Bibliopoètiques: de juny 2011\nDia X, hora 0 i l'aeroport de qualsevol indret\nBenvinguda la percepció de les\ncoses apreses i la presència de\nÉs bo conèixer el món i noves rutes,\nmenjar pels ulls la idea que esperona\na viure cada instant gelosament\nperquè l'instant és sempre irrepetible.\nI, embarco avui. Un dia fred i clar.\nUn dia que destil·la arpegis d'aire,\nun fals aplec de veus amb gust de pols.\nL'aeroport és una taca humana,\ncromàtica patum a flor de pell,\nombra i colors d'imatges ja perdudes,\ncossos ignots petjant el marbre gris.\nEl vol porta un retard de dues hores.\nQui atura els improperis de la gent?\nLa bilis negra o verda sura lliure\ni es pot aprendre el tast solcant els mots!\nLa boira es menja el sol, rogent i mític.\nEl vent udola foll, misteriós,\nviola l'equilibri de les coses\ni plora entre l'escuma dels adéus.\nUn hemistiqui es gronxa als fils de l'aire\nsota el mannà tan dolç que espolsa el glaç.\nI l'aigua de la pluja esquitxa els versos\nque em mullen mentre pujo a l'avió...\nEtiquetes de comentaris: aeroports, aprendre, boira, equilibri, esquitxar, Farell [Maria S.], món, percepcions, pluja, udolar, ulls, versos, viatges\nHi vas gaudir del goig de tenir una casa,\nde mirar els llargs capvespres d'autumne,\ntransparents i extensos,\ndamunt una ciutat i un camp que t'estimaves,\ncossiols d'alfàbegues a la terrassa\ndes de Santa Àgueda a Sant Andreu,\nllimoners i palmeres.\nHi vas gaudir en fer projectes de viatges solitaris,\nen trobar amistats\nincidentals i fugisseres,\namants que vas voler profundament,\nl'immens plaer de sentir per un instant\nque et posseïa intensament la vida.\nEtiquetes de comentaris: alfàbrega, amistat, amor, estimar, Jaén i Urban [Gaspar 1952-], llimoners, palmeres, sentir, tardor, transparència, viatges, vida\nLa miro, menuda com és, entre els meus dits,\nrodona i blanca com les llunes que pintava\na escola quan no sabia que el dolor pren\nforma esfèrica i sempre torna a començar.\nAra és la llengua qui la mira, la interroga\nen la foscor humida de la boca, la deixa\nfinalment passar, creuar boscos de saliva\nque la duran al país de la por. Però\nella coneix els camins sense haver-hi estat\nmai, ella, menuda com és, rodona i aspra,\nsap en quina direcció queda la vena\nque pateix, com adormir lentament el cor,\ncom empolsimar els capil·lars, com desteixir\nels teixits. On ha après el pacient ofici\nde la misericòrdia? Ella, menuda,\nrodona i lenta com les llunes que pintava\na escola quan no sabia que el descans pren\nEtiquetes de comentaris: aprendre, boscos, cabanes, camins, començar, descans, dits, escoles, Gorga i López [Gemma 1968-], interrogar, llunes, mirar, misericòrdia, persones, saliva\nEl meu cervell era unes golfes.\nAnant de la feina a casa m'he aturat al pont\na mirar l'autopista que passa per sota.\nEl cel està ennuvolat i l'aire és suau,\nsón suaus les mans de la pluja.\nTinc tot d'embulls al cap, a les golfes dels anys,\ndels enuigs, d'aquests neguits de sempre:\nportar l'ésser humà a la mida del món.\nTrad.: Elordi i Laia Noguera\nPublicat per Teresa Grau Ros a 13:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: caos, Carver, ésser, mar, mesura, món, neguits, persones, pluja, poesia suau, ponts, Raymond [1938-1988], Uribe Urbieta [Kirmen 1970-]\nCom sé que t'agrada la mar\nCom sé que t'agrada la mar,\nigual d'intensament i senzilla\n-tal vegada a esquits de llavis-,\nem sé capbussada en la flaire\ndel teu record d'aigua\n(com una gavina\nque em surava en la pell)\nMarisol González Felip. Paraula del retorn, 2002\nEtiquetes de comentaris: aigua, González i Felip [Maria Soledat 1962-], mar, Martí i Pol [Miquel 1929-2003], pell, poesia breu, poesia marítima, retorn, surar\nel material temàtic de la música és\nl'equivalent de la trama en l'obra\nliterària. Però tant en el cas de la\nmúsica, com en el de la literatura,\nl'escultura i la pintura, no té cap\nmena d'importància el fet de conèixer\nl'origen del subjecte o del tema. En\ncanvi, però, sí que en té veure com\naquella matèria ha estat tractada. En\naquest com rau justament tota la\npreparació, la força expressiva, la\ncapacitat de construir, la personalitat\n(...) Tot artista té el dret a basar-se\nen un art precedent; més encara, no només\nel dret sinó fins i tot el deure de fer-ho.\nI aleshores, ¿per què no podem atribuir\ntambé a l'art popular l'objectiu d'alimentar\nles nostres arrels?\nBéla Bartók, dins,\nEtiquetes de comentaris: arrels, Bartók [Béla 1881-1945], Clemons [Clarence 1942-2011], construir, Habana con Kola (Grup musical], Huch [Jaume], Ilabaca [Pascuala], música, Naia (Grup musical), Riu (Grup musical)\n"Pels graons del so camino\nel teu aire..."\nPer les gemmes dels dits,\npessigolles de notes,\nl'arc de l'aire i la lluna\ngronxen l'au d'un nou cant.\nUn nou cant de ningú\nque amb les ales esteses\nporta llum a la ploma.\nI la llum sé que ets tu.\nPròleg de J. Llavina\nEtiquetes de comentaris: aire, caminar, cants, dits, Farell [Maria S.], gemmes, graons, llum, lluna, poesia breu, sons\nJo també vaig tenir un amor secret\nquan tenia set o vuit anys.\nElla no ho sabia.\nMai no li vaig dir res.\nUn somriure era el nostre únic pont.\nFa poc vaig somiar en ella.\nGarlandes, brides d'or de cavalls blaus.\nEm va fer anar en un racó i em va preguntar:\n"T'ha anat bé voltant pel món?\nHas tingut sort?".\nCrec que li vaig dir que no.\nI abans de caure a l'abisme em va dir:\n"Sempre he sabut que m'estimes".\nNo sé si ens és possible tornar enrere,\nsi hi ha alguna manera d'escollir de nou\nencara que sigui només una miqueta.\nDesprés d'una setmana d'aquell somni\nens vam trobar al carrer.\nLa nostra conversa\nno es va assemblar a la del somni.\nIgual que fa tants anys.\ntret d'un somriure,\nno li vaig dir res.\nTrad. de Jon Elordi i Laia Noguera\nEtiquetes de comentaris: abismes, camins, conversar, garlandes, saber, somnis, somriure, trobades, Uribe Urbieta [Kirmen 1970-], veritat\nMontserrat Abelló. Àgora poètica. 2008\nDirecció: Mari Chordà\nEtiquetes de comentaris: Abelló [Montserrat], conèixer, esperança, estimar, llavis, música, percebre, sostenir, temps, ulls\nMon cor és l'Occeà ont sense treva\nles ones s'hi arrestellen ab dalit.\nÉs la bóta immortal de les Denaides\nque'n les fonts de la vida vull omplir.\n"Més, més", sento que'm crida a totes hores\n"Aquí'n tens més", li dich.\n"Més, més!", torna a cridar, y esta paraula\nressona constantment dintre de mi.\nHe devorat tres quarts de ma existència\ny sempre'l mateix crit!\n-Só foll?, -tot cavilós a voltes penso.-\nPodré lograr, cor meu, ferte feliç?\nY'l cor entre sospirs de fonda engunia,\ncontesta forcejant dintre del pit:\n-Quan no'm taqui de llot les blanques ales,\nllavors y sols llavors, esper que sí.\nEvelí Dòria i Bonaplata. De sol a sol, 1899\nEtiquetes de comentaris: Banc Mundial, biblioteques, creixement sostenible, decidir, Dòria i Bonaplata [Eveli 1862-1921], emprenedoria, Foix [J. V. 1893-1987], llum, poesia econòmica, Rebassa [Carles]\nAprendrem a sumar idees,\nrestar dogmes adquirits,\ndividir les preocupacions,\npotenciar la solidaritat.\ncultivar actituds dialogants,\nrespectar la diversitat de les espècies,\nen un jardí on creixen les paraules\nsense fruits prohibits.\nAssumpció Forcada, dins\nPoemes per a un món millor. 2002\nEtiquetes de comentaris: actituds, creixement sostenible, cultivar, diversitat, Forcada [Assumpció 1947-], fotografies, Grau Ros [Teresa 1959-], món, persones, poesia botànica, poesia del cor, respectar, sumar, tolerància, valors\nAquesta au, que ofereix un rotit excel·lent,\nse serveix sobre llesques de pa torrat i\nbanyada amb el seu suc i llimona. Es trinxa\ncom la gallina i, després d'haver-ne alçat\nles quatre parts principals ja dites, es\ntalla transversalment la carcanada en parts\nJoan Perucho (Monstruari fantàstic, 1976)\nPublicat per Teresa Grau Ros a 12:24 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: becades, cuinar, maig, mar, persones, Perucho [Joan 1920-2003], Raimon [1940-], verd\nAl Jordi, a l'Anna,\na l'Antoni i, sempre,\nEl capvespre s'imposa\nlentament i segura,\ni s'encenen els llums de les parades\nque oscil·len amb la mica de vent.\nEntre glops saborosos de te,\namarat de l'aroma de menta,\nveiem, de la claror esvanida,\nsorgir Sírius, l'astre brillant;\nara Proció, Betelgeuse...\ni el cenyidor d'Orió\ni l'Auriga i Gèmini\ni, a llevant, il·luminant-se, Leo...\nA sota la terrassa\nun paisatge canviant i sempre viu:\nencantadors de serps,\nvenedors de misteris,\nEn acabat, senyoregen les parades de broquetes de carn,\nd'albergínies i de peix fregits,\nque es vesteixen de gent que s'hi asseu\nI quan la nit ja és fosca,\nen un cercle que es fa i es refà sense presses,\ncom si el vent se n'endugués les cendres\ni hi menés nova llenya per mantenir el caliu,\nse sent, sobre el silenci, la rítmica música\ndel rebab i el tar,\ninstants sublims traçats per unes destres mans\nensinistrades a desvetllar\nun art ocult\nque amagava la càlida nit.\nCarles Duarte i Montserrat. La tierra y el sueño = La terra i el somni, 2000\nPublicat per Teresa Grau Ros a 17:07 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bellesa, colors, Duarte i Montserrat [Carles 1959-], estels, instants, llum, Marràqueix, Trujillo [José Ramón], vida, Zimmermann [Marie-Claire]\nNo hem posat nom a les pedres\nNo hem posat nom a les pedres.\nEns havien esperat.\nAmoixar-nos com còdols.\nEns fa l'aigua.\nMira aquest nucli de gavines.\nPassen i diuen.\nS'aturen a l'aigua.\nDeixen la platja plena de petjades.\nEns deixem caure.\nQue ens faci el vent.\nPublicat per Teresa Grau Ros a 15:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: còdols, gavines, Noguera i Clofent [Laia], pedres, petjades, precedir, Premi Miquel de Palol 2009, vent\nT'has adonat que de pressa passa la vida?\nQuan ets petit, no t'adones de res\nt'és suficient amb passar-t'ho bé.\nQuan ets adolescent,\nel rellotge va per a tu molt lent\nvoldries créixer més.\nQuan arribes a l'edat madura\nsucceeix a l'inrevés.\nA l'arribar a la tercera edat\nés quan t'adones de veritat\nlo ràpid que ha passat.\nÉs tard ja per tornar a començar\ni el que has de fer és gaudir\nsense enyorar el temps passat.\n2n premi juvenil A\nDaniel Asín Díaz\nPublicat per Teresa Grau Ros a 14:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: actituds, adolescents, Asín Díaz [Daniel], enyorar, gaudir, IES Can Vilumara, infantesa, persones, present, Trias [Andreu], XIVè Certamen Poètic Andreu Trias\nPublicat per Teresa Grau Ros a 18:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Carner [Josep 1884-1970], falcons, Serrat [Joan Manuel 1943-]\nAquestes branques baixes t'ofereixen\nEn l'ordre que m'imposo\nvoluntat d'estimar i aquest recurs\nMiquel Martí i Pol. L'hoste insòlit, 2000\nPublicat per Teresa Grau Ros a 17:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ametlles, branques, De Souza [Rosalia], estimar, fruits, Grau Ros [Teresa 1959-], Martí i Pol [Miquel 1929-2003], paraules, persones, poesia honesta, sentiments\net porta a preguntar-te si quatre passes\n(Fragment, p. 81)\nJoan Brossa. La Revolta poètica de Joan Brossa, 2003\nEtiquetes de comentaris: Brossa [Joan 1919-1998], caminar, mar, pluja, poesia visual, sol, Stefanović [Katarina]\nPer què neix un poeta?\nQui ens dirà per què neix un poeta? ¿Quin atzar o\nquina justa harmonia d'elements, combinació perfecta\nde bona i mala astrugància, precipita aquest do que\nconverteix qualsevol fantasma en poesia corpòria,\nen poesia de pedra picada, en poesia perdurable\ncom el foc precipitat que sorgeix dels volcans\nQuan penetrem, però, en la cripta de la poesia i\nsentim l'aire immòbil, sabem que hem traspassat el\nllenguatge dels significats, el quotidià, el de\nl'inventari, el de la reducció del temps a espai,\ni hem penetrat en el llenguatge dels significants,\nen el qual els mots tenen carnet d'identitat i de\nconduir i tot, si m'apuren, de tal manera que els\nmots s'acoblen, es lliguen, fan gravitar la pròpia\nidentitat de tal manera que el poema, aquesta\nrealitat que ens ofereix el poeta, només tangencialment\ni remota té a veure amb aquells detalls tan\ntranquil·litzadors que sabem del poeta.\nMaria Aurèlia Capmany, dins,\nEtiquetes de comentaris: actituds, Capmany [Maria Aurèlia 1918-1991], Martí i Pol [Miquel 1929-2003], persones, poesia corpòria, poesia ètica\nNi el colom d'ales més blanques\nni l'escuma ni el cotó\npoden fer-nos més claror\nque la llum que als teus ulls tanques.\nNi les flors dalt de les branques\na l'estiu o a la tardor\nescampen més resplendor\nque el teu nom, Blanca de Blanques!\nEtiquetes de comentaris: amistat, blanc, branques, estiu, flors, Guasch [Carme 1928-1998], llum, tardor\nque cada instant es pensa i es commou\ni, com si cancel·lara les paraules,\nes busca al gest i s'abriga de gestos.\ni, com si renunciara a algun destí,\nes dona al pas i es construeix de passos.\nEtiquetes de comentaris: amor, caminar, commoure, construir, gestos, mesura, ordre, Pascual [Teresa 1952-], poesia amorosa, poesia sublim, rebels, silenci\nCom el sol de primera hora a l'estiu\nque calladament entra per la finestra\nper tocar amb dits amorosos\nfins les coses més petites\ndel nostre dormitori al fons de la casa,\nel teu amor al llarg dels anys\na poc a poc ha fet el seu camí\ndins les vetes més fondes de la meva foscor.\nD. Sam Abrams. Into footnotes all their lust = Tot el desig a peu de plana, 2002\nTr.: D. Sam Abrams i Enric Sòria\nEtiquetes de comentaris: Abrams [D. Sam 1952-], amor, calladament, dormitoris, estimar, estiu, fondària, llum, petit, poesia amorosa, sol, vetes\nels mots de créixer i d'estimar, i el nom\nPr.: Maria Aurèlia Capmany\nEtiquetes de comentaris: claredat, créixer, essencial, estimar, Martí i Pol [Miquel 1929-2003], pluja, poesia breu, senzillesa, tarda\nLes persones emprenedores socials representen\nper al canvi social el que les emprenedores de\nnegocis per a l'economia. Segons David Bornstein,\nes tracta de gent amb iniciativa i creativitat\nque qüestionen l'status quo, aprofiten\nles noves oportunitats, no es rendeixen i acaben\ntransformant el món que les envolta.\nDavid Bornstein. Cómo cambiar el mundo, 2005\nEtiquetes de comentaris: actituds, Bornstein [David], Cordeiro [Vera], creativitat, emprenedoria, Fernández-Aballi [Ana], Holanda, Ibáñez [Conxa 1929-], iniciativa, persones\nTot l'amor que la vida ens ha donat\nens l'ha robat dels nostres fruits.\nI què hem de fer? Sentir joia del guany\no tristor pel futur marcit?\nAmor, sents que la tarda té raons\nque cap lluna no sap com habitar.\nEtiquetes de comentaris: bellesa, emocions, estimar, fruits, Llorca [Vicenç 1965-], lluna, poesia breu, sentir, tardes, vida


12x12 Congress / Premis Dona TIC\nAvinguda Diagonal, 177 - Barcelona\n12x12 CONGRES, LA TROBADA DE CAP D´ANY DE LES TIC CATALANES\nUn cop més arriba el cap d´any i el moment de fer balanç del que ha passat en el món TIC. També és el moment d´acomiadar l´any amb una copa de cava en companyia dels col·legues que durant tot l´any ens hem esforçat a acostar la Transformació Digital a tot el teixit empresarial de Catalunya.\nInscriu-te ara gratuïtament a la festa de cap d´any de les TIC catalanes.\nSegons dades de la Comissió Europea, només un 30% dels prop de 7 milions de persones que treballen en el sector de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) a Europa són dones. Un dels problemes principals és que les noies no volen ser enginyeres i per això cal revertir aquesta tendència i animar-les a cursar estudis cientificotècnics, el que es coneix com STEM (Science, Technology, Engineering and Math).\nEls Premis Dona TIC tenen el doble objectiu de reconèixer el paper fonamental de les dones en l’àmbit professional, empresarial i acadèmic de les TIC i esperonar les nenes i dones joves a estudiar enginyeries i assumir posisions de lideratge en el sector.\nEn breu publicarem el programa complet de l´edició 2018 del 12x12Congress i els Premis Dona TIC que ja us avancem que comptarà amb ponències de rellevància, algunes novetats que us agradaran i la presència de rellevants personalitats.\nReserva ara la teva plaça inscrivint-te gratuïtament, aquí


«Una de las rareses literàries més aplaudibles del panorama narratiu actual.» Ponç Puigdevall, Quadern (El País) «La sorpresa més grata de la literatura catalana del nostre temps.» Àlex Susanna, Avui «Un narrador de primera categoria.» Santos Sanz Villanueva, El Cultural (El Mundo) Un viatge compassiu al país dels morts, un cas d'assassinat que acaba amb la més llòbrega i sinistra de les trobades, i un inoblidable dia d'estiu en què la historia política i la història privada s'entremesclen fins que l'espurna de la coincidència ho il·lumina tot. Els tres relats que conformen aquest llibre, i que van del futur al passat, també són, a la seva manera, un «Infern», un «Purgatori» i un «Paradís». Els tres flueixen entre la sàtira i la meditació, entre la denúncia i l'escolta, entre el gran estil i les baixeses realistes, entre la introspecció moral i l'anàlisi d'una actualitat convertida en camp de maniobres de la fi ció. Infern, Purgatori, Paradís és una novel·la política que se situa més enllà del bon relat i de la crònica fidedigna, allà on la imaginació fa saltar les juntures del que és conegut i previsible, dels afectes i les passions, dels prejudicis i els judicis sumaris, del que ensordeix i el que fa enfurismar. La seva proposta per a l'esperança és el mateix llenguatge de la literatura.


El perill d’esfondrament d’un edifici provoca un tall de circulació en un tram del carrer d’Argentona - Ajuntament de Mataró\nEl perill d’esfondrament d’un edifici provoca un tall de circulació en un tram del carrer d’Argentona\nA l’immoble s’han de fer treballs d’apuntalament\nL’Ajuntament va activar ahir a la tarda el Sistema Intern d'Atenció a Urgències (SIAU) atès el perill d’esfondrament d’un edifici al carrer d’Argentona, núm. 24, un immoble de planta baixa i dos pisos.\nEls propietaris d’aquest edifici tenien la previsió d’iniciar-hi obres interiors i donat l’estat de l’edifici s’havia apuntalat. Els problemes han sorgit amb la paret mitgera que es troba entre aquest edifici i el contigu (el que s’està construint a la cantonada Muralla de la Presó amb carrer d’Argentona) que estava molt malmesa. El dimecres a la tarda aquesta va cedir i els Bombers van procedir a apuntalar provisionalment el sostre de la planta baixa per evitar el perill de despreniments.\nUna vegada inspeccionat l’estat de l’edifici, els tècnics de l’Ajuntament i la Policia Local van decidir tallar la circulació i el pas dels\nvianants del carrer d’Argentona, en el tram del carrer d’en Moles i la Muralla del Tigre, atès el perill d’esfondrament de l’immoble.\nL’edifici del carrer d’Argentona no estava habitat però per precaució s’ha desallotjat la part davantera de la casa annexa ocupada per una botiga.\nPel que fa a l’afectació al trànsit, l’accés de vehicles al carrer d’en Moles està restringit als veïns i als usuaris de l’aparcament públic de La Riera i a la sortida són desviats pel carrer d’Argentona, que canvia de sentit, fins a La Riera. A més, s’ha tret temporalment la pilona situada a La Riera, situada a la cantonada amb la Muralla dels Genovesos, per permetre la lliure circulació dels vehicles en aquest vial.\nEstà previst que aquestes mesures es mantinguin fins que finalitzin els treballs d’apuntalament de la façana i de consolidació de l’edifici perquè no comportin cap perill per als ciutadans.


L'assassí d'Orlando no va disparar contra els negres perquè "ja han patit prou" - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'assassí d'Orlando no va disparar contra els negres perquè "ja han patit prou"\nInvestiguen si Mateen volia atemptar en parcs temàtics, perquè n'havia visitat dos últimament\nefe | orlando 16.06.2016 | 00:00\nLa policia d´Orlando i la FBI continuen buscant evidències a la discoteca reuters\nLa supervivent de l'atemptat d'Orlando Patience Carter va explicar que l'assassí, que havia declarat la seva lleialtat a l'Estat Islàmic (EI), va prometre no disparar contra els ciutadans negres perquè ja "han patit prou", segons va publicar ahir el diari nord-americà The New York Times. Omar Mateen va dir a la jove: "no tinc problemes amb les persones negres... Això és sobre el meu país".\nAlguns dels 30 supervivents hospitalitzats -sis d'ells encara en estat crític- van relatar el terror i el dolor de la massacre més gran viscuda als Estats Units des dels atemptats de l'11 de setembre del 2001. Els trets van començar cap a les dues de la matinada, quan 320 persones omplien la sala de festes. "Al principi vaig pensar que era una pistola amb projectils de plàstic o el DJ punxant el so d'un tiroteig", va afirmar Carter.\nUn cop fora de l'edifici, després de ser conscients del perill que vivien, Carter i una amiga, Tiara Parker, es van adonar que havien deixat enrere una companya. Van decidir tornar a buscar-la, i es van retrobar als lavabos de la discoteca. Mateen les va seguir fins allà, on va disparar una ràfega de trets que va posar fi a la vida de la seva amiga. "Estava en xoc. Vam passar d'estar passant-ho molt bé a la pitjor nit de les nostres vides en qüestió de minuts", va explicar Carter.\nEl pare nega que fos gai\nPer part seva, Mir Seddique, pare de l'autor de la matança d'Orlando, va afirmar que coneixia el seu fill i no creu que fos homosexual, i també va destacar que no li perdona el mal que va fer a la discoteca Pulse. "Ho dubto", va respondre quan se li va preguntar si era cert que Mateen tenia tendències homosexuals, com s'ha rumorejat tenint en compte testimonis d'alguns assidus a la discoteca. Mir Seddique va assenyalar també que no sabia res del que el seu fill planejava, i que si ho hagués sabut l'"hauria aturat", així com va demanar perdó a les víctimes i als seus familiars.\nLes autoritats investiguen si l'autor de la matança d'Orlando de diumenge de la setmana passada tenia en el punt de mira altres objectius, com un parc temàtic. La companyia Disney va rebutjar comentar les informacions que apunten que el jove, de 29 anys d'edat, havia visitat a l'inici del mes de juny un dels seus parcs temàtics a Orlando.\nUn oficial vinculat a la investigació va dir al diari Orlando Sentinel que Mateen havia visitat una sèrie de propietats de Disney a la zona d'Orlando des del mes d'abril passat. Un altre oficial de policia va assenyalar que no està clar si en una altra visita a Disney World fa dos o tres mesos va actuar com si fos un simple turista.\nAltres mitjans de comunicació asseguren que la seva visita a l'inici del juny a Disney Springs, un centre comercial adjacent al parc de Disney, va coincidir amb una setmana per a la comunitat gai en aquest recinte.\nMateen, casat dues vegades i pare d'un nen, "de vegades s'asseia en un racó a beure sol, i altres vegades s'emborratxava tant que era sorollós i bel·ligerant", va assenyalar al diari Orlando Sentinel Ty Smith, un client habitual de Pulse. Un altre parroquià del local, Kevin West, va explicar a Los Angeles Times que intercanviava missatges amb Mateen en un aplicació de cites per a homosexuals.\nLa vídua de Mateen va estar amb el seu marit al parc temàtic Disney World.


Associació Comarcal d’Empresaris del Berguedà - El Polígon d'Olvan, una necessitat urgent pel Berguedà\nEl Polígon d'Olvan, una necessitat urgent pel Berguedà\nUna prioritat econòmica comarcal per atraure la instal·lació de noves empreses de base industrial al Berguedà i la creació d’ocupació\nSegons s’extreu de l’últim informe territorial de la Diputació de Barcelona, només un 13 % de les empreses del Berguedà pertanyen al sector industrial, un percentatge que ha baixat respecte l’any anterior, convertint-lo en l'únic territori de la demarcació de Barcelona que perd ocupació i empreses del sector industrial\nLa finalització, promoció i comercialització del Polígon d'Olvan (sector d’activitats econòmiques Rocarodona-Olvan) ha de ser, des del punt de vista de l’ACEB, una prioritat econòmica comarcal per atraure la instal·lació de noves empreses de base industrial al Berguedà i la creació d’ocupació, com també per permetre l'ampliació de les empreses existents.\nTal com evidencia la base de dades de Polígons i Empreses del Berguedà, la comarca necessita una ampliació de l’oferta de sòl industrial. Actualment, els polígons es concentren en pocs municipis, amb un alt percentatge d’ocupació (70 % o més) i en alguns casos amb data de construcció anterior al 1970.\nEl Polígon d'Olvan suposa 53 hectàrees noves de terreny pel sector industrial, ampliables a 100 segons l’Institut Català del Sòl (el principal polígon de la comarca, La Valldan, en té 36). La superfície d’Olvan és doncs, molt superior a la mitjana dels polígons de la demarcació de Barcelona (19 hectàrees segons un informe de la Diputació de Barcelona). Més important encara, aquesta superfície permet encabir parcel·les de grans dimensions, molt important per a la indústria formada per empreses de mida mitjana i en fase de creixement. De l’àrea total, 280.000 m2 de sòl es destinaran a activitats econòmiques i industrials amb 180.412 m2 de sostre edificable, i 250.510m2 es destinaran a sòl a vials, espais lliures i equipaments.\nPer Josep Fígols, president de l’ACEB: “El Berguedà ha de posicionar-se com un lloc atractiu per la implantació de grans empreses, el polígon d’Olvan és una oportunitat i això passa per treballar conjuntament des de l’àmbit públic i privat per accelerar l'inici de les obres”.\nI afegeix: “Aquest projecte ha de ser real el més aviat possible, no podem perdre l’oportunitat que suposa acollir noves empreses a la nostra comarca aprofitant la demanda que hi ha actualment de sòl industrial de grans dimensions, pels llocs de treball que implica, per les sinergies amb la resta de sectors econòmics, i per la millora de serveis i infraestructures que es deriva del pes de les empreses”.\nConsulteu aquí l'ampliació d'informació tècnica del PAE Olvan\nDarrera modificació el Divendres, 04 Agost 2017 10:52\n« Signat el Pacte per la Reforma Horària\tL'ACEB pel dret a decidir »


El Centre Cultural Mario Monreal acollirà aquest dissabte 17 de gener el concert de “Dómisol Sisters”\n13 de gener 2015\nL'actuació d'aquesta agrupació especialitzada en música americana i swing s'emmarca dins de la programació trimestral d'hivern que organitza la delegació de Cultura de l'Ajuntament de Sagunt\nEl Centre Cultural Mario Monreal de Sagunt acollirà aquest dissabte, 17 de gener, a les 19.30 hores, el concert de “Dómisol Sisters”, una agrupació especialitzada en el gènere del swing i en la música americana dels anys trenta i quaranta. L'actuació s'emmarca dins de la programació trimestral d'hivern que organitza la delegació de Cultura de l'Ajuntament de Sagunt.\nLa delegada de Cultura, Maribel Sáez, ha convidat a tots els veïns “a gaudir de l'actuació d'aquest grup valencià que ens farà passar una estupenda vetlada amb l'originalitat dels seus temes i el seu vestuari, així com amb els ritmes de swing i música americana que interpreten tan magistralment. Des de la delegació de Cultura apostem una vegada més en la nostra programació pels grups locals i valencians”.\nAquest grup valencià presentarà el seu segon disc Get on board, un àlbum ambientat en l'Amèrica dels anys trenta. En les seues actuacions, els Dómisol Sisters traslladen al públic a l'època daurada del swing i ho fan amb un toc d'optimisme. A més, evoquen a algunes de les formacions vocals d'aquella època, com és el cas de les Andrew Sisters, mitjançant harmonies tancades i un gran protagonisme de la veu. Així mateix, fan un recorregut per tots eixos clàssics que s'escoltaven en la ràdio des de l'altre costat de l'Atlàntic, en una època en la qual encara era difícil conèixer què passava per la terra de les oportunitats, quan les seues músiques sorprenien a qualsevol que les escoltara.\nL' agrupació interpretará els següents temes: I'm gonna sit right down and write myself a letter, Sing sing sing, Ain't misbehaving, Chatt"A"train, Stormy weather, Love me or leave me, Gee baby, Tain't what you do, Minnie the moocher, Night and day, L.O.V.E., Baby won't you please, All of me, Mr. Sandman, On the Sunny side of the street, Don't get around much anymore, Lullaby of Birdland, In the mood i After you've gone.\nEls interesats podran gaudir del concert per un preu d'entrada de set euros.


Sebago Dan Polaris RGB Negre comprar i ofertes a Dressinn\n8.5 Black / Red 10 Black / Red\nDescripció Sebago Dan Polaris RGB\nFabricades en cuir llis per resistir la prova del temps i cosides a mà amb la màxima artesania, aquestes originals 4 temporades rellisquen en els mocs de mànec de cèntim beefroll amb forro superior i sense folre de cuir.\nLa seva sola sola de goma d’escuma està plena d’història de la marca, el seu model extret dels arxius Sebago, és el que els dóna el seu nom glamurós:\nla sola Polaris és suau, lleugera, flexible, resistent a l'aigua i combina la tracció amb l'estabilitat.\nIdeal per a un vestit informal, totes les parelles de '' Dan Polaris '' són un homenatge a la passió dels fundadors de Sebago i seran la seva estrella guia en un temps imprevisible.\nSi estàs buscant una botiga online especialitzada en material de moda , descobreix dressinn. Com a distribuïdors oficials de la marca Sebago, tots els productes de moda que tenim en catàleg tenen la total garantia de Sebago. Selecciona una de les categories de Calçat home i descobreix milers de productes de Calçat home per practicar el teu esport favorit. Estàs interessat en Sebago Dan Polaris RGB? Si tens qualsevol dubte abans o després de fer la compra, contacta’ns a través de l’apartat de contacte o per telèfon i t’ajudem. No esperis més i fes la compra a dressinn!\nCaracterístiques Sebago Dan Polaris RGB\nTecnologias Sebago Dan Polaris RGB\nSostenibilitat Sebago Dan Polaris RGB


Celebrant els 100 anys d’ençà que Cecil Chubb va fer donació de Stonehenge a la nació - naturalesanone\nPrincipal naturalesaCelebrant els 100 anys d’ençà que Cecil Chubb va fer donació de Stonehenge a la nació\nCelebrant els 100 anys d’ençà que Cecil Chubb va fer donació de Stonehenge a la nació\nDivendres, 26 d’octubre de 2018, se celebra el centenari del magnànim gest de Cecil Chubb: convertir Stonehenge a l’atenció de la nació. Annunciata Elwes explica com va sorgir.\nEn una època en què Stonehenge ha estat assetjat constantment per carregadors de turistes, escolars i neo-druides en flor de llit de flors, costa de creure que aquest antic monument fos en mans privades. No obstant això, fa tan sols unes quantes generacions fins que ho va ser, fins que l'advocat Sir Cecil Chubb el va donar a la nació fa 100 anys.\nExtraordinàriament havia adquirit l'antic monument en una subhasta, el lot 15 d'una venda, amb 30 hectàrees de terres adjacents, per impuls de tres anys abans, per una suma príncep de 6.600 £, perquè considerava que un home de Salisbury l'hauria de comprar. '.\nEll el va regalar a la seva dona com a regal d'aniversari. Sembla ser que no estava gaire satisfeta, després d’haver-lo enviat a la subhasta al Palace Theatre, Salisbury, per comprar algunes cadires.\nCountry Life també hi va participar. Abans de la subhasta, el setembre de 1915, una petita foto en blanc i negre del més famós cercle de pedra britànic va aparèixer a les pàgines de la revista com a addenda als detalls de Messers Knight, Frank i Rutley per a l'Abadia d'Amesbury a Wiltshire.\nUn anunci de Stonehenge de 1915 a Country Life © Country Life Picture Library\nLa trista veritat és que no era rar que les finques venudes fossin venudes durant la Primera Guerra Mundial, normalment després de la mort d’un hereu. De fet, el fill de Sir Edward Antrobus, a la família del qual havia estat Amesbury des del 1825, va ser assassinat a Bèlgica durant els primers mesos de la guerra i, després de la seva pròpia mort el 1915, el seu germà va posar el seient familiar al mercat, ja que un tot o en lots.\nTot i que va ser una atracció popular des de l’edat mitjana, quan Chubb va lliurar Stonehenge a la nació, el 26 d’octubre de 1918, es trobava en un estat de reparació deficient, a causa que els visitants del segle XIX escorcolaven parts de les pedres com a records i es rascaven. els seus noms i moltes de les pedres es van mantenir al seu lloc amb puntals de fusta.\nFoto: col·lecció George Grantham Bain, Biblioteca del Congrés dels Estats Units\n"La compra d'impuls de Chubb va suposar un punt d'inflexió en la història de com Stonehenge es va transformar de la ruïna descuidada a tresor nacional", afirma Kate Mavor, directora general de Patrimoni anglès.\n"La seva candidatura guanyadora va posar en marxa un programa de cura i conservació tant del monument com del paisatge circumdant, que continua avui i que tindrà com a fita important la supressió de l'A303 del paisatge de Stonehenge."\nLes úniques condicions de Chubb eren que la quota d’entrada no superés el xilí i que els residents locals gaudissin d’accés gratuït. El primer desig es va mantenir fins als anys 70; predomina el segon, i la resta és història.\nCopyright naturalesa: Celebrant els 100 anys d’ençà que Cecil Chubb va fer donació de Stonehenge a la nació - naturalesanone


Puig manté Rafael Olmos com a assessor de la Conselleria d'Interior\nRafael Olmos, una de les cares de la Conselleria d'Interior l'última legislatura, continuarà en el càrrec que tenia fins ara. Tot i que el personal eventual dimiteix quan abandona el càrrec qui el va nomenar, el conseller Felip Puig ha decidit mantenir Olmos com a assessor de projectes transversals, segons ha publicat aquest divendres el "Diari Oficial de la Generalitat". Destituït com a director general de la policia després de les càrregues contra els estudiants contraris al pla Bolonya, Olmos treballava i ho continuarà fent en la reorganització del departament.\n14/01/2011 - 14.13 Actualitzat 10/12/2011 - 21.15\nRafael Olmos continuarà sent assessor de la conselleria d'Interior. (Foto: EFE)\nOlmos, que és funcionari, va ser director del Servei Català del Trànsit fins al 2006, quan va assumir el comandament dels Mossos d'Esquadra. Cessat després de les càrregues contra les manifestacions d'estudiants, va passar a ser assessor de formació a l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya, l'antiga escola de policia.\nÚltimament havia tornat als mitjans de comunicació per les oposicions per una plaça de tècnic en seguretat viària. L'Oficina Antifrau en va paralitzar l'adjudicació per suposades irregularitats que havien denunciat els sindicats. La Fiscalia, però, va arxivar la denúncia.\nArxiven la denúncia relacionada amb les oposicions a què optava Rafael Olmos\nInterior atura unes oposicions per una investigació de l'Oficina Antifrau\nOlmos ja no dirigeix els Mossos


Oriol Grau i Fermí Fernàndez celebren a l’escenari 50 anys d’amistat | FET a TARRAGONA\nUpdated: 23 de gener, 2021\nOriol Grau i Fermí Fernàndez, al teatre Coliseum de Barcelona, abans d’una de les funcions de ‘L’èxit de la temporada’. Foto: Arnau Martínez.\nUna obra de teatre on l’Oriol Grau fa d’Oriol Grau i el Fermí Fernàndez, de Fermí Fernàndez. Els dos són sarcàstics, gamberros, no tenen pèls a la llengua i qualsevol conversa pot derivar en un gag. Són així quan els hem vist a la pantalla o sobre l’escenari, però també quan s’asseuen a platea gairebé una hora abans que comenci l’obra per xerrar de ‘L’èxit de la temporada’ i per mirar una mica enrere.\nEls dos actors tarragonins es retroben a Barcelona amb ‘L’èxit de la temporada’\nDes de l’endemà de Reis, “Reixos” com diem a Tarragona, que els dos actors tarragonins estan al Teatre Coliseum de Barcelona amb El Terrat que celebra els seus 30 anys. I ho fan amb cares conegudes com Mònica Pérez, Sílvia Abril, David Fernández o Jordi Rios, entre altres. “Quan ens vam trobar el primer assaig, semblava que haguéssim treballat el dia abans”, comenta l’Oriol Grau. “Han passat els anys, però seguim sent idiotes, fent els mateixos gags”, reafirma el Fermí Fernández, “i continuem fent-nos un tip de riure”.\nL’espectacle celebra els 30 anys de la productora ‘El Terrat’\n‘L’èxit de la temporada’, dirigida per Enric Cambray i Israel Solà explica com uns actors de comèdia decideixen fer un drama. “Som actors si som còmics?”, es pregunta Grau. Aquest és un dels dilemes que planteja el text i que els dos actors reconeixen haver-s’ho qüestionat al llarg de la carrera professional. “La comèdia és drama sumant temps”, sentencia l’Oriol. L’espectacle explica com una companyia està a punt d’estrenar ‘Romeu i Julieta’ de William Shakespeare quan un accident obliga a ajornar l’estrena 20 anys. L’obra és una mescla de realitat i de ficció on, com hem dit, l’Oriol fa d’Oriol i el Fermí, de Fermí. Tampoc hi falten alguns dels personatges més mítics de cadascun d’ells com el Palomino o el dinosaure.\nOriol Grau, en una escena de l’espectacle. Foto: Paco Amate.\nA més, aquesta comèdia arriba en un moment que riure ens cal més que mai. “La gent que ve a veure l’obra ens diu que s’oblida de tot mentre dura l’espectacle. L’humor salva”, apunta Grau. “La Conselleria de Salut ens hauria de subvencionar perquè som més eficients que qualsevol campanya que puguin fer”, reivindica de nou l’Oriol.\nELS DOS ACTORS VAN COMENÇAR FENT RADIONOVEL·LA AMB ANDREU BUENAFUENTE\n“Roda el món i torna al Born”, diu el Fermí. Tant ell com l’Oriol van començar a fer radionovel·la a Ràdio Reus amb Andreu Buenafuente. És d’aquesta primera experiència que sorgeix més tard El Terrat. Ara feia quasi 15 anys que ni un ni l’altre no treballaven per la productora. “Ja estava tip de fer obres amb dos o tres actors perquè el pes de l’obra recau en tu”, apunta un, “és una producció molt coral”, afegeix l’altre. Tant l’Oriol com el Fermí venen del teatre de trinxera: “Normalment fem teatre pobre i això és teatre burgès”, diu l’Oriol amb sarcasme, mentre recorda tot l’equip tècnic i de producció que acompanya l’obra.\nFermí Fernàndez a ‘L’èxit de la temporada’. Foto: Paco Amate.\nEn la primera etapa amb El Terrat, instal·lats a Ràdio Barcelona, els dos coincideixen que van “descobrir tot un món”. “Jo em vaig enamorar de la ràdio”, confessa Grau. “La ràdio és molt creativa, no tens cap escenografia, només el diàleg”, continua Fernández. Després d’anys d’absència a les ones, la radionovel·la va tornar gràcies al trio que formaven juntament amb Buenafuente.\n“Fem un humor més rural i escatològic, de poble, del sud”, afirmen\nEl Terrat és una productora que ha estat lligada a l’humor, a un humor “diferent”, comenta el Fermí, “que venia del sud, més escatològic, més rural”, afegeix. “Vam portar a la ciutat aquelles converses entre veïns, al terrat, on uns parlen per sobre dels altres i no passa res”, explica. L’Oriol recorda que llavors a Tv3 hi havia el Mikimoto i feia un humor “més sofisticat”. “Nosaltres veníem del poble”, exclama.\nQuan et criden per fer una obra com aquesta que celebra un aniversari, inevitablement acabes fent repàs dels últims anys, i 30, com és el cas d’El Terrat, no en són pocs. El Fermí i l’Oriol es coneixen des que tenien 7 anys, a l’escola, i enguany celebren els “50 anys d’amistat”, diuen. Són amics, van començar a fer teatre quan en tenien vint-i pocs amb el col·lectiu Trono Villegas i han treballat conjuntament en diversos projectes posteriorment. A més de trobar-se una vegada a l’any per representar Dames i Vells.\n“Després de 30 anys ens mantenim fidels a allò que ens agrada”\nSegurament, la consolidació professional dels dos actors es deu a l’èxit d’El Terrat o viceversa, tant fa. L’Oriol explica que ara fa realment el que li agrada: “Crec que aquest és el triomf professional, escollir el que et ve de gust fer i rebutjar allò que no vols ”. “Amb l’Andreu Buenafuente érem tres pallassos que després de 30 anys encara ens continuem fent gràcia. Aquest és l’èxit, ens hem mantingut fidels a allò que ens agrada”, subratlla qui ha imitat tantes vegades el dinosaure.\nGrau i Fernández estaran al Teatre Coliseum amb ‘L’èxit de la temporada’ els mesos de gener i febrer. Si la cosa va bé, allargaran fins al març. Després faran parada a Madrid i posteriorment tenen previst fer gira. Si vindran a Tarragona, encara no ho saben. “L’escenografia al Teatre Tarragona, hi cap”, comenta el Fermí. “Quan ens trobem a l’alcalde, ja li direm”, acaba l’Oriol.


PROPERA CONFERÈNCIA DIA 8 DE FEBRER DE 2019 - AULA D'EXTENSIÓ UNIVERSITÀRIA DE GENT GRAN. VILANOVA I LA GELTRÚ\nBrexit, tema encara no resolt\nEl Brexit ha estat una de les qüestions polítiques que ha dominat el panorama internacional. Per parlar-ne aquest divendres a les 7 de la tarda a la Sala d’Actes de la UPC la politòloga Montserrat Gibernau ens parlarà del “Brexit Solució o conflicte”.\nBrexit és una contracció de Britain i exit, val dir sortida (d’Europa).\nTot l’enrenou que ha generat el Brexit va començar quan el primer ministre Cameron va voler amb un referèndum per resoldre els dos problemes de la vida política anglesa: la tendència independentista escocesa i l’amenaça de l’euro escepticisme. Creia que amb un reafirmament de la seva presència Europea resoldria els conflictes interns de la política anglesa.\nCameron però va calcular malament i va perdre el referèndum malgrat les enquestes li donaven un cert avantatge.\nCameron va dimitir i la seva successora Theresa May ha hagut d’entomar les possibles sortides.\nEl cert és però també que després de la campanya els mateixos dirigents del No van reconèixer que bona part dels arguments que havien utilitzat eren mentides .\nAmb el No del referèndum s’han produït diverses conseqüències no volgudes: Caiguda de la lliura, pitjor qualificació de Standard & Poor’s, fugida\nd’empreses, fugida dels bancs de Londres, amenaça de secessió d’Escòcia, problemes amb la frontera irlandesa i també a Gibraltar.\nPerò els problemes segueixen, la “premier” anglesa va negociar amb la UE el documentat de les condicions de sortida, però el Parlament britànic va tombar aquesta proposta. La llibertat de vot dels diputats –habitual al parlament de Westminster- va fer que els contraris a l’acord de tots els partits posessin en una difícil tessitura a May, que no va poder validar el seu acord amb la UE.\nAquesta situació provoca encara més incògnites, perquè la UE ja ha dit que no pensa renegociar res més del que ja ha negociat.\nPer tant ara tot està obert segon referèndum, obrir una altra negociació amb la UE, una sortida no pactada ….\nSigui com sigui El Brexit proposa nous escenaris econòmics en una situació mundial difícil i obliga un nou planteig polític a Occident amenaçat per actes terroristes i populismes nacionalistes i xenòfobs.\nPer això l’interès evident de la conferència de la Montserrat Guibernau.\nFa pocs dies el periodista Lluís Foix molt coneixedor de l’entrellat de la política anglesa escrivia en un article a La Vanguardia:\n“Londres és la capital més cosmopolita i més multicultural del món. Va votar en contra del Brexit, però al país van guanyar els secessionistes per més de quatre punts. Han estat ells els que s’han ficat en un laberint del qual no saben com sortir. No poden ara traslladar a Brussel·les els problemes que ells mateixos s’han creat sense que Europa intervingués per a res.\nAbans que s’obrin noves negociacions sobre el Brexit, molt improbables en aquest moment, caldria preguntar als amics britànics què volen exactament. Anar-se’n o no anar-se’n d’Europa. El que és incompatible és gaudir dels avantatges sense acceptar les obligacions de formar part de la Unió.\nNi estar a mig fer ni sortir a mig fer. Europa farà bé a esperar una resposta clara. És improbable que Theresa May pugui ser la interlocutora adequada si no compta amb el suport del seu Parlament ni el dels seus. Ja no regeix el vell lema llatí de divideix etimpera que van utilitzar els britànics a Europa i en les seves colònies. Europa no pot conviure amb un soci de ple dret que s’assegui en desgana permanent. ( Amics britànics , que Voleu)”.\nLa conferenciant Montserrat Guibernau ja ha participat altres vegades en les xerrades de l’Aula exposant diversos temes.\nNascuda a Vilanova i la Geltrú l’any 1960, Montserrat Guibernau “es doctora en Teoría social y política por la Universidad de Cambridge y catedrática de Ciencia política en la Universidad Queen Mary de Londres. Ha ejercido como profesora en las universidades de Barcelona, Cambridge, Warwick y en la Open University. Es asimismo Senior Fellow en el Canada Blanch Centre de la London School of Economics”.\nEl Pensament sociològic de Raymond Aron. Moià: Raima\nLa identitat de les nacions (Deria, 2010).\nUna trajectòria brillant.\nLa seva xerrada ens ajudarà, sens dubte, a tenir una visó del Brexit amb més coneixements de causa.


VI Cros ATE Ciutat de Tortosa Esport Universitari |\nS’obren les inscripcions de la VI Cros ATE Ciutat de Tortosa que es disputarà el 12 de desembre\nEl proper dia 12 de desembre de 2021 es disputarà la VI Cros ATE Ciutat de Tortosa a la Zona Universitària de Remolins (Tortosa). Aquesta competició forma part dels Campionats de Catalunya Universitaris 2021-2022. Podeu consultar el cartell aquí.\nLa prova l’organitza el club ATE i el Consell Esportiu Baix Ebre. També compta amb la col·laboració del Consell Comarcal del Baix Ebre, la Federació Catalana d’Atletisme, l’Ajuntament de Tortosa, Tortosa Sport , EsportCat i EsportsURV.\nHi poden participar alumnes, membres del professorat i equips de gestió de qualsevol universitat catalana o centre adscrit. Els participants que vulguin optar a la classificació universitària han de formalitzar dues inscripcions, la inscripció directa a la web de VI Cros ATE Ciutat de Tortosa abans del 10 de desembre a les 21 h i la inscripció al servei d’esports de la seva universitat, abans del 7 de desembre a les 14 h.\nEn aquest enllaç podeu consultar la normativa de la competició.


Guia Novetats WordPress 4.0 "Benny" ~ Practicant s'aprèn\n02/10/2014 08/09/2014 per David Vidal\nJa s’ha acabat el període beta!\nFinalment, la wordpress 4.0 oficial ja ha sortit del forn (divendres) i ja està tot a punt perquè te la descarreguis o te la instal·lis directament des del tauler.\nEstàs preparat/da per la nova actualització?\nEn aquesta entrada et faig una guia de les principals novetats que inclou la versió wordpress 4.0, que ha estat batejada amb el nom de “Benny”, en honor al clarinetista de Jazz Benny Goodman, conegut com el rei del Swing.\nCom ja deus saber, totes les versions oficials de wordpress duen noms d’artistes de Jazz.\nAl juliol, en una altra entrada, et vaig avançar una part de les novetats de la versió wordpress 4.0 en beta i com instal·lar-la en local, però en aquest article que llegeixes incloc totes les millores finals.\nLes Novetats de WordPress 4.0 “Benny”\nInstal·lador amb idiomes de sèrie\nSi vols instal·lar una nova còpia de WordPress 4.0 des de zero i amb el famós script dels 5min, ja no és necessari anar al domini segons l’idioma, per descarregar el paquet traduït de la versió wordpress.\nCom ja vam veure amb la versió beta, l’instal·lador et permet escollir l’idioma en que vols tenir la teva còpia de wordpress.\nNova interfície Mediateca\nEl canvi ha estat petit però important! La mediateca ha millorat molt la seva interfície, gràcies a la nova visualització d’imatges en format graella, que facilita la gestió dels components visuals més que la vista en format llista.\nTambé s’ha millorat la interfície dels detalls de l’adjunt, per una millor gestió dels camps de metadades.\nMillores en el codi inserit dels vídeos\nAra ja pots visualitzar els vídeos (o els fitxers d’àudio en streaming) inserits, directament en l’editor, sense esperar a veure-ho quan està publicat. Fins i tot, es poden reproduir directament en l’editor.\nAquí tens un exemple amb un fitxer d’àudio del soundclound.\nAquí tens un exemple amb un vídeo del youtube.\nConsulta la llista dels nous codis inserits disponibles.\nMillores en l’editor\nCom ja t’havia avançat, ja és possible deixar fixa la barra de l’editor quan fas scroll. Aquesta novetat, és la que trobo que tindrà un impacte més gran, sobretot a l’hora de fer entrades llargues. Ja no perdràs temps anant amunt i avall per trobar la barra de l’editor.\nEp! Si no t’agrada aquesta nova forma de treballar i prefereixes l’anterior, desactiva l’opció en les Opcions de pantalla (treu la marca).\nAra també pots barrejar els dos tipus de llistes.\nNavegador de plugins per icones\nLa nova versió, ha rentat la cara a “l’afegidor de plugins” que ara llueix com mai. Amb aquesta, els plugins disposen d’icones identificatives (Plugin cards) que milloren la navegació visual i és més fàcil veure el detall de les extensions.\nLa millora també arriba quan selecciones un plugin per conèixer més detalls.\n[box type=”alert” style=”rounded”]Recorda: abans d’actualitzar fes una còpia de seguretat! Mai se sap![/box]\nDes de dins de wordpress, vés a les actualitzacions ( Tauler/Dashboard>Actualitzacions) i fes un clic al botó “Actualitza Ara“\nSi tot va bé, WordPress et dóna la benvinguda!\nA celebrar-ho amb una bona entrada!\nVinga, diga’m: què et sembla la nova versió? La trobes útil o una mica justeta?\nComenta’m o comparteix!


El govern convoca 34 entitats al pacte nacional pel dret de decidir - VilaWeb\nDivendres 21.06.2013 06:00\nEl govern convoca 34 entitats al pacte nacional pel dret de decidir\nLa CUP denuncia que CiU i ERC veten tres entitats\nEl govern català ha tancat un primer llistat d'entitats que formaran part del pacte nacional pel dret de decidir. El dia 26 de juny hi haurà al Parlament la primera reunió de tots els membres, i l'executiu ja ha configurat aquesta primera relació amb trenta-quatre entitats civils i polítiques que són convidades. El llistat definitiu, però, podria ampliar-se amb algun nom més, incorporat en els dies previs a la trobada. Les entitats escollides surten de les propostes fetes pels partits i pel mateix govern, i inclou associacions, sindicats, empresaris, federacions de veïns, món agrari, cases regionals i institucions acadèmiques.\nLa primera reunió comptarà amb partits polítics, govern de la Generalitat i desenes d'entitats convidades. Així, formen part del primer dibuix del pacte nacional l'Associació de Municipis per la Independència, l'Assemblea Nacional Catalana, l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català, el sindicat agrari ASAJA, la Coordinadora d'Associacions per la Llengua Catalana, CCOO, la CECOT, el Centre Internacional Escarré per a les Minories Ètniques i Nacionals, el Consell Nacional de la Joventut de Catalunya, i el CoNCA.\nDe la mateixa manera, també formen part del llistat la Federació de Cases Regionals, la Federació de Petites i Mitjanes Empreses, Foment del Treball, l'Institut d'Estudis Catalans, l'Institut Ramon Muntaner, l'Intercol.legial, els Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya, Òmnium Cultural, PIMEC, la Plataforma per la Llengua, la Taula d'entitats del Tercer Sector Social de Catalunya, la Unió de Federacions Esportives de Catalunya, i els sindicats UGT, Unió de Pagesos, i USOC.\nEl diputat de la CUP Quim Arrufat ha denunciat aquest dijous que CiU i ERC no han acceptat la participació de tres de les entitats que aquesta formació havia proposat per prendre part al pacte nacional pel dret de decidir. Entre la llista inicial de 34 entitats que, segons Arrufat el Govern els ha fet arribar, no estan ni Arran, ni la Xarxa d'Economia Solidaria (XES) ni el Front d'Alliberament Gai de Catalunya (FAGC). Davant d'això, el diputat de la CUP ha advertit d'una "empremta d'exclusió" de convergents i republicans. Preguntat per si reconsiderarien la seva participació en la reunió prevista pel proper 26 de juny, Arrufat ha afirmat que la CUP es qüestiona la utilitat de la cimera.\nQuan el Govern va demanar als partits favorables a la consulta que han de participar en el Pacte Nacional pel Dret a Decidir que proposessin cinc entitats, la CUP va demanar la inclusió en aquesta cimera del Centre Internacional Escarré per a les Minories Ètniques i Nacionals (CIEMEN), la Coordinadora de les Associacions per la Llengua (CAL), el Front d'Alliberament Gai de Catalunya (FAGC), la Xarxa d'Economia Solidaria (XES) i Arran. Aquest dijous, quan el Govern els ha fet arribar la llista inicial de participants s'han trobat amb què les tres últimes no han estat acceptades.\nQuim Arrufat ha recordat que la CUP es va cenyir a proposar cinc entitats com havia indicat l'executiu català, mentre que altres partits van fer una llista més llarga. I ha lamentat no només que s'hagin vetat tres de les proposades per ells sinó que no se'ls hagin donat explicacions ni arguments.\n"Veiem amb preocupació una empremta d'exclusió de CiU i ERC", ha advertit Arrufat a partir d'aquest fet. En el llistat inicial, ha continuat el diputat de l'esquerra independentista, hi ha "més o menys les mateixes de sempre" i no s'han inclòs les què, al seu parer, representen els sectors socials més afectats per la crisi.\nPreguntat per si aquesta decisió del Govern els faria replantejar-se la seva participació en la primera reunió del Pacte Nacional pel Dret a Decidir, Arrufat ha afirmat que més que això es qüestionen la utilitat d'aquesta cimera. Aquesta havia de recollir els suports més amplis possibles i no ho fa, segons ell.\nERC nega haver vetat ningú\nDes d'ERC es nega haver participat en cap mena de vet d'entitats proposades per la CUP, entre d'altres qüestions perquè no han participat en el mecanisme de selecció. Segons fonts republicanes, la configuració del pacte nacional pel dret de decidir té la voluntat de sumar a tothom i el fet que algunes entitats no siguin en la primera reunió no vol dir que quedin excloses de la participació al pacte nacional. A més, asseguren que el govern tampoc no ha acceptat totes les entitats que va proposar Esquerra.


Col·lectiu Ronda - L'ansietat i l'amiant\nXerrada-debat sobre l'ansietat generada per l'exposició a l'amiant\ndissabte, 13 de maig de 2017 Amiant, ansietat, víctimes amiant, Honeywell, xerrada, AVAAC\nEls treballadors de l'empresa Honeywell, una empresa del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) dedicada a la fabricació de frens, han estat durant anys exposats a l'amiant, material usat en aquesta empresa per a la seva producció. L'exposició permanent a l'amiant és la causant de múltiples malalties professionals, com càncer de pulmó, mesotelioma (un agressiu càncer de pleura que només pot ser causat per l'asbest) i asbestosis (una pneumoconiosis produïda per l'indestructible amiant als pulmons), entre d'altres. Les continues revisions mèdiques que han de passar els treballadors la resta de la seva vida o la por a desenvolupar una d'aquestes malalties en qualsevol moment provoca ansietat.\nSobre els efectes d'aquesta ansietat i les possibles maneres d'enfocar els problemes que dóna, així com sobre les possibles vies jurídiques i legals a adoptar entre els afectats és del que es parlarà a la xerrada-debat del dissabte 13 de maig a les 12h al Centre Cívic Sant Jordi- Ribera Baixa d'El Prat de Llobregat. Hi haurà membres de l'Associació de Víctimes Afectades per l'Amiant de Catalunya (AVAAC) i l'advocat de Col·lectiu Ronda de l'àrea de Salut i Treball, Àlex Tisminetzky, responsable de nombroses sentències sobre les infraccions en matèria d'asbest en aquesta empresa.


Educació visual i plàstica: Segments. Treball de 2n d'ESO\nSegments. Treball de 2n d'ESO\nA 2n d'ESO hem fet una làmina amb operacions de segments: suma, resta, multiplicació i divisió utilitzant el Teorema de Tales.\nEl Teorema de Tales serveix per dividir un segment en parts proporcionals, l'aplicarem més endavant quan fem el dibuix de polígons de més de cinc costats: pentàgon, hexàgon, heptàgon,...\nRecordeu que tots els que hagueu obtingut menys d'un 5 en aquest treball, heu de repetir-lo i tornar-lo a lliurar per recuperar la nota. Teniu una setmana de temps de marge. Els alumnes que hagin estat malalts també han de recuperar el treball.\nTambé heu de tenir en compte que els dibuixos us quedaran millor si utilitzeu el material que s'ha indicat a classe: paper basik, llapis 2 H i, imprescindible! regle, escaire i cartabó, nets i de 30 cm aproximadament. Perquè el treball un quedi bé, heu de fer les línies auxiliars molt finetes i sobretot rectes i amb les mesures exactes que s'indiquen a classe.\nUs deixo un dels dibuixos que s'han fet a classe perquè el pugueu tenir de guia. Cada cop que fem un treball, en publicarem un per ajudar als alumnes que hagin estat malalts o que l'hagin de repetir, també perquè en pugeu tenir un de guia per contrastar-lo amb el vostre. Intentaré que cada vegada sigui el dibuix d'un alumne/a diferent. Vinga! a veure si podem penjar-ne un de cada un! Aquest és de l'Ana Al Bitar, bona feina Ana!


Molta gent aprofita la fruita de temporada per fer les seves melmelades casolanes, i hi ha un ingredient clau, la pectina, l'ús del qual alguns desconeixen. Què és la pectina? Per a què s'utilitza?\nBé, la pectina és una fibra present de manera natural a les fruites. Funciona com espessidor natural, que en unir-se amb el sucre i els àcids de la fruita forma gels. Aquest és el motiu pel qual el codony adquireix la seva textura en el codonyat.\nLa quantitat de pectina present en una fruita depèn de la fruita i de l'estat de maduració de la mateixa (com més madura està menys pectina conté). En general les fruites amb més quantitat de pectina són els codonys, pomes i cítrics.\nS'utilitza en l'elaboració de melmelades i paté de Fruits (gominoles), combinant-la amb un àcid (normalment suc de llimona o àcid cítric en pols) que la faci reaccionar espessint la preparació.\nEn afegir pectina a una melmelada casolana, el que aconseguim és espessir sense necessitat d'aplicar coccions tan llargues o afegir tanta quantitat de sucre. Aconseguim per tant melmelades amb més textura i un sabor més fresc i natural.\nUn altre punt positiu és que aconseguim més quantitat de melmelada per kg de fruita empleat, ja que reduïm molt els temps de cocció i evitem gran part de l'evaporació de l'aigua de la fruita.\n1.- Disposa al foc la fruita.\n2.- Reserva una petita quantitat del sucre i barreja-la amb la pectina.\n3.- Quan la fruita fumegi, afegeix la pectina barrejada amb una mica de sucre, en forma de pluja perquè no formi grumolls.\n4.- Afegeix la resta del sucre i cou a foc lent uns 10 minuts.\n5.- Apaga el foc, afegeix un rajolí de llimona, barreja bé i al pot!\nAquí tens el nostre post sobre com fer conserves casolanes, perquè puguis guardar el teu melmelada molt més temps.


Podrem viatjar aquest estiu? Amb la millora progressiva de les dades epidemiològiques per l’avenç de la vaccinació, com més va més s’albiren unes vacances amb una certa normalitat. Els sectors econòmics dependents, poc o molt, del turisme confien que l’arribada de visitants els doni aire després de mesos de pèrdues per les restriccions contra la covid. Amb tot, molts països mantenen restriccions i no accepten l’arribada de viatgers o hi imposen quarantenes que la dificulten.\nPer facilitar la mobilitat entre països europeus, s’ha aprovat el certificat digital covid, també conegut com a passaport covid, que acredita si algú s’ha vaccinat té immunitat natural perquè ha passat la malaltia o ha sortit negatiu en una prova diagnòstica. Amb tot, el document deixa en l’aire la possibilitat que els estats membres imposin restriccions afegides als viatgers, de manera que el document no garanteix absolutament la lliure mobilitat per la Unió Europea, tot i que els governs s’han compromés a fer-ho només en situacions excepcionals. Oficialment entrarà en vigor l’1 de juliol, però ja es pot fer servir com a prova pilot a l’estat espanyol, Alemanya, Grècia, Dinamarca, Bulgària, la República Txeca, Croàcia i Polònia.\nEl certificat covid s’expedirà tant en paper com digital, que es podrà dur al telèfon mòbil. Tots dos tindran un codi QR amb la informació necessària i una signatura digital per a assegurar que el document és autèntic. Contindrà el nom, la data de naixement, el número d’identitat, la data d’expedició del document, un identificador únic del certificat i informació relativa al vaccí rebut, la prova diagnòstica o la recuperació de la malaltia.\nA Catalunya, es pot demanar el certificat covid a l’aplicació i la pàgina web de ‘La meva salut’\nEl certificat covid és una iniciativa de la Unió Europea, de manera que l’emetran i l’acceptaran els vint-i-set estats que en són membres: Alemanya, Àustria, Bèlgica, Bulgària, Croàcia, Dinamarca, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya, Estònia, Finlàndia, França, Grècia, Hongria, Irlanda, Itàlia, Letònia, Lituània, Luxemburg, Malta, els Països Baixos, Polònia, Portugal, Romania, Suècia, la República Txeca i Xipre.\nA banda, la Unió Europa ha obert la proposta a Islàndia, Liechtenstein, Noruega i Suïssa, que actualment fan proves amb el sistema digital. També hi ha converses avançades perquè acceptin el certificat Andorra, Austràlia, Canadà, els Estats Units d’Amèrica, Malàisia, el Marroc, Moldàvia, Mònegue, Nova Zelanda, el Regne Unit, Singapur, Suïssa i Ucraïna.\nLa Unió Europea també ha rebut la sol·licitud per acceptar el certificat covid d’Albània, Bòsnia i Hercegovina, Corea del Sud, Israel, el Japó, Kossove, Montenegro, Macedònia del nord, San Marino, Sèrbia, Taiwan i Turquia.\nFins que no entri en funcionament, caldrà consultar una per una les restriccions de cada país de la Unió Europea, de la mateixa manera que als països de fora de la Unió Europea. Malgrat la incertesa per la situació, VilaWeb us informa de les restriccions vigents en algunes de les destinacions més cobejades. A Europa no hi ha un criteri unificat –ni tan sols entre els estats membres de la Unió Europea– i cal mirar les restriccions de cada estat.\nCom a membre de la Unió Europea, l’estat francès és un dels que acceptarà el certificat verd quan sigui vigent. Ara com ara, les autoritats recomanen de no anar-hi i demanen una prova PCR negativa de trenta-sis hores d’antiguitat a tot estirar. Alternativament, la prova pot ser de setanta-dues hores abans si també es presenta una prova d’antígens negativa de vint-i-quatre hores abans. També es podrà presentar un certificat que acrediti haver rebut tota la vaccinació de Pfizer, Moderna o AstraZeneca al menys catorze dies abans del viatge, o de Janssen vint-i-vuit dies abans.\nUn cop s’arribi a la destinació, les autoritats poden indicar de fer una segona prova PCR. Els menors d’onze anys en resten exempts. No imposen un aïllament obligatori als visitants, però sí que s’haurà de fer en cas de presentar símptomes semblants als de la covid. A més, els visitants han de presentar una declaració on garanteixin que no han tingut contacte amb cap cas positiu de covid ni símptomes els catorze dies previs al viatge.\nNo caldrà complir aquestes condicions en cas que s’accedeixi per via terrestre i es facin desplaçaments d’una durada inferior a vint-i-quatre hores en un radi de fins a trenta quilòmetres del lloc de residència; desplaçaments per motius professionals per urgència que impedeixin de fer les proves prèvies; o desplaçaments de transportistes mentre treballen. Totes aquestes condicions s’han d’acreditar amb documents.\nCom a país de la Unió Europea, quan el certificat verd sigui operatiu podrà servir per a certificar la immunitat. Ara com ara, tothom que viatgi a Itàlia ha de presentar una prova PCR o d’antígens negativa de quaranta-vuit hores d’antiguitat a tot estirar. Els infants de dos anys o menys en són exempts. A banda, els viatgers han de presentar una declaració on especifiquin l’origen, garanteixin que no són positius de covid i es comprometin a seguir les restriccions per aturar la covid. Un cop a Itàlia cal informar les autoritats sanitàries de l’arribada.\nTambé es pot entrar a Itàlia sense la prova diagnòstica prèvia i la declaració jurada, però en aquest cas cal fer un aïllament de deu dies i fer una nova prova PCR o d’antígens al final de l’aïllament.\nAlemanya és un dels estats que ja accepten els certificats covid dins de la fase de proves. Tots els turistes que vulguin visitar Berlín o qualsevol altra ciutat d’Alemanya però no tinguin immunitat, han de presentar una prova diagnòstica de la covid de quaranta-vuit hores d’antiguitat a tot estirar, excepte els infants de cinc anys o menys. Un cop allà, els ciutadans dels Països Catalans (zones considerades de risc o d’alta incidència) hauran de complir un aïllament de deu dies, que es pot reduir amb una prova PCR negativa, un certificat de vaccinació o un de recuperació a partir del cinquè dia d’aïllament. Podeu consultar ací la relació de regions del món segons la classificació que en fa el Robert Koch Institute.\nA banda, els viatgers que hagin estat en una zona considerada de risc o d’una alta incidència els deu dies previs a l’arribada a Alemanya han d’omplir un formulari digital explicant-ho.\nGrècia també és dels estats que ja accepta els nous certificats digitals covid. Tots els viatgers han de presentar una prova PCR negativa de setanta-dues hores d’antiguitat a tot estirar, un certificat de recuperació o un de vaccinació. A l’aeroport, els visitants podran ser sotmesos a proves ràpides aleatòries.\nPodem viatjar a Angleterra?\nEl Regne Unit és un dels estats amb el ritme de vaccinació més alt del món, motiu pel qual molts turistes poden considerar-lo atractiu. Amb tot, ara mateix el govern imposa restriccions segons l’origen als viatgers que vulguin entrar a Anglaterra. Els Països Catalans són a la llista ambre, de manera que abans de viatjar-hi els turistes que en vinguin d’ací han d’omplir un formulari informant com els podran localitzar, presentar un resultat negatiu d’una prova diagnòstica amb tres dies d’antiguitat a tot estirar i haver reservat i pagat dues proves diagnòstiques posteriors a l’arribada: una el segon dia i una altra el vuitè. Qui arribi al Regne Unit sense un resultat negatiu de covid pot ser sancionat amb cinc-centes lliures de multa.\nEl govern ha prohibit l’entrada a viatgers que hagin estat en els deu dies anteriors a l’entrada a Angola, l’Argentina, Bangladeix, Bolívia, Botswana, el Brasil, Burundi, Cap Verd, Xile, Catar, Colòmbia, la República Democràtica del Congo, l’Equador, Esuatini, Etiòpia, les Filipines, la Guaiana Francesa, la Guaiana, l’Índia, Kenya, Lesotho, Malawi, Moçambic, Namíbia, Oman, el Paquistan, Panamà, el Paraguai, el Perú, Ruanda, les Seychelles, Somàlia, Sud-àfrica, Surinam, Tanzània, els Emirats Àrabs, l’Uruguai, Veneçuela, Zàmbia i Zimbàbue.\nIstambul, una de les destinacions turístiques més populars del món, té una política permissiva amb l’arribada de visitants. Fins al 30 de maig, els viatgers han de presentar una prova PCR negativa de setanta-dues hores d’antiguitat a tot estirar. A banda, han de presentar omplert un formulari amb les dades personals, amb el qual el govern turc els facilitarà un número d’identificació per fer-ne seguiment en cas de qualsevol incidència amb la covid.\nEl govern canari havia demanat de mantenir el tancament perimetral als viatgers provinents de l’estat espanyol, però el Tribunal Superior de Justícia no ho ha ratificat. D’aquesta manera, ara per ara, els viatgers han de presentar una prova diagnòstica de la covid de setanta-dues hores d’antiguitat a tot estirar. Excepcionalment, si no es pot presentar, el viatger s’ha d’aïllar tot just d’arribar i només pot sortir per fer-se una prova diagnòstica, que s’haurà de fer durant les setanta-dues hores posteriors a l’arribada. El resultat s’ha d’enviar a l’adreça pdiasviajes@gobiernodecanarias.org. Qui no presenti el resultat d’una prova diagnòstica en el termini establert, haurà de mantenir l’aïllament durant deu dies i podrà ser sancionat.\nPodem viatjar a les Seychelles, els Estats Units o Israel?\nTambé ha crescut l’interès pels països on el ritme de vaccinació és més alt, com les Seychelles, Israel, els Emirats Àrabs, Bahrain, el Regne Unit o els Estats Units.\nIsrael, el segon estat amb més percentatge de la població vaccinada del món, és molt restrictiu amb l’arribada de viatgers i no permet l’entrada de turistes. Només hi poden entrar els ciutadans amb la nacionalitat o la residència israeliana, o els immigrants amb un permís de treball. Podeu consultar ací les indicacions del govern israelià.\nEn canvi, Mèxic és un dels estats del món més permissius amb els viatgers i ni tan sols cal fer una prova PCR per anar-hi. Tan sols cal és omplir el formulari México vuela seguro abans d’arribar-hi.


Obama pressiona els serveis secrets del Pakistan\nSENSE L'ENEMIC NÚM. 1\nCreu que Bin Laden tenia una xarxa de suport al país\nEl president dels EUA considera que el terrorista "havia de tenir alguna de xarxa de suport dins del Pakistan". Tot i això, la Casa Blanca va dir ahir que no tenia proves d'una connexió amb Islamabad.\nMARIONA FERRER I FORNELLS 09/05/2011 00:00\n260x366 Obama pressiona els serveis secrets del Pakistan / REUTERS Obama pressiona els serveis secrets del Pakistan / REUTERS\nUna de freda i una de calenta. El president dels Estats Units, Barack Obama, sap que no pot escalfar les relacions amb el Pakistan, un dels seus aliats a la zona, i intenta dissipar les tensions arran de l'assassinat de Bin Laden al seu territori després que hi visqués durant almenys cinc anys. Per això ahir un portaveu de la Casa Blanca va deixar clar que no tenia cap prova "política, militar o d'intel·ligència" que demostrés que Islamabad sabia que el líder d'Al-Qaida s'amagava al país. Tot i això, en l'entrevista difosa aquesta matinada per la cadena nord-americana CBS, Obama assenyalava que "ha d'existir alguna xarxa de suport a Bin Laden dins del Pakistan" perquè hi hagués pogut viure des del 2005.\nPer aquest motiu, va voler urgir els serveis secrets dels Pakistan que busquin una solució. "Però no sabem qui o quin tipus de xarxa podria ser. No sabem si hi hauria gent del govern involucrada, gent de fora del govern, i és una qüestió que hem d'investigar i, més important, que el govern del Pakistan ha d'investigar", diu en l'entrevista que la cadena va fer dijous pel programa 60 minuts , en què es va filtrar la decisió d'Obama de no mostrar les fotos del cadàver de Bin Laden.\nGillani compareix avui\nEl següent pas després d'aquest conjunt de retrets és que el primer ministre del Pakistan, desaparegut des de l'atac per part de les tropes nord-americans, comparegui davant del mitjans. Yusuf Raza Gillani té previst fer un discurs avui per donar explicacions sobre l'assumpte. Durant una roda de premsa divendres, el secretari d'Exteriors no va voler mullar-se i va retreure als EUA que donar-los suport els havia suposat un munt de despeses i vides humans. Les sospites al voltant dels serveis d'intel·ligència pakistanesos (ISI) no han fet més que augmentar des que es va conèixer la notícia. L'agència té una llarga història de contactes amb grups islamistes.


El compromís de Maria Stoyanova amb 'Madame de Sade'\nSANTI FONDEVILA 06/10/2011 00:00\nL'Antic Teatre és un espai escènic únic, insòlit, dedicat a temps complet a les noves dramatúrgies i als nous llenguatges escènics. L'Antic és el resultat de la força huracanada de Semolinika Tomic i un d'aquells indrets que si estiguessin a París o a Berlín seria objecte de reportatges als magazins ben amables dels diaris.\nPerò l'Antic és a Barcelona, al carrer Verdaguer i Callís, a tocar del Palau de la Música, i la seva tasca és prou original perquè la Generalitat no sàpiga, o no vulgui saber, en quin sac posar-la. La qüestió té a veure amb els laberints mentals de l'Institut Català de les Indústries Culturals, que li ha denegat les ajudes (subsidiàries, en aquest cas, dels ingressos propis) de les quals es beneficien gran part dels teatres de Barcelona amb programació estable, amb l'excusa que ha de ser el Consell de les Arts i la Cultura qui se n'ocupi. La Semolinika treu foc pels queixals i, lluint la seva empenta, demana que algú arregli el descosit. "Presentem unes 250 produccions a l'any i no tanquem per vacances. No som un espai teatral com els altres?"\nUn exemple. L'Antic estrena aquesta nit una creació de l'artista búlgara Maria Stoyanova, una d'aquelles persones que viu la seva dedicació com un compromís, que és el que tenen en comú els artistes de debò. Ja fa dos anys, em sembla, que va començar una creació al voltant de Madame de Sade , de Yukio Mishima, des dels paràmetres del teatre més avantguardista, el que barreja estímuls i trenca els processos lògics de la dramatúrgia.\nMaria Stoyanova és una creadora autodidacta amb talent i dotada d'una presència escènica aclaparadora, fascinant. Recordo el seu primer espectacle sobre la gitanilla que arribava al ben ordenat món català. El seu treball sempre té arrels autobiogràfiques perquè es nodreix de la seva trajectòria vital. I així va ser a Madama Butterfly , que es relacionava amb les dones de la seva vida, entre les quals hi ha la seva mare.\nAra les seves senyores de Sade són un grapat de dones que miren el que és ancestral de la terra des d'un avui força pertorbador. Maria Stoyanova treballa sobre la quietud i aconsegueix, a l'escenari, una poètica íntima i penetrant. Si podeu i voleu, aneu a veure-la aquest cap de setmana i aprofiteu per gaudí de la terrassa del teatre, un lloc tan teatral com el mateix escenari.


Te Verd Matcha Genmaicha - Aromasdete ®\nHome > Te Verd>De Te Matcha>Te Verd Matcha Genmaicha\nAquest te és molt peculiar perquè està feta amb diferents tipus de te verd i inclou torrades d'arròs, que hi va haver un temps en què va ser menyspreat en el seu país d'origen del Japó, però hi ha moltes propietats, que es va convertir en part de les tes més consumida. Suau i refrescant.\nSencha te verd matcha, torrades d'arròs\nde 1 a 3 minuts\nAromas de Te 0 Aromas_256\nMore info Sobre Te Verd Matcha Genmaicha\nHo diem moltes vegades: a través de tes i infusions trobaràs Aromes de Te, no només es pot gaudir una d'aigua calenta o freda la beguda agradable, però també podeu tenir cura d', viatjar i conèixer altres cultures, com és el cas del te verd matcha Genmaicha. Un te d'origen japonès, molt peculiar, i que té la virtut de ser una beguda energitzant i relaxant alhora. Un te especial que podeu gaudir amb Aromes de Te, amb la màxima qualitat i el sabor d'aquesta beguda, que pot ser consumit d'aigua calenta o freda!\nAmb baix contingut en theine, gràcies a la torrades d'arròs que porta inclòs, aquest te serveix com una cosa natural, energizer, de manera que en el seu país d'origen són els agricultors que prendre regularment per afrontar les dures tasques del dia amb energia. Aquestes són les mateixes propietats, també és bo per a consumir persones estan cansats o que pateixen de depressió lleu. És curiós que a pesar d'aquesta propietat, és també un te associat amb propietats calmants, gràcies a la seva riquesa en magnesi, un relaxant muscular natural.\nDe fet, és un te que es caracteritza per tenir un alt contingut en minerals, com les anteriors, magnesi, però també calci, potassi, fluor. Per a aquest últim mineral, també és bo per lluitar contra la càries i, de fet, hi ha diversos estudis que relacionen el consum d'aquest te amb una bona salut oral en les poblacions on es consumeix en una base regular.\nPer donar-li més sabor que el Geinmacha tradicionals s'ha afegit a aquest gran varietat matcha, afegint les propietats que emergeixen de la mateixa i que vostè serà capaç de recordar, aquí.\nData sheet Te Verd Matcha Genmaicha\nIngredients Sencha te verd matcha, torrades d'arròs.


Les Llavors | Espai La Milana\nLa LLAVOR és el nom que rep el grup d’infants d’entre 0 i 3 anys. És un servei que oferim de dilluns a divendres de 8’45 a 13’30hores.\nDintre d’aquest hi ha tres pilars molt importants i presents en el nostre dia a dia:\nELS MOMENTS DE CURA\nEls moments de cura són situacions que compartim i vivim amb els infants que acompanyem. Moments en els que l’adult ha de vetllar pel benestar del nen@, ja sigui des de la part més física: com pot ser acompanyar un canvi de bolquer, canvi de roba, rentar mans, treure mocs… O bé, a nivell emocional, acompanyant un conflicte, algun malestar, alguna frustració o simplement, un mal dia. Els moments de cura sempre impliquen la presència de 2 persones i són oportunitats úniques per poder compartir un moment de relació directe entre l’adult i el nen@. Durant aquests moments s’obre espai per crear una relació més estreta. On hi ha una atenció personal e individualitzada amb una mirada atenta i present de l’adult en el moment a compartir.\n«Els moments de cura són oportunitats per poder transmetre el plaer en la relació amb l’altre i nutrir-se d’amor» – Anabel Rico –\nCada moviment o etapa del desenvolupament és la culminació d’un procés que té implicacions més enllà de la fita en si. Per això és important no avançar-nos i deixar que siguin ells sols qui arribin a aquest objectiu. Respectar el seu ritme natural, que pugui gaudir del moviment espontani i de forma autònoma.\nConfiem en les seves capacitats i habilitats per poder desplegar la seva psicomotricitat en sintonia amb el seu procès maduratiu. Aquesta serà la clau per un moviment harmònic i segur.\nA la sala de joc els infants trobaran diverses estructures per poder satisfer les seves necessitats de moviment, explorar el seu cos i construir la seva identitat.\n«Intentar enseñar a un niño algo que puede aprender por sí mismo no sólo es inútil, sino también perjudicial « Emmy Pikler\nCrec amb fermesa que jugar és una activitat vital pel creixement de l’infant. La meva experiència i formació em porta cap a la creença i la reafirmació que durant les estones de joc lliure que viu el nen@ s’estableixen fonaments importants d’autonomia, autoestima, aprenentatge, imaginació i creativitat. És durant aquesta activitat que l’infant connecta amb ell mateix, per tal de poder avançar en la construcció de la seva identitat i en el seu procés únic de vida. Perquè única serà la seva forma de viure, veure i entendre el món.\nEls materials i joguines que oferim per enriquir el seu joc són oberts amb estructures harmonioses que provoquin i despertin alguna cosa en l’infant quan interactuï amb ells. Que resultin agradables al tacte i els porti a despertar el sentit de la bellesa . Entre aquesta material també hi ha materials de la naturalesa com elements de joc: pedres, troncs de fusta, sorra, minerals, petxines, caracal·les de mar fulles, sorra…intentem que aquests estiguin sempre en sintonia amb els cicles de la naturalesa.\nUna altre aspecte molt enriquidor i saludable és oferir espais de joc lliure a l’exterior. Les llavors necessiten aire, llum natural i aigua per créixer. Per això ens agrada gaudir del nostre pati i dels espais oberts del poble, inclosos els dies de pluja.\n» El joc lliure, l’autèntic joc lliure és aquell que neix del propi desig de l’infant. Sense la direcció ni la intervenció o indicació d’un adult. Sense expectatives en el què ha de fer tan sols deixar-lo SER «


Nadons han begut llet contaminada de lactalis des del 2005\nLactalis no descarta que alguns nadons hagin consumit llet contaminada des del 2005\nEl president de l'empresa reconeix que "una part important" de la llet sospitosa del 2017 "ha sigut consumida"\nParís - Dijous, 01/02/2018 | Actualitzat el 02/02/2018 a les 18:59 CET\nEl president de la lletera francesa Lactalis, Emmanuel Besnier, en el focus d'un escàndol per la comercialització l'any passat de llet infantil contaminada amb salmonel·la, no ha descartat que alguns nadons hagin consumit productes infectats des del 2005.\nEn una entrevista que aquest dijous publica el diari Les Echos, el responsable de l'empresa familiar assegurar que durant aquell any es va detectar un cas de salmonel·la a la torre d'assecat de la planta de Craon, al nord-oest de França, on es va tornar a reproduir el 2017.\nSegons el seu relat, unes obres al terra i als murs d'aquesta torre va alliberar el bacteri, que es va disseminar per la planta i va contaminar equipaments mòbils que servien per produir petites sèries de llet infantil.\nAixí mateix, afegeix que el bacteri detectat en l'actualitat "és el mateix" que el del 2005, quan Lactalis no era propietària de la planta de Craon.\nBesnier ha indicat que desconeixien aquest episodi del 2005 fins que van obrir una investigació després d'haver rebut les primeres denúncies l'agost passat.\nPer això, no ha descartat que el bacteri estigués disseminat per la planta des del 2005 i ha assegurat que "no es pot excloure que alguns nadons hagin consumit llet contaminada" des d'aquell any.\nEl president de Lactalis indica que els controls sanitaris dels seus productes estaven en mans d'"un grup extern de referència" però es pregunta sobre la seva fiabilitat.\n"Ens costa molt entendre com 16.000 anàlisis fetes el 2017 no van detectar res. Dubtem de la sensibilitat d'aquest test. No és possible que no n'hi hagués cap de positiu", afirma.\nAssegura, així mateix, que Lactalis tancarà la torre d'assecat contaminada "per por d'una recaiguda, tenint en compte les alertes del 2005 i el 2017" i assenyala que reforçaran els programes de control de la llet infantil.\nBesnier afirma també que l'empresa perdrà "diversos centenars de milions d'euros" per aquest cas i mostrar la seva por de perdre les llicències d'exportació de forma temporal.\nReconeix, així mateix, que "una part important" de la llet sospitosa en aquest episodi del 2017 "ha sigut consumida" perquè el producte recuperat és menys del 50% del presumptament afectat.\nLactalis agreuja l'escàndol sanitari a França al mantenir a la venda llet infantil contaminada amb salmonel·la\nLa crisi sanitària per la llet infantil de Lactalis esquitxa 83 països\nTemes: Bacteris Malalties Contaminació Nens Alimentació Empreses


Entrevista en exclusiva a Grandvalira, de la número 1 del món.\nL’actual número 1 de l’esquí alpí, Mikaela Shiffrin, guanyadora de les darreres dues Copes del Món, va camí de seguir fent història aquesta temporada amb Andorra com a escenari. La nord-americana ja té assegurades la victòria a la disciplina d’Eslàlom i a la classificació absoluta de la competició, i té a tocar l’Eslàlom Gegant i el Súper-Gegant. Shiffrin no renuncia a cap d’elles. Segons ha manifestat en una entrevista concedida en exclusiva a Grandvalira, “seria espectacular marxar d’Andorra amb quatre Globus de cristall”, una possibilitat que seria “un dels meus somnis més salvatges”, ha afegit.\nAquest dijous se sabrà si el seu somni comença a fer-se realitat, ja que es disputarà a l’Àliga la prova de Súper-Gegant, disciplina de velocitat on no és especialista però que domina, 32 punts per sobre de la segona classificada, la corredora de Liechtenstein Tina Weirather. Tenir l’oportunitat de guanyar el Súper-Gegant és “un extra”, segons ha definit, i una sorpresa “amb la qual no comptava” a l’inici de la temporada. Com que no té pressió, ha assegurat que “anirà a gaudir-ho”.\nShiffrin, però, es vol “centrar” en la disciplina de l’Eslàlom Gegant, que domina per 97 punts (la segona classificada és l’eslovena Petra Vlhová) i que es resoldrà diumenge a la pista Avet de Soldeu. Té confiança en assolir-ho ja que es troba “al millor moment de la temporada”. “Estic molt contenta, amb energia”, ha afegit.\nMentre arriba el moment de competir, i des d’on està allotjada, “miro per la finestra per contemplar l’Avet”, una pista que “té molt bona pinta”, que sembla que li estigui “cridant” i de la qual destaca la part amb pendent pronunciat del final.\nAndorra, un país “extraordinari”\nShiffrin, que compleix 24 anys aquest dimecres, recorda que va competir per primera vegada a Andorra el 2012 durant la prova de la Copa del Món, en les disciplines d’Eslàlom Gegant i d’Eslàlom. I va repetir el 2016. S’ha mostrat molt contenta d’haver-hi tornat. “Tinc uns grans records” del país, ha manifestat, i l’ha definit com un “lloc extraordinari i interessant per venir”.\nMolt ha canviat set anys després. El retorn al Principat de la nord-americana és des de la posició indiscutible de millor esquiadora del món, un fet pel qual “no té paraules” per definir. Shiffrin s’ha convertit en el primer corredor (homes i dones) en guanyar 15 curses de la Copa del Món en una mateixa temporada. “Mai m’ho hauria plantejat” i li costa adonar-se “que això és real”. Tampoc era el seu objectiu prioritari, perquè pel que lluita diàriament és per “ser la millor esquiadora del món”. De fet, és la tercera dona amb més triomfs de la història de la competició.\nPreguntada pel seu futur, i un cop finalitzin les Finals de la Copa del Món de Grandvalira, ha assegurat que no ha perdut ni un gra de la motivació per seguir millorant en seu nivell i guanyant curses. Però per aconseguir-ho, el secret passa per “fer el meu millor esquí”. A partir d’aquí, “és quan m’ho passo bé” i “els resultats arribaran”.\nAmb tot, Shiffrin vol traslladar els seus objectius a tot l’esquí femení en general. No sap on són els seus límits ni tampoc els “d’aquest esport”. I és que la seva “meta principal” a partir d’ara serà seguir guanyant per “portar les curses d’esquí a un altre nivell” i poder mostrar al món “com d’especial és aquest esport”.\nPer concloure l’entrevista, l’esquiadora ha agraït el suport i la tasca que fa el seu equip perquè tot el que està aconseguint sigui possible. Quan acabin les Finals, passarà uns dies a Barcelona, posteriorment marxarà a Nova York i finalment gaudirà d’un període de vacances amb la seva família abans de tornar als entrenaments i iniciar una nova temporada per seguir fent història.


Els mercats han assassinat la política? (Iu Forn)\nEls mercats han assassinat la política?\nIU FORN 14/11/2011 00:00\nPenso que Berlusconi representa el pitjor de la condició humana i política. Penso que per a la societat i per a la política és una desgràcia que personatges com ell arribin on ell ha arribat. Dit això, Berlusconi ha estat primer ministre italià perquè la gent l'ha votat. Ens agradi o no ens agradi (que a mi no m'agrada). O si vol, girem-ho: perquè els seus rivals ho han fet tan malament que han impulsat els seus votants a l'abstenció. Posar en dubte la legitimitat dels Berlusconis que circulen pel món és posar en dubte la democràcia entesa com la política que defensa la intervenció del poble en el govern i en l'elecció dels governants.\nLa petita paradoxa és que aquest Berlusconi que ha usat el poder de forma arbitrària per subvertir la justícia, les persones i les institucions, l'han fet caure "els mercats". Molts dels que han clamat que no era admissible que un paio com Berlusconi pogués governar un país, i que són els mateixos que també clamen contra els perversos mercats, ara dissimulen, no fos cas que haguessin d'agrair el favor als senyors mercats. La gran paradoxa és que la caiguda de Berlusconi és una notícia nefasta per a la democràcia. La majoria dels ciutadans van votar-lo, però qui el fa fora és un ens abstracte, sense noms ni cognoms concrets, triats per no se sap qui i que no han de respondre davant de ningú.\nEstic, doncs, defensant Berlusconi? No. El que estic dient és que no-se-sap-ben-bé-qui ha fotut fora un demagog-populista-pitopàusic-masclista-patètic que es pinta el cap per fer veure que té cabells, però elegit per una majoria de ciutadans (equivocats o no). I és aquest ENI (Ens No Identificat) qui també ha fet fora un il·luminat com Papandreu. Bé, potser és que els que han de governar són el mercats, els únics amb capacitat d'impartir justícia, això sí, a canvi de passar per sobre de la democràcia tal com l'enteníem fins ara.


Ngũgĩ wa Thiong’o: Què llegir del nou Premi Catalunya\nBarcelona. Divendres, 20 de desembre de 2019. 15:31\nActualitzat Diumenge, 22 de desembre de 2019. 08:37\nNgũgĩ wa Thiong’o, el nou Premi Internacional Catalunya, no és desconegut per als catalans; aquest autor kenyà ha visitat ben sovint, en els darrers temps, Barcelona. És un dels crítics implacables del colonialisme, i un defensor a ultrança de les llengües minoritzades. Però la seva obra no és tan coneguda, tot i que cada cop hi ha més llibres disponibles, tant en català com en castellà. Ngũgĩ omple auditoris, i s'ha convertit en una icona del moviment decolonial, però els seus llibres no són localitzables a la majoria de llibreries, i algunes de les seves obres clau són molt difícils de trobar.\nUn autor amb obra molt diversa\nNgũgĩ va començar a escriure, als anys 1960, en anglès. En aquell temps, signava els seus llibres com James Ngugi. Va ser en aquella època que va signar algunes de les seves obres més emblemàtiques: Weet not, Child (publicat en castellà per Kailas com No llores, pequeño, i disponible en basc a l'editorial Txalaparta); The River Between (traduït per Kailas com El río que nos separa); A Grain of Wheat (Un grano de trigo, ara disponible en castellà en edició de butxaca a DeBolsillo)... Era una sèrie d'obres marcades profundament per l'impacte de la revolta mau-mau i la salvatge repressió britànica sobre els kikuiu, l'ètnia a la que pertany Ngũgĩ. Aquestes obres van fer molt popular Ngũgĩ entre el públic dedicat a la literatura africana en llengua anglesa.\nEl paper del teatre\nPerò Ngũgĩ no estava satisfet amb la difusió de la seva obra. Tot i que cada cop era més apreciada pels acadèmics i pels crítics literaris, tenia un impacte mínim sobre els seus veïns. Va decidir donar un salt a la llengua kikuiu, que era la llengua habitual dels seus convilatans, i dedicar-se també al teatre. En castellà, Txalaparta va publicar El diablo en la cruz, la primera obra que Ngũgĩ va publicar en kikuiu. A partir d'aquí va patir una implacable persecució per part del govern kenyà, que el va dur a la presó, primer, i després a l'exili. La persecució contra ell no ha parat, i això l'ha obligat a viure allunyat físicament del seu país.\nRaig Verd ha anat publicant progressivament els diferents volums de relats memorialístics d'Ngũgĩ. Van començar amb el llibre Somnis en temps de guerra. Records d'infantesa, en què explora la Kenya en temps del Mau Mau vista amb ulls de nen. Posteriorment va publicar A la casa de l'intèrpret, on explica la salvatge repressió de les tropes britàniques contra els kikuiu i el moviment independentista kenyà. I ara estan preparant la imminent publicació de Neix un teixidor de somnis, el tercer episodi de les seves memòries.\nNgũgĩ s'ha convertit en un autèntic gurú del moviment decolonial, perquè sempre ha posat èmfasi en què les actituds generades pel colonialisme sobreviuen a aquest i afecten tant a colonitzadors com a colonitzats. Els textos d'Ngũgĩ, com els de Frantz Fanon, són molt seguits a universitats americanes i a centres acadèmics de tot el món. Les seves reflexions sobre el fet colonial són icòniques i han estat publicades, també, per Raig Verd, especialment els seus textos Desplaçar el centre : la lluita per les llibertats culturals i Descolonitzar la ment. En castellà, publicat per DeBolsillo, trobem un altre dels assajos més emblemàtics d'Ngũgĩ, Reforzar los cimientos, una anàlisi de l'Àfrica contemporània en clau decolonial.\nTambé es pot trobar a les llibreries La revolució vertical, un conte per a infants que Raig Verd ha publicat tant en català com en castellà (i Pagès l'ha editat en aranès). Una obra, magníficament il·lustrada per Comotto, que constitueix un cant a la solidaritat humana.\nL'obra més introbable\nPer als experts en trobar llibres difícils, val la pena buscar una altra de les obres clau d'Ngũgĩ, que no és de fàcil accés: Pétalos de sangre, que es pot trobar en velles edicions cubanes o en una més recent mexicana (d'Elefanta Editorial). Es tracta d'una novel·la sobre la vida rural a Kenya que constitueix un magnífic fresc sobre la història d'aquest país africà, especialment colpit pel colonialisme.\nLlibres Ngũgĩ wa Thiong’o: "La colonització és una humiliació" Gustau Nerín


EL COR EM DIU ALGUNES COSES I EL CAP EN DIU D'ALTRES\nEl cor em diu .... que farem una bona temporada, i que ens mantindrem a Primera. També em diu .... que aquí al Nou estadi “palmaran” el Madrid i el Barça, i que ho anirem a celebrar a la Plaça de la Font com si la UEFA haguéssim guanyat. També em diu .... que els diumenges a la nit veuré els gols del Nàstic per la tele, i compraré el diari els dilluns per llegir les ressenyes i que m’ho passaré d’allò més bé aquesta nova temporada.\nEl cap em diu .... que realment ho tenim molt difícil. Que la Lliga de les Estrelles és una altra cosa, i que els pressuposts dels altres equips són extremadament superiors als del Nàstic, i que en principi partim de la línia de sortida amb desavantatge. També em diu .... que la temporada 2003-04 van pujar a Primera Llevant, Getafe i Numància, i després van baixar dos d’ells. Que la temporada 2004-05 van pujar a Primera Càdiz, Celta i Alavés i que després han baixat dos d’ells també. Aquesta temporada 2005-06 hem pujat a Primera Recreativo, Nàstic i Llevant i si seguim la norma baixaran dos d’ells. Qui seran? De veritat, tenim molts números de ser un dels dos que baixen .... això em diu el cap.\nEl cor em diu .... que superarem els entrebancs amb il·lusió i coratge i que si l’any passat teníem un pressupost modest i vam fer una “gran campanya”, perquè aquest any ha de ser diferent? També em diu .... que tenim una afició de primera i ens mereixem disfrutar uns anys d’aquesta categoria que fa tants anys que perseguim.\nEl cap em diu .... que no sempre les coses surten com estan programades, i no sempre guanyen els poderosos, ni perden els humils. Que si tenim il·lusió ja tenim molt de guanyat perquè ens ho podem passar molt bé (i jo m’ho penso passar!!!), i que en tot cas si no acompanyen els resultats probablement no serà culpa ni del President, ni de l’entrenador, ni dels jugadors. I també em diu .... que estaria molt bé demostrar que l’afició del Cadis no és la única que dona suport incondicional al seu equip perquè és la millor, que nosaltres a Tarragona també som, com a mínim, igual de bons. El cap em diu .... que ser una afició de primera no ha de dependre necessàriament dels resultats.\nEl cor em diu .... que de vegades cal fer cas al cap, i que d’altres visqui amb il·lusió perquè qui no te il·lusió no viu, sobreviu, i jo vull viure fent cas al cor i al cap. També em diu .... que de moment estem DE PRIMERA!!!


L'economia catalana creix un 3,7% interanual - Terrassa Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » L’economia catalana creix un 3,7% interanual\n11 Maig 2016 a 10:00\nLa demanda interna i el turisme són els motors principals\nCatalunya manté un creixement molt destacat, si bé una mica més pausat que en el trimestre anterior. En taxa intertrimestral, el PIB ha crescut el primer trimestre d’enguany un 0,8% i, en taxa interanual, un 3,7%. Malgrat la lleugera desacceleració, aquests resultats situen el creixement de l’economia entre els registres més alts després de la crisi. La demanda interna i el turisme són els motors principals de la dinàmica econòmica.\nEls resultats de Catalunya presenten un diferencial positiu: segons les dades publicades per l’INE, l’economia espanyola va créixer un 3,4% en termes interanuals el primer trimestre i, segons l’Eurostat l’economia de la zona euro i de la UE-28 van créixer un 1,6% i un 1,7%, respectivament.\n· El sector industrial se situa en un 3,6%, el més alt dels darrers cinc anys. La producció industrial s’ha accelerat els dos primers mesos de l’any i referma el creixement més positiu que experimenta la indústria catalana en relació a la mitjana de la zona euro (1,9%).\n· El sector de la construcció assoleix el cinquè trimestre de creixement consecutiu, amb una taxa interanual que se situa al mateix nivell de creixement del trimestre anterior (4,2%). La millora del subsector de l’habitatge és la que determina la trajectòria del sector. Pel que fa a l’obra civil, la licitació pública, desprès de dos anys de creixement (2013-2014) va tornar a caure el 2015. L’evolució més recent mostra un lleuger repunt a principis del 2016.\n· El sector de serveis augmenta el primer trimestre un 3,8% interanual gràcies especialment als resultats de les activitats de mercat impulsades per la demanda interna i el turisme. Les xifres turístiques són molt remarcables amb un creixement del nombre de turistes estrangers del 8,3% en el primer trimestre. Les pernoctacions hoteleres han augmentat durant els tres primers mesos un 16,1%, en part, gràcies al fet que la Setmana Santa ha coincidit enguany dins del primer trimestre, a diferència de l’any passat.\n#Catalana #creixement #demanda #economia #interanual #motors #turime