PB L'Urpa - Blocs de VilaWeb\nI amb el xiulet final a Munich finalitzava una eliminatòria en la que deixàvem enrere al Mestre (Glòria, glòria….) i empreníem la difícil tasca d’arribar cap a Berlín!\nBerlín, capital i ciutat olímpica, bon presagi (totes les nostres Champions guanyades a capitals i ciutats olímpiques). Berlin ens esperava i necessitàvem entrades, però abans… abans de tot això, els Mestres, els Professionals, ja havíem fet part de la feina, els vols ja estaven agafats abans que es juguessin les Semis, com sempre, l’anticipació es un grau, i aquí el nostre Cargolet va fer una gran feina animant-nos a agafar-los, no li va costar convèncer-nos.\nI les entrades, la bogeria de les entrades, 5 dies al més pur estil Russell Crowe a “A beatiful mind”, però tasca aconseguida, gràcies un cop més, a la inestimable col·laboració dels amics urpencs i els seus familiars i amics que van aportar els seus carnets per tal que els que volíem anar aconseguíssim la nostra finalitat.\nI ens anàvem apropant a la data assenyalada, el gloriós 06/06/2015, dies previs, dies de nervis, d’expectació, d’imaginació del triomf… dies d’il·lusió.\nDia D. I arribem aquí, com ja sabreu molt de vosaltres, aquest dia no entén de despertadors, la pròpia emoció et marca l’hora, no eren ni les 4.00… dutxeta ràpida, samarreta i estelada preparades i camí a l’aeroport, previ pas per la City a recollir als grans companys de viatge. “Sempre eterns, l’Esperit, en aquest cas, Berlín, més viu que mai.”\nAeroport, tot correcte, on time, talladets i embarcament. Boverito amb soneta, havia dormit el doble que nosaltres, 4 hores, però necessitava més… I és que el seu paper en aquell dia, requeria d’un bon descans, no tots els dies un té el privilegi de fer de guia a una gran ciutat com Berlín, oi tresorer?\nAterràvem a Berlín als volts de les 9.15, i només sortir a la terminal, sento de lluny “It’s not correct flag. Thank you, thank you but… it’s not correct flag…” La meva ment ràpidament lligant caps, Flags… not correct… amb educació… és claaaaar, el Jaume!!!. Bandereta espanyola a una bufandeta commemorativa de la Final, que amablement regalaven unes noies a tots els que arribàvem a Berlín. Per un altre doncs…\nI de l’aeroport a la vella ciutat alemanya en bus, amb gana, molta gana. Portàvem ja desperts prop de 6 hores i un bon English Breakfast ens estava reclamant. Permeteu-me que faci un encís en aquest punt, l’English Breakfast és una tradició en cadascuna de les finals europees que hem anat disputant, perquè tot surti OK, s’ha de consumar aquest àpec. Evidentment, amb aquest plat s’ha d’acompanyar la primera gerra de mig litre de Beer. Fantàstic! El món es veu diferent amb les piles carregades.\nI aquí comença la gran aventura, la gran aventura de la cinquena a Berlín, teníem la sort de disposar del millor guia que es pogués somiar, era tanta l’emoció que tenia per ensenyar-nos la ciutat que vam tardar unes dos hores en decidir cap a on anàvem, per passar aquestes hores, cerveses i alguna salsitxa. Les cerveses van ser el gran rival del nostre guia i, com sempre, van acabar guanyant. Elles van ser les triomfadores d’aquesta petita història.\n“The Brandenburguer Tor”, el Monument als jueus d’Europa assassinats i restes del mur de Berlín es van creuar en el nostre camí cap a…. no sé cap a on…. entremig, una altre situació d’aquestes que tant li agraden al nostre Presi, un xaval alemany amb la samarreta de la Roja i traient una estanquera… us podeu imaginar el discurs argumentat que sempre li funciona al Jaume, aquesta també és una situació que sempre s’ha de donar abans d’una Final de Champions perquè la cosa vagi bé…. el cas és que vam acabar asseguts en una terrasseta després d’una batalleta entre dos bars veïns oferint-nos les seves millors ofertes, resultat 1 litre 3€, adjudicat!.\nOn hem de seure? Penjant la Creu de l’Urpa i les nostres estelades ens mereixíem un descans…. fins que al cap de dos minuts, crits de President! President! van interrompre la nostra calma…. Gaspar entrant a un local del costat…. no sé si eren ja les cerveses o la pròpia idiosincràsia de l’afició culer la que cridava embogida al personatge en qüestió… surrealista la veritat!\nI d’aquí, prèvia deserció del Presi amb el grup per anar a comprar souvernirs, a tornar a voltar per la zona, ara ja en busca d’un restaurant per fer un bon “filetto” però… va ser complicat, sense booking res a fer, fins que vam arribar a un bon lloc, terrasseta amagadeta i, a seure. Lents, molt lents però… no hi havia pressa. Estàvem bé, força bé, solet i cerveseta… el filetto i els bistecs podien esperar… per fer-vos cinc cèntims del que es va parlar en aquella taula només dir-vos que el Procés era present, i molt ben personificat per les diferents forces sobiranistes, que està més viu que mai i que, les abraçades estaven a l’ordre del dia…. acabarà bé, segur! Però que ningú se’n refiï del del costat… Abraçada i riures!\nFilettos, Bistecs, cerveses i limoncellos van quedar enrere i en Juanma i Bereng per endavant, trobada mítica a primera hora de la tarda amb aquests dos grans “companys txecs” que cervesa en mà ens van abraçar efusivament. Més cerveses, i més crits, càntics més seguits i nervis en mode ON.\nEns anàvem apropant al fet en qüestió però, encara quedaven anècdotes i situacions remarcables, el rellotge cada cop més tèrbol i nosaltres alegres i emocionats. Ufff, quins moments PREMIUM! I agafant el metro i passant calor, ens dirigíem camí al Olympiastadion, més cerveses (algunes sense gas), crits i càntics:\n“Sóc culé, t’animaré….\nBarça, fins a la mort…\nJo et duré fins a la glòria…\nguanya aquest partit per l’afició!”\nEntrada al recinte, cues i un cap que sobresurt d’entre els presents, collons! el Gassol, en Pau, dos selfies i, com no, un comentari del Presi esmolant-lo a que es posicionés més en el Procés. Gran Presi! Entrada al Camp i …. i el demés ja ho coneixeu: la Glòria, la Felicitat, l’Alegria…. Som molt grans! Eterns!\nUs haig de confessar una cosa, no va ser un viatge de grup nombrós, la veritat és que el fet de tenir que agafar diferents opcions per arribar a Berlín va fer que no ens poguéssim ajuntar tots prèviament per fer unes cerveses i cridar pel nostre Barça però… és el que tenen les finals, l’objectiu final es va acomplir, i allà tots vam ser un, érem un sol exèrcit al davant d’uns colors i d’un País, i ho vam demostrar, perquè malgrat ser minoria com a quasi totes les finals no vam parar ni un segon de deixar-nos l’ànima per tal d’entrar, un cop més, a les portes del paradís.\nAquí comença una petita història que acabarà portant-nos a un dels moments\nmés intensos de les nostres vides, la conquesta de la tercera Champions del\nnostre gloriós equip a la ciutat eterna…\n26 Maig 2009 19.00h. Primers passos.\nSortírem de BCN i La Llagosta camí de l’aeroport de Girona previ pas per Sant\nCeloni on vam fer la primera birra amb el “mestre” Bové, un home carregat\nd’il·lusions i misteris per descobrir…\nAeroport de Girona, més birres i primers càntics, ens va sobtar els pocs culés\nque hi havíen però, és clar, les genialitats són propietat de les minories.\nSortida puntual, destí Bergamo (Millano) i primeres mencions a Il grande\nRafaello taxista que ens havia de portar a l’hotel de 4 **** on vam passar la\n27 Maig 2009. Tocant el cel.\nVam mantinar per poder agafar el vol que ens portaria a la ciutat eterna cap a\nles 8.30h. del matí. Força coses, però, van succeir fins enlairar-nos.\nL’esmorçar ens el servien a partir de les 7.00h. i Rafaello havia arribat a dos\nquarts. Per sort, ens van deixar entrar al menjador cinc minuts abans, temps\njust per fer-nos tres entrepans i deixar abandonat un ou en plena ebullició\ngràcies a una “señorita Rottenmeyer”, que devia ser la “jefa” pels seus aires de\ngrandessa, i que va entrar al menjador dient-nos de forma molt seca que\nRafaello marxava si no sortíem ja.\nAmb les presses i al crit de “Spagnolo Spabillato” el Jaume i el Marc es van\noblidar de recollir els DNIs a recepció, però sort que algú els va recuperar…\nAquí vaig guanyar molts punts per la futura sorpresa del “cargol Bové”…\nArribada a l’aeroport, previ pagament de 20€ al “simpàtic” Rafaello.\nUffff!!! Primers fantasmes a la terminal… Tot ple d’anglessos que ens miraven\namb prepotència, despreci i superioritat.. Alguns, a les 8 del matí!!!, amb un\nestat digne de ser estudiat…\nTensió i por a perdre el valor més preciat que teníem en aquell moment, les\nnostres entrades, i un “amico” italiano dient-nos “Siete nella bocca del lupo”.\nTotes les pors es van quedar allà…\nArribàrem a Roma al voltant de les 10h. i després d’un caòtic desplaçament en\nbus vam agafar el metro que ens portaria al “trist alberg” (deixem-lo així) on\ndeixar les nostres pertinences.\nTeníem gana i vam decidir fer un English Breakfast, Déu méu, quina gran\nerrada! Va ser el preludi del que ens esparava tot el dia a Roma… timades,\ntimades i més timades!!! Els preus, com a mínim duplicats, van fer que ens\nenrecordéssim de les famílies, en especial de les mares, de tots/es els/les que\ns’encarregaven de les caixes…\nI a partir d’aquí… birres, birres i més birres, terraseta al més pur estil “terraseta\nde Manchester” (per cert amb “sinpa” inclós) -aquí vaig continuar sumant punts\nper la misteriosa sorpresa del “Booooooooooové – visualitzeu una ona”…\nColosseo, Fontana di Trevi, Piazza Spagna i Piazza del Popolo van quedar\nenrera enmig d’un núbol de fotos, birres i milers de cors blaugranes, perquè alló\nera una cúmul blaugrana. Per cert, destacar la trobada del “Jaume comercial”\namb un noi valencià que vam conèixer en el desplaçament de l’any passat a\nA prop de la Piazza del Popolo ens vam trobar amb la resta de la penya, ells ja\nhavien dinat i van esperar “gustosament” a que dinéssim mentre es prenien\nlimoncelos… “Grande grande pasta al dente!!!”\nD’allà amb el metro i, carregadíssims, camí de la Basilica di San Pietro a Il\nVaticani, i com no, més birres… i més timos… però tot per una bona causa….\nEstelades penjades substituïnt fotografies del Papa i queixes per part dels\ncambrers portant-nos “Coca-Coles” de les nostres… (llei seca…).\nMoment important de la tarda, el retrobament Jaume-Artur, simbiosi de títols,\naquests dos només es poden trobar quan hi hagin títols en joc (París,\nInauguració Penya i Roma…), així que, ja sabeu, us heu de tornar a trobar a\nMadrid l’any que vé!!!\nCada cop és més complicat escriure la crònica, una embriagadora núvol·losa\ns’apodera de tots els que cridant enfil·làvem camí a la glòria, no sé perquè… (o\nmillor sí que ho sé) cada cop quedávem menys gent de la penya. Ara bé, una\nimatge sí que tinc gravada, el Jaume amb un barret venecià abraçant hooligans\ni cridant a favor d’ Eric Cantona…. he’s french, he’s white, it’s fucking\ndinamite…Cantona, Cantona……sense paraules…\nEntrada a l’estadi, i, ràpidament, ens vam adonar que érem, com a València,\nclara minoria, cap problema, no era impediment per demostrar que els crits i els\ncolors els possàvem nosaltres.\nVull destacar amb escreix a la nostra afició, no és cap demagògia dir que hi\nhavia un positivisme entre les 20.000 ànimes que va fer enmudir als alnglesos i\nva portar al nostre equip en volandes cap al títol.\nQuééé orguuuullós estic de seeeer cuuuuuulé!!!\nLa crónica del partit pels professionals….\nCelebracions a l’estadi, als carrers i camí di Fontana di Trevi, plena… però\nplena d’afició culé, Roma semblava Barcelona… jo crec que érem cent mil\nperquè Roma feia goig vestida de blaugrana.\nI, després… després derrotats però… d’alegria, pizza per uns i llit per un altre…\n28 Maig 2009. Tancant el cercle i un retorn de primera.\nÚltim dia, i retorn a casa. Poques coses a dir, tres vols, escales a l’Alger i\nMadrid. Anglessos derrotats i nosaltres amb un somriure inmens i una cara\nd’orgullosos sabedors dels que han aconseguit victòria a la batalla.\nEl Jaume i un servidor intentant treure al comercial Bové la sorpresa preparada,\nperò ell com un professional aguantant el tipus només donava pistes…\nPerò al final… a Madrid… la caixa de Pandora és va obrir i, després de ser-hi a\nla sala VIP d’Spanair amb dos birres més al cos i previ reconeixement de la\nfama per part d’una noia (l’Anna) a la cua de l’embarcament, vaig viatjar en\nprimera compartint amb els meus companys fuets que repartien.\nVa ser increïble, indescriptible i, sobretot, històric, quan sento que la quadratura\ndel cercle no existeix…. penso en Roma!!!!\nFesta d’inauguració de la nostra Penya: tot un èxit\nEl passat dissabte 16 de Maig la nostra Penya va celebrar la seva festa d’inauguració\nEl passat dissabte 16 de Maig la nostra Penya va celebrar la seva festa d’inauguració. Després de molt de temps i de molta feina ben feta, el restaurant Via Fora de Sants va ser el lloc on es va fer realitat una de les nostres ambicions: donar-nos a conèixer públicament. Malgrat fa ja algún temps que l’Urpa funciona com a Penya, no va ser fins el dissabte que vàrem rebre oficialment el reconeixement tant de l’Agrupació de Penyes de la que formem part com del propi Futbol Club Barcelona. Des d’aquí volem agrair el suport rebut en aquesta data tant important per nosaltres a totes les penyes de l’Anoia, el Penedès i el Garraf representades pel senyor Abellán, al senyor Nadeu en representació del Club, a tots el amics i amigues que van voler compartir amb nosaltres aquest moment, a tots els nostres socis i, en especial, als que fins ara han estat els nostres dos primers presidents, la Mònica i el Jaume, sense els quals mai haguéssim arribat fins aquí.\nL’Urpa continua creixent amb força\nMoltes Felicitats Urpencs i Urpenques\nL’URPA a València\nL’URPA viatja a València a la Final de Copa: mitiquíssim primer desplaçament en massa.\nBarça 4 – Atlhetic de Bilbao 1\nEl primer desplaçament en massa organitzat per l’URPA va ser tot un\néxit. Als voltants de les set del mati del dimecres ens vàrem trobar a\nSants Estacío per iniciar, escala prèvia a Igualada, el camí cap a\nValència. La jornada no va decepcionar. Les primeres birres van caure a\nla primera parada per esmorzar: quarts de deu…….prometedor.\nAdrenalina pura a l’autocar creada a base de recopilacions dels millors\néxits blaugrana. Les pancartes i estelades, totes, penjades a les\nfinestres. Als voltants de les 13:00 vam arribar a València. Desde la\nzona d’aparcament dels autocars, als voltants de Mestalla, ens vàrem\ndirigir a la parada del tranvía guiats pel nostre Xerpa, en Joan. Ens\nesperava una paelleta a la Pepica, barri del Cabanyal. Durant el\ntrajecte ja notàrem el que després esdevindria una realitat. Les\naficions del Barça i Atletic van conviure en germanor durant tot el\ndia. I així també va ser durant el dinar. Restaurant de gom a gom i\nintercanvi de crits i càntics. Els nostres, els de sempre i algún\naltre. Els del Bilbao, els de fa 25 anys. Alabim Alabam alabim bom\nbam……. Aquí ens vam reunir amb la segona meitat de la Penya. Els\nque ja portàven més dies a València i més festa que els acabats\nd’arribar. Acabats de dinar, vam començar el trajecte de tornada cap a\nla zona als voltants de l’estadi que estava destinada al Barça. Escala\nal “Vivir sin dormir” i unes quantes birres més. No podia ser d’una\naltra manera. Alguns van aprofitar el temps per establir “relacions”\namb un dels cambrers després d’un “València i Mallorca, Països\nCatalans” que no va caure gaire bé entre els membres del staff,\nexceptuant una cambrera que semblava del rottlo. D’altres, van intimar\namb un campió de boxa de Giòrgia…………\nEnfilant cap a Mestalla, de nou amb el tranvia, ja va començar la\ndisperssió d’elements Urpencs. Difícil l’empresa de mantenir una\ntrentena de malalts en una ciutat amb 50000 persones al carrer, amb\nalcohol a dojo i amb altres substàncies que facil.liten molt la pèrdua\nde la noció de l’espai i el temps, Vam perdre alguns, però em vam\ntrobar uns altres. En un dels bars a prop del camp, ens vam reunir amb\nuna numerosa part de la Creu, i el festival va continuar fins l’hora\ndel partit, 4 hores després. I quatre hores donen per moltes coses.\nMestalla feia patxoca. Cal dir que estàvem en clara inferioritat\nnumèrica. S’esperava així, però no tant bèstia. Tres quartes parts de\nla graderia estàven ocupades per seguidors de l’Atletic i, a la nostra\nzona, infinitat de samarretes blanc i vermelles. ¿¿¿¿¿¿¿¿??????????.\nQui i com va repartir les entrades?.\nI arribà un dels moments\nsolemnes de la nit. Antol·lògica la xiulada a l’himne d’Espanya i al\nBorbó. Uns per convicció, els altres potser per inèrcia. Però el fet és\nque segur es va batre el récord de decibelis en un recinte esportiu.\nDel partit, poca cosa es pot dir. Va ser una festa continuada, inclús\ndurant els minuts que el Barça va anar per darrera en el marcador.\nMolta la diferència entre els dos equips i molt gran l’imatge del\nnostre Club. Tant gran com l’exemple que vàrem donar les dues aficions\nen acabar la final. Potser una mica massa i tot, però preciós.\nAlegria, festa i victòria. Així es podria resumir en tres paraules tot el dia. I el dissabte següent, més encara.\nFesta Inauguració de la PB L’Urpa\nDia i hora: Dissabte 16-5-09 a les 20,00h\nDeixeu un forat en les vostres agendes, ja que després d’aquest dia hi haurà un abans i un després.\n(Comunicat que ens ha fet arribar la Penya Barcelonis Creu de Sant Jordi, organitzadora de l’esdeveniment)\n13 de desembre, coincidint amb el partit de la Lliga de Futbol\nProfessional (LFP) entre el FC Barcelona i el Real Madrid, se celebrarà\nel Primer Torneig de Penyes Barcelonistes en suport de les Seleccions\nEl torneig ha estat organitzat per la Penya Barcelonista Creu de\nSant Jordi, i compta amb el suport de la Plataforma Pro Seleccions. En\naquesta primera edició revestirà la forma de quadrangular de futbol\nsala, i hi participaran les següents penyes:\n– Penya Barcelonista Creu de Sant Jordi\n– Penya Barcelonista l’Urpa\n– Penya Barcelonista de Formentera\n– Penya Barcelonista de Cardedeu\nnostre barcelonisme es fonamenta en l’amor al nostre Club i en\nl’adhesió a la seva indiscutible catalanitat. Pensem que, avui en dia,\nno hi ha cap altra manera més adequada de manifestar aquest catalanisme\nindessociablement unit al nostre barcelonisme, que fent palès el nostre\nsuport a les seleccions esportives catalanes.\nestat i és, una expressió popular i massiva de catalanisme. Sovint ha\nestat el refugi del nostre sentiment nacional i dels nostres anhels com\na poble. El nostre club, el FC Barcelona, a més de ser el club més gran\ndel món, és més que un club, perquè és el club que condensa i projecta\narreu tot un poble, la nació catalana.\nL’enfrontament contra el\nReal Madrid se situa, en aquestes coordenades esportives i nacionals,\nen el centre de la nostra passió blaugrana i de la nostra catalanitat.\nPer això pensem que el dia d’aquest enfrontament és el millor dia per a\nprojectar el nostre compromís patriòtic, i fer-ho donant suport a una\ncausa tan noble i tan arrelada al nostre país com és la voluntat de\ntenir seleccions esportives pròpies i competir, arreu, en tots els\nesports, en igualtat de condicions amb la resta de pobles del món.\nPrimer Torneig de Penyes Barcelonistes en Suport de les Seleccions\nEsportives Catalanes és un modest gest de suport a aquest anhel\npopular. Convidem, alhora, a la resta de penyes barcelonistes a\nmobilitzar-se i promoure tota mena d’iniciatives en suport de les\ntotes les penyes participants, els seus socis, amics i simpatitzants,\nacudiran al Camp Nou a donar suport al nostre estimat Club.


COMPLICADA VISITA A UN RIVAL AMB URGÈNCIES - Unió Esportiva Cornellà\nLa Unió Esportiva Cornellà visitarà al CF Badalona en el duel corresponent a la 23a jornada de lliga, quarta de la segona volta, abans de tornar a la Copa Federació.\nEls homes de Xavi Calm, conjunt més en forma del grup amb diferència, buscaran agafar al líder amb un nou triomf -l’onzè de la temporada- en un camp on la passada temporada van caure derrotats. Actualment, els verds es troben en la segona posició de la taula amb 39 punts, a 3 del líder.\nEl rival, el CF Badalona, està tenint una complicada temporada. Després de la destitució de Ramón María Calderé, Juanjo García, director esportiu de l’entitat, va agafar les regnes de l’equip i va debutar amb un empat sense gols al camp del Teruel, posant fi a una dinàmica de tres derrotes consecutives. Ara, el míster s’estrenarà a casa, davant la seva afició, i buscarà aconseguir la sisena victòria de la temporada -i la primera del 2019-.\nActualment, el Badalona es troba en la quinzena posició, zona de permanència, amb 23 punts i empatat amb el descens.\nCF Badalona i UE Cornellà, a Segona Divisió B, s’han enfrontat quatre vegades al el camp del Badalona:\nTemporada 14/15: Badalona 1-1 UEC\nTemporada 15/16: Badalona 0-2 UEC\nTemporada 16/17: Badalona 1-1 UEC\nTemporada 17/18: Badalona 1-0 UEC\nEl míster, Xavi Calm, no podrà comptar amb Eloy Gila i Agus Medina (sanció) ni amb Pere (lesió).\nEl partit es disputarà demà -diumenge- 3 de febrer a les 17.00 hores a l’Estadi Municipal de Badalona i serà dirigit pel col·legiat Alexandre Alemán Pérez (Comitè Territorial Las Palmas).\nXAVI CALM: “La dinàmica que portem és bona però tenim clar que amb la dinàmica no guanyarem el partit. El nostre objectiu és anar pels 3 punts i tocarà treballar i competir per aconseguir-los. Tots els rivals són complicats. Els equips es juguen molt, tant per la part alta com per la baixa. No hi haurà rival còmode, ni aquesta setmana ni cap”


Arenys de Munt el proper 8 de març celebrarà el Dia Internacional de les Dones | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nArenys de Munt el proper 8 de març celebrarà el Dia Internacional de les Dones\nPer celebrar i reivindicar aquesta diada, hi ha programades diverses activitats i accions al llarg de la setmana\nEl dilluns 8 de març es publicarà el vídeo col·laboratiu elaborat amb diverses noies i dones del poble per a la lectura del manifest institucional del 8 de març. Aquest vídeo es penjarà al web i a les xarxes socials municipals.\nEl mateix dia es penjarà al balcó de l’Ajuntament una pancarta reivindicativa sota el lema “Dones, ara és el nostre moment”.\nDonaviva organitza el taller “L’acció de la paraula”, a càrrec de Gemma Julià, on a partir de poesia i textos narratius breus es podrà descobrir com donar vida a la paraula. Aquesta activitat es portarà a terme el 8 de març de 10 a 12 h en format virtual.\nPer a més informació i inscripcions, cal contactar amb els telèfons 639 977 418 / 654 881 711 o enviar un correu electrònic a: donaviva_arenysdemunt@hotmail.com.\nEl dimarts 9 de març es realitzaran les marxes exploratòries en perspectiva de gènere pel poble, que són una eina per descriure i analitzar col·lectivament l’espai urbà i serveixen per diagnosticar i fer propostes de millora des de l’experiència viscuda i la mirada femenina.\nEls sis principis que es treballaran durant les marxes són els següents: entorn senyalitzat, entorn visible, entorn vital, entorn equipat i entorn comunitari.\nEs farà una sessió introductòria en línia el dia 4 de març a les 6 de tarda i una sessió també en línia de tancament per comentar l’informe final sobre aspectes detectats durant les marxes.\nPer poder participar a l’activitat, cal inscripció prèvia enviant un correu electrònic a igenere@ademunt.cat o trucant al 646 083 707. Les inscripcions són limitades.


José Manuel Amor, director d'anàlisi d'Assessors Financers Internacionals | Consumer\nJosé Manuel Amor, director d’anàlisi d’Assessors Financers Internacionals\nNo estem davant cap crack immobiliari\nEl desplomi de les immobiliàries, afectades per l’enfonsament de les accions d’Astroc la passada setmana, s’ha convertit en una patacada puntual per l’Ibex 35. Detonant perquè no solament els petits i mitjans estalviadors, sinó també els propietaris de pisos, es vegin alarmats davant est desplomi de la renda variable espanyola i la repercussió que aquest fet pugui tenir sobre les seves economies després d’haver comprat un habitatge mitjançant un crèdit hipotecari a 20 o 30 anys. En aquest sentit, José Manuel Amor, director d’anàlisi d’Assessors Financers Internacionals (AFI), entitat d’assessorament i venda d’actius financers, tranquil·litza als propietaris que es troben en aquestes circumstàncies. “No estem davant cap crack immobiliari”, assegura. “No creiem que vagi a haver-hi una caiguda en el preu de l’habitatge, sinó que estem assistint a un procés d’estabilització en els seus preus. El que ha ocorregut ara és que els valors immobiliaris estaven sobredimensionats i s’està produint un ajust en els seus preus, que fins i tot pot ser major”, tranquil·litza.\nMolts propietaris continuen preocupats perquè pensen que el succeït la setmana anterior pot ser el principi d’una burxada de la bombolla immobiliària\nNo és així en absolut, en tot cas estaríem davant una burxada dels valors immobiliaris, que no és el mateix. El que ocorre és que el cicle de l’habitatge està donant la volta. En aquest sentit vull tranquil·litzar a les persones que han comprat un habitatge assegurant-los que no estem de cap manera davant un ‘crack’ del sector, sinó senzillament davant un ajust de preus.\nCom poden afectar aquests moviments a qui té un crèdit hipotecari?\nSi les entitats financeres decidissin restringir la concessió de crèdits o encarir les seves condicions, l’ajust al mercat de l’habitatge trigaria més a produir-se i, el preu de l’habitatge podria corregir una mica més allà del creixement zero que esperem per als propers tres anys. “Els preus de l’habitatge tindran un creixement zero durant els propers tres anys”\nPerò, què passaria si el preu de l’habitatge caigués?\nDe caure intensament el preu de l’habitatge, alguna cosa molt improbable que ocorri per a nosaltres, la percepció de riquesa del propietari hipotecat sí que podria veure’s seriosament afectada i, això podria repercutir, encara que marginalment, a les seves decisions de consum, que cauria substancialment. El consum de les famílies seria un dels paràmetres econòmics més perjudicats.“Si els preus de l’habitatge caiguessin fortament el consum familiar seria el gran perjudicat”\nEn aquests moments hi ha dades objectives que facin pensar que els preus de l’habitatge van a baixar?\nDe cap manera, les dades que manegem constaten un creixement zero per a la mitjana nacional durant els propers dos o tres anys. És a dir, hi ha símptomes evidents que s’està produint una estabilització en els preus. Per això podem afirmar que no hi ha de moment dades demostrables que indiquin que es van a produir caigudes en els preus de l’habitatge a nivell nacional.\nA què es refereix quan diu ‘a nivell nacional’?\nAl fet que és probable, no obstant això, que en aquelles àrees on la sobreoferta és més elevada es produeixin caigudes interanuals del preu, però solament en aquests casos, de forma puntual. No totes les comunitats autònomes tenen la mateixa demanda, així que les correccions es produiran en unes més que en unes altres, alguna cosa completament normal, d’altra banda.\nSón molts els consumidors que estan també preocupats davant el fet que no només els valors de la construcció hagin caigut fortament, sinó també els grups financers. A què és hagut de?\nPrincipalment al fet que els bancs són els que financen les constructores i immobiliàries, i si aquestes perden valor borsari és lògic que es reflecteixi també en la cotització dels bancs. Però insisteixo, no estem davant una ensulsiada de la renda variable espanyola, ja que la generació de beneficis per part de les empreses que cotitzen en l’Ibex-35 segueix sent molt intensa, i això és una molt bona notícia per tots els estalviadors i famílies espanyoles.\ndirector d'anàlisi d'assessors financers internacionals estem habitatge josé manuel amor-ca precios-ca


Adam Raga es manté com el rei del Trial de les Nacions amb el setze títol amb la selecció espanyola - Setmanari l'Ebre\nHomeEsportsAdam Raga es manté com el rei del Trial de les Nacions...\nAdam Raga continua fent història i augmentant el seu excel·lent palmarés. Amb el seu setzè títol del Trial de les Nacions, el pilot faldut es manté com el pilot del món que més victòries acumula en la història d’aquesta competició. Darrere molt prop amb quinze, el segueix Toni Bou (Repsol Honda).\nEn una atractiva jornada disputada a la localitat portuguesa de Gouveia, l’equip espanyol ha confirmat els pronòstics i ha aconseguit la victòria de manera destacada, tant en la categoria masculina com en la femenina. Una vegada més ha dominat de forma amplíssima i solvent, sense donar cap mena d’opció a la resta de rival.\nAquest és el vint-i-seté triomf del combinat hispà en la competició, el disseté que suma de forma consecutiva, dominen el trial mundial de forma indiscutible en les dos últimes dècades.\nToni Bou (Repsol Honda), Adam Raga (TRRS) i Jaime Busto (Vertigo) han estat superiors en tot moment, completant les 15 zones a les quals calia donar dos voltes amb prou feines un punt, aconseguint una aclaparadora victòria. El segon lloc ha estat per França amb 36 punts, amb un equip format per Benoit Bincaz (Beta), Alex Ferrer (TRRS) i Teo Colairo (Beta) seguit d’Itàlia amb 43, amb Matteo Grattarola, Gianluca Tournaur i Lorenzo Gandola. En quarta posició i ja fora de podi s’ha classificat l’equip britànic amb 65 penalitzacions. En la categoria femenina també l’equip espanyol ha estat el clar guanyador, amb Laia Sanz (GASGAS), Berta Abellán (Vertigo) i Sandra Gómez (TRRS) acabant amb només 5 penalitzacions davant de les 12 de l’equip britànic.\nArticle anterior‘Hat-trick’ d’Adri Fernández que li permet al FC Ascó sumar la primera victòria a 3a\nArticle següentL’Associació de la Premsa Comarcal celebra el seu 40è aniversari amb una gala al Liceu i un any ple de celebracions


Lloc: Pavelló Mies van der Rohe **\n17 h x Visita arquitectònica al Pavelló Mies van der Rohe per l'arquitecta Mónica Cruz, amb inscripció\n17.30 h x L’art d’escoltar per Francesc Ticó tècnic de só i productor musical, conferència amb inscripció. (En finalitzar la conferència es regalarà el llibre 'Arquitectura y música en el siglo xx' de Susana Moreno, per gentilesa de 'fundación arquia')\nConferència teòrico-pràctica 45', amb inscripció\nConcert de piano d'1 h, sense inscripció\n--- més informació ---\nx L'art d'escoltar - Francesc Ticó\nLa música, igual que l'arquitectura, és art en estat pur. Per reproduïr i gaudir de la música en directe o en estudi, la geometria i els materials amb els que estan construïts els espais on s'escolta, contribueix de forma significativa en com s'aprecia i com t'afecta a la teva emoció. Parlarem d'insonorització i acondicionament acústic en sales de mescla i d'enregistrament en estudis de gravació, auditoris i teatres. Fent un recorregut al llarg dels segles veurem l'evolució des de com s'espavilava l'home per poder amplificar sense altaveus ni micròfons, realitzant increïbles obres arquitectóniques plenes d'enginy i completament eficients fins als més sofisticats estudis de gravació que fan ús de diferents tècniques, sempre per aconseguir l'objectiu desitjat: escoltar la música. (Inscripció a la conferència)\nx Musitectura: una lectura musical de l’espai - Gerard Guerra López\nActivitat relacionada amb el món de l’arquitectura que es proposa transcendir-la, més enllà de les fronteres disciplinàries i territorials, per estimular la reflexió entre l’arquitectura i la música, com a dues declinacions d’un mateix procés creatiu, transformador. La frontera entre temps i espai es difumina per donar pas a una dimensió espacio-temporal en la qual l’arquitectura i la música s’esdevenen al mateix temps... i espai.\nAmb el suport d’un piano de cua, aquesta activitat combinarà petites explicacions amb suport audiovisual (diapositives) introduint conceptes sobre “musitectura” (entesa com a simbiosi entre música i arquitectura) amb la interpretació en directe d’exemples musicals tocats al piano. Al final de la conferència s'obsequiarà als assistents amb el llibre (Inscripció a la conferència)\nx Dämmerung - Ensemble Topogràfic\nx Instal·lació sonora: Veu silenciada - Datalash i Francesc Ticó\nVeu silenciada és una reflexió en forma d’instal·lació de la frase de Laura Martínez de Guereñu: “La història no ha sigut justa amb Lilly Reich”, fent una analogia entre micròfon i història. Es proposa la instal·lació d’un micròfon com la interfície que va recollir o transmetre la veu de Mies Van der Rohe i de Lilly Reich per a la radiodifusió de la seva obra dins la història. La veu de Lilly Reich va ser relegada a un segon pla, en el relat i en la memòria d'aquesta obra cabdal en la història de l'arquitectura, el micròfon simbolitza la història que no ha recollit la seva trajectòria i que, per tant, ha silenciat. Elements de la instal·lació: La instal·lació està formada per un micròfon amb peu sobre una catifa. La catifa és el dibuix de les parts mortes de captació del micròfon, és a dir de les parts mortes de transmissió de la història. En aquest globus polar de captació s'ha escrit el nom de Mies i Lilly Reich situats respectivament en els punts de màxima i mínima captació del globus.\nDegut al Saló de l´Automòbil els accesos per Avda Reina Maria Cristina estaran tancats. L'accés al Pavelló s'ha de realitzar per Avda. Rius i Taulet o per Carrer de Mèxic


febrer, 2016 | Massó Pack\n5% de Descompte en Cantoneres Rígides\nAquest mes de Febrer beneficia’t del descompte que us oferim a MASSÓ PACK. Es tracta d’un 5% de descompte en la teva compra de cantoneres rígides.\nLes cantoneres de cartró reforcen l’embalatge quan es necessita major resistència.\nEs poden utilitzar per protegir les cantonades externes de l’embalatge, així com també per estabilitzar l’apilament del palet mitjançant cantoneres més petites internes.\nEstan fabricades de cartró compacte laminat, que garanteixen una gran rigidesa i són 100% reciclables.\nMolt pràctiques! Protegeixen les vores, donen estabilitat i enfortiment a les càrregues paletitzades. Les cantoneres asseguren la mercaderia durant el transport, en l’emmagatzematge i en el procés de fleixar.\nBy Cristina Massó|2017-10-15T18:26:34+00:004 febrer 2016|Promocions|0 Comentaris\nEnvasat intel.ligent per carn\nExisteix en l’actualitat un creixent interès per part dels consumidors a tenir més coneixement sobre la producció i qualitat de la carn. Aquesta és la raó principal per la qual els sistemes d’envàs han de garantir que el producte arribi en perfectes condicions a les mans del consumidor final.\nL’aparença del producte és un factor determinant pel consumidor a l’hora de triar un producte i, per aquesta raó, el tipus d’envasat pot tenir una gran influència en la decisió i preferències del consumidor.\nEn aquest sentit, el sector de la carn ha recolzat en gran mesura el desenvolupament de sistemes d’envasat capaços de contribuir a preservar la qualitat i seguretat del producte i d’incrementar la vida útil dels productes càrnics als punts de venda. Tots aquests aspectes han incrementat els esforços de la indústria per invertir en el desenvolupament de nous sistemes d’envasat.\nPer això, la indústria càrnica necessita un mètode ràpid i precís per detectar ràpidament el deteriorament del producte, a fi de determinar els mètodes de processament adequats per a la matèria prima i predir la vida útil restant del producte envasat. La vida útil es defineix com el període de temps durant el qual l’aliment, a més de ser segur per al consum humà, manté les seves característiques de qualitat sensorial.\nDe fet, la carn és un producte molt “fràgil” i qualsevol incidència en el processament, envasat i distribució, pot afectar a la seva qualitat. En aquest sentit, per garantir la frescor i qualitat dels productes, la indústria càrnica utilitza una sèrie de tecnologies d’envasament que serveixen per protegir contra la contaminació i el deteriorament, proporcionant no solament visibilitat del producte, sinó una correcta i clara informació del producte en la seva etiqueta.\nUna solució innovadora d’envàs\nTradicionalment, la qualitat de la carn s’avalua mitjançant l’exàmen de les característiques de l’aliment (color, olor, sabor i textura), així com la determinació dels microorganismes, o mitjançant diferents mètodes analítics. Aquestes tècniques tenen diversos desavantatges: són destructives, requereixen preparació de mostres complexes i anàlisis de dades, i a més poden resultar costoses.\nUna de les noves tendències per resoldre aquest problema, és el desenvolupament de noves tecnologies d’envàs intel·ligent, que integren un indicador intern o extern, basats en electrònica impresa, que pot proporcionar informació sobre la qualitat del producte envasat i predir la seva vida útil restant.\nAquest nou envàs intel·ligent consisteix en un film laminat multicapa, proveït d’una sèrie de sensors electroquímics capaços de mesurar els compostos orgànics volàtils (VOCs) produïts per la carn durant el seu deteriorament. Els sensors estan integrats directament sobre el substrat flexible a través de la tecnologia d’impressió inkjet o serigrafia, i estan modificats amb diferents formulacions de polímer, de manera que un compost en particular pot canviar la seva capacitat de conduir un corrent elèctric. En concret, cada sensor modificat és sensible i selectiu davant un compost volàtil específic (VOC) produït durant el deteriament. La interacció entre VOC i sensor provoca un canvi en l’estructura del recobriment de polímer que es pot convertir en un canvi en la conductivitat del propi sensor. Aquest canvi pot estar directament correlacionat amb la presència del compost volàtil produït dins de l’envàs. La resposta dels sensors ha de ser analitzada estadísticament i correlacionar-se amb la població de microorganismes associada a la deterioració de la carn.\nUn lector extern pot prendre dades dels sensors i correlacionar-los amb els diferents paràmetres mesurats en l’envàs, amb la finalitat de determinar l’estat i les propietats de la carn. Utilitzant aquesta informació, el sistema serà capaç de determinar la pèrdua de frescor i a més predir amb més fiabilitat, la data de caducitat i deteriorament dels aliments.\nAquest envàs constarà de sensors de baix cost integrats en un film flexible per mesurar, en temps real, la frescor dels productes càrnics, la qual cosa redueix el desaprofitament d’aliments i representa un clar benefici pels productors de carn envasada.\nBy Cristina Massó|2017-10-15T18:26:34+00:004 febrer 2016|Notícies|0 Comentaris


Col·laboració d’emergència amb La Raposa – La Raposa\nCol·laboració d'emergència amb La Raposa\nLa Raposa del Poble Sec, cooperativa de treball transfeminista i antiespecista, és un projecte iniciat l’abril de 2017 i que en aquests dies fa tres anys en una situació delicada.\nA causa de la crisi causada per la pandèmia global de COVID-19, ens hem vist obligades a tancar, cancel·lant els esdeveniments programats per als pròxims mesos i les activitats productives que donen viabilitat al projecte, i que són el suport econòmic de les que hi treballen i hi col·laboren. Les mesures imposades pel Real Decreto no cobreixen les necessitats de totes aquestes persones, és per això que fem una crida a la solidaritat de les xarxes.\nLa Raposa és una llibreria feminista i és un bar vegà, un espai on es genera reflexió política, es comparteixen experiències i es gesten projectes, amistats i amors, fent èmfasis en el fet que siguin lliures de violències masclistes i de maltractament animal. Però no sols és un lloc de trobada on compartir-nos; és també un node en el teixit transfeminista del barri de Poble Sec i la ciutat de Barcelona, un lloc de visibilització i suport a projectes laborals i artístics de dones i persones sexe-gènere dissidents que el sistema heteronormatiu capitalista no recolza ni defensa. La Cooperativa és a més una font d’ingressos econòmics estables per a diverses llars i puntuals o discontinus per a moltes altres persones, a més de ser també part del seu suport emocional i vivencial.\nSabem que són temps difícils i que són moltes les persones i col·lectius que s’han vist afectades per aquesta crisi sanitària i capitalista; a nosaltres com a totes, ens va agafar per sorpresa, veient-nos obligades a tancar el local el divendres 13 de març. La viabilitat econòmica de la Cooperativa es basa exclusivament en les activitats que es realitzen en el local: la venda de llibres i fanzines i la venda de productes vegans en el bar acompanyen productivament als esdeveniments que programem a la sala, la majoria dels quals són gratuïts i accessibles a tot el públic. Amb el local tancat, els ingressos que sustenten la viabilitat de la Cooperativa, desapareixen.\nLes insuficients solucions proposades per les diferents administracions ajuden a cobrir algunes de les despeses que suposa gestionar una cooperativa de treball com la nostra, però no tots i no de manera horitzontal. Per això, les sòcies i les treballadores hem decidit col·lectivitzar tot allò que puguem aconseguir, repartint-ho de manera més equitativa entre totes nosaltres, responent així a les diverses necessitats, independentment que estiguin regulades o no pel sistema. Creiem fermament que l’economia feminista ha de plantejar solucions més enllà de les que els estats ens ofereixen, i és per això que apostem per un model laboral i vivencial que posi realment les vides en el centre.\nPer tot això, i perquè confiem en les xarxes de suport mutu, hem creat aquesta campanya de finançament col·lectiu, i convidem a qui vulgui i pugui, a col·laborar en la sostenibilitat de la Raposa fins que tornem a obrir l’1 de Juny.\nEls ingressos que obtinguem seran per:\nDespeses fixes del local (lloguer, subministraments i quotes inajornables) per als mesos de març, abril, maig: 4270 €\nComplement per a arribar a cobrir un sou de subsistència mensual de 500 € per a cadascuna de les sis treballadores actives durant març, abril i maig: 1765 €\nPercentatge estimat per a la plataforma Gofundme (que cobra una comissió per transacció habitual del 2.9% més 0.30 $ per donatiu per a processar targetes de crèdit i transferir fons d’una manera segura): 265 €\nExisteixen moltes maneres de col·laborar: econòmicament n’és una, però si no, compartir la nostra campanya a les teves xarxes socials o parlar d’ella a reunions virtuals amb amigues, familiars, col·legues de projecte, també ens ajudarà a tornar a posar de nou en marxa La Raposa.\nEns han llevat l’espai públic però no la capacitat d’afectar-nos, trobar-nos i cuidar-nos, fins i tot a la distància.\nCom a forma d’agraïment simbòlic, proposem les següents recompenses:\nTotes les persones que col·laborin i vulguin apareixeran en el nostre web.\nEntre les donacions de més de 25 € rifarem un sopar anti-romàntic per a tres.\nEntre les donacions de més de 50 € rifarem un lot amb productes de la Raposa.\nLa Raposa és casa\nPer a moltes, La Raposa és casa, i nosaltres volem que continuï sent-ho. Que continuem donant-li vida, omplint-la de riures, experiències i aprenentatges col·lectius. I perquè això continuï succeint, necessitem cobrir les despeses del local per a poder tornar a obrir quan la pandèmia passi.\nEsperem que totes estigueu bé, que la vostra gent pròxima, les amistats i la família, la triada i la consanguínia, estiguin bé. Esperem que la por, la incertesa i la distància no ens paralitzin, que sapiguem escoltar-nos i acompanyar-nos davant aquesta situació de crisi, i que sapiguem reconstruir a poc a poc, amb decisió i fermesa, tot el que ens cau, donant-nos la mà i mirant-nos als ulls. Perquè entenem que aquesta ha de ser una oportunitat per a replantejar-nos el món en el qual vivim, les relacions que en ell es fan i els models de convivència que totes habitem, i veiem que d’aquesta, només sortim si ho fem juntes.\nEstem desitjant trobar-nos de nou i poder gaudir juntes de l’espai, així que aprofitarem aquests dies de confinament per a programar noves activitats amb les quals compartir-nos i gaudir.\nLes raposes us donem les gràcies i esperem veure-us aviat a totes!


Avís del sector immobiliari: "D'aquí a deu anys, viure a l'Eixample serà or"\nAvís del sector immobiliari: “D’aquí a deu anys, viure a l’Eixample serà or”\nVista des d'un terrat de Barcelona amb una grua de la construcció treballant a l'Eixample / ACN\nEls consellers delegats de Housfy i Badi avisen que els preus de l'habitatge de Barcelona seguiran augmentant\n“D’aquí a deu anys, viure a l’Eixample serà or pur”. Així ho ha advertit el conseller delegat de Housfy, Albert Bosch, aquest dimarts durant el debat sobre les tendències i el futur del sector immobiliari a Barcelona. El també cofundador de Housfy ha avisat que la demanda creixent d’habitatge a la ciutat provocarà un increment dels preus i els situarà, a mig termini, a nivells propers als de Londres. En el debat, moderat per la consellera delegada de Savills Aguirre Newman Barcelona, Anna Gener, i on també ha participat el fundador de Badi, Carlos Pierre, les proptech s’han reivindicat com eines per millorar “l’eficàcia” del mercat immobiliari.\nActualment, comprar un habitatge a Barcelona costa al voltant de 4.000 i 5.000 euros el metre quadrat. “No dic que arribem als 20.000 euros per metre quadrat –el preu dels immobles al centre de Londres- , però en deu anys, ens trobarem amb sorpreses importants”, ha afirmat Bosch. En el mateix sentit, Pierre ha reivindicat la tecnologia com un element per “unir” la demanda i l’oferta d’una manera “més eficient”.\nDe fet, al llarg de la presentació, les proptech s’han posicionat com eines per millorar “l’eficàcia” del mercat immobiliari. “La introducció de la tecnologia ha permès fer operacions més ràpides i amb un menor cost”, ha assegurat el fundador i conseller delegat de Badi. Per la seva banda, Bosch ha valorat la “transparència” com la principal aportació de les proptech.\nEls directius també s’han referit als principals reptes del sector immobiliari. “Més del 50% de la població vivim en el 2% del territori”, ha afirmat la consellera delegada de Savills Aguirre Newman Barcelona. La concentració de la població a les grans ciutats comporta “reptes rellevants” en l’àmbit de la mobilitat, l’urbanisme i l’habitatge.\nLa densitat més gran de les ciutats, així com l’augment de la longevitat de les persones, provocarà un augment de la demanda i, conseqüentment, un increment del preu del lloguer, segons Pierre. “Cal habitatge nou”, ha reblat el conseller delegat de Badi.\nEn la mateixa línia, el màxim dirigent de Housfy ha destacat la importància de “tenir treballadors amb sou fix i que compleixin amb totes les garanties”, com ara estar donats d’alta a la Seguretat Social. “Un agent immobiliari a Barcelona treballa de manera autònoma, i això el porta, a vegades, a poder especular o fer unes vendes que no siguin el més transparent o el millor de cara el consumidor”, ha criticat.\nA més, ha demanat a les administracions que la venda de l’habitatge sigui “més àgil i més fàcil”. Per fer-ho, ha reclamat permetre realitzar els tràmits ‘online’ i reduir les taxes amb l’objectiu de facilitar “la rotació d’immobles”.


YaMakers | Ateneus de fabricació\nA l’Ateneu de Ciutat Meridiana tenim l’oportunitat de col·laborar amb moltes entitats i col·lectius. Actualment tenim les formacions de Yamakers que hem començat en Desembre 2016 i finalitzem en aquest mes.\nL’Ateneu de Fabricació de Ciutat Meridiana ha col·laborat en l’organització i planificació de les sessions amb l’equip de formadors de YaMakers, acull les sessions formatives, dóna suport en algunes sessions tecnològiques i facilita l’utilització d’impressores 3D i talladora làser.\nUns 12 joves YAMakers han participat durant el 27 de maig i 10 de juny en els tallers que s’han organitzat a l’Ateneu de Fabricació Ciutat Meridiana. YaMakers és un projecte formatiu què s’adreça a un col·lectiu de joves en risc d’exclusió, com són els joves amb autisme. En les sessions formatives els participants adquireixen coneixements i eines tècniques que els permetran crear models / prototips amb impressores 3D.\nDurant els tallers es van formar tres grups i cada participant passava per una activitat.\nA la primera sessió:\n1. Modelar en SCUPTGL. És un programa que serveix per modelar objectes 3D, és interessant el fet de poder desenvolupar-ho des del núvol. A més a més, permet una interfície neta i fàcil d’utilitzar.\n2. Taller Makey Makey on es pot convertir gairebé qualsevol objecte en teclat alternatiu de música. S’aprofundeix en conceptes bàsics d’electrònica-conductivitat usant materials quotidians.\n3. Introducció al disseny en Rhinoceros. El programa en 3D Rhino proporciona les eines per modelar i documentar projectes de disseny amb precisió per l’animació, el dibuix, l’enginyeria, l’anàlisi i la fabricació o construcció.\nA la segona sessió:\n1. Taller de Scratch és un llenguatge de programació, de codi obert que permet aprendre la lògica de programació a través de símbols i imatges.\n2. Construcció de laberints amb fusta fent ús de la talladora Làser.\n3. Construcció i disseny de coets amb aleró i cartó fins a fer-los volar.\nAteneu de Fabricació Ciutat Meridiana - autísme - integració - YaMakers


Misteris, religions dels - Wikisofia\nNom que es dóna a un tipus de religió popular, comuna a Grècia (en l'època hel·lenista) i Roma. Les religions mistèriques es caracteritzen per un conjunt de cerimònies i ritus, que celebraven substancialment la mort i resurrecció d'algun déu, identificat amb la naturalesa o algun dels seus aspectes, als quals els creients i els iniciats, és a dir, els prèviament instruïts, prenien part com a mitjà de purificació i d'unió amb la divinitat. La iniciació a aquests ritus tenia com a contrapartida el caràcter secret o més o menys ocult dels mateixos (en grec mysterion, significa «tancar els ulls o la boca»).\nEntre les principals religions mistèriques destaquen els misteris eleusins (d'Eleusis, ciutat propera a Atenes), els d'Isis-Osiris, Cibeles-Atis i els òrfics, els quals celebraven i promovien, substancialment la resurrecció personal, fundant-se en ritus de renovació de la naturalesa (les estacions).\nEn els misteris de Dionís (Διόνυσος) es buscava la unió amb el déu a través d'un èxtasi aconseguit amb la dansa i el vi. Els misteris de Mitra, la religió d'origen persa preferida pels soldats romans, celebren (i així anticipaven) la salvació mitjançant el sacrifici d'un toro, símbol de la fecunditat.\nObtingut de «https://www.wikisofia.cat/w/index.php?title=Misteris,_religions_dels&oldid=58747»\nDarrera modificació de la pàgina: 9 oct 2018 a les 15:35.


Concert de Carnaval al SAT! de ‘Landry el Rumbero’ | Andreuenc\nEl Sant Andreu Teatre (SAT!) oferirà un concert especial de Carnestoltes del grup ‘Landry el Rumbero‘ perquè pugui gaudir tota la família. L’espectacle – que porta el mateix nom que el grup – està previst pel propers dies 6 i 7 de febrer amb una sessió el dissabte a les 17:30 i dues sessions més el diumenge dia 7; una a les dotze del matí i per últim a dos quarts de sis. A més, des de la pàgina de Facebook d’Andreuenc sortegem quatre entrades per veure l’estrena d’aquest espectacle.\nLa funció va dirigida sobretot als més petits i es recomana que els infants comptin amb una edat mínima de tres anys si volen participar de l’espectacle i poder cantar i ballar amb el grup. Durant l’actuació, els integrants de ‘Landry el Rumbero’ interpretaran cançons pròpies però també cançons infantils populars. Unes peces animades amb ritmes de rumba perquè tant els petits com els grans passin una hora divertida de balls i jocs.\nEl grup, format per dues guitarres, un clarinet i la veu de Daniel Landry – que també fa les tasques d’animació – compta amb un bon recorregut; l’any 2014 van ser nominats als premis de l’Associació Profesional de Representants, Promotors i Mànagers de Catalunya (ARC) com a millor gira d’espectacles infantils.\nAquesta funció organitzada pel SAT! com a motiu especial per l’arribada de Carnaval només s’oferirà aquest cap de setmana, juntament amb la resta d’actes festius que el districte celebra del 4 al 10 de febrer. Les entrades es poden adquirir a través de la web del teatre o bé a la taquilla.\nFotografia: Cartell promocional de l’obra | Sant Andreu Teatre (SAT!)


Un Simposi-Congrés estudia la relació dels joves i el cava – URV Activ@\nUn Simposi-Congrés estudia la relació dels joves i el cava\nEl II Simposi-Congrés Internacional de la Setmana del Cava debat aquest tema, a Sant Sadurní d'Anoia, sempre fomentant-ne el consum responsable. La trobada científica aplega un centenar de persones, entre elles estudiants de grau i màster d'Enologia de la URV, i està coorganitzat per la Universitat\nLa Confraria del Cava juntament amb la URV han organitzat pel dimecres, 14 d’octubre la segona edició del Simposi-congrés Internacional de la Setmana del Cava, que es fa al celler de la Fassina de Can Guineu de Sant Sadurní d’Anoia. La iniciativa s’emmarca dins els actes de la XXXIV Setmana del Cava.\nLa majoria de ponències giraran al voltant del vincle entre el públic format pels joves i el producte cava, amb l’objectiu de trobar maneres d’acostar-lo als nous consumidors d’una manera fresca, original i divertida, sense deixar de banda el foment del consum responsable.\nPresentació de l’estudi “Anàlisi del consum de cava entre joves universitaris”, a càrrec de Martí Torrallardona, enòleg graduat de la URV.\nUna de les conferències destacades de la jornada és la que ha obert el simposi, i que presenta l’estudi: “Anàlisi del consum de cava entre joves universitaris”. Ha anat a càrrec de Martí Torrallardona, enòleg graduat de la URV, tutoritzat per Joan Miquel Canals, professor i degà de la Facultat d’Enologia de la URV. S’ha fet un estudi de camp entre estudiants de la URV i de la UB, en el qual es retrata l’hàbit de consum per sexes, l’edat de la primera copa de cava, el seu grau de coneixement de les marques o la seva actitud davant els preus. El treball proposa diferents activitats per fer atractiu el cava a aquest segment de públic. Va ser el treball fi de grau de l’estudiant, que va rebre a una beca concedida per la Confraria del Cava, mitjançant un conveni amb la URV.\nEls altres ponents de la jornada són: Sílvia Grimaldo, del Consell Regulador del Cava; Jesús Contreras, catedràtic d’Antropologia Socialde la UB; Christian Galí, Development Business Manager de Manter; Josep Mata, director general de Vintacap; Jacques Olivier- Pesme, codirector de Kedge Business School de Bordeus; Salva López, escriptor i professor de Màrqueting d’ESADE; i el moderador del Simposi, el periodista Ramon Francàs. També destaca la taula rodona prevista per a a les 13, 35 h. i on es debatran totes les qüestions que vagin sorgint durant el congrés. Hi participen representants de diferents institucions del sector cavista, mitjans de comunicació i entitats.\nL’enòleg Martí Torrallardona, amb Joan Miquel-Canals, degà de la Facultat d’Enologia de la URV i del president de la Confraria del Cava, Antoni de la Rosa i Torelló.\nEl congrés ha començat a les 9 h. amb la intervenció del president de la Confraria del Cava, Antoni de la Rosa i Torelló, i la de l’alcaldessa de Sant Sadurní d’Anoia, Maria Rosell. La cloenda anirà a càrrec de Pere Tarrés, secretari d’Empresa i Competitivitat del Departament d’Empresa i Ocupació de la Generalitat de Catalunya.\nCompta amb el patrocini del Consell Regulador del Cava, ”la Caixa”, Manter, Vintacap i la Diputació de Barcelona.\nII Simposi Internacional de la Setmana del Cava\nArxivat a: Ciència i tecnologia, Facultat d'Enologia, Institució, Recerca\nAmb les etiquetes: Confraria del Cava


1977-2017: 40 anys per recordar, celebrar i reflexionar | Directa\n1977-2017: 40 anys per recordar, celebrar i reflexionar\nLa memòria, la festa i la reflexió són els tres eixos que esdevindran el fil conductor de l'aniversari de l'Ateneu Popular de 9 Barris i impregnaran les programacions de l'espai durant aquest any\nBidó de Nou Barris 10/02/2017\nL’any 2017, l’Ateneu Popular 9 Barris compleix quatre dècades de vida. Són moltes les persones, els projectes i els espectacles que han sorgit en aquest espai, fruit de la conjunció d’un projecte lligat al territori i compromès amb la cultura. Es compleixen 40 anys d’una okupació, nascuda –com tantes altres– de l’acció directa, el suport mutu i la solidaritat dels barris. Encara avui, quan la comunitat s’organitza i gestiona directament les seves necessitats és reprimida i criminalitzada. Amb aquest aniversari, volem reconèixer i reivindicar la legitimitat de tots els projectes que s’estan obrint camí actualment.\nQuan la comunitat s’organitza i gestiona les seves necessitats és reprimida i criminalitzada. Volem reconèixer i reivindicar la legitimitat de tots els projectes que s’estan obrint camí actualment\nLa memòria, la celebració i la reflexió són els tres eixos que esdevindran el fil conductor del 40è aniversari i impregnaran les programacions de l’Ateneu. A través del projecte de memòria, volem mirar enrere, però no per caprici. Volem saber quins han estat els elements determinants que han permès que un projecte eminentment col·lectiu, arrelat al territori, socialment transversal i eclèctic culturalment hagi aconseguit –malgrat la complexitat afegida d’aquestes característiques– mantenir-se viu durant els últims 40 anys sense renunciar als seus orígens, renovant-se contínuament i essent compartit per diferents generacions d’activistes socials i culturals.\nA l’hora de fer aquest treball de memòria, també volem destacar alguns dels fets històrics cabdals que han succeït durant els últims 40 anys: la transició política d’un règim dictatorial a un de més democràtic, que va afectar de manera important els moviments veïnals i les seves organitzacions; la decepció i el posterior qüestionament d’aquesta transició política; la descentralització municipal i l’organització per districtes; el naixement dels nous moviments socials que han reorientat les lluites socials i les formes d’organització, i també la recuperació cultural i artística a la ciutat, entre molts altres.\nL’arrelament i la influència territorial i la voluntat d’anar més enllà de Nou Barris són elements que han caracteritzat el projecte des d’un bon començament\nCreiem que l’eix que pot donar força a aquest treball de recerca és la relació existent entre l’activisme, el compromís cultural del projecte i l’evolució de les formes de gestió –d’autoorganització, en definitiva– i la necessitat recurrent de definir el model de gestió, en què el debat polític i organitzatiu és continu. Aquest model ha desembocat en una proposta innovadora de relació amb els poders públics plenament acceptada actualment, la Gestió Comunitària, que pretén preservar l’autonomia col·lectiva d’influències alienes i defensar allò que considerem públic.\nL’arrelament i la influència territorial –molt present als inicis de l’okupació de l’espai– i la voluntat d’anar més enllà de Nou Barris són elements que han caracteritzat el projecte des d’un bon començament. Un projecte cultural amb voluntat d’influir políticament no pot quedar aïllat, ha de trobar la seva raó de ser en les xarxes àmplies i desenvolupar-se, i la relació entre perifèria i ciutat ha estat molt present durant aquests 40 anys.\nÉs evident que 40 anys també s’han de celebrar i, de celebracions, en sabem prou a l’Ateneu. Per això, hem preparat un cicle de cultura crítica i popular excepcional\nUn treball de recerca complex i engrescador com el que volem abordar ha de buscar en la memòria oral de les seves protagonistes, als documents escrits i gravats, a la grafia dels cartells, els fanzins i les revistes, i ha d’analitzar les diferents etapes constructives i d’apropiació comuna de l’edifici fins a la seva consolidació. Tot això ha d’esdevenir una font d’informació valuosa per generar memòria històrica i col·lectiva.\nÉs evident que 40 anys també s’han de celebrar i, de celebracions, en sabem prou a l’Ateneu. Per això, hem preparat un Cítric –el cicle de cultura crítica i popular– excepcional. Entre el febrer i el juny, quatre disciplines de les arts escèniques passaran per l’escenari. El febrer serà el torn de la música de la mà de Def Con Dos, una banda que defensa el seu metal-hip hop des de fa gairebé 30 anys sense perdre ni un gram de la radicalitat que la defineix. El març serà per al teatre, amb la companyia Conservas i la seva obra Hazte Banquero, un espectacle que interpreta els correus de Blesa i l’entorn de Bankia en el context d’una de les estafes més grans de la història recent. Abans de l’obra –no podia ser d’altra manera–, es presentarà el llibre Atles de la corrupció als Països Catalans. Durant el mes d’abril, arribarà el circ amb tallers i activitats al carrer i l’actuació de Marcel et ses drôles de femmes. I, per acabar, dansa i cultura urbana amb una festa a l’aire lliure amb el sound system artesanal de Rebelmadiaq i la companyia Iron Skulls dalt de l’escenari.\nPerò no tot acaba aquí, el 2017 serà molt llarg i encara tenim algunes sorpreses preparades. A l’octubre, emularem el primer gran festival de l’Ateneu celebrat l’any 1978, les 30 hores de cultura, i ho farem amb diversos escenaris simultanis i una programació pensada per a tots els públics.\nPerò no només volem mirar cap endins i cap al passat, també volem llançar la mirada cap enfora i al futur. És per això que, el mes de novembre, farem unes jornades per poder reflexionar més enllà de les parets de l’Ateneu amb la intenció de repensar-nos i projectar els 40 anys amb una visió de ciutat que ens permeti enfocar el moment que vivim i teixir estratègies de futur col·lectives.\nGràcies a tota la gent que fa possible aquest projecte que és vostre.\n1977-2017: 40 anys per recordar, celebrar i reflexionar Flattr donate!


Citroën Cactus: senzill, lleuger i econòmic\nAmb el Cactus, Citroën vol esgarrapar mercat als compactes convencionals i a fins i tot als SUV de petit format unint solucions tecnològiques intel·ligents i pràctiques, amb un disseny absolutament trencador que no deixa ningú indiferent. No és un low cost a l'ús sinó un producte original que es fonamenta en el preu i el sentit pràctic.\nEl Cactus no és ni “més del mateix” ni un low cost oportunista. Vol esdevenir una nova forma d’entendre els cotxes. Batejat ja de forma peculiar, el seu cognom respon a la idea de la marca de fer un auto robust però àgil i manejable, d’estil sobri i senzill, amb mecanismes exteriors de defensa específics i molt poca necessitat de líquid per avançar o subsistir. Al Cactus l’hem de situar en una mena de segment terra de ningú on hi militen utilitaris i compactes molt menys assequibles i cridaners. Té com a eixos vertebradors el disseny, el confort, la tecnología útil i el servei al client. És més lleuger, baix i petit que el C4. Pesa 200 kg menys. Les versions de gasolina no arriben quasi ni a la tona. Els que l’han dissenyat han “retallat” com el govern de torn per obtenir aquesta tara rècord a canvi d’allargassar la distància entre eixos per afavorir-li l’estabilitat. És un cotxe que, per exemple, munta capó d’alumini i porta un sostre panoràmic de vidre però aquesta superfície no es pot tapar de cap manera perquè no duu persiana corredissa. La marca assegura que el seu sostre transparent proporciona una protecció solar de nivell 4, que és el què exigeix un element d’aquest tipus però tampoc duu lector de CD, agafadors al sostre o elements d’assistència a la conducció, ni alçavidres posteriors. L’obertura de les finestres del darrera només es pot fer parcialment, com en el cas del C1. Els vidres es desplacen seguint el primitiu sistema mecànic de compàs, més lleuger i segur pels infants.\nAmb el Cactus, Citroën s’apunta de pas al segment dels crossovers petits per bé que en aquest model no hi hagi rès que l’habiliti per circular amb garantíes lluny de la carretera. En comparació amb el C4 fa 17 cm. menys de llargada i en perd uns altres 6 d’amplada però ni porta tracció total, ni proteccions als baixos, ni pneumàtics adequats. Munta roda de 16 polzades de fàbrica que, opcionalment i com a màxim pot ser de 17 amb gommes 205/50. El nostre protagonista tracciona, doncs, exclusivament a través de les rodes davanteres. Els francesos asseguren que no pensen treure’l en versió 4×4 ni amb mecànica híbrida perquè aquest no ha estat l’esperit que ha impulsat el seu nou cotxe sinó, més aviat, el fet de trencar motlles en camps com el de l’originalitat estètica. El Cactus arriba –efectivament- decorat per fora amb una mena de plafons de plàstic farcits d’aire que, a més de tenir una funció estètica, protegeixen la carrosseria dels petits cops. Els airbumps –que és com els anomena Citroën- están fabricats en poliuretà, poden demanar-se en quatre colors diferents (negre, blanc, gris o marró) i se substitueixen amb relativa facilitat perquè van collats amb un simple cargol a la cara interna de les portes. La casa assegura que ha trigat tres anys a desenvolupar aquest material que garanteix de per vida després d’haver-lo sotmès a intenses proves en climes extrems i davant tota mena d’agressions. Cuirasses plàstiques a banda, la carrosseria del Cactus viatja a una alçada pròpia dels SUV (21 cm.) i va presidida per un frontal imponent on l’engraellat cedeix el protagonisme a uns fars similars als del C4 Picasso. Per arrodonir el conjunt, els dissenyadors del nou model li han redimensionat els passos de roda i el pilar posterior i li han col·locat unes generoses barres longitudinals al sostre.\nL’interior del cotxe es manté en la línia del què veiem a fora. El quadre de comandaments és tan modern com senzill. Porta una guantera immensa i substitueix l’airbag de l’acompanyat per un altre de sostre, al frontal, per no alterar la fluïdesa de línies. El compta-revolucions desapareix i la informació del velocímetre, el quilometratge i la reserva de combustible és digital. La columna de direcció del Cactus només pot regular-se en profunditat i la botoneria s’ha reduït a la mínima expressió. La majoria dels seus elements van integrats en una “interface digital” que reposa al centre. Des d’aquí podrem regular l’equip de sò, el navegador, l’ordinador de bord o el telèfon però cap d’aquestes funcions simultàniament. La pantalla es manipula de forma tàctil però l’absència de relleus complica el reconeixement de les funcions i això obliga a apartar la vista de la carretera. L’equip, això sí, és compatible amb tots els smartphones. Els seients, inspirats en sofàs, són tan generosos com flonges. Poden comprometre el confort en els viatges més llargs. Els del darrera són d’una sola peça i aptes per a tres adults. En el fons, una banqueta que no pot plegar-se asimètricament i que exigeix la presència de dues persones quan volem ampliar la capacitat del maleter (de 358 litfres) perquè per destrabar-la cal moure simultàniament dues palanques situades als extrems. Afavorint la càrrega podrem arribar a obtenir un compartiment de 1.170 litres.\nL’equipament del Cactus inclou elements com ara la càmara de visió posterior i el sistema d’assistència a l’estacionament, climatitzador, navegador, control d’estabilitat, connexió Bluetooth amb sortida USB i possibilitat de tenir Internet a la pantalla tàctil central. Però a nosaltres el què més ens ha agradat és l’eficàcia del nou sistema aixuga-vidres “magic wash”, que reparteixen l’aigua longitudinalment per l’escombreta de goma quan activem la funció.\nLa versió d’accès amaga un motor davanter de gasolina de 82 CV i costa encara no 15 mil euros. Si fa no fa, com el Renault Captur TCe de 90 CV). La versió que hem provat nosaltres ha estat la dièsel de 100 CV anomenada BlueHDi. És la més austera de totes i la que genera menys emissions. Compleix la normativa Euro6 gràcies a muntar un catalitzador suplementari anomenat SCR (Selective Catalitic Reduction) que transforma les molècules de NOx en vapor d’aigua i nitrogen mitjançant un additiu a base d’urea (AdBlue). És un motor amb potència i empenta suficient per moure’l en qualsevol situació i amb un consum sorprenent. Vibra menys del què esperes i permet sostenir mitjanes de cinc litres i mig sense haver d’estar pendent d’estalviar. L’altra versió 1.6 HDi és el tradicional motor de 92 CV del grup PSA però només pot demanar-se associat a la caixa de canvis automàtica ETG de 6 marxes.\n– Accessibilitat per preu\n– Tecnologia i mecàniques anticrisi\n– Estètica trencadora\n– Seient i finestrals posteriors\n– Rumorositat en fred\n– Manipulació de la pantalla central\nMotor: Davanter. 1560 c.c. 4 cilin. en línia. 100 CV Injecc. Directa Dièsel.\nFrens: Discs/discs ABS.\nAcceleració 0-100 Km/h: 10,7s.\nVel. Màx: 184 Km/h\nPREU: 16.950 €\nBarei, mare de bessons\nEls jugadors del Girona celebren el gol de l’empat


“França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” | paula mateu | barcelona | Eines | L'Econòmic\n“França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” + “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” E-mail\nDirector de la Cambra de Comerç Francesa de Barcelona\n“França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica”\nSaman, al balcó de la seva oficina, amb vistes al Passeig de Gràcia barceloní. ALBERT SALAMÉ.\n“França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” “França pot ser un ‘hub' per a la resta d'Europa i un trampolí cap a l'Àfrica” E-mail\nSi hi ha una evolució en el marc territorial català, l'empresari s'haurà d'adaptar sí o sí\nDes de fa uns mesos, les empreses franceses tornen a Catalunya amb reinversions\nFrança és un dels principals i més antics socis comercials per a Catalunya. Una relació que Philippe Saman fa anys que intenta reforçar des de la direcció de la primera cambra francesa de comerç a l'exterior.\nFa uns anys preveia un increment de les filials catalanes a França. S'ha consolidat la tendència?\nNo. S'ha consolidat el lloc que té França en la internacionalització de les empreses catalanes, però aquesta s'ha fet a base d'exportacions. Hi ha una manca d'inversions i de creacions de filials. Aquestes han crescut, però no al ritme que ho haurien d'haver fet tenint en compte el pes que té en les exportacions catalanes\nÉs una reflexió que estem fent. Hi ha arguments per invertir a França: la proximitat geogràfica i cultural, el fet que sigui la segona potència europea i la que tindrà més població d'aquí a vint anys. A més, s'estan fent reformes per millorar la competitivitat. Una d'elles és la que preveu reduir les regions. Per exemple, Midi-Pyrénées i Languedoc Roussillon, importants per a Catalunya per proximitat, quedaran agrupades en una sola, que serà un interlocutor més vàlid per a les empreses catalanes, per una qüestió de dimensió.\nQuins avantatges té tindre una filial a França?\nFrança s'ha convertit en un dels primers mercats per als EUA, Alemanya o el Regne Unit. Ara és el moment d'atacar aquest mercat i de fer-ho amb una presència definitiva. França pot ser un hub per a la resta d'Europa i un trampolí cap a Àfrica.\nLes inversions franceses a Catalunya es van frenar durant la crisi?\nHi va haver una petita aturada. Però, des de fa uns mesos, algunes empreses franceses tornen, sobretot amb projectes de reinversió.\nAixò vol dir que es percep que hem superat la crisi?\nHi ha dos factors que ho expliquen. El primer, que no és nou, és la potència de la marca Barcelona. El segon, més conjuntural, és que s'ha tornat al creixement.\nCom es veuen a França les reformes que s'han fet a l'Estat espanyol?\nDes de França, ens pregunten com s'ha superat aquí la crisi. Expliquem les reformes, l'esforç que s'ha fet en el sector públic i el privat, o les baixades de salaris. A França es comencen a aplicar mesures similars. L'únic que potser no es fa és agilitzar el mercat laboral. I és una llàstima, perquè em sembla una clau del gir que ha fet l'economia espanyola i catalana.\nQuins sectors són més atractius per a les empreses catalanes que volen invertir a França?\nMés que parlar d'un sector, crec que qualsevol oferta que surti de la rutina pot tenir èxit al mercat francès.\nQuins sectors atrauen més interès d'empreses franceses cap aquí?\nEls serveis i l'alta tecnologia. No ens adonem de la importància de tenir el Mobile World Congress, però Barcelona ha sabut crear una imatge lligada a la tecnologia.\nEl debat nacional i polític que viu Catalunya està afectant d'alguna manera aquestes inversions?\nA l'empresari li agrada l'estabilitat, però el poder del mercat és tan fort que fins ara no hem vist repercussions. Suposem que en els pròxims mesos hi haurà una evolució en el marc territorial i l'empresari s'hi haurà d'adaptar sí o sí.\nPer tant, creu que el mercat és tan potent que seguirà sent atractiu vagi el procés cap on vagi?\nSí, sempre que sigui dintre de la UE. L'empresari no es pot imaginar qualsevol marc fora de la UE. I nosaltres, des de la Cambra, tampoc.\nEl nou escenari polític (forces noves, més fragmentació parlamentària...) preocupa els empresaris francesos?\nLa fragmentació dificulta la governabilitat. Però això es diu democràcia i, si el poble ha volgut que sigui així, s'ha de respectar. A França els partits tradicionals estan canviant de noms i d'idees. L'empresari no està preocupat. Estem en una època de canvis, els polítics s'hi hauran d'adaptar i els empresaris s'hauran d'adaptar als nous polítics. Això és llei de vida.\nMés d'un segle estrenyent relacions\nFundada el 1883, la de Barcelona va ser la primera cambra francesa a l'exterior. Amb unes 450 empreses sòcies -tant franceses amb interessos a Catalunya com catalanes amb interessos a França-, organitza esdeveniments per estrènyer les relacions entre els dos països i presta serveis a les empreses amb interessos a un o altre costat de la frontera. Saman ha rebut la Creu de Sant Jordi aquest any en reconeixement a la seva tasca per fomentar aquestes relacions.\nL'econòmic 14-06-2015, Pàgina 26


El president d'Abertis reclama més peatges a les autopistes espanyoles | NacióDigital\nper Redacció, 3 d'abril de 2017 a les 11:26 |\nEl president d’Abertis, Salvador Alemany, ha reclamat aquest dilluns al govern de l’Estat una nova política de peatges per a les autopistes espanyoles. Durant la roda de premsa prèvia a la Junta General d’Accionistes d’Abertis 2017, Alemany ha demanat que l’executiu central i les autonomies han de definir un sistema de peatges més “equitatiu i sostenible” que no carregui el seu finançament en els comptes públics i ha avançat que el proper venciment de les concessions d’autopistes seria un bon moment per replantejar el model.\nEl president d’Abertis ha afirmat que Espanya “és una illa en el marc europeu” pel que fa al pagament per ús de les autopistes de gran capacitat, ja que només el 21% de les vies són de peatge, enfront del 80% de països com França o Itàlia.\nAlemany ha defensat els plantejament de la patronal Seopan, que va qüestionar la setmana passada si els recursos públics s’han de destinar a serveis socials com l’educació i la sanitat o a infraestructures. “El venciment de les concessions que es van iniciar els anys 60 i 70 invita a replantejar com continuarà aquest model en un futur. Tal i com estan els pressupostos públics, és difícil pensar que les autopistes siguin gratuïtes i si només es paguen les que tenen peatge actualment serà un problema, com ja sabem els que gestionem vies en determinades zones que tenen més peatges”, ha sentenciat Alemany.\nAlemany ha apuntat que el contenciós legal entre Abertis i el Ministeri de Foment per les compensacions que s’han d’abonar per la caiguda de trànsit a l’AP-7 no ha d’influir en la configuració del nou model de finançament de les autopistes. Sobre la fallida de les autopistes radials de Madrid, Alemany ha reiterat que Abertis ha provisionat les eventuals pèrdues per aquesta operació i ha volgut desmentir així que en les col·laboracions público-privades per executar infraestructures hi hagi “beneficis privats i socialització de pèrdues”. Igualment, ha assenyalat que la caiguda de la inversió pública en obra civil ha provocat la internacionalització del sector a Espanya.\nValoració positiva dels resultats d’Abertis\nAlemany ha admès que el context polític i econòmic internacional del 2016 i principis del 2017 ha estat marcat per certa “volatilitat”, ja que esdeveniments com el Brexit o les eleccions als EUA han afectat les cotitzacions a la borsa, també del grup especialitzat en infraestructures, que a més ha registrat operacions com la venda per part d’OHL.\nAlemany també ha valorat que l’increment del trànsit a les vies d’Abertis ha contribuït als bons resultats de la firma, que ha guanyat 796 milions d'euros el 2016 (un 58% interanual menys, a causa de la venda de Cellnex el 2015, i un 13% més en termes ordinaris), com ja es va anunciar a principis de març.\nEl president d'Abertis, Salvador Alemany.\nSocietat, Abertis, Salvador Alemany, peatges, autopista\nPer Anònim el 4 d'abril de 2017 a les 11:14\nXupòters permanents. Diners fàcils a costa dels de sempre. Autopistes amb aparcaments sense llum ni lavabos (mireu a França com exemple). El model ha de canviar. Mireu a Suissa, es paga una taxa i dura un any. Aquí et sangren cada vegada que hi passes (sovint per anar a treballar). Autopistes que s'han amortitzat un futimé de vegades. Queda clar que només volen recaudar per lucrar-se uns quants a canvi de pràcticament res. Doncs aquest home que demana mes peatges ja s'en pot anar a la (ja saps ón)


Com participar en la peatonalització de la plaça de l'Ajuntament\n21.000 metres quadrats d’espai per als vianants en el centre de València\nLa plaça de l’Ajuntament avança cap a la peatonalització definitiva. De fet, el pròxim 20 de març serà quan arranque el procés de peatonalització blana, que tancarà al trànsit el centre neuràlgic de València per a recuperar, així, l’espai per a la ciutadania. Una primera fase de tancament permanent i continuat de la plaça de l’Ajuntament que es culminarà amb el projecte de remodelació definitiu, que no començarà fins d’ací a dos anys aproximadament.\nPer a això, s’ha posat en marxa un procés de participació ciutadana perquè tot aquell que vulga puga formar part de la transformació d’una de les places més importants de la ciutat. “La idea és que la gent puga reflexionar sobre com volem arribar a la plaça, sobre com volem viure-la, sobre què volem que ocórrega en ella, què ocorre ara que volem mantenir i què no volem mantenir”, explica la regidora de Participació i Acció Veïnal, Elisa Valía.\nSota el nom “Pensem la plaça”, ja s’han emportat diferents accions, com un taller al Saló de Cristall, per a realitzar un diagnòstic participatiu. No obstant això, encara queden accions en marxa per a tancar aquesta segona fase del procés. Així, fins al 8 de novembre, es mantindran les bústies a les diferents Juntes de Districte, gràcies a les quals la ciutadania podrà emplenar un formulari, de manera presencial, per a donar la seua opinió sobre la plaça.\nUna alternativa al qüestionari online, que estarà disponible fins al pròxim 9 de novembre, i que es podrà emplenar a través de la web www.valencia.es/pensem-la. En tots dos qüestionaris, les preguntes aniran dirigides a conéixer l’opinió ciutadana sobre la connectivitat per a arribar a la plaça de l’Ajuntament; l’accessibilitat per als diferents col·lectius de la societat; la seguretat; o quins són els elements destacats de la plaça que li atorguen identitat, entre altres qüestions.\nL’objectiu? L’elaboració d’un diagnòstic a partir del qual es crearà una sèrie de propostes de millora, que es tindran en compte en el concurs d’idees. En aquest sentit, es crearan grups de discussió, en els quals la ciutadania interessada es podrà apuntar, que es definiran en funció de tres àrees de reflexió: accessibilitat i mobilitat (xarxa); connectivitat i habitabilitat (espai públic); usos i gestió (activitat).\nAixí mateix, està prevista la posada en marxa d’un taller de priorització de criteris de disseny i un qüestionari de priorització, així com la presentació de propostes de millora, una vegada finalitzat aquest procés. S’anirà informant de tots els terminis a través de la web oficial, dissenyada per al procés participatiu de peatonalització de la plaça de l’Ajuntament.\n“Pensem la plaça” es desenvoluparà fins a principis de desembre per a recollir les idees de tots els veïns i veïnes de la ciutat. D’aquesta manera, com a elements estructurants i transversals, es tindran en compte la sostenibilitat mediambiental i social, l’adaptació al canvi climàtic i la perspectiva de gènere.\nDurant el mes de novembre, arrancarà la fase de propostes de millora. Abans de Nadal, s’elaborarà un document amb les conclusions finals. Els resultats obtinguts d’aquest procés participatiu s’inclouran en la baremació del concurs d’idees, que es posarà en marxa per a dissenyar la futura plaça de l’Ajuntament.


Proximitats – MÊLÉE DE REPESCA | Lliga de MicroRelataires Catalans\nProximitats – MÊLÉE DE REPESCA\nFase competitiva: Mêlée de Repesca – LLMRC 2018\nTot comença quan ajornes l’anada al llit per llegir una estona més, i el temps esmerçat en la lectura s’estira i gairebé veus els primers raigs del sol en allitar-te. I inclús algun dia us creueu pel passadís, quan ella es lleva per anar cap a la feina. La cara d’estranyesa tradueix la distància que existeix actualment entre vosaltres. El bar de sota de casa facilita el teu absentisme i dilueix les possibles hostilitats d’aquesta crisi matrimonial. Regats amb cervesa, els mals tràngols desapareixen i fomenten les coneixences i el caliu. I, sense adonar-te’n, transcorres força hores entre alcohol per no compartir més estones de les que siguin de rigor amb la teva dona. I inesperadament, entre la boira d’una borratxera, et trobes l’abraçada, l’alè proper, el petó furtiu, robat o anhelat. T’aboques a la passió, que és fruit de la mancança, mentre et xiuxiueja el seu nom i et mossega el lòbul de l’orella.\nCom que l’ardor no s’ha calmat, cada matinada tornes a casa sabent que has de marxar-ne. Sols tens un únic dubte: quin to usaràs, maletes en mà, per confessar-li que ja no l’estimes a ella i que prefereixes el cos atlètic de l’Ángel Miguel.\nContrincants: 2, 3\n9 thoughts on “Proximitats – MÊLÉE DE REPESCA”\nEl ritme extenuant i la correcció en la seua composició decideixen el meu vot.\nDesprés de rellegir-los tots, em decideixo a votar per aquestes proximitats tan distants, per una història molt real explicada de forma molt i molt real.\n10/07/2018 at 2:49\nL’alcohol com vestuari que porta a la piscina a la que cal llançar-se. L’alcohol com valent company que t’incita a verbalitzar. Com el més covard dels companys, l’alcohol. L’alcohol que dilueix la realitat que fa mal convertint-la en boirina d’una esperpèntica i valleinclaniana realitat. Excuses, sense ser mentides; mentides que ens permeten agradar-nos més. Autodestrucció al cap i a la fi, i la puta barra del bar, confessionari de segles i segles. Ara que estic serè vull votar per aquest relat que caurà en picat com un cos que besarà el terrs en segons, des de la més alta barra del bar .\nVoto aquest relat per a la repesca. El trobo molt ben escrit, sobretot el primer paràgraf. I el segon m’ha demostrat que encara ens sorprèn l’amor no convencional.\nVot per aquest relat per la construcció i el sentit que li dóna a la distància, més el petit mini gir Ángel Miguel final…\nOnly can be only one! 🤺\n16/07/2018 at 8:26\nEl meu vot es queda aquí. El trobo més ric de vocabulari.\nVot aconseguit en segona ronda de votacions.\n17/07/2018 at 23:18\nPer què haig d’anar-me amb tu i no amb l’altra? Perquè em recordes al jo que vaig ser i del que he estat fugint fins el moment? Perquè tens el llenguatge que més em feia mal? El directe, el correcte. Perquè ets el mirall que vaig trencar a cops de cap? Perquè et vas portar el rom i em vas deixar el gel? O per tot alhora. O per res en concret. Aquest relat és el que mai no vaig saber escriure, el que aspiro a escriure quan es dilueixi la meva ironia. Abans de votar-lo per primera vegada ja ho havia viscut… i begut milers de vegades. Me’n vaig amb tu perquè tenint-te al meu costat m’asseguro que el meu passat torna sense cruspir-me.


À Punt estrena ‘La finestra esportiva’, cada diumenge de matí amb un esdeveniment esportiu en directe per la televisió - À Punt\nEl el CR la Vila i el CAU Rugbi València disputaran el primer partit de 'La finestra esportiva'\n15 de gener 2021 - 11:36\nEls amants dels esports tenen, a partir d’aquesta setmana, un nou espai matinal en la televisió d’À Punt, La finestra esportiva. L’estrena és el pròxim 17 de gener a partir de les 12:00 h amb duel del Grup B de la Divisió d’Honor B de Rugbi, entre dos equips històrics de la Comunitat Valenciana, el CR la Vila i el CAU Rugbi València.\nCanvi de seu a última hora\nEl partit es disputarà finalment al camp de rugbi del vell llit del Túria de València, davant la impossibilitat de jugar al seu camp per les restriccions de la Covid-19 imposades a la Vila Joiosa. Per això, els clubs s’han posat d’acord amb la intenció que aquest atractiu duel es puga celebrar amb les càmeres d’À Punt com a testimonis.\nLa finestra esportiva començarà a les 12:00 h en directe en la televisió d’À Punt Mèdia, amb la narració del periodista Gustavo Clemente i els comentaris de José Hurtado, director tècnic de la Federació Valenciana de rugbi, i de l’exjugador i exentrenador del CR la Vila, Ramón Pascual Devesa.\nEl partit enfrontarà els dos primers classificats, dos conjunts que compten els seus partits com a victòries. Encapçala la classificació el CR la Vila amb 33 punts i 7 partits disputats, mentre que el CAU és segon, amb un partit menys i amb 30 punts.\nTorna el programa ‘A Córrer’\nD’altra banda, el dissabte 16 de gener a les 13:00 h torna a la graella de la televisió d’À Punt el programa A Córrer, dirigit per Xavi Blasco sobre les carreres populars i l’actualitat del món del running.\nEs manté ferma l’aposta per la pilota\nDe vesprada, des de les 18:00 h, arriba una nova edició del programa Va de bo, amb la retransmissió en directe de la partida que acollirà el trinquet de Pelai de la XXX Lliga Bankia d’escala i corda entre els equips d’Almussafes i Vila-real.\nAmb l’estrena de La finestra esportiva del cap de setmana, À Punt Mèdia manté el seu suport a la visibilització dels èxits dels clubs i els i les esportistes valencianes.


Taronja sencera” es presenta a professionals i col·lectius juvenils – RiberaTV\nTaronja sencera” es presenta a professionals i col·lectius juvenils\nValència és la primera ciutat espanyola a oferir un servici per previndre i atendre la violència de gènere entre adolescents, anomenat “Taronja sencera”. Ho ha assegurat l’alcalde, Joan Ribó, durant la presentació d’este recurs municipal a professionals dels àmbits socials, educatius, culturals i associatius que treballen amb la població jove.\n“Taronja sencera” està formada per un equip de professionals que informen, acompanyen i ajuden les xiques i xics d’entre 14 i 17 anys i els seus familiars per evitar i eradicar comportaments de control, gelosia i violència psicològica en les primeres relacions de parella.\nPer la seua part, la regidora Lucía Beamud, ha explicat que els casos de violència de gènere entre els joves s’han d’afrontar d’una manera específica, ja que estos tenen experiències i una forma de relacionar-se i interactuar diferent.\nRibó ha detallat que “Taronja sencera” compta amb tres psicòlegs, dues dones i un home, una dissenyadora i un informàtic. Entre les seues funcions hi ha l’atenció psicològica individual i grupal, actuacions de prevenció, i la formació específica a associacions juvenils i professionals que treballen amb joves perquè sàpien detectar els primers indicis i poder intervindre de forma efectiva.\nTaronja sencera” es presenta a professionals i col·lectius juvenils added by Ribera Televisió on 6 octubre, 2021\nTorrent inaugura un tòtem i una ruta pel Vedat\nQuart de Poblet coordina un projecte europeu per a reactivar la mobilitat i creativitat juvenil\nCatarroja lliura els premis de la XXI edició del certamen de relat breu ‘Conta’m Dona’\nMassamagrell reprén l’homenatge a les persones majors\nTorrent mostra la seua solidaritat en la lluita contra el càncer


RELATS I CURIOSITATS: El Santuari de Bellmunt al temple de la Sagrada Família de Barcelona – La Vall del Ges i el Bisaura\nRELATS I CURIOSITATS: El Santuari…\nSi entrem a la basílica de la Sagrada Família de Barcelona per la façana de la Passió, la que queda a l’oest, trobarem just a la nostra dreta un dels impresionants vitralls que decoren l’interior de la basílica.\nAquest però té una particularitat especial doncs en el rosetó superior, a la seva esquerra, hi trobem un pètal amb l’anotació BELLMUNT.\nEs tracta d’un dels quatre vitralls amb advocacions marianes que hi ha al temple on hi són representats els bisbats de Catalunya. Els noms de les advocacions anotades del bisbat de Vic són la Gleva, Joncadella, i Ripoll en les rodones més grans, i els Munts, Portal, Far, Cabrera, Montgrony i Bellmunt en els pètals.\nCategories: El Racó de Bellmunt, Relats i CuriositatsBy Antoni Prat i Puig agost 15, 2018 Leave a comment\nPreviousPrevious post:CAMINADES ANTIGUES: Josep Torent i Garrigoles, excursió a Bellmunt, entre 1895 i 1917NextNext post:ARBRES MONUMENTALS: el Faig de la Font de l’Obi


Fora la UME de la Safor! - Indymedia Barcelona\nper Endavant-OSAN-La Safor\nCorreu-e: endavantlasafor@gmail.com\t 22 set 2011\nComunicat de rebuig per la presència i existència de la Unitat Militar d'Emergències (UME).\nDavant la presència de la Unitat Militar d’Emergències (UME) de l’exèrcit espanyol a la ciutat de Gandia, i a la nostra comarca, l’assemblea d’Endavant de la Safor vol traslladar a totes i tots els/les saforencs/ques el següent:\n- Les tasques desenvolupades i assignades a la UME mai haurien i han d’ésser desenvolupades per un cos o col•lectiu de caràcter militar.\n- Existeixen o, en el seu cas, podien crear-se col•lectius de caràcter civil que perfectament podrien desenvolupar les funcions atribuïdes a la UME.\n- La UME, en tant que unitat d’un exèrcit integrat en l’OTAN, forma part d’una institució responsable de milers de morts arreu del món, per la seua participació en nombroses missions destinades a mantenir les posicions de privilegi de les classes dirigents dels estats occidentals.\n- Aquesta unitat, en tant que constituent, també, de l’exèrcit espanyol, forma part d’un cos militar de caràcter colonial i estranger destinat a garantir, per la força, la” sagrada” unitat de l’estat espanyol , per mantenir i defensar així els interessos i privilegis d’uns pocs (les classes dirigents de l’estat espanyol) i els perjudicis d’uns molts (les classes populars catalanes).\n- Manifestem el nostre rebuig frontal a la presència d’aquesta unitat militar a la nostra ciutat i comarca, i reclamem responsabilitats als governs municipals, entre ells el de Gandia, que l’ han facilitada.\nFora la UME de les nostres muntanyes i pobles!\nFora les forces d’ocupació dels Països Catalans!


El ple extraordinari del proppassat dijous 17 de novembre ha resultat substanciós – Ajuntament de Castellolí\nEl ple extraordinari del proppassat dijous 17 de novembre ha resultat substanciós\nEl passat dijous 17 de novembre es va celebrar un ple extraordinari que, entre altres punts, va aprovar les ordenances pel 2012 i l’asfaltatge del carrer constància\nPle Castellolí 17 novembre 2011\nEl ple extraordinari que es va celebrar el passat dijous 17 de novembre a Castellolí va resultar amb força intervencions i aprovacions destacades. En primer lloc, és fonamental destacar l’aprovació de l’arranjament del carrer constància, gràcies al suport que el grup ERC-ApC (Esquerra Alternativa pel Canvi) va donar a l’equip de govern. El punt en qüestió correspon a un canvi de destinació d’una subvenció de fons europeus que inicialment estava enfocada a l’arranjament dels camins rurals de la zona dels masets.\nI és que aquest punt ja s’havia tractat (sense votació) en un ple anterior i els dos grups de l’oposició no van donar llur vot favorable (cal recordar que l’equip de govern compta amb dos regidors, mentre que els dos grups que fan oposició compten amb 2 i 3 regidors respectivament). CiU (Convergència i Unió) va traslladar la intenció de vot negatiu de manera inflexible atès que no veia la motivació de la proposta. Per la seva part, ERC-ApC va mostrar intenció d’abstenció argumentant que necessitava informació amb més detall per valorar la proposta; i a la vegada va demanar que se li fes arribar aquesta informació per poder estudiar un canvi d’intenció de vot. Amb aquests antecedents, i havent rebut la informació i estudiat els beneficis de la proposta, ERC-ApC hi ha donat suport i així es va poder aprovar aquesta modificació. Així que Castellolí pot celebrar que es faran aquestes obres, que ja s’han mostrat imprescindibles.\nUn segon punt important que es va aprovar (amb l’abstenció dels dos grups de l’oposició) van ser les ordenances per l’exercici 2012. No hi ha canvis respecte a les ordenances de l’exercici anterior: s’han actualitzat les quanties al valor de l’IPC (suposa augments aproximats del 3% en els rebuts de l’aigua, IBI i vehicles, i escombraries, per tal de cobrir amb més mesura en un 5% aproximadament). També es va aprovar, com s’havia sol·licitat a l’Ajuntament en precs i preguntes en un ple anterior, el fraccionament dels impostos de l’IBI i escombraries domiciliats, de manera que es pagaran en dos terminis en comptes d’un sol termini anual.\nUna altra aprovació destacada, i celebrada pel consistori, correspon a l’acceptació de l’ampliació de finançament pel departament d’educació. Cal remarcar que és una ampliació que atenua la important retallada del finançament per educació. Així, la demanda que l’equip de govern va fer al Departament d’Ensenyament mostrant la disconformitat amb la retallada en la subvenció rebuda ha estat sat


Venda Pis Girona Barri Vell | Ceigrup Inmobiliaries\nÀtic-Dúplex únic al Barri Vell\nCEIGRUP-F.COMPANY, Àtic-Dúplex en venda. La ubicació única d'aquest àtic-dúplex al centre de Barri Vell de Girona. La seva situació ens permet gaudir des de qualsevol punt de l'habitatge de vistes de la Catedral, així com de Sant Fèlix, i a pocs metres del paratge natural de la Vall de Sant Daniel. Ubicació privilegiada i exclusiva que ens permet gaudir de les seves vistes i el centre de la ciutat, tot això ens crea una pràctica vida. En entrar en aquest àtic dúplex, amb ascensor directe i privat, percebem la seva gran amplitud i comoditat, gran sala d'estar amb alts sostres de doble alçada, cuina de disseny amb gran finestral i vistes al Barri Vell, molt lluminosa, terres de fusta natural, es completa amb dues habitacions i un bany de disseny. Accedim a la planta superior, per escala situada al menjador, creant sensació d'amplitud, a la part superior disposem de dues habitacions amb bany i una zona estudi obert a doble espai sobre la sala, amb sortida a la seva àmplia terrassa on poder gaudir de les càlides nits d'estius, amb unes vistes de postal. Habitatge situat en una finca règia, on en la seva restauració s'ha tingut en compte fins al més mínim detall. En el hall d'entrada a l'edifici, així com la mateixa escala s'ha conservat les parets de pedra originals, combinant-la amb detalls moderns i còmodes. L'habitatge disposa de calefacció dues places d'aparcament en el mateix edifici (privilegi al Barri Vell) i trasters.