició hi podem descobrir il·lustracions originals que abasten sis dècades de la seva feina professional. També veure l'evolució del seu dibuix, molt personal i sempre actual, a través del seu pas per La Codorniz, ABC o Don José, dels seus llibres d'il·lustracions i finalment de la seva col·laboració amb vinyetes en color en els diversos suplements del diari ABC.\nEl Gremi de Galeries d'Art de Catalunya (GGAC) va estrenar el dia 7 d'abril una exposició sobre Antoni Roca (1893-1977) a la galeria Francesc Mestre Art, especialistes en la recuperació d'artistes històrics, com a reconeixement a l'obra del ninotaire català.\nEl ninotarisme és un gènere que han conreat artistes com Cornet, Josep Coll, Benejam o el mateix Roca i amb altres dibuixants que han tocat el ninotarisme com Nonell, Labarta o Junceda entre d'altres.\nCom ja hem dit, l'exposició va dedicada a Antoni Roca, autor que es va formar en Belles Arts i va ser membre fundador del grup Nou Ambient que exposava regularment a la Sala Dalmau durant la dècada dels anys 20. La seva activitat com a ninotaire es pot considerar una variant del periodisme i equiparar a la feina de Toni Batllori o Ferreres en l'actualitat. Roca va publicar a La Vanguardia, Torratxa, Mundo Deportivo o Xut!.\nL'exposició s'acabarà el pròxim 10 de juny.\nPer a més informació: http://www.galeriescatalunya.com/event.php?id=281\nAvui obrim un nou espai a Humoristan, que consistirà en recomanacions i que millor per començar que el Museu Tomi Ungerer, situat a Estrasburg i inaugurat l’any 2007. Està situat al vell mig de la ciutat, a la Vila Greiner, un edifici del segle XIX de tres plantes.\nDins del museu es poden veure més de 8.000 dibuixos i joguines entregades per Ungerer a l’ajuntament de la seva ciutat natal. El museu compta amb tres espais ben diferenciats que mostren les tres temàtiques que més ha tocat l’autor al llarg de la seva carrera: les il·lustracions per llibres infantils, les caricatures i sàtires polítiques i per últim els dibuixos eròtics i semipornogràfics. En aquest últim espai, situat al soterrani del museu, no hi poden accedir menors d’edat.\nA més a més de l’obra d’Ungerer, també s’hi poden veure obres dels seus amics més famosos com Saul Steinberg, Ronald Searne i André François entre d’altres.\nTirabirak, tiras que aflojan és un projecte expositiu ampli i sistemàtic sobreles tires gràfiques que han tractat el passat de la societat des de la transició fina a l’actualitat. L’exposició també inclou altres complements com un arxiu interactiu i audiovisual, entrevistes i altres activitats per aprofundir en la reflexió del tema. En concret, l’exposició Tirabirak, tiras que aflojan recull vinyetes publicades entre els anys 1977 i 2016. D'entre totes les tires se n'han seleccionat 448 per a l’exposició física i la resta podran veure’s a la seva pàgina web http://www.tirabirak.eus/es/.\nAquesta exposició itinerant sobre vinyetes publicades en premsa durant els últims 30 anys que tracta la temàtica de la violència i el conflicte basc és un treball de la Universitat del País Basc i està emmarcada en l’any de la Capitalitat Cultural Europea de Donostia – San Sebastián 2016. Es tracta d’una recopilació de més de 50 autors i un extens arxiu que recorrerà Bilbao, Vitoria, San Sebastián, Pamplona i Bayona.\nLa Universitat del Estat d'Ohio presenta a la Galeria Robinson de la Llibreria i Museu del Còmic Billy Ireland una exposició sobre Eldon Dedini. Aquesta exposició pot visitar-se fins al 22 de maig.\nEldon Dedini (1921 – 2006) era un mestre de l'humor gràfic californià que durant quasi 50 anys va publicar les seves obres a The New Yorker i Playboy.\nEn aquest enllaç es poden observar algunes de les obres que conformen l’exposició.\nEncara es pot admirar l’extraordinària exposició d’una vintena d’obres d’Opisso a la Galeria Fernando Pinós de Barcelona (C/ Consell de Cent, 325).\nL'exposició compta amb obres costumistes que mostren com ha anat canviant la capital catalana. Es tracta d’un recorregut per la Barcelona de finals del segle XIX de la mà del popular il·lustrador, humorista i historietista català Ricardo Opisso, que va retratar el final de la Barcelona modernista.\nL’horari de la galeria és de dilluns a dissabte de 10:00 a 14:00 i de 16:30 a 20:30.\nCal destacar tambié que l'Hotel Astoria de Barcelona compta amb una sala en la que exposa de forma permanent més d'un centenar d'obres de l'autor.\nEl passat dijous 18 de febrer es va inaugurar a Madrid l’exposició El arte en el cómic que tindrà lloc a l’Espai Fundació Telefònica (C/ Fuencarral 3) fins al 16 de maig. És gràcies a la col·laboració de la Fundació Telefònica, Futuropolis, Louvre Éditions i Ràdio 3 que podem gaudir d’aquesta exposició de dimarts a diumenge de 10h a 20h.\nL’exposició mostra obres emblemàtiques de la història de l’art a través de la visió de nombrosos dibuixants de còmics europeus i nacionals com Milo Manara, Bernard Yslaire, Enrique Ventura, Joan Boix o Malagón, a banda d’alguns autors americans com Jorge Zentner i Arthur Suydam.\nLa Fundació Telefònica ha encarregat versions lliures d'algunes de les seves millors peces a il·lustradors i historietistes de prestigi. Un exemple del que podem trobar en aquesta exposició són les creacions de Javier Olivares i Santiago García, que ofereixen la seva visió de Constructivo en blanco y negro “TBA” (1933) de Joaquín Torres García. Mamen Moreu realitza tres il·lustracions que reten homenatge a les obres Le peintre au travail de Pablo Picasso, Assemblage amb graffitti, d'Antoni Tàpies i La Belle Société, de René Magritte. Juan Berrio, per la seva part, es documenta sobre el període en què María Blanchard pinta l’obra Composicón cubista (1918) i realitza una historieta d’una sola pàgina que emula l’estructura del mític còmic 13, Rue del percebe de Francisco Ibáñez.\nAsier Mensuro és el comissari de l’exposició. Podeu trobar-ne més informació en el següent enllaç: https://espacio.fundaciontelefonica.com/evento/el-arte-en-el-comic/\nLluís Giralt és un “grafòpata”, concepte que ell mateix defineix així:\nDurant anys, Giralt ha anat col·leccionant milers d’originals, molts d’ells procedents de la capçalera on va col·laborar durant anys, TBO.\nSense més dilació, us deixem amb aquesta deliciosa exposició que conté dibuixos dels més grans humoristes del país.\nL'exposició Enric Cluselles, ninots i llibres es podrà veure fins al 5 de gener de 2016 a la Biblioteca Jaume Ferrer de Barcelona (Plaça Lesseps, 20). L’escultor i dissenyador de llibres, que dibuixava amb el pseudònim de Nyerra, va col·laborar en revistes satíriques com L'Esquella de la Torratxa, Papitu o El Papus.\nAls anys trenta va crear el personatge de l'home morsa: un senyor de bigoti estarrufat que es mira perplex com van les coses. Uns anys després va dibuixar caricatures que, sota una innocència aparent, retrataven els convencionalismes i les desigualtats socials.\nFins a l'1 de novembre es pot visitar la XXII Muestra Internacional de las Artes del Humor que recull l'obra de 169 autors de 51 països sobre aspectes com la diversitat social, cultural i religiosa, el respecte, la tolerància, la llibertat,... en definitiva, reflexions en clau d’humor gràfic sobre el tema de l'enfortiment del respecte a la Declaració Universal dels Drets Humans ia les llibertats fonamentals, sota el títol "Tu = jo (i viceversa)".\nL'exposició està organitzada per la Universidad de Alcalá, el Ayuntamiento de Alcalá de Henares y el Instituto Quevedo del Humor.\nSala Antonio López del Antiguo Hospital de Santa María la Rica. C/ Santa María la Rica, 3. Alcalá de Henares (Madrid).\nAvui, dimecres 23 de setembre de 2015, ha aparegut als quioscos el número 2.000 de la revista satírica El Jueves. El 27 de maig de 1977 sortia el primer número d’aquesta revista que és, a dia d’avui, la més longeva de les publicacions humorístiques del país.\nAmb aquesta exposició volem homenatjar a una publicació que ens ha acompanyat puntualment cada setmana durant els darrers 38 anys. A través de les seves portades es pot llegir la història del món i, particularment, la de l’Espanya democràtica. Aquí us oferim una selecció de les més emblemàtiques.\nEsperem que gaudeixin d’aquest repàs humorístic per la nostra història de la mà d’una de les millors publicacions satíriques de tots els temps.\nDes de principis de mes podeu trobar al Fons Batllori de Teià l’exposició "A. Batllori Jofré en 100 +1 dibuixos", comissariada pel ninotaire Toni Batllori i organitzada pel Fons Batllori de Teià amb motiu del centenari del naixement de l'il·lustrador.\nL’exposició té l’objectiu de donar a conèixer la personalitat i la trajectòria d'Antoni Batllori Jofré, deixeble de Joan Junceda.\nAquesta mostra és un dels actes culminants de l’Any Batllori, on s’estan realitzant diverses activitats i iniciatives per divulgar la seva figura. Una d’elles és el dietari que Toni Batllori (fill) penja cada dia a la cartellera de la Unió, un relat molt interessant que val la pena consultar.\nJosé Luis Martín és el director de la Fundació Privada Gin i un dels impulsors del projecte Humoristan. JL, per als amics, és també un gran amant i coneixedor de l'humor gràfic històric i contemporani. A les parets de l'estudi on treballa, hi ha aconseguit reunir una més que interessant col·lecció de dibuixos originals que ara vol compartir amb nosaltres.\nEl genial creador de sèries com Quico el progre o ¡Dios mío! ha aconseguit ajuntar obres de grans dibuixants que admirava quan era un nano (escola Bruguera, TBO, ...), grans noms de l'humor gràfic de la transició, dels companys amb els que ha treballat a la revista que va fundar (El Jueves) i com no, ha dedicat un apartat especial per a les caricatures del seu amic Gin i dels grans mestres internacionals de les revistes franceses i nord-americanes.\nFeu un cop d'ull a l'exposició de JL Martín dedicada als grans mestres de l'humor!\nL’exposició Col·lectius artístics en la València sota el Franquisme. 1964-1976 pren com a arc cronològic les dates compreses entre 1964 i 1976 i fixa el seu espai geogràfic a la ciutat de València en un moment històric d’especial efervescència creativa i combativa. 1964 va ser l’any en què es van gestar els naixements de groups com el format per Manuel Boix, Artur Heras i Rafael Armengol, el col·lectiu Estampa Popular de València i l’Equip Crònica. L’any 1975 mor el dictador Francisco Franco, i l’any següent s’inaugura l’exposició contestatària Els altres 75 anys de pintura valenciana.\nLa mostra es presenta com una reconstrucció de la cultura visual de l’època. Per la influència de l'art pop i amb un punt d'humor en la mirada sobre la realitat del moment, els còmics i altres formes de la cultura popular van passar a ser protagonistes de les obres artístiques. L'art de Velázquez i d'altres pintors és revisitat sota el prisma de la modernitat. L'exposició inclou una cuidada selecció d’obres artístiques dels principals grups artístics del moment (Estampa Popular, Equipo Crónica, Equipo Realidad, Antes del Arte, Grupo Bulto, Boix-Heras-Armengol, Grupo Escapulari-o) i còmics de l’Editorial Valenciana, així com llibres, revistes i material documental relacionat amb l’època.\nCol·lectius artístics en la València sota el Franquisme. 1964-1976. Exposició oberta fins a 3 de gener de 2016, Institut Valencià d’Art Modern, carrer de Guillem de Castro, 118, 46003 València.\nS’ha inaugurat l’exposició Garbancito de la Mancha. 70 anys del primer llargmetratge europeu d’animació en color. Els orígens del cinema d’animació a Catalunya al Museu de Cinema de Girona (Sèquia, 1). La mostra ha estat comissariada pels nostres col·laboradors Antoni Guiral i Jordi Riera Pujal, i es podrà veure fins al 24 de gener de 2016 amb entrada lliure.\nL’exposició està dividida en tres àmbits. El primer pretén sintetitzar el desenvolupament dels cent anys d’història de la indústria del cinema d’animació a Catalunya. El apache de Londres, dirigit per Joan Solà Mestres l’any 1915, va ser el primer curt de dibuixos animats realitzat a l’estat espanyol.\nEl segon àmbit es centra en Garbancito de la Mancha i en els fets històrics que van propiciar que es pogués fer la pel·lícula a la Catalunya de postguerra. Es mostren materials originals relatius a la producció, documentació de la productora i, en l’apartat de vídeos, entrevistes a dibuixants que van treballar als anys quaranta per la productora Balet y Blay.\nFinalment, s’analitza la carrera d’Arturo Moreno (1909-1993), el realitzador de la pel·lícula, un polifacètic artista que va ser il·lustrador, animador i caricaturista, sent molt conegut per la seva tasca dins l’humor gràfic i el còmic… En definitiva, un dels ninotaires catalans de referència.\nCom ja sabeu, Humoristan és un projecte de la Fundació Gin. La Fundació va néixer en record i homenatge a aquest gran humorista gràfic, a partir d’una iniciativa d’El Jueves (revista de la qual en va ser director). Per aquest motiu, ens fa especial il·lusió inaugurar les exposicions d’Humoristan amb aquesta mostra del treball d’aquest gran artista.\nL’exposició es divideix en diverses etapes de la vida artística de Jordi Ginés Soteras, des dels seus inicis amb portades a El DDT o sèries com Petronio López fins a la seva feina per a publicacions estrangeres i el seu pas per revistes tan emblemàtiques com Bocaccio, Barrabás, Titanic o El Papus, entre d’altres. A més, hi ha una selecció de dibuixos dedicats a altres artistes, collages i caricatures.\nLa secció d’exposicions d’Humoroistan inclourà exposicions fetes pels nostres col·laboradors, com és el cas d’aquesta d’en Gin, així com exposicions ja realitzades en espais físics i recuperades a la nostra web per donar la possibilitat als nostres visitants d’accedir-hi des de les seves cases un cop desmuntades.


Prevenció + Control = SEGURETAT Tota la actualitat de Dibosch Especialització i formació continuada Una de les nostres premisses és la prevenció per evitar perills i poder garantir la innocuïtat i salubritat dels aliments. Amb aquest objectiu, treballem per aportar millores en els processos d´higiene i oferim...\nProductes » Divisió Ind. Alimentària » Prevenció + Control = SEGURETAT\nEspecialització i formació continuada Una de les nostres premisses és la prevenció per evitar perills i poder garantir la innocuïtat i salubritat dels aliments. Amb aquest objectiu, treballem per aportar millores en els processos d´higiene i oferim...\nEspecialització i formació continuada\nUna de les nostres premisses és la prevenció per evitar perills i poder garantir la innocuïtat i salubritat dels aliments. Amb aquest objectiu, treballem per aportar millores en els processos d´higiene i oferim plans d´higiene totalment personalitzats per marcar unes bones pràctiques d´higiene.\nEls autocontrols han esdevingut una eina imprescindibles en aquest sector i des de la nostra divisió, oferim aquest servei conjuntament amb formacions específiques per als equips de neteja per assegurar-nos que les pautes indicades en el pla, es compleixen estrictament.


A Màrtirs Street, la millor actuació - 05/08/2018\nEls Xicots han complert les seves intencions a la tradicional diada de Màrtirs Street, aquest dissabte al vespre, organitzada conjuntament amb el veïnat de la plaça de la Vall del Castell i els Castellers de Barcelona. La colla vilafranquina ha realitzat la millor actuació en el que portem de temporada, amb la primera clàssica de 8 de l’any.\nPer als de Cal Noi-Noi, la diada de Màrtirs és un moment clau per mesurar les forces en la recta final abans de la Festa Major de Vilafranca, per aquest motiu el plantejament era portar a plaça la millor actuació dins de les possibilitats actuals. D’aquesta manera, aquest dissabte s’han anotat el quart 3 de 8 del curs, així com el quart 4 de 8 i la setena torre de 7, descarregada amb figuereta. Tots tres castells, executats amb solvència, han agafat embranzida les darreres setmanes i es preveu veure’ls més sovint en les properes actuacions.\nL’assoliment de la clàssica suposa un pas més en la progressió dels Xicots, amb l’objectiu d’arribar al 29 d’agost amb opcions d’afrontar reptes superiors. El cap de colla, Quico Murillo, recordava als castellers i castelleres, després de l’actuació de Màrtirs, que resten cinc assaigs vitals per preparar la Festa Major, en els quals cal que hi sigui tothom. El compte enrere començarà el dilluns 13 d’agost, ja que aquesta setmana els vermells se l’agafen de descans per poder afrontar després la resta del mes amb tota l’energia. La propera actuació serà el 15 d’agost a Castelldefels.\nLa diada de Màrtirs va presentar més dificultats per als Castellers de Barcelona, que van tancar l’actuació amb el 5 de 8 i el 3 de 8, després d’haver desmuntat un intent de 3 de 9 amb folre i un de torre de 8 amb folre. Tot i així, l’ambient festiu no va faltar a la plaça de la Vall del Castell. El sopar a la fresca, amb 350 persones, i la música amb el discjòquei Jordi Vilella, de la sala 1876, van tancar una celebració que ja havia començat a la tarda amb una traca, gimcana, xocolatada i zumba amb Ona Calaf.\nONDUNOVA NICOLÁS DAMM AJUNT.VILAFRANCA VILAMÒBIL Midas


esperit secrets dels empleats de halloween - Article\n12 secrets dels empleats de Halloween Spirit\nQuan Joe Marver va fundar Spirit Halloween el 1983, probablement no tenia ni idea que la seva botiga de temporada de Halloween acabaria creixent a més de 1.300 ubicacions als Estats Units i al Canadà. Però ara, veure com es desplega un pop-up Spirit en un edifici buit s’ha convertit en una tradició de Halloween tant com la talla de carbassa.\nPer ajudar els compradors amb vestits de Halloween, decoracions i criatures animatròniques, Spirit empra un petit exèrcit de treballadors de temporada. Per tenir una millor idea del que passa amb aquesta fantasmagòrica vocació, Trini Radio va contactar amb diversos membres actuals de l’equip Spirit Halloween. Això és el que havien de dir sobre tot, des dels clients que es desordenaven fins als riscos de provar-se una màscara durant aquest Halloween amb molta pandèmia.\n1. A la majoria dels empleats de Spirit Halloween els agrada molt Halloween.\nPer què assumir una feina estacional sense potencial de treball durant tot l'any? Si t’agrada Halloween i el macabre, és una feina de somni. 'Mai he treballat amb un empleat que no estimés Halloween', explica a Trini Radio Kota, una veterana de cinc anys de Spirit Halloween a Kentucky. 'És una cosa que tots els empleats tenen en comú per la meva experiència ... És un lloc perfecte per conèixer gent amb els mateixos interessos'.\n2. Se suposa que els empleats de Spirit Halloween obren paquets de disfresses per als clients.\nEls empleats de Spirit Halloween estaran encantats d’ajudar-vos amb la vostra selecció de vestuari. Per cortesia de Spirit Halloween\nSi un empleat de Spirit Halloween us mira amb una mica de consternació, pot ser perquè heu arrencat un paquet de disfresses. A causa de qüestions de prevenció i higiene de pèrdues —fins i tot abans que COVID-19 es posés en pràctica—, la política d’Esperit és deixar que els empleats obrin articles i, després, empaquetar-los. Però no tots els clients estan disposats a esperar.\n'Se suposa que els nostres empleats s'ocupen d'obrir i tancar tots i cadascun dels paquets', diu Kota. “D’aquesta manera no ens hem de preocupar de les coses que surten o entren als paquets que no se suposa. Tot i que ens esforcem per fer-ho el més fàcil i amigable possible, alguns clients prefereixen fer-ho ells mateixos allà on siguin a la botiga ”.\n3. Els empleats de Spirit Halloween no poden mantenir els cascos dels astronautes en estoc.\nCada temporada aporta un fenomen diferent a les compres de Halloween. El 2018, va ser el popular videojocFortnite. Aquest any, és un casc d’astronauta. No el vestit, només el casc. La tendència es deu a la popularitat d’un joc per a telèfons intel·ligents titulatEntre nosaltres, que posa el jugador en el paper d’un explorador espacial.\n'Malgrat el que es podria pensar, els vestits semblen significativament menys populars que els cascos per motius que no puc entendre', explica a Trini Radio Derek, empleat de Spirit Halloween a Nova Jersey durant els darrers tres anys. 'Encara és massa aviat per dir-ho, però si els cascos es mantenen enviats al ritme que tenen, les existències a la botiga probablement es mantindran a un zero gairebé constant. Si ho recordo bé, actualment totes les botigues de la meva zona tenen un casc si n'hi ha, i no s'envien més de cinc a cada botiga '.\n4. Els empleats de Spirit Halloween no poden creure que els clients continuïn provant-se màscares.\nProbablement no sigui una bona idea provar màscares de Halloween aquest any.Mike Mozart, Flickr // CC BY 2.0\nMalgrat les noves preocupacions per tocar superfícies o exposar-se a partícules infeccioses, els clients segueixen disposats a provar-se màscares a la botiga, tot i que potser algú altre ja la portés. 'En última instància, la pandèmia no ha afectat la meva botiga, a part de tothom que necessita portar màscares quan estiguin a l'interior', explica a Trini Radio Jayme, un empleat de Spirit Halloween a Florida que hi treballa durant quatre anys. 'Però la gent encara demana provar les coses i ... encara es posen màscares malgrat que a tot arreu hi ha senyals taronges que diuen que no'\nDerek hi està d’acord. 'Si heu comprat una màscara a Spirit en alguna de les temporades passades, és molt probable que sigueu una de les cinc persones que porteu aquesta màscara, i això és una estimació conservadora d'algunes de les màscares. Malgrat la regla, crec que he vist que molta gent provava [un personatge fictici d’internet creepypasta] Jeff the Killer emmascarat la setmana passada ”.\n5. Els empleats de Spirit Halloween han vist algunes coses fantasmagòriques.\nTot i que una botiga plena de vestits i accessoris de por és el somni d’un amant de Halloween, alguns empleats de Spirit Halloween diuen que també pot ser el lloc d’alguns esdeveniments fantasmagòrics. 'Un soci i jo hem vist coses balancejant-se a les prestatgeries com si algú hi passés, tot i que ningú més no hi ha a la botiga', diu Jayme. 'Hem vist alguns moviments d'ombra com si la gent s'amagés darrere d'un racó. El més divertit [va ser] a l'hora de tancament. Un dels meus associats va cridar 'whoo' i vam sentir que la veu d'un noi deia alguna cosa en resposta. El va espantar totalment. Va ser un dels nostres penjadors activats per so [animatrònica] '.\nPerò no tots els empleats s’escapen. 'Per molt que vull dir que he experimentat qualsevol cosa esgarrifosa o paranormal, la botiga és tan esgarrifosa com pot ser un antic Circuit City', diu Derek. Tot i així, ha vist coses estranyes. “Els llums solien apagar-se exactament a la mateixa hora cada dia durant aproximadament un mes, sempre hi ha hagut algun esclat o cruixit inexplicable, i alguns dels passadissos es desordenen massa ràpidament. Una vegada, treballava al traster. Vaig enviar un nen amb una disfressa de Morphsuit seca sense obrir [un vestit de spandex de cos sencer] i va tornar càlida i humida ”.\nA part de les disfresses mullades, Derek encara no declararà cap activitat paranormal. 'Si veig que un nen va volant per la botiga, us ho faré saber'.\n6. Els empleats de Spirit Halloween desitgen que els clients deixin de fer un embolic enorme.\nAls empleats de Spirit Halloween els agrada mantenir les botigues ordenades. Per cortesia de Spirit Halloween\nA causa de la naturalesa de les botigues emergents o de l’emoció per les vacances, els clients de les botigues Spirit Halloween tendeixen a desordenar-se. Grans. 'Podríeu haver acabat de tornar a posar totes les màscares ordenadament als bastidors, i la meitat d'elles tornaran a estar a terra abans de respirar', diu Derek. 'Sembla que tothom s'enorgulleix de les seccions que van ajudar a configurar i de l'animatrònica que van construir, i això es manifesta definitivament en la nostra sensació de que els clients s'enfronten amb aquestes coses'.\n7. Els empleats de Spirit Halloween prefereixen que no utilitzeu el passadís com a vestidor.\nA alguns clients els agrada provar vestits al passadís en lloc del vestidor, un hàbit anterior a la pandèmia actual. (Els equipaments Spirit Halloween estan tancats aquesta temporada.) Els empleats preferirien que no proveu de vestir-vos o de despullar-vos al centre de la botiga. 'És molt freqüent trobar gent, principalment nens, provant vestits als passadissos', diu Kota. 'Teníem [diversos] equipaments per intentar evitar que això passés, però una vegada més, la gent prefereix fer les coses ells mateixos de vegades'.\n8. Els empleats de Spirit Halloween mouen molts animatrònics amb llicència.\nAnimatronics és un element popular a Spirit Halloween, gentilesa de Spirit Halloween\nEntre els articles més populars a les ubicacions de Spirit Halloween hi ha els animatrònics de mida real que proporcionen un ambient aterridor per a llars o festes. 'L'animatrònica és un dels nostres articles més venuts', diu Kota. “Hi ha un cert grup de persones que els estimen i els esperen cada any. Alguns dels nostres compradors els compren i els utilitzen per a les seves atraccions encantades. Sempre és bo anar a un i veure una cara coneguda ”.\nTot i que Spirit ofereix una sèrie de conceptes animatrònics originals (la segadora d’ànimes és un dels més populars), Kota diu que els clients solen gravitar cap a personatges amb llicència. “He notat que els animatrònics més populars són els nostres amb llicència. Pennywise [del 2017Això] i Sam [del 2007Truco] han estat venedors enormes aquest any, com Michael Myers fa uns anys. També m’he adonat que els que queden enrere al final de la temporada són gairebé sempre l’animatrònica basculant. Crec que són interessants, però no es venen tan sovint com ho fan els altres ”.\n9. Els empleats de Spirit Halloween us poden vendre un animatronic usat, però heu de tenir sort.\nArribat el final de la temporada, les ubicacions de Spirit Halloween sovint descarreguen animatrònics que s’exhibien i que ja no es fabricaven. 'L'animatrònica més antiga, si no ho recordo bé, deixarà de fabricar-se i es vendrà fins que s'esgoti', diu Jayme. “Pel que fa a les exhibicions, les venem al final de la temporada. Només es tracta de posar la vostra informació en una llista d’espera ”.\n10. Els empleats de Spirit Halloween es troben amb molts cosplayers.\nEls cosplayers són compradors freqüents a Spirit Halloween. Mike Mozart, Flickr // CC BY 2.0\nNo només els clients de Halloween emmagatzemen el servei Spirit Halloween. Segons Kota, els cosplayers que busquen aquest accessori perfecte de vegades apareixen. 'L'Esperit en realitat té un munt de cosplayers i personalment crec que és un lloc ideal per buscar articles més específics', diu Kota. 'Estic segur que aconseguim encara més cosplayers del que sóc conscient, ja que a alguns clients els agrada parlar-ne i d'altres no en diuen gaire'.\n11. Els empleats de Spirit Halloween reben un fort descompte un cop finalitzat Halloween.\nEntre el descompte estàndard dels empleats i la venda de foc després de Halloween disponible per als clients, Derek diu que pot anar a comprar al novembre i estalviar una quantitat considerable de diners. És una de les raons per les quals continua tornant. 'És difícil dir que no a un descompte del 80 per cent durant la venda de liquidació de novembre', diu. (El descompte habitual és del 50 per cent i els empleats obtenen un 30 per cent addicional.) 'No hi ha res com premiar-se després d'una temporada atrafegada gastant 150 dòlars en cinc o sis coses'.\n12. Els empleats de l’Esperit Halloween de vegades aconsegueixen compradors de vacances.\nHalloween significa comprar vacances a algunes persones. JJBers, Flickr // CC BY 2.0\nPer a alguns clients, una botiga Spirit Halloween és un lloc perfecte per començar les seves compres de regals de vacances. 'L'any passat vaig fer un amic amb un nen que entra setmanalment a veure si encara tenim alguna cosa nova', diu Kota. 'Potser té uns set anys i [ell] i jo fem la volta a la botiga gairebé cada vegada que entra i parla de coses noves i animatrònica que tenim. Els seus pares doncs, donen voltes en secret i li compren animatrònica i accessoris com a regals de Nadal. És molt agradable veure el seu amor per Halloween durant tot l'any. Em recorda a mi mateix quan tenia la seva edat ”.


Trenta anys de la reunificació d'Alemanya: ¿final de cicle?\nAndreu Jerez | 03 d’octubre 2020\nMalgrat el temps transcorregut, el país continua estant lluny de ser-ne un de sol. Salaris, llocs de treball i pensions són un exemple de les esquerdes que encara persisteixen\nLa celebració dels 30 anys de la reunificació d’Alemanya és en aquesta ocasió diferent: els actes de commemoració d’una de les dates més importants de la història recent del país es veuen enfosquits per una pandèmia de dimensions inèdites des que el 3 d’octubre del 1990 el territori de la desapareguda República Democràtica Alemanya (RDA) s’adherís de forma voluntària i pacífica a la República Federal d’Alemanya (RFA).\nEl rodó aniversari és, a més, l’últim amb Angela Merkel en el poder: la política germanooriental ha estat al capdavant d’Alemanya la meitat del temps transcorregut des de la reunificació dels dos estats fundats sobre la ruïnes de la segona guerra mundial. Quan l’any vinent es compleixi el 31è aniversari del final de la divisió nacional, Merkel –protagonista de primera línia i testimoni en primera persona del procés– ja haurà abandonat la primera línia política. Els 30 anys de la reunificació tenen així alguna cosa de final de cicle històric i semblen donar pas a una redefinició obligada de la identitat nacional alemanya.\n¿UN SOL PAÍS?\n¿UN SOL PAÍS?¿És Alemanya realment un sol país? ¿Quines continuen sent les diferències entre l’Alemanya Oriental i l’Occidental tres dècades després? ¿La reunificació ha sigut un èxit o un fracàs? Aquestes són només algunes de les preguntes a les quals els alemanys s’enfronten cada 3 d’octubre quan es miren al mirall i fan una valoració retrospectiva d’aquest procés inacabat anomenat reunificació. Les respostes gairebé mai són simples i de vegades fins i tot ni existeixen.\nBerlinesos descansen en un parc al costat de l’antic mur que separava la ciutat, el passat 30 de setembre. / FILIP SINGER (EFE)\nLes estadístiques pures i dures continuen demostrant que, malgrat que la frontera física va deixar d’existir fa tres dècades, el país continua estant lluny de ser-ne un de sol: els salaris, les jubilacions i el patrimoni privat encara són clarament més elevats a l’oest que a l’est; l’atur, malgrat haver disminuït als territoris de l’antiga RDA, continua sent més alt a l’est que a l’oest, i, malgrat que les taxes de natalitat es van igualar en els últims anys, la crisi demogràfica que pateix el conjunt d’Alemanya és més dramàtica als territoris orientals.\nLa pandèmia marca l’última commemoració de l’adeu a la divisió nacional amb Angela Merkel en el poder\nAmb tot, el literal enfonsament econòmic i social patit per l’Alemanya Oriental en la dècada dels 90 –qualificat per no pocs economistes i historiadors com a «teràpia de xoc»– ha donat pas a una millora generalitzada de la situació econòmica, de la infraestructures i del nivell de vida i de consum. La dimensió econòmica es presenta, per tant, com un relatiu èxit.\nDIMENSIÓ CULTURALHi ha altres indicadors que mostren, no obstant, serioses esquerdes en el procés de reunificació: a la pregunta de si el socialisme és una bona idea que va ser mal desenvolupada, més del 74% dels ciutadans del territori de l’antiga RDA responen avui que «sí», enfront el 47,5% dels ciutadans de l’Alemanya Occidental. És un dels resultats de l’estudi d’opinió ‘¿Mur en les ments?’ realitzat per la Fundació Otto Brenner, pròxima al sindicat IG Metall.\nUns joves celebren amb bengales i cervesa la reunificació davant el Reichstag, el 3 d’octubre del 1990. / DIETER ENDLICHER (AP)\nL’informe presenta una lenta però creixent convergència entre la població de les dues Alemanyes –especialment entre els més joves–, però també importants diferències en assumptes com el valor del col·lectiu davant l’individu. Certes escales morals heretades del derrotat sistema socialista es continuen projectant avui en aquelles generacions socialitzades a l’RDA i fins i tot en les posteriors.\nREEMPLAÇAMENT DE LES ELITS\nREEMPLAÇAMENT DE LES ELITSSegons l’informe sobre la reunificació del Govern federal, més de la meitat dels alemanys orientals es continuen sentint avui «ciutadans de segona classe». Donada la millora econòmica dels nous estats federats, les raons semblen residir sobretot en la dimensió cultural i política de la reunificació. «El principal problema va ser la manera en què es va tractar a l’Alemanya Oriental», diu a EL PERIÓDICO l’historiador Ilko-Sascha Kowalczuk, autor ‘Die Übernahme’ (La presa), un llibre de provocador títol que busca reobrir debats tancats en fals en la República Federal.\nL’extrema dreta d’AfD ha sabut com canalitzar el malestar de part de la població de l’Alemanya Oriental\nA l’Alemanya Oriental «va tenir lloc un reemplaçament dels quadros directius que cap altra societat europea ha experimentat fins ara en temps de pau», assegura Kowalczuk, que descriu l’est del país com «un paradís professional» per a ciutadans de la part occidental: l’elit germanooccidental va assumir i en bona mesura continua assumint les posicions de poder polític i econòmic en el que va ser l’RDA. «Aquest reemplaçament de les elits va tenir lloc sense ciutadans germanoorientals i això genera un problema de representació que s’ha continuat reproduint al llarg dels últims anys», reflexiona l’historiador.\nLa cancellera alemanya, Angela Merkel, s’ajusta la mascareta en un recent debat al Parlament. / MICHAEL SOHN (AP)\nAquest problema apunta a ser precisament una de les raons que han convertit la ultradreta d’Alternativa per a Alemanya (AfD) en el catalitzador d’un malestar latent i històric entre amplis sectors de la població germanooriental. Els percentatges electorals d’AfD doblen avui a l’est els seus resultats de l’oest. AfD es perfila així com a partit regional en el que va ser el territori de l’Estat alemany desaparegut per sempre el 1990 i com a un factor d’inestabilitat per al conjunt del país.


DOS NOUS DIAQUES SERAN ORDENATS AQUEST MES DE GENER A MALLORCA\n04 de gener de 2018. 11:56h.\nEs tracta de la passa prèvia abans de l'ordenació sacerdotal.\nAquest mes de gener s'ordenaran a Mallorca dos nous diaques en el transcurs de sengles celebracions presidides pel bisbe de Mallorca de Mallorca, Mons. Sebastià Taltavull. Ambdós culminen així, després de sis anys, la seva etapa formativa al Seminari Diocesà, i és la passa prèvia abans de l'ordenació sacerdotal.\nBaltasar Morell Fuster, natural de Palma i de 33 anys, serà ordenat aquest dissabte 6 de gener a les 17:30 h a la Parròquia de Santa Maria la Major d'Inca. Actualment serveix a les parròquies d'Inca, Lloseta, Biniamar, Mancor de la Vall, Selva i Caimari.\nPer la seva banda, Danilo de Urzeda Pereira va néixer fa 24 anys a Brasil. Actualment serveix a les parròquies de Pollença i Port de Pollença i és formador del Seminari Menor. Serà ordenat el proper dissabte 13 de gener a les 11 h a la Parròquia de Pollença.\nA partir d'ara, els nous diaques tendran algunes funcions noves: podran proclamar l'Evangeli i assistir l'Altar, administrar els sagraments del baptisme i del matrimoni, beneir i dur el viàtic als malalts. La seva tasca primordial és tot allò relacionat amb la caritat, a més d'animar les comunitats que se'ls confien. A la celebració també rebran els vestits propis del diaca, que són l'estola col·locada de manera diagonal —creuada en el cor des de l'espatlla esquerra i unida en el costat dret— i la dalmàtica, vestidura tancada amb mànigues amples, utilitzada sobretot en les grans celebracions i solemnitats.


Amparo Marco: “Hem passat a tindre orgull de ciutat, cosa que no teníem fa 5 anys”\nRosanna Blasco - September 17, 2020 0\nCastelló celebra el debat de l'Estat de la Ciutat, en un Ple presencial, previsible i sense massa creativitat en les intervencions.\nL’enquesta del CIS torna a ampliar la distància del PSOE enfront del PP\nEls socialistes segueixen per damunt del 31% del suport enfront del 18% del PP.\nCarballeira: "És hora de mirar cap endavant i donar l'estabilitat que tant necessita este Ajuntament".\nLa ciutat ha sigut la més votada de totes les categories amb un 86% dels vots.\nRosanna Blasco - September 11, 2020 0\nEl Govern d’Alcoi accepta la proposta del PP respecte a retardar la ‘peatonalització’ del carrer Sant Nicolau\nLa intenció és arribar a un document consensuat amb tots els grups i col·lectius.\nCs de La Vall demana un ple extraordinari per a que García done explicacions\nRedacció - September 10, 2020 0\nLa formació taronja junt a PP i VOX demanen la compareixença de l'alcaldessa i la pròpia García davant l'opacitat del tripartit


ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART: d’octubre 2011\nCLAUSURA DE LA COL·LECTIVA\nPer a tots aquells que no heu marxat fora durant aquest llarg pont de Tots Sants, la recomanació que us fem és que l'aprofiteu per fer una darrera mirada a la Col·lectiva Sant Lluc 2011, que tancarà les portes el proper dimarts dia 1 de novembre. I no cal dir que aquells que encara no l'heu vista, ja us podeu afanyar o us l'haureu perduda definitivament.\nSembla mentida, però ja ha passat un mes i mig des que es va inaugurar, aquest any com recordareu amb notables canvis d'imatge.\nFa pràcticament un mes just, també, que es va fer la tradicional visita a l'exposició comentada pels artistes seleccionats. Els assistents a aquest acte, a més de l'invitació al vermut que van poder assaborir al Casal en acabar la visita, podran veure's a les imatges que estan penjades en el web de l'Associació (http://www.santlluc.org/), a l'apartat corresponent: COL·LECTIVA SANT LLUC >> TROBADA D'ARTISTES SELECCIONATS.\nI un cop acabada l'exposició, a partir de la setmana vinent es podran veure també, a l'apartat corresponent, les imatges de les obres seleccionades en aquesta edició 2011 que ara acaba.\nL'Eduardo Martín del Pozo, un dels dos guardonats al 4t Premi de Pintura Torres García-Ciutat de Mataró 2011, tot just fa uns mesos, ens fa arribar la invitació a una exposició seva. Cau una mica lluny, però...\nEs un placer invitaros a la inauguración de mi próxima exposición, que tendrá lugar en la Galería Marita Segovia, c/ Lagasca, 7, Madrid, el jueves 27 de octubre a partir de las 19 h.\nMe alegraría muchísimo veros por allí!\nINAUGURACIONS DE LA SETMANA\nMATIAS LIZANA A CAPGROS\nEn Matías Lizana ens fa arribar la invitació a la seva exposició Silencis, que s'inugura demà dijous 27 d'octubre a l'Espai Capgròs. Recordem que la Sala Sant Lluc, al Casal, li va dedicar ja una exposició monogràfica ara fa just un any, l'octubre de 2010.\nBETH FORNAS A LLAVANERES\nPer la seva banda, Beth Fornas inaugura també la seva exposició Poètica de la matèria aquest divendres 28 d'octubre, al Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres.\nLa Beth, recordem també, va ser una dels seleccionats joves a la Col·lectiva Sant Lluc 2008, participant en conseqüència a l'exposició promocional l'any següent, celebrada a la planta baixa de l'Ateneu Caixa Laietana. També va prendre part a l'exposició-homenatge als pessebristes el passat Nadal, a Can Palauet.\nGALERIA TENAS DE CANET\nLa família Tenas Cucchetti ens convida a l'exposició Interaccions: Paral·lelismes amb l'obra de Josep Tenas. 1943-1996, 15è aniversari, amb obres de Josep Tenas, Sabrina Tenas, Salvador Castellà i Joan Rosell, i la participació de Maura Tenas.\nLa inauguració serà el dissabte 29 d'octubre de 2011 a l'Estudi Tenas 1694, al carrer Bonaire 7 de Canet de Mar, a les 8 del vespre, i es podrà veure fins al 3 de desembre.\nPublicat per ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART a 17:53 Cap comentari:\nVENÈCIA: LECTURA POÈTICA\nEl proper divendres dia 28 d'octubre, les 19:30 h, tindrà lloc a la Sala d'Exposicions del Col·legi d'Aparelladors l'anunciada lectura poètica de poemes de Manel Patricio, al voltant de l'exposició de fotografies Venècia. Ombres i llums, de Manuel Contreras.\nEl recital anirà a càrrec del propi Manuel Patricio i de Carlos Soriano.\nROSA CASARRAMONA AL CASAL\nEl dissabte passat es va inaugurar a la nostra Sala del Casal l'exposició Punt i seguit, de la veterana artista ROSA CASARRAMONA. L'acte, que va ser un dels més concorreguts dels darrers temps en aquesta Sala, va comptar amb la presència de les seves nombroses amistats i companys de classe, que la van acompanyar amb entusiasme.\nVa presentar l'acte el seu professor, en Manuel Prieto, a més del president de l'Associació, Antoni Luis, i del regidor Sr. Galvany, que va venir en representació del seu company de Cultura. Ella mateixa va dir unes paraules d'agraïment, les poques que la timidesa i l'emoció li van permetre.\nPublicat per ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART a 18:25 Cap comentari:\nEn el post anterior donàvem la relació dels participants a la mostra Gravadors i Incisori, que es va inaugurar ahir a Can Palauet. Entre els mataronins hi figura Núria Calsapeu, que recordem que va ser un dels tres artistes joves seleccionats a la Col·lectiva Sant Lluc 2010, juntament amb Ricardo Parabere i Marc Sala.\nCom a tal seleccionada va participar en l’exposició promocional que els vàrem organitzar a la Sala Santa Anna de Caixa Laietana, i en la que va participar-hi amb un conjunt de gravats i de joieria. I com és ja costum els darrers anys d’encarregar el disseny del catàleg i cartell de la Col·lectiva Sant lluc a un dels joves seleccionats l’any anterior, va ser ella també la responsable del díptic i els elements publicitaris de la Col·lectiva d’aquest any, com encara podeu veure a l’Ateneu del carrer Bonaire.\nEns va passar per alt en el seu moment, per coincidir amb les vacances, comentar que ella havia estat una de les sis guanyadores en el prestigiós concurs Mini Print Internacional de Cadaqués, i aprofitem ara l’avinentesa per donar-ho a conèixer i expressar-li la felicitació que no li varem fer quan tocava.\nEl Mini Print Internacional, que organitza la Galeria Fort de Cadaqués, i que aquest any ha arribat a la seva 31ena edició, és un concurs de gravat obert a totes les tendències i tècniques d’estampació i on hi participen artistes de tot el món. La mostra es itinerant, i ha viatjat per diversos països, entre ells Estats Units, Japó, França, Anglaterra, Irlanda, Finlàndia i Mèxic, amb gran èxit. Els autors de les sis obres guanyadores són convidats a realitzar una exposició individual a la galeria de Cadaqués l'estiu següent de rebre el premi.\nNúria Calsapeu ha estat seleccionada per la seva obra Gallina, feta amb planxa retallada i collage, i el jurat l’ha escollida entre els gairebé 700 artistes participants, de 57 països. Raul Capitani ha quedat entre els finalistes, per la seva obra Hombre.\nGRAVAT A CAN PALAUET\nTaller de Gravat de l'IMAC i artistes gravadors italians\ndel 21 d’octubre de 2011 al 8 de gener de 2012\nEnguany, la mostra de gravat duu per títol “Gravadors i Incisori”. A part dels alumnes del taller de gravat de l'IMAC, a la mostra també hi són convidats gravadors italians de la regió del Lazio, al centre del país transalpí. Es tracta d’un segon intercanvi entre artistes gravadors de diferents països d’Europa, organitzat amb la intenció de potenciar l’enriquiment artístic i humà. Aquest projecte d’intercanvi es va iniciar l’any passat amb gravadors francesos de Ceret (Vallespir), amb l’exposició “Gravadors iGraveurs”.\nA la mostra conjunta d’aquest any hi trobem una col·lecció de gravats realitzats pels artistes participants en la XIV Edició del taller de gravat de Mataró i per diversos gravadors italians. Com a resultat de l’intercanvi, els alumnes del taller de gravat de Mataró participaran el proper mes de desembre en tres exposicions simultànies a la regió del Lazio: a la ciutat de Latina, al poble medieval de Cori i a Roma. Posteriorment, aquesta exposició anirà itinerant per diverses ciutats d'Itàlia al llarg del 2012.\nAlumnes del Taller de Gravat de l’Institut Municipal d’Acció Cultural, curs 2010-2011, dirigit per Jordi Rosés i Pilar Lloret. Hi participen: Esther Aliu, Montserrat Badia, Dolors Blesa, Montserrat Brullet, Ismael Cabezudo, Núria Calsapeu, Anna Carbonell, Cristina Casanova, Eduard Huertos, Núria Hurtado, Cristina Julián, Daniel Llin, Ramon Llinés, Mercè Montserrat, Armand Núñez, Teresa Pera, Carme Sanabria, Chus Sánchez i Raymond Zorrilla.\nArtistes gravadors italians, a cura de Massimo Pompeo, Paola Pupillo i Leonardo Faccioli: Alba Balestra, Franco Berdini, Margaret Boberek, Renata Boero, Angela Brignone Duckert, Donata Buccioli, Virginia Carbonelli, Enrica Celli, Isabella Ciaffi, Ezio Colosimo, Elisabetta Diamanti, Fiorella Diamantini, Anna Donati - Iskra, Giovenale Tresca - Giovenale, Leo Guida, Ugo Manciocchi, Patrizio Marafini, Gianluca Murasecchi, Luigi Romano - Normanno, Angela Occhipinti, Eduardo Palumbo, Massimo Pompeo, Paola Pupillo, Daniela Quadraccia, Maria Luisa Ricciuti, Placido Scandurra, Grazia Sernia, Normanno Soscia i Marcello Trabucco.\n(INFORMACIÓ I FOTO EXTRETES DEL BUTLLETÍ DE L'IMAC)\nMANUEL CONTRERAS A APARELLADORS\nCom ja us vàrem anunciar, l'exposició d'aquest mes al Col·legi d'Aparelladors va haver de ser sustituïda a última hora per la de MANUEL CONTRERAS titulada Venècia. Ombres i llums.\nTambé s'havia d'inaugurar aquell mateix dia una prèvia, "Un cafè amb...", un acte mitja hora abans de la inauguració oficial consistent en una petita entrevista que el presentador de l'exposició, o algun crític d'art, farà abans de cada inauguració al local veí, EL PÚBLIC. Aquest local, acabat d'estrenar i regentat a mitges entre Xandri Calsapeu i la gent de CLACK, està just al costat del Col·legi, i en un conveni a tres bandes entre Aparelladors, Públic i Associació Sant Lluc, permetrà una col·laboració que esperem ens beneficiarà a tots. El Públic tindrà una activitat cultural fixa a la seva agenda, i nosaltres disposarem de les seves instal·lacions i serveis de comunicació per potenciar la publicitat dels actes que organitzem a la Sala del costat.\nS'havia encarregat a Pere Pascual la primera entrevista, a Xavier Vilagut, i per sorpresa seva va haver de canviar d'entrevistat d'un dia per l'altre. Aquí està un fragment de la gravació, que ja està penjada al You Tube.\nA continuació va tenir lloc la inauguració de l'exposició, amb els habituals parlaments del representant del Col·legi, del president de l'Associació i del propi Manel, que van explicar que era una exposició ja presentada amb anterioritat a Mataró, però que pel seu caràcter itinerant havia permès un ràpid muntatge en 24 hores. S'hi va sumar també, en aquesta ocasió, Eloi Aymerich, en nom de CLACK, per explicar aquesta col·laboració que s'inicia ara.\nL'exposició, una sèrie de fotografies realitzades sense intencionalitat prèvia durant una passejada nocturna per Venècia, comença al capvespre i va avançant, en ordre cronològic, mentre es va fent fosc i apareixen les primeres llums, fins a negre nit amb la ciutat sota l'il·luminació i les ombres que la fan màgica i inconfusible. Consta també d'un grapat de poemes il·lustratius de Manuel Patricio, que complementen les imatges, i de la que properament se'n farà un recital a la mateixa sala. Us deixem amb unes quantes imatges de la vetllada.\nAgraïm molt a en Manel la seva disposició, que ens ha permès sortir airosos d'un imprevist en absolut desitjat.\nPublicat per ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART a 08:23 Cap comentari:\nAquest dijous 20 d'octubre, a les 19:30 h, tindrà lloc a Ca l'Arenas una altra conferència dins el cicle que organitza periòdicament l'Associació Amics de Ca l'Arenas. En aquesta ocasió JORDI ROURA I ORIOL, mataroni, llicenciat en Ciències de la Informació i actualment Cap de Dramàtics de TV3, parlarà de Les sèries de TV de proximitat. Podeu ampliar la informació de l'acte clicant sobre la imatge de sota, que és la notícia que ens han fet arribar per a la seva difusió.\nEXPOSICIÓ DE SALVADOR PUJOL\nTambé el mateix dijous 20, però a les 8 del vespre, el veterà amic SALVADOR PUJOL torna a inaugurar una altra exposició de pintures, Pujolades. En aquesta ocasió, la Mostra s'exhibirà a l'Associació de Veïns de Peramàs-Esmandies, a la Ronda O'Donell 84, i està organitzada per Gal-Art, que enceta així un nou camí de gestió artística -aquest cop ben a prop de casa seva- després de l'iniciat amb el restaurant Can Baladia d'Argentona. Els desitgem molts èxits en aquesta nova aventura.\nCURS SOBRE PINTURA IMPRESSIONISTA\nI finalment l'ALBERT ALÍS ens fa arribar el comunicat d'un nou curs, amb el prec que en fem difusió, i que transcrivim literalment:\nLA PINTURA IMPRESSIONISTA per Albert Alís\nL’objectiu del curs és conèixer millor la tècnica, els conceptes, els propòsits i les aportacions de la pintura impressionista.\nPer aquest fi, realitzarem la còpia a l’oli d’un quadre impressionista ( a escollir per l’alumne entre les propostes del mestre).\nTambé es portarà a terme una visita comentada a l’exposició d’obra impressionista del Clark Institut que es farà al Caixa Fòrum de Barcelona.\nDies 5, 12, 19 i 26 de Novembre\nde 10 a 1 del matí\nCom cada any per aquestes dates, CÀRITAS INTERPARROQUIAL ens demana la nostra col·laboració en vistes a la campanya de Nadal. Es tracta de l'exposició/venda d'obres d'art, amb caràcter benèfic, que tindrà lloc al Foment, a partir del 24 d'aquest mes.\nTots aquells artistes que vulgueu col·laborar amb aquest projecte podeu portar una obra vostra durant aquesta setmana que comença al FOMENT, al carrer Nou.\nEn aquests moments de crisi, tota ajuda és poca per intentar paliar la situació de tanta gent que ho està passant realment malament, i CÀRITAS és la garantia de que la vostra generositat arribarà als que més ho necessiten. Tingueu la certesa de que la vostra donació altruïsta tindrà una bona finalitat.\nSiguem generosos, els artistes donant una obra per vendre, i la resta anant a comprar-les.\nAPARELLADORS I CASAL\nPer motius tècnics ben contraris a la nostra voluntat, l'anunciada exposició de Xavier Vilagut que s'havia d'inaugurar demà divendres al Col·legi d'Aparelladors ha hagut de ser substituïda per la mostra de fotografies de MANEL CONTRERAS Venècia. Ombres i llums.\nLa inauguració serà a l'hora prevista, dos quarts de vuit del vespre, i l'exposició es podrà veure igualment fins el 13 de novembre.\nI el dissabte 15, també a les 19:30h, s'inaugura a la nostra Sala Sant Lluc, al Casal de l'Aliança, l'exposició Punt i Seguit, de ROSA CASARRAMONA\nEncara que és una artista veterana, aquesta és la seva primera exposició individual. Del seu estil, però, en tenim una mostra en l'obra que ha presentat a la Col·lectiva Sant Lluc, i que ha causat una molt bona impressió.\nPublicat per ASSOCIACIÓ SANT LLUC PER L'ART a 14:06 Cap comentari:\nPREMI TORRES GARCÍA-GUARDONATS 2009 (III)\nLa inauguració va començar, pròpiament, amb els discursos de la presidència. Una presidència integrada, a causa de la baixa del director del Museu, Carles Marfà, per l'alcalde de Mataró, Joan Mora, el president de l'Associació, Antoni Luis i el filòsof i crític d'art Arnau Puig, autor del text del programa de mà i membre del Jurat en les quatre edicions de la Biennal.\nAmb els agraïments habituals per la seva assistència a les autoritats, anfitrions i organitzadors, i especialment als artistes seleccionats, Antoni Luis va aprofitar l'avinentesa per insistir davant l'alcalde en la necessitat que la cultura no sigui com sempre la ventafocs que rebi totes les retallades, i oferint-se per seguir fent, com en aquesta ocasió, activitats conjuntes per salvar la crisi.\nLa intervenció d'Arnau Puig va ser, tot i la seva durada, tota una lliçó de saviesa. Amb l'encàrrec de l'Associació de redactar la presentació del programa, la seva primera reacció, després de veure detingudament l'exposició, va ser la d'excusar-se ja que el seu text no era sinó un "pre-text": ell havia fet uns comentaris dels cinc homenatjats basant-se només en una obra que coneixia d'ells, la presentada a la Biennal. Ara, veient aquesta mostra ampliada de la seva producció, i la seva evolució des d'aleshores, va improvisar de manera exhaustiva una anàlisi de cadascun d'ells, fent gala d'una alta dosi de perspicàcia i coneixements.\nI va tancar l'acte l'Alcalde, Joan Mora, que va renunciar a afegir cap comentari "artístic" després de l'exhibició d'Arnau Puig, per obvi i innecessari, i va recollir el guant de la invitació de l'Antoni, prometent recolzar les nostres actuacions i les activitats artístiques en general. Tant de bo sigui veritat!\nVolem fer especial esment de l'oferiment de l'Antoni, fet des de l'autoritat que confereix haver estat capaços d'organitzar quatre Biennals memorables i una mostra com la que es presentava, que havia significat una despesa mínima per al Museu a canvi d'una exposició magnífica en contingut i enorme en significat. No creiem que ningú pugui dubtar, hores d'ara, de la nostra contribució en favor de l'art a Mataró, i menys l'alcalde actual que, encara que acabat d'arribar, ha sigut ja testimoni privilegiat, en menys d'un mes, de les dues exposicions més importants de la ciutat durant tot l'any.\nEl nostre oferiment i la nostra disponibilitat no té color polític ni pretensions partidistes, bé sabeu tots que no hem entrat mai en aquest joc. Oferim ara a l'actual consistori la mateixa predisposició i bona voluntat que vàrem oferir a l'anterior alcalde, i ens agradaria ser mereixedors de la mateixa confiança i reconeixement que ens va professar Joan Anton Baron.\nI perquè en quedi constància, reproduïm aquí uns fragments del discurs d'Antoni Luis, president de l'Associació:\nNosaltres, malgrat tot, creiem en què hi ha possibilitats de realitzar coses fent de la nostra divisa, la força de l’associacionisme i el motor de les idees i, perquè no dir-ho, el voluntariat, una plataforma des d’on impulsar iniciatives que en els moments actuals poden aturar-se, quan no perdre’s.\nPer això, avui que tenim la màxima autoritat municipal entre nosaltres, públicament fem l’oferiment del nostre interès en col·laborar amb aquells temes relacionats amb les arts plàstiques i la cultura en els que puguem emprar els nostres recursos, que no són altres que les nostres mans i un seguit d’iniciatives que, con fins avui s’ha pogut comprovar, som capaços de dur a terme.... L’exposició d’avui n’és una demostració palpable de com la cooperació entre entitats i organismes oficials pot propiciar una mostra d’alt nivell amb unes despeses que no fan trontollar el magre pressupost que li toca administrar a la ventafocs d’arreu del món, com és Cultura.\nD’aquí no massa caldrà quadrar les xifres, observar-les amb lupa, ajustar-les, passar el ribot o les tisores, tots aquest tòpics que es diuen i reiteren cada dia. També serà el moment de prendre mesures i decidir sobre el futur que li espera a certes instal·lacions, cas de què haguessin de funcionar a mig gas o, Déu no ho vulgui, tancar\nportes (ni que sigui temporalment).\nL’Associació Sant Lluc ofereix la seva mà i el seu potencial per tractar de minvar els efectes perniciosos que puguin derivar-se dels complicats moments que ens ha tocat viure . Per això, de la mateixa manera que el Sr. Alcalde ha manifestat públicament el seu recolzament a la nostra Associació, volem expressar-li que ens tindrà al seu costat per a col·laborar en allò que siguem necessaris i representi un bé efectiu per a l’Art a casa nostra.\nPREMI TORRES GARCÍA-GUARDONATS 2009 (II)\nEl divendres passat, a dos quarts de vuit del vespre, s'inaugurava al Museu de Mataró l'exposició PREMI TORRES GARCÍA-GUARDONATS 2009, que tanca els actes complementaris al voltant de la Biennal 2011.\nCom ja sabeu, és una col·lectiva que organitzem amb el guanyador i els guardonats de l'edició anterior, i que normalment fem coincidir amb l'actual, encara que aquest any, per raons logístiques, s'ha hagut der posposar fins a octubre. La contrapartida és, en canvi, el goig de poder muntar-la en un Museu remodelat, que gairebé estrenem, i que culmina l'ambició de fer un Premi important per a la ciutat de Mataró, amb un guanyador de Mataró, en el lloc cultural més emblemàtic de Mataró i presidida per l'Alcalde de Mataró. Tot un luxe.\nLa inauguració va poder comptar, a més, amb la presència de tots els guardonats: de Marc Llacuna, el mataroní guanyador de l'anterior Biennal, d'Isabel Ferrer Tàpia, que venia des de Palma de Mallorca, de Carmen Molina Cantabella, provinent de Múrcia, de Dolors Rusiñol, des d'Olot, i de Paulo Escobar, xilè resident a Barcelona. Un doble luxe poder reunir-los a tots.\nAbans de començar els actes protocolaris d'inauguració, l'alcalde va voler saludar personalment els cinc artistes i comentar amb ells les seves obres, acompanyat pel nostre president.\nMarc Llacuna davant la seva obra\nAmb Pablo Escobar-Elorza\nAmb Carmen Molina Cantabella\nAmb Isabel Ferrer Tàpia\nI amb Dolors Rusiñol\nTRINI GÓMEZ: "BCN-NYC"\nPREMI TORRES GARCÍA-GUARDONATS 2009 (I)\nTRINI GÓMEZ EXPOSA A LA PRESÓ


PGS Lleida - ProGeSport\nAnimacions a mida\nEl nostre catàleg de Serveis en Animació a mida creix dia a dia, tractant de resoldre qualsevol necessitat dels nostres clients…\nGaudeix dels jocs i les activitats dirigides més divertides per a tots els participants a través de proves i concursos amb tot tipus de material esportiu i lúdic. Una manera ideal d’aprofitar els espais disponibles i fer que tothom participi cooperativament i gaudeixi de l’esport i el lleure\nTots els assistents a la festa es convertiran en el personatge de fantasia que més desitgin, gràcies al maquillatge professional SNOZAROO i el talent de les nostres monitores. Una estona plena de fantasia que sempre sorprèn a tots els assistents a la teva festa d’ensomni.\nLa millor manera de tornar a la calma i agafar forces amb la nostra gran màquina de crispetes. Tots els assistents poden veure el procés de fabricació de les crispetes i acabar devorant-les. Una forma ideal per finalitzar les teves celebracions i animacions o per descansar entre vàries activitats.\nEntra al meravellós món de possibilitats que ofereixen els globus i la seva transformació. Elaborem taller de globusflexia per esdeveniments, Decoració d’espais amb globus i Pluja de Globus amb regals.\nMarca la diferència amb un detall amb globus a la teva festa i ningú quedarà indiferent.\nComptem amb castells inflables de diferents dimensions i models per poder adequar-nos a tots els espais i celebracions. Lloguem tot tipus d’inflables: esportius, aquàtics, castells, tobogans i molt més.\nPermeten una ràpida i intuïtiva interacció amb els elements de cada joc. Destinat al públic infantil i familiar, apte per totes les edats i molt útil en esdeveniments socials amb gran afluència de públic. Circuit de Grans Jocs de Fusta i de taula on els participants poden circular lliurement gaudir cooperativament en molts jocs i activitats.\nLes activitats de fabricació manual amb el material més divertit, segur i econòmic ens faran gaudir de la pròpia construcció d’objectes de decoració, de lleure i per l’animació. Els nostres tallers s’adapten a l’edat dels participants i facilitem tots els processos de construcció.\nMINI DISCO PEPPA PIG\n( destinat a públic infantil d’1 a 4 anys )\nAnimació infantil amb jocs de Cantar i Ballar per tots els nens/es, i pares, animació final amb mascota PEPPA PIG per ballar, repartir el pastís o els regals o fer-se fotos.\nAtreveix-te a sentir l’adrenalina en estat pur gràcies als nostres circuits de cars. Ideal per a pilots entre 7 i 13 anys. Els nostres cars dissenyats per derrapar són vehicles intrèpids i esportius.\nAl següent apartat CONTACTA podeu enviar-nos la vostra sol·licitud i el nostre equip d’animadors s’encarregarà que la teva festa es converteixi en un esdeveniment inolvidable.


Fina Girbés participa en la dotzena edició de «Llegir en valencià» amb una història ambientada a Algemesí – LA VEU D'ALGEMESÍ\nFina Girbés participa en la dotzena edició de «Llegir en valencià» amb una història ambientada a Algemesí\nHome/Cultura/Fina Girbés participa en la dotzena edició de «Llegir en valencià» amb una història ambientada a Algemesí\nLes contalles tradicionals valencianes són les protagonistes de la campanya «Llegir en valencià» d’enguany.\nNit d’ànimes es podrà adquirir per 1 euro el diumenge 25 de juny amb el diari Levante-EMV, i el 9 de juliol amb Información.\nLa dotzena edició de la campanya «Llegir en valencià» convida els lectors a llegir relats que els submergiran en les històries que, al voltant d’una contalla popular valenciana, han imaginat i escrit autores i autors valencians consolidats i de renom. Entre ells, hi ha l’escriptora algemesinenca Fina Girbés, qui s’ha inspirat en Algemesí per a escriure Nit d’ànimes. Aquest llibre es podrà adquirir per 1 euro el diumenge 25 de juny amb el diari Levante-EMV, i el 9 de juliol amb Información.\n«S’ha de tindre por dels vius, no dels morts», sempre havia pensat Marieta, una xiqueta espavilada i atrevida, que no tem ni la mort, ni els esperits ni res de res. Però eixa despreocupació provocarà que la nit de les ànimes, la de l’u de novembre, faça un error molt greu que durà conseqüències per a la resta de la seua vida. És possible que la Mort es cobre els deutes dels errors que cometem? En llegir el relat, ho descobrirem.\nLa col·lecció «Les nostres contalles»\nL’objectiu d’aquesta campanya impulsada per la Fundació Bromera per al Foment de la Lectura és, com en les anteriors, que la gent llija i que, a més, ho faça en valencià. «Llegir en valencià, les nostres contalles» és l’única campanya de promoció de la lectura en valencià amb tantes entitats públiques i privades implicades, les quals treballen per un objectiu comú: fomentar la lectura i promocionar la nostra llengua, així com donar a conéixer els costums, les tradicions i la cultura del poble valencià.\nEntre les autores i els autors que participen enguany en la campanya, figuren Carles Cano, Francesc Gisbert, Fina Girbés, Pepa Guardiola, Josep Franco, Vicent Borràs, Raquel Ricart, Isabel Canet Ferrer, Joanjo Garcia, Vicent Usó i Esperança Camps. Cada narració està dedicada a una contalla popular concreta: L’home del sac, El Gegant del Romaní, Marieta, ja estic ací, Les dones d’aigua, Els bandolers, Els albats, Els donyets, La Quarantamaula, El geperut de Corbera, El misteri del palau de Morella i Peret i Marieta.\nA més, enguany volem mostrar la importància de la narració oral en valencià. Per això, posarem a l’abast de tots els qui completen la col·lecció de llibres un CD exclusiu amb quatre relats en format d’audiollibre.\nIgual que en les darreres edicions, també s’ha creat un espai web exclusivament per a la campanya (www.llegirenvalencia.org), on trobarem tota la informació detallada: el calendari de distribució, els articles d’animació a la lectura que aniran publicant-se en Levante-EMV i en Información, recomanacions d’altres lectures i el concurs per a guanyar vals de compra per als supermercats Consum i les botigues de Pollos Planes, vals de menú per a dues persones per a consumir en els restaurants La Parrilla de Pollos Planes i carros d’anar a comprar de la marca Rolser.\nA més dels patrocinadors i col·laboradors històrics, també alguns ajuntaments dels pobles on estan ubicats els paisatges que apareixen en els llibres de la campanya s’han sumat a la iniciativa, com és el cas d’Algemesí.