Els crims silenciats de les fosses comunes - Nonada\nELENA CÍVICO | 25/09/2013\nEl Cap i Casal va pagar ben car haver estat una de les últimes ciutats en caure en mans de l’exèrcit Nacional. Desenes de milers de persones foren llençades entre 1936 y 1945 a les fosses comunes de València. Abans de cobrir els cossos, els enterradors registraven els morts en…\nEl Cap i Casal va pagar ben car haver estat una de les últimes ciutats en caure en mans de l’exèrcit Nacional. Desenes de milers de persones foren llençades entre 1936 y 1945 a les fosses comunes de València.\nActe homenatge on es recorda els noms d’aquells que romanen a les fosses. Foto: Fòrum per la Memòria del País Valencià.\nAbans de cobrir els cossos, els enterradors registraven els morts en una mena de llibres. Formava part de la maquinària burocràtica feixista ésser tan minuciós, explica la vicepresidenta de Fòrum per la Memòria del País Valencià, Empar Salvador. Escrits amb tinta blava i amb la mateixa cal·ligrafia, als noms els acompanyava una sèrie de ratlles, lletres i números que indicaven on s’havien llençat els cossos. “Eren les coordenades de la massacre”, recorda.\nParadoxalment, gràcies a aquells documents, els membres del Fòrum aconseguiren esbrinar on i com estaven disposades les restes mortals, contabilitzant un total de 23.661 persones soterrades en les sis fosses comunes del cementeri general de València. Sis fossars que ocupen encara hui 41.020 metres quadrats.\nEntre tots els cossos que s’engoliren aquells forats, Empar s’atura un instant en el ‘Fossar dels xiquets’, anomenat així perquè allà «la immensa majoria de les restes eren de criatures de mesos o pocs anys». Des del 10 de desembre del 2006 hi ha publicades a la web les referències d’aquells que foren soterrats en les fosses comunes del cementeri general de València, així com els noms d’aquells que moriren a les presons militars.\nAl Convent Presó de Santa Clara, per exemple, set dels huit cossos localitzats eren nadons de pocs mesos. Pedro Oliver va morir d’atrèpsia infantil amb només 6 mesos al 1940 mentre que a Francisca Salvador la sífilis se la va emportar amb 30 dies, dos anys després.\nEls eufemismes de la guerra\nNo tots els que romanen baix terra al cementeri general, als barris de Benimaclet o al Cabanyal, foren assassinats a sang freda, puntualitza la vicepresidenta del Fòrum. Les terribles condicions de vida a les que foren sotmesos homes, dones, iaios i infants emplenaren ràpidament aquells clots de cadàvers. Altres, en canvi, sí. Milers de republicans i revolucionaris van ser víctimes de l’extermini polític del Franquisme.\nEn aquell cementeri els xiquets no morien per malalties derivades de la desatenció mèdica o la insalubritat, sinó per pneumònia, còlera infantil, meningitis o xarampió. Els homes no eren assassinats d’un colp al cap, ofegats o apallissats perquè morien d’hemorràgia, d’asfíxia per immersió o xoc traumàtic. Ni les dones patien desnutrició fins a les seues últimes conseqüències. Elles morien de caquèxia.\nDes del Fòrum per la Memòria del País Valencià denuncien com any rere any veuen amb impotència i desesperació com es destrueixen i s’oculten proves. I defensen la pràctica de les exhumacions per tal d’investigar el genocidi i fer justícia a les víctimes, però d’acord amb la legislació vigent com fan a la resta del món, personat-se el jutjat i amb la intervenció de l’Institut de Medicina Legal.\nFossa secció quinta dreta del cementeri general de València. 1 de novembre de 2012. Foto: Fòrum per la Memòria del País Valencià.\nEntre els perills que han detectat des d’aquesta associació valenciana està la mercantilització de les exhumacions, és a dir, convertir les restes dels represaliats en una mercaderia. I d’això tracten les exhumacions administratives, «son empreses i professionals privats destinataris finals de les subvencions, les quals les realitzen sense ni tan sols l’aplicació d’un protocol oficialment aprovat, i sense respectar moltes vegades la intimitat de les víctimes, publicant i exhibint imatges de les seues restes sense cap mirament».\nA més, lamenten haver assistir a l’espectacle de veure com intenten tancar en fals els crims franquistes amb la creació de les ‘Comissions de la Veritat’, dissenyades des del poder, i que allà on les han posat en marxa mai han servit per a fer justícia a les víctimes.\nDes del Fòrum critiquen què s’intenta que els crims del franquisme es jutgen en països que no tenen jurisdicció a l’estat espanyol, per la qual cosa, les seues resolucions i sentències mai serien d’aplicació i es refereixen, concretament, a la ‘querella argentina’.\nAquesta no contempla que passen pels tribunals tots els crims del genocidi, ja que quedarien fora totes aquelles víctimes que van morir a causa de les mesures econòmiques, socials i polítiques imposades pel règim franquista al sector social que va perdre la guerra, és a dir, tots aquells morts per la set i per la fam, per les epidèmies o per manca d’un sostre i de salubritat.\nLa querella, apunta la vicepresidenta del Fòrum, està en mans de la jutgessa Maria Servini de Cubria, una dona molt vinculada a la dictadura argentina de Videla, etapa en la qual ja exercia com a tal.\nMaría Servini de Cubria ha estat ocupant durant les darreres setmanes les portades dels mitjans de comunicació internacionals perque ha sol·licitat, a través d’Interpol, l’extradició de quatre exalts funcionaris de la Policia i de la Guàrdia Civil per delictes de tortures durant la dictadura franquista.\nLa resolució dictada per la magistrada recull l’ordre internacional de detenció preventiva, amb fins d’extradició, per a l’exguàrdia civil Jesús Nines Aguilar, l’exescorta de Francisco Franco i de la Casa Reial Celso Galván Abascal, l’excomissari José Ignacio Giralte González, i l’exinspector José Antonio González Pacheco, àlies Billy el Niño.\nFossa comuna de la secció 10. Foto: FMPV\nA la vicepresidenta del Fòrum li resulta contradictori que una jutgessa que exercia durant la dictadura argentina puga estar ara interessada en els crims de la dictadura espanyola. Tot i que dóna suport a que es jutgen els crims dels Franquisme a qualsevol país del món.\nValència a Estrasburg\nEl Fòrum per la Memòria del País Valencià ha portat el cas de València fins a Estrasburg, fet que recorden com un calvari judicial. El Tribunal Europeu dels Drets Humans va in-admetre el passat 5 d’abril de 2012 la demanda presentada per l’associació a través de la qual es denunciava tant la impunitat pels actes de genocidi i lesa humanitat perpetrats durant la Guerra Civil i el Franquisme, que vulneren el Conveni Europeu dels Drets Humans, com la denegació de justícia per part dels tribunals espanyols davant els successius recursos plantejats.\nMentre els processos per a la recuperació de la memòria es tanquen en fals, l’Ajuntament de València, per la seua part, també contribueix amb el seu granet de sorra dificultant fins i tot els actes d’homenatge que tradicionalment es celebren en el cementeri general.\nEmpar Salvador assegura que la forma de treballar del Fòrum implica investigar, deixar constància i documentar-ho tot per a que demà, en altres circumstàncies, amb altres polítics, amb altres jutges i amb una estructura social distinta, puguem arribar a la veritat, a la justícia i a la reparació enfront de la impunitat.\n#crims franquisme #el fossar del xiquets #Empar Salvador #Fòrum per la Memòria del País Valencià #fossars benimaclet #fossars Cabanyal #fossars València #fosses comunes #fosses comunes València #lanoactualidad #Maria Servini de Cumbria #nonada #vicepresidenta Fòrum per la Memòria del País Valencià


abril | 2011 | Ulisses20\nPublicat el 29 d'abril de 2011 per adasi\nRealment és el que fan els polítics. Anar contra el treball, contra el treball productiu, almenys. Ells, els polítics que s’hi dediquen anys i panys a viure del romanç i de la política, són ben poc productius, malgrat que exigeixen tot de luxes i complements per a les seues despeses particulars. En Camps per exemple, president dels valencians, diu que el problema de la desocupació a València és culpa del govern d’espana, que ells, els polítics valencians no poden fer res, res de res. Realment, els uns i els altres, no saben fer res, però sobretot, no saben fer res contra la desocupació.\nVa amb la política, sembla, la incompetència. I molts anys que dura aquest ofici, viure de la paraula fluixa i de les promeses, per acabar no sabent fer res, res de res. Però ells no dimiteixen. No. Diuen que el problema de la desocupació és extern, que ells no el provoquen, però que no saben què fer. Anys i panys que governen, sense dimitir, sense demanar perdó, sense donar raons de quina cosa fan, si és que fan res, tret de cobrar uns salaris fantàstics, per anar darrrer els micros dels mitjans dient què pensen, que pensen moltes coses per adobar això i allò. Caram, no dimiteixen mai, els polítics, malgrat la seua comprovada ineficàcia.\nContra l’ocupació dels polítics, home. Per incompetents i ineficaços.\nCamps contra el camp.\nPublicat el 27 d'abril de 2011 per adasi\nVes que ara Rajoy, des d’espana, diu que posarà l’esforç de la seua política en l’agricultura. Això si governa, naturalment. Ara que l’han morta completament, a València, l’agricultura. Quinze anys governen contra l’agricultura, Francisco-agricultor Camps, i ara el seu president, diu al virrei que s’hi dedicarà, en cos i ànima al camp.\nPer exemple, a València han triat carregar-se l’ajut que feien els homes grans del poble, perquè alguns camps del terme encara lluïren nets, malgrat la ruïna, i els acusen de fer frau contra la hisenda, i contra els drets laborals de gent, els joves, que fa anys han pegat a fugir d’una tan gran ruïna i misèria.\nEl president Camps ha preferit de dedicar els diners dels valencians als luxes, contra el camp, als cotxe de fórmula 1, contra el camp, als grans esdeveniments, oblidant i abandonant el camp a la seua sort. Un president que ha tolerat el frau en el comerç de la taronja, que ha tolerat el frau amb els productes del camp, que ha enganyat els llauradors cada vegada que guanyava eleccions, en favor dels camps de golf, en favor de les urbanitzacions, sempre en contra del camp.\nAra això: segons ell, el camp valencià és una potència internacional. Xe, que ho ha dit ell, en Camps, Francisco-agricultor Camps.\nNo solament ha jugat a la corrupció o a l’acceptació de regals en canvi de contractes de preus desorbitats. Ha preferit mentir, enganyar, i burlar-se dels seus propis votants, molts d’ells llauradors, pobres, perquè ja compta que, malgrat fer-ho tan malament, n’hi haurà de dissortats que encara el voldran votar.\nLa corrupció i la política, que no la democràcia, ja juga per aquest cantó. I cada colp se’ns farà més difícil de poder destriar tanta palla enmig de tan poca molla de democràcia.\nL’encontre, de nou.\nPublicat el 24 d'abril de 2011 per adasi\nTornem quaranta anys enrere, o més anys encara, quan érem xiquets, més innocents que no ara almenys. Em desperten a quarts de vuit, diumenge de Ressurrecció, Pasqua, però què passa?, quins tràfecs! El xiquet, que estrena jaqueta i corbata a la bandeta i tocaran ara en l’Encontre. Fes-li el nus, que ell no en sap.\nI tot això, que és precís, em demane; va, alçat! Estranyament, no remugue, m’alce obedient, li faig el nus, a la segona va quedant rodó, ja voltegen, passen a cercar-lo i marxa. Empar es muda, que no vol perdre’s el detall de filmar-lo amb l’Iphone, el xic (si aquell facistot de don Luís les veiés filmar-los amb aquesta andròmina, les excomulgava de colp, les dones), em demana si va gaire escotada, li dic que millor, que potser li giren l’anda cap a ella: miracle!, s’exclama, seria miracle! Riem, que és Pasqua, i ella ja se’n va, mentre jo em prepare per tornar al camp, a segar, que la matapuça em puja pels arbres enfiladissa que no deixa veure ni les soques. Avui acabaré a la partida del camí d’Alcubles, i a la vesprada una altra cosa. No, que de vesprada anirem a berenar. Sí, com quan érem uns xiquets, amb els amics, que corríem per la tarara i altres cançonetes reblertes de felicitat. Pasqua. Però abans, allà a la plaça de la Glorieta, l’Encontre, els coloms, els encaputxats desencaputxats, i uns minuts de joia, religiosa encara, tanmateix i quin remei. Ei, ja sent que volteja la campana vella de l’ermita. Al camp, au, contradirecció. Com de bones són les vacances, al poble.\nPrimer dia de Pasqua.\nEnric Valor i el vídeo dels Gàlim\nPublicat el 22 d'abril de 2011 per adasi\nDimecres, que era l’últim dia de classe abans de tancar per vacances de Pasqua, vaig posar el vídeo sobre Enric Valor que havia penjat Vilaweb, i es va crear un silenci espectacular, reverent, cerimoniós, per escoltar la conversa d’aquell homenot valencià de tanta categoria. Com enraona i descabdella la llengua, la senzillesa de l’home bo, amable sempre, que ens va alliçonant sense pretendre-ho, i sense trama, ni una altra motivació, que no en calia, el silenci es feia més curiós, de major respecte, que tot plegat obria una possibilitat per l’escola, pel centenari, per descobrir-nos quants regals tenim els valencians per anar fent i aprenent. Gaudim-ho.\nApareix en un moment com el senyor Valor explica allò de la censura a la seua impecable novel·la breu, L’ambició d’Aleix, i com van haver de manegar per no carregar-se aquella tona de plomets ja composats per editar-la. L’anècdota ja valdria un treball d’investigació de tants universitaris desqueferats, o aquella altra de tantes versions al món, cent-vuitanta varietats, collons, de rondalles del llaurador pobre i del llaurador ric -per cert. avui m’he trobat un fardatxo al Pla de Pinela, mentre feia una feina decamp contra l’ecologia, ho confesse, però aquest animalot mediterrani feia anys que no el veia, molts ans, a la serra de Mariola, un dia que tornàvem de Bocairent amb els xiquets de l’escola.\nValor parla de les rondalles de mossén Alcover, preciosíssimes, parla de Fuster, al qual li regala uns quants adjectius: cinc anys que els valencians no havíem tingut una ment tan poderosa com la de Fuster; i això ho deia un altre homenot, el professor Manuel Sanchis Guarner.\n-Ho tire a la caldera, ja?\n-No, espere’s, a veure si escriuen de Madrid!\n«Se publicará sin adulterio.»\nI de la primera novel·la, qui investigarà què va passar?\nI les contarelles! Ai, les contarelles de capellans, de socials, de fonamentals…\nSenyor, Valor, tinga en compte que el necessitem viu.\nLa cançó segons el mestre Frechina\nPublicat el 20 d'abril de 2011 per adasi\ncançó en valencià.\nPer fi ha arribat a les llibreries el\ntreball La cançó en valencià. Dels gèneres tradicionals als repertoris moderns,\nun projecte que va començar l’any 2006 i que ha tingut una conclusió\nesfilagarsada i encara no resolta del tot.\ntot cas, el llibre, de vora 600 pàgines, representa la síntesi de més de vint anys\nde treball inventariant i ordenant la discografia d’expressió catalana publicada al País Valencià i seguint de\nprop els avatars artístics dels qui l’han produïda. Entrevistes, ressenyes\ndiscogràfiques, posts publicats aquí mateix, articles d’encàrrec, etc., escrits\ndurant aquest temps, han estat reciclats\ni adaptats per encaixar en el discurs narratiu de l’obra, junt al gruix\nde material inèdit que la conforma. Ha estat, no cal dir-ho, un esforç molt\ngran; i, estic convençut, encara hauria d’haver-ho estat més, però no quedaven\nhores ni massa esma. Ara, dos anys\ndesprés d’haver-lo lliurat a la impremta, distanciat de l’esforç i de la\npersona que el féu, el cos em demana posar-se de seguida a fer-ne una esmena a\nla totalitat. Ja hi haurà temps, però: la maquinària creativa no para, els\ndiagnòstics actuals, si més no pel\nque fa a la part artística, han de ser necessàriament més optimistes que els de\nllavors i, per aquest mateix motiu, l’estímul per continuar la feina sembla\nredoblar-se per moments.\nen gelat, trobe que el llibre és alhora símptoma i conseqüència d’un canvi\ncultural molt profund del qual emergeix només, de moment, aquesta efervescència creativa en l’àmbit\nmusical. Mai s’havia donat una situació com l’actual amb un cens d’intèrprets\ntan nombrós i divers i una producció discogràfica amb tanta qualitat i\nvarietat. Un fenomen que aquest llibre, per la seua mera existència, certifica.Es tracta, és\nclar, d’un estudi amb una doble circumscripció regional i lingüística que incorre\nen les paradoxes i contradiccions\ninherents a aquesta naturalesa: l’àmbit regional queda molt postís quan\nhom es refereix a Raimon, Ovidi, Obrint Pas o Pau Alabajos i el lingüístic no\nté massa sentit quan el context en el qual l’autor inscriu la seua producció el\ntranscendeix sobradament com és el\ncas de Senior i el Cor Brutal, per exemple. Tanmateix, ateses les circumstàncies\nespecials en què s’ha donat la producció musical en valencià —amb una forta\ndialèctica entre la minorització cultural externa, l’activisme resistencialista\nintern i la seua recepció parcial\ni molt condicionada en la resta de l’àmbit lingüístic—, la doble circumspcrició\nno és més que una imposició sobrevinguda per la pròpia dinàmica dels fets que,\ndissortadament, i en la seua major part, no han tingut cap repercussió fora\nd’aquestos dos àmbits.\n– Oh, mestre Frechina.\nPublicat el 18 d'abril de 2011 per adasi\nPublicat el 16 d'abril de 2011 per adasi\nPublicat el 15 d'abril de 2011 per adasi\n«Quan intente entendre què va causar el feixisme, què va fer que aquest ens envaís…\n… Per a nosaltres resistir era no acceptar l’ocupació alemanya, la derrota.» Hessel\nLes llistes del PP per a les futures eleccions, i les del PSOE, veiem que són ben carregades de corruptes, de lladres, de gentola aprofitada i sense escrúpols…, que ens encomanen la indignació. Ells argumenten que els altres, el PSOE (quins malparits també), també en tenen de corruptes, a les llistes. Així que no els pega per liquidar-los tots. No. Competeixen per veure qui pot encabir més o menys corruptes, que ens governaran les municipals o les cantonals. Tant se val. No fan net, no volen fer net, perquè els quedarien pocs polítics a les llistes, entre els sabuts que són declaradament gànsters, i els que encara pengen d’un fil que no acaben d’estirar ni jutges ni amigots.\nAquests malparits de PP i PSOE sí que comproven si els bascos fan net, a les seues llistes, i com que no ho saben, dubten, i si dubten, demanen que els jutges eliminen la llista completa. Els mitjans espanols també ho demanen, davant els dubtes. Però amb els PP-PSOE, no. Amb aquests no els demanen de dimitir, malgrat tants corruptes i imputats, perquè llavors deixarien de mamar del pot. Els mitjans i els polítics.\nSi n’hi ha cap motiu per indignar-nos? Més que mai. Perquè els modos que s’hi han instal·lat, entre els uns i els altres, de tolerància i acceptació de la corrupció, de legalitzar la màfia a la política, és un estil feixista model del segle XX, aquell que Hessel va combatre amb la seua indignació i lluita pacífica.\nDiu Hessel: –Sovint demane als professors d’escola que em permeten parlar amb els seus alumnes.\nNosaltres, els mestres, també hauríem de parlar als nostres alumnes. Dir-los, per exemple: tots aquests homenics de la política, ZP, Rajoy, Rubalcaba, Camps, Rita, Blasco (aquest mereix plat a banda), quins tipus de valors i d’ètica representen? Voleu que us ho diguem?\n– No, mestre, no.\n-Haurem arribat al punt de no poder-se’n refiar de cap polític. De cap ni un.\nPublicat el 14 d'abril de 2011 per adasi\n«En favor de la insurrecció.»\nCom diuen, i ho viuen a Islàndia: ‘allò és una democràcia, no és un sistema financer’. Ací caldria dir si fa no fa el mateix: prou de xuclar-nos, mamons, i pegar-nos pel sac. Polítics, d’allà i d’ací també, banquers, sense excepció. Mitjans, què poquetes excepcions. Jutges i elaboradors de les vostres lleis a mida. Empresaris, una majoria del 99,99%, sindicats… Que ens queda res, per pelar o ficar al sac? No?\n-Efectivament, són coses que no hauríem hagut de permetre. Fins i tot, oblidant allò de sublevar-nos pacíficament.\nRealment, com de lluny som d’una veritable democràcia.\n(a la manera de Stéphane Hessel)


La Casa Vicens obre les seves portes al públic\nLa Casa Vicens obre les seves portes a la tardor\nPer primera vegada, els visitants podran accedir a totes les obres d'Antoni Gaudí catalogades i protegides per la Unesco\nL'arquitecte Martínez Lapeña critica "la poca cura" que han tingut les administracions públiques amb aquesta finca de Gràcia\nDimarts, 07/02/2017 | Actualitzat el 09/02/2017 a les 17:38 CET\nLa Casa Vicens (1883-1885), torre d’estiueig de la família del corredor de borsa Manuel Vicens, va ser el primer encàrrec a Antoni Gaudí d’una vivenda privada a Gràcia, abans d’annexionar la vila a Barcelona. Adquirida el 2014 pel banc andorrà MoraBanc, està en la recta final de la seva rehabilitació per obrir com a espai museístic a la tardor. Només la restauració ha costat quatre milions.\nJoan Abellà, director de la casa museu i exgerent del Museu d’Art Contemporani de Barcelona (Macba), explica que l’accés es limitarà a «500 visitants diaris» per evitar aglomeracions a l’estreta vorera del carrer de les Carolines que, segons ell, el districte de Gràcia estudia que sigui mig de vianants. Això entraria en la reforma prevista per reduir el trànsit a l’avinguda del Príncep d’Astúries.\n"El preu de l'entrada a la Casa Vicens està per decidir, però oscil·larà entre els 12 euros del Palau Güell i els 23,50 de la Casa Batlló», especifica Abellà, que no ha trobat fotos del mobiliari original, i per aquest motiu les sales s’exhibiran sense mobles. L’exposició permanent, dissenyada per Marta Antuñano, serà sobre la història de la casa, la gènesi de l’obra de Gaudí i el context històric, cultural i artístic en el qual es va edificar.\nLa singular mansió barreja l’estil historicista mudèjar amb formes d’inspiració índia i japonesa. «El magnífic entorn inicial ple de plantes va desaparèixer amb el temps, però hem revaloritzat el jardí en el petit espai que ara queda», explica l’arquitecte David García, que destaca que també la decoració interior està plena d’aus, d’heures i de fruits del bosc, de raïm i de cireres.\n«La casa té el mateix aire que el jardí, però està asfixiada pels edificis que l’envolten», adverteix García. Les mesures de seguretat requerides ara per l’ajuntament impedeixen que es pugui accedir al terrat original de Gaudí, ja que compta amb unes baranes massa baixes. «La intervenció hauria desnaturalitzat la seva arquitectura», assenyala García, que ha treballat conjuntament amb l’estudi arquitectònic liderat per José Antonio Martínez Lapeña i Elías Torres.\nEl 1899, la viuda de Vicens va vendre la casa a Antoni Jover, que el 1925 va emprendre una gran transformació per convertir-la en una residència plurifamiliar. L’arquitecte Joan Baptista Serra de Martínez es va encarregar d’aquesta reforma, en la qual es va perdre el mirador i la capella original de Santa Rita, propera a una font d’on brotaven aigües carbonades, molt valorades pels veïns de Gràcia. El 1946, la finca es va segregar al vendre’s parcel·les del jardí i es va perdre la cascada. «És un espant i una infàmia la poca cura que han tingut les administracions públiques al deixar créixer edificis sobre el terreny de la Casa Vicens», lamenta Martínez Lapeña.\nSELECTE I CAR CIRCUIT\nEl petit jardí actual i les quatre plantes, de 1.200 metres quadrats, es concebran com una casa museu que passarà a formar part del selecte i car circuit de la Barcelona gaudiniana, que té com a companys de viatge el Palau Güell, la Pedrera, la Casa Batlló, el parc Güell, la Sagrada Família i la Torre Bellesguard. Només dues obres de Gaudí encara no seran visitables a Barcelona: el Col·legi de les Teresianes i la Casa Calvet. Però ben aviat, per primera vegada, es podrà accedir a totes les obres de Gaudí catalogades per la Unesco.\nTemes: Patrimoni Modernisme Arquitectura Urbanisme Antoni Gaudí


Per Huawei mat Sèrie 40\nAquest protector de pantalla és adequat per a Huawei Mate 40, la seva sensibilitat és molt superior al protector de la pantalla B de vidre temperat.\nEl protector de pantalla TPU suau està dissenyat especialment per a telèfons amb vores corbes, garantint la protecció de vora a vora.\nHD Alta sensibilitat\nEl gruix ultra prima del protector de pantalla Hydrogel de 0,14 mm us permet experimentar la qualitat de pantalla original més alta i mantenir el color original saturat de la pantalla, la visió natural d'alta definició i alta sensibilitat us ajudarà a obtenir un bon humor.\nTotalment compatible amb l'escàner d'empremta digital ultrasònica\nEl protector de pantalla hidrogel és 100% compatible amb l'escàner Huawei Mate 40 Ultrasònic d'empremta ultrasònica. Precisament tallat per cobrir l'àrea de visualització, aquest protector està dissenyat per ser compatible amb la majoria de situacions.\nFunció de reparació automàtica\nLa pel·lícula hidrogel feta de material TPU importat té una super duresa i retràctil. Qualsevol bombolles i esgarrapades desapareixerà automàticament en 24 hores, no hi ha necessitat de prémer les bombolles amb una ungla o una espàtula.


Horaris especials | Blog del CRAI Biblioteca de Farmàcia i Ciències de l'Alimentació\n← Jurament hipocràtic\nMor Eduard Soler Cuyàs, activista farmacèutic →\nPosted on dijous, Mai 31, 2012\tby CRAI Biblioteca de Farmàcia UB\nAra que ja s’ha acabat el curs, algunes biblioteques del CRAI han començat els seus horaris especials per posar a l’abast els seus recursos durant aquest període d’examens. Els CRAI biblioteques que amplien el seu horari són:\nEconomia i Empresa – Biblioteca de Grau\nConsulteu el quadre amb les dates i els horaris ampliats.\nA banda de les biblioteques universitàries, a la ciutat de Barcelona altres equipaments ofereixen els seus espais com a sales d’estudi. Consulteu els següents enllaços per saber els horaris en què es poden utilitzar:\nServei de sales d’estudi nocturnes que ofereixen algunes biblioteques de la Xarxa Biblioteques de la Diputació de Barcelona (inclou la província de Barcelona)\nAquesta entrada s'ha publicat en Biblioteques, CRAI i etiquetada amb horarios especiales, horaris especials, special opening hours. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Mollerussa té previst declarar en ruïna i enderrocar el grup d'habitatges Sant Isidori en un màxim de 4 anys\n31/08/2017 - 13.00\nPla obert amb els consellers de Territori i Governació, Josep Rull i Meritxell Borràs, l'alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, entre d'altres, al mig del grup d'habitatges Sant Isidori, el 31 d'agost de 2017. (Horitzontal)\nACN Mollerussa.-L'Ajuntament de Mollerussa té previst declarar en ruïna i posteriorment enderrocar els grup d'habitatges Sant Isidori que actualment presenten un estat de degradació important. L'alcalde Marc Solsona ha explicat que en breu estaran els informes enllestits per tirar endavant aquesta operació que es fa a través d'un conveni amb els departaments de Governació i Habitatge, i Territori i Sostenibilitat. El grup inclou quatre edificis que acullen uns 160 pisos construïts als anys 60 del segle passat i en un termini màxim de quatre anys s'enderrocaran. Les poc més de 100 famílies que hi viuen es reallotjaran en pisos de la mateixa capital del Pla d'Urgell i pagaran preus de lloguer social que s'adaptarà a les seves capacitats econòmiques.\nSolsona ha destacat que la signatura del conveni li produeix una sensació ''agredolça'' pel fet que suposa ser l'inici de final d'aquest conjunt d'habitatges ''històric'' de municipi però que l'evidència del seu mal estat fa que es requereixin actuacions urgents. Per aquest motiu, una vegada fets els estudis socioeconòmics i estructurals dels edificis, es decretarà la ''ruïna tècnica'' del conjunt i es començarà a gestionar l'enderroc. Els veïns ja han començat a ser avisats per carta i la voluntat es dur a terme tota l'operació en un termini màxim de 4 anys, si pot ser al ritme d'un bloc per any o fins hi tot més ràpid.L'Incasòl posarà a disposició una oficina tècnica de gestió per ''entrar al detall de cadascuna de les realitats'' de les famílies que actualment viuen al grup Sant Isidori. Així ho ha remarcat el conseller de Territori, Josep Rull, que ha assegurat que es farà una gestió ''personalitzada, cas per cas'', partint de l'experiència d'altres realitats similars a Catalunya com Sant Cosme al Prat de Llobregat, Can Anglada a Terrassa, El Governador a Barcelona o Súria.Al grup Sant Isidori hi ha propietaris de tota la vida, llogaters i pisos buits que són propietat dels bancs. La consellera de Governació, Meritxell Borràs, ha explicat el ''compromís'' de ''donar sortida'' a totes les famílies perquè puguin disposar d'un habitatge a Mollerussa. En aquest sentit, ha assegurat que no hi haurà problema de disposició perquè la capital del Pla d'Urgell compta amb més de 280 habitatges buits per donar resposta a les poc més de 100 famílies que hi ha al grup. Se'ls oferirà lloguers socials que variaran en funció dels seus ingressos i que per tant se situaran a l'entorn del 10, 12 o 18% dels seus ingressos.Properament l'Ajuntament de Mollerussa ja delimitarà amb tanques bona part del perímetre del grup Sant Isidori per garantir la seguretat ja que hi ha punts amb despreniments de façana. En els darrers anys s'han hagut d'apuntalar balcons i també alguns han caigut i posteriorment s'han tapat les obertures amb taulons de fusta per evitar caigudes.Per tal de fer seguiment i control dels acords del conveni es crearà una comissió de seguiment i una comissió tècnica integrades per representants de totes tres entitats. Les comissions tractaran totes les qüestions relatives a la casuística i el procediment, analitzaran les alternatives i concertaran solucions concretes per cada cas.


Sagnant en verd: Ginesta del Teide, blanca com la neu\nLa ginesta blanca del Teide, Spartocytisus supranubius, és una lleguminosa arbustiva endèmica de les illes de Tenerife i La Palma molt abundant a la zona subalpina de les Cañadas del Teide, on forma part de la comunitat vegetal anomenada "retamar" composta per matolls de cim. Comparteix l'hàbitat amb el tajinaste vermell, el codeso de cim, l´escobón o tagasaste, l´amagante, l'herba pajonera, l´alhelí del Teide, la neuta o herba gatera, el rosalito de cim i l'herba fistulera.\nBellíssima imatge d'un Spartocytisus supranubius a uns 2.000 msnm amb el Teide nevat al fons en ple mes de maig. El seu nom de gènere Spartocytisus fa referència a les característiques botàniques intermèdies entre els gèneres Spartium i Cytisus. El seu nom d'espècie supranubius està format per dues paraules llatines: supra que significa "per damunt de" i nubius, que significa "niguls", o sigui, que creix per damunt del mar de niguls que envolta com un anell blanc els cims més alts de Canàries. Recoman ampliar les fotos amb un doble clic per a veure-les millor\nGinesta del Teide a punt de florir a principis de maig. Aquest arbust assoleix els 2 metres d'altura i és una de les plantes predominants de la flora d'alta muntanya de Tenerife i La Palma.\nSpartocytisus supranubius al Port d´Izaña a 2.338 msnm. al costat de la carretera que va del Teide cap a Arafo. La foto està feta l´11 de maig. Hi havia neu a la cuneta.\nEls brots tendres tenen fulles trifoliades amb folíols linears, al principi d'un viu color verd clar que es torna grisenc amb el temps.\nTiges de ginesta del Teide que romanen sense fulles la major part de l'any, ja que són caduques i cauen al principi de la tardor. Per a realitzar la fotosíntesi les tiges conserven el color verd.\nSpartocytisus supranubius florit a principis de maig als vessants del cràter que envolta el Puig del Teide creixent damunt grava volcànica gairebé negra.\nExuberant floració blanca de la ginesta del Teide\nDetall d´una branca florida de la ginesta anterior.\nLes flors tenen un intens color blanc immaculat com la neu que brilla amb llum pròpia.\nPublicado por Juan Bibiloni en 18:34


Anàlisi de preus de Bitcoin: continua lacció de costat | Catalan.Lamareschale.org\nÉs segur dir que les seqüeles de la subhasta Ruta de la Seda ja no és tenir cap impacte en el preu de Bitcoin, ja sigui negatiu o positiu. Des del meu anàlisi lastprice, la Bitcoinprice ha experimentat l'acció cap als costats. El romandre entre els $ 610 i els alts $ 630s, sembla que el preu és probable que no vagi per sota de $ 600, sempre que els mercats es poden allotjar gratis de notícies negatives, a més de confirmar la meva sospita que la subhasta ruta de la seda va ajudar a establir una nova tendència a curt termini en la baixa $ 600S. A partir d'ara, crec que el preu de Bitcoin es mantindrà força estable, amb els individus en els mercats de la celebració de les seves inversions a l'espera de bones notícies.\nLa manca de notícies importants Significa plana Bitcoin Preu de l'activitat.\nDes del enrenou a la comunitat Bitcoin sobre la subhasta ruta de la seda s'ha calmat, la notícia ha estat relativament tranquil·la pel que fa a Bitcoin. No hi ha grans empreses, no Bitcoin relacionats han anunciat la intenció d'acceptar la moneda digital com un mitjà viable de pagament. També hi ha hagut més informes dels governs o agències governamentals pel que fa a si o no Bitcoin s'ha d'acceptar o prohibit. Amb tot, els darrers 2 o més setmanes ha estat molt tranquil a la comunitat Bitcoin.\nPer descomptat, la comunitat d'analistes de preus Bitcoin positivistes estan constantment pujant amb les prediccions salvatges sobre les trajectòries futures de preus. Un individu en particular, al subreddit bitcoinmarkets, ha assenyalat recentment petites protuberàncies en el preu que precedeixen grans "bombolles" Bitcoin i apuntant a una petita protuberància que estava en curs en el moment-9 fa dies. A jutjar basada exclusivament en aquest protuberàncies bastant insignificant en el preu de Bitcoin, aquesta persona s'especula que vam poder veure un enorme augment dels preus en les properes setmanes. Molt poc probable, llevat que alguna notícia important colpeja la comunitat que alimenta una onada de compres. Aquest tipus d'observació i de forma gràfica la comparació és precisament el que ve de l'adhesió a una metodologia positivista, quan es tracta d'analitzar el preu de Bitcoin. Només mitjançant el tractament dels canvis en el preu com a conseqüència de l'acció humana, serem capaços d'identificar la causa d'aquests canvis i construir un retrat exacte del que el futur Bitcoin preu es veurà així. Els analistes haurien d'estar veient els gràfics de preus i després després la notícia per tal d'entendre on anirà el preu, en lloc de mirar als gràfics de preus i després comparar-lo amb les taules de l'any passat.\nLa trajectòria més probable del preu de Bitcoin s'assemblarà als augments graduals que han estat passant des de principis de maig. Per tant, les llistes de preus d'entrar en finals de 2014 es veurà com un pendent gradual en lloc de coet a la lluna. Un pronòstic alcista, però, però una mica decebedor per a nosaltres els entusiastes incondicionals Bitcoin. No obstant això, no cal descartar la possibilitat d'algun tipus de notícies importants fent-se un buit en la comunitat. En aquest cas, el preu de Bitcoin seria definitivament disparar-se, encara que si les altures arriben a aquest preu salt persistiria és incert. Per exemple, la subhasta ruta de la seda va causar un augment substancial en el preu de Bitcoin, però a mesura que l'excitació es va calmar el preu va començar a baixar i es va instal·lar en el seu nivell actual.\nDit això, sembla com si el preu de Bitcoin es mantindrà dins de la gamma $ 600- $ 640, sempre que aquest període de calma en notícies significatives persisteix. Dic això perquè el volum de comerç ha anat disminuint constantment des de llavors el principi de juliol. Aquesta disminució significa un augment en la quantitat de bitcoins que se celebra, el que explica l'acció de costat que hem estat veient des del final de la subhasta ruta de la seda. Atès que les persones es mantenen fora tant en la compra i venda, sembla probable que el mercat està anticipant grans notícies, positiu o negatiu. Són abstenir-se de fer qualsevol quantitat significativa de la negociació per por a perdre a terme ja sigui mitjançant la venda just abans d'una onada de bones notícies o abans de la compra d'una onada de notícies negatives.\nQuina podria ser la notícia? Esperem que sigui una notícia positiva, és clar, i una recent entrevista breu amb monedes amb Josh Garsa, el director general dels miners de la VAG insinuem alguns molt, molt bones notícies a l'horitzó. El CEO va esmentar que la companyia ha estat treballant en alguna cosa enorme, els detalls es mantinguin privades. Projecte Prime, d'acord amb Josh Garsa, revolucionarà la manera de mirar a cripto-moneda. Així que quan aquest projecte es fa pública, és d'esperar que veurem grans guanys en el preu de Bitcoin.\n"Quant a on va la VAG en el futur, tot el que puc dir és que vaig a mantenir els ulls a la recerca de Projecte Prime. Els meus llavis estan segellats que no sigui dient que revolucionarà la forma de pensar sobre cryptocurrencies ".


GEGF: Bitcoin positiu però arriscat per als governs | Catalan.Lamareschale.org\nEl Grup d'Acció Financera (GAFI), una agència intergovernamental independent ha llançat una paperon Bitcoin. El GAFI treballa tohelp governs Arou via Wikimedia Commons "width =" "height =" 60 "style =" 104 display: none; visibility: hidden; "/> nd el món a prevenir els delictes financers, principalment el rentat de diners i el finançament del terrorisme. El paper que el grup de treball ha publicat sobre Bitcoin cobreix els avantatges que ofereix la moneda digital i els possibles riscos que implica l'ús de Bitcoin. Tot i que la cobertura de Bitcoin's- i cripto-moneda en avantatges generalitzacions va ser totalment positiva, el paper de atenció es va centrar en els "riscos" creades per Bitcoin. Mentre que un individu que ha fet una lectura superficial d'aquest document pot creure que el Grup d'Acció Financera s'ocupa de la protecció de les persones que utilitzen Bitcoin- causa de la seva afirmació que Bitcoin faria que sigui difícil per als crims comesos contra les persones que es solved- una lectura més centrat revela la veritable intenció de l'informe. L'informe del GAFI realment no té a veure amb la seguretat del consumidor en absolut, sinó més aviat amb la fami i amenaça que suposa per a la Bitcoin poder violent del govern.\nLa primera meitat de l'informe es dedica a definir la terminologia per als lectors que no estan familiaritzats amb cripto-moneda. Es distingeix entre "monedes virtuals centralitzats" i "cryptocurrencies." El document també explica les coses com els miners, carteres, bosses, i Tor. Després, començant a la part inferior de la 8thpage, el Grup de Treball dóna un breu paràgraf sobre els avantatges de l'ús de Bitcoin.\nAquest breu paràgraf sobre els usos "legítims" de Bitcoin es descriuen algunes de la gran quantitat de coses positives que provenen de l'ús de Bitcoin. El document assenyala que Bitcoin pot "millorar l'eficiència de pagament" i "reduir els costos de transacció per als pagaments i transferències de fons." Bitcoin pot també, segons l'informe, facilitar micropagaments en botigues de manera que les empreses poden obtenir beneficis econòmics dels béns i serveis que anteriorment eren difícils per fixar el preu. A més, el Grup de Treball va escriure sobre com l'ús de Bitcoin podria reformar substancialment el mercat mundial de remeses. A causa dels seus pagaments instantanis i les taxes de transacció extremadament baixes, Bitcoin pot fer que sigui molt menys costós per als individus per enviar diners als seus amics o familiars en els països empobrits. L'ús de Bitcoin d'aquesta manera competiria directament amb els serveis de transferència bancària controlada tradicionals, que tenen enormes despeses de transacció internacionals que fan que sigui molt car per a les persones que envien remeses als que estan en necessitat d'ells. Per tant, Bitcoin pot ajudar a treure a milions de persones als països en desenvolupament de la pobresa mitjançant l'augment de la quantitat d'ajuda financera privada enviat a aquestes persones empobrides. Finalment, el paràgraf conclou dient que aquests beneficis han de ser acuradament analitzats per determinar si és o no sotmetre a Bitcoin als reglaments financers tradicionals eliminaria aquests beneficis potencials.\nI aquí és on acaba la positivitat en aquest informe. La resta de l'informe del Grup d'Acció Financera s'ocupa dels "riscos" que implica l'ús de Bitcoin, i cripto-moneda en general. Aquests riscos no es refereixen a les persones que realment utilitzen les monedes descentralitzades, però. Per contra, només es refereixen als governs que estan tractant de mantenir el seu domini sobre els seus respectius subministraments de diners enfront de la creixent competència, com ara Bitcoin. Aquí hi ha algunes cites de l'informe que descriuen la posició del GAFI sobre els riscos de cripto-moneda:\n"Ells poden permetre un major anonimat que els mètodes de pagament no en efectiu tradicionals. Sistemes de monedes virtuals poden ser objecte de comerç a Internet, generalment es caracteritzen per relacions amb els clients que no són cara a cara, i pot permetre el finançament anònima (finançament en efectiu o de fons de tercers a través d'intercanviadors virtuals que no s'identifiquen correctament la font de finançament). També poden permetre les transferències anònimes, si el remitent i el destinatari no s'identifiquen de manera adequada ".\n"Els sistemes descentralitzats són particularment vulnerables als riscos d'anonimat. Per exemple, per disseny, adreces Bitcoin, que funcionen com comptes, no tenen noms o una altra identificació del client units, i el sistema no té proveïdor de servidor o servei central. El protocol de Bitcoin no requereix, o proporcionar, identificació i verificació dels participants, o generar registres històrics de les transaccions que estan necessàriament associats amb la identitat del món real. "\n"No hi ha cap òrgan de control central, i sense necessitat de programari AML disponibles actualment per monitoritzar i identificar tipus de transaccions sospitoses. Aplicació de la llei no pot apuntar a una ubicació central o entitat (administrador) per a fins d'investigació o d'Extinció de Domini (tot i que les autoritats poden dirigir intercanviadors individuals per a la informació del client que l'intercanviador pot cobrar). Per tant, ofereix un nivell de potencial anonimat impossible amb targetes de crèdit i dèbit tradicionals o antics sistemes de pagament en línia, com PayPal ".\n"Monedes virtuals convertibles descentralitzats que permeten transaccions anònimes de persona a persona poden semblar a existir en un univers digital totalment fora de l'abast de qualsevol país en particular."\nSembla, a aquest autor com a mínim, que el Grup de Treball de paga sense tenir en compte, utilitzant Bitcoin-consumidors reals en aquest informe. Totes les coses etiquetats pel paper com "riscos" són en realitat les coses que fan que Bitcoin comercialitzable com a moneda. La gent vol utilitzar la moneda que els fa anònima i sense deixar rastre, ja que no volen que els seus governs a tafanejar en la seva vida privada. Si les coses que el Grup de Treball destaca com potencialitats perillosos involucrats en l'ús de Bitcoin són realment les coses que la gent vol veure en una moneda, a continuació, es fa evident que aquest treball no estava destinat a advertir els civils dels perills de l'ocupació de Bitcoin.\nPer contra, la intenció d'aquest informe és per advertir els governs que els seus monopolis de diners es veu directament amenaçada per la creixent adopció de Bitcoin com un mitjà d'intercanvi, i que haurien de començar lluitant per portar aquesta tecnologia descentralitzada sota el seu control. En advertint governs de l'amenaça que suposa per a la Bitcoin seu poder violent, el document contradictòriament utilitza un aspecte de cripto-moneda que es va utilitzar anteriorment com un avantatge real. En el document s'afirma que els pagaments instantanis i baixos costos de transacció permetre monedes descentralitzades per ser fàcilment enviats a través de fronteres, el que podria encoratjar l'ús de Bitcoin com un mètode de finançament de les organitzacions terroristes. Està clar que el benefici que aquesta mateixa característica proporciona tothose que pateixen les persones en els països pobres no tenen importància quan s'enfronten amb el finançament del terrorisme, que va ser creat en la seva totalitat com una resposta als governs que violen els drets i les creences dels individus. Però això no importa, diu que el Grup de Treball, que només es preocupen de mantenir el domini del govern.\nAfortunadament per als defensors de Bitcoin, però, els informes com ara thesewill probable que no tenen cap efecte sobre la capacitat dels governs per crear qualsevol regulació efectiva Bitcoin.


ca garsa, n f\nFigura iniciada en posició de decúbit pron que consisteix a adoptar, successivament i amb les transicions pertinents, la posició de carpa endavant, la posició de cama de ballet doble submarina, la posició de flamenc submarí i la posició de genoll doblegat, i acabar amb una immersió mantenint el genoll doblegat.\nca gavina, n f\nFigura iniciada en posició de decúbit pron que consisteix a fer mig mortal endavant en posició carpada fins a deixar les cames verticals, fer un gir de 180°, adoptar la posició d'espagat i acabar en posició de decúbit supí.\nRotació a l'entorn d'un eix del cos.\nMoviment bàsic consistent a fer una volta entorn de l'eix longitudinal del propi cos en posició vertical, amb la superfície de l'aigua entre els malucs i els turmells.\ngir tirabuixó gir tirabuixó\nca gir tirabuixó, n m\nfr tour vrillé\nMoviment bàsic consistent a fer un gir de 180° i un tirabuixó d'un mínim de 180°, que s'acaba quan se submergeixen els talons.\nca virar, v intr\nca girar, v intr sin. compl.\nen turn, to\nCanviar la direcció del seu desplaçament, un nedador, a causa d'una alteració en el recorregut de la cursa.\nCanviar el sentit del seu desplaçament, un nedador, en arribar a la paret de fons de la piscina, per tornar a recórrer-la.\nEn el transcurs de l'acció de virar, un nedador ha de tocar la placa de toc.\nca gol, n m\nAcció d'introduir la pilota a la porteria fent que traspassi totalment la línia de gol.\nca golejada, n f\nen quantity of goals\nAcció i efecte de marcar molts gols a un equip en el transcurs d'un partit.\nca golejar, v tr\nen score a lot of goals, to\nMarcar molts gols a un equip en el transcurs d'un partit.


Segueix els JJOO de Londres 2012 amb Google - W!ALDIA\nSegueix els JJOO de Londres 2012 amb Google\noogle ha llançat una pàgina pensada perquè els internautes puguin seguir tota l’actualitat dels Jocs Olímpics de Londres 2012. A més, la companyia ha animat els usuaris a buscar en el seu servei tota l’actualitat sobre la seva selecció o esports favorits, a més de connectar amb els esportistes que participaran en Google +. Finalment, els usuaris podran recórrer totes les instal•lacions de Londres a través de Google Earth.\nEn aquesta pàgina, els usuaris poden accedir al medaller de la competició, a notícies que tinguin a veure amb Londres 2012. A més d’aquestes possibilitats, els usuaris podran conèixer totes les novetats de les seves seleccions o dels esports que els interessin directament des del cercador. Només cal introduir els termes que interessen per accedir a la informació generada sobre ells, de manera que el seu accés sigui més senzill.\nLa companyia també ha explicat que els usuaris d’Android disposen d’aplicacions que permeten un seguiment específic de l’esdeveniment. Els interessats poden descarregar les diferents apps des de Google Play. Entre les aplicacions disponibles hi ha diverses oficials de l’organització dels Jocs.\nGoogle també ha volgut apropar la competició als usuaris de la forma més directa possible. Per a això, la companyia ha encoratjat als internautes a interactuar de forma directa amb els esportistes a través de Google +.\nFinalment, ha capturat instantànies recents dels edificis olímpics per poder visitar les seus dels jocs des de casa a través de Google Earth. A més, Google ha creat una opció per a comparar les imatges actuals amb les àrees d’estiu de 1948, any en la ciutat britànica va acollir els Jocs Olímpics.\ndivendres, 27 de juliol de 2012 - categoria: Android, novetats, webs | comentaris tancats


Aprenent a ser mare: La prova del sucre\nanna 16 d’abril de 2012 a les 16:07\nEn primer lloc enhorabona pel resultat! Jo ja he comentat alguna vegada que em va donar possitiu. Al Pais Basc no hi ha aquesta empolleta, sinó un gotet amb el líquid llafiscós...primer et fan una proba més light i si dona positiu una altra que t'has de passar tot el matí. És molt pesada, la veritat...Després si dóna possitiu doncs t'endús un ensurt, jo personalment em vaig posar molt trista. Però com tot sempre hi ha una part possitiva: aprèns a fer molta bondat, estas uns messos plenament concetrada eb tu i el teu benestar i aprens a menjar molt sa! Un dels efectes col·laterals de la dieta va ser per una banda que vaig mantenir molt bona figura i que des de llavors m'encanta la fruita!! Si algú li ha donat possitiu i vol parlar-ne, que es possi en contacte amb mi! (ale, quin rotllo, però has tocat un dels meus temes, Onavis!)\nonavis 16 d’abril de 2012 a les 21:23\nSí, recordo que ho vas explicar.\nCom dius, té les seves avantatges, sobre el fet de menjar més sà la resta de l'embaràs.\nI una pregunta, un cop pareixes, aleshores aquesta diabetes ja desapareix al moment?\nanna 16 d’abril de 2012 a les 21:38\nÉs curiós, perquè només parir em van donar el dinar i era ben greixós i no vaig ni preguntar, me'l vaig menjar amb un gust! jeje...això sí, li fan una prova a la nena per veure si té problemes de sucre (potser tenen més tendència) i això no fa cap gràcia, la veritat.\nA mi em van dir que em tornés a fer la proba un cop deixés d'alletar a la nena...però la veritat, he passat, perquè em fa una mandra...i si em torno a quedar embarassada també m'hauràn de mirar més, però ja em faig a la idea! quin remei...\nAnònim 6 de juny de 2013 a les 15:23\nhola anna, em pots respondre al correu i parlem?gracies\nElisenda 16 d’abril de 2012 a les 17:56\nuf! Quin horror! Jo la vaig haver de repetir perquè la primera la vaig vomitar després d'estar quasibé al final de la prova! Quin suplici!\nQuin pal que em fa que me l'hagin de tornar a fer... aix!\nonavis 16 d’abril de 2012 a les 21:24\nOstres quina mala sort!!! Fer-la dues vegades deu ser un rotllo!\nElisenda 17 d’abril de 2012 a les 11:31\nI sí, a sobre parlava de la llarga així que en total en van ser 3! No recordava que a la primera també t'has de prendre això! Doncs ara encara em fa més pal... però sóc propensa genèticament a la diabetis així que ja em temo que hi hauré de tornar... Per sort, no vaig donar positiu com en algunes de les noies que han fet comentaris. Pobres...\nNúria Brugués 16 d’abril de 2012 a les 20:04\nme n'alegro molt que t'hagi sortit bé la prova :)\njo vaig tenir diabetis gestacional. Em feia pànic però com diu l'Anna, em va fer controlar molt més, i més amb un embaràs gemelar. Només que cada dia em feia de 4 a 5 punxades als dits per controlar-me... al principi no en saps massa però al final ni te n'adones.\nDe tota manera, recordo el dia de la prova llarga com un dels més horrorosos de l'embaràs. Sort que hi vaig anar amb ma mare, pq després de la primera extracció em vaig ben marejar... buffffffff\nonavis 16 d’abril de 2012 a les 21:26\nLa prova llarga deu ser un pal!! A mi una hora ja se'm va fer llarguíssim!\nTens raó en que és un dels pitjors records de l'embaràs, i això que només m'he n'he hagut de fer una!\nLaPantigana 16 d’abril de 2012 a les 20:54\nSort que t'ha sortit bé, perquè si no t'haurien d'haver fer la corva del sucre i són 3 hores.\nJo recordo que quan ja estaven a punt de fer-me la segona extracció de sang em vaig marejar\nJo no em vaig marejar però em va anar de ben poquet, també. Veig que ens passa a moltes!\nMamaModerna 16 d’abril de 2012 a les 21:29\nQuè bé que estigui tot bé, un maldeap menys :-)\nMireia 16 d’abril de 2012 a les 23:19\nQue bé que ja te l'hagis tret del damunt! Jo la vaig somniar durant dies!\nSi ara em tornés a quedar embarassada no me la faria ni de conya! No crec que sigui gaire saludable... i el patiment que em va comportar no val la pena! :)\nonavis 17 d’abril de 2012 a les 22:50\nOsrtres, a mi em faria patir no fer-me-la! És un mal tràngol, però penso que és millor saber com va tot!\nkira permanyer 17 d’abril de 2012 a les 14:20\nvaja! felicitats si tot està be. Jo crec(al contrari que la Mireia) que es bo controlar el sucre i de bon tros no es un patiment. Vivim en una societat on tot el que no ens agrada es fa insoportable... no ha de ser per tant, no?\nRespecte a l'anèmia jo la vaig patir molt greu al segon embaràs. No passa res. Et donen suplements de ferro i estas més cansada del normal. Quan has parit tot torna al seu curs ( i mira que jo tenia, eh?) UNA ABRAÇADA\nonavis 17 d’abril de 2012 a les 22:51\nSí, lo de l'anemia jo també vaig patir-ho amb la nena. I durant la lactància també vaig haver de prendre-me'n!\nEsther 17 d’abril de 2012 a les 19:22\nMe n'alegra que hagi sortit tot bé :-))\nJo també la recordo com la prova més horrorosa de l'embaràs. I per l'Andreu em va agafar de novata però amb en Biel que sabia de què anava ja patia. Quin fàstic em fa el líquid aquell... Puaj!\nLo del ferro sol passar durant l'embaràs, no¿? De fet a mi en els dos ja m'ho van donar directament en el tercer trimestre per si de cas. Com a suplement :-)\nonavis 17 d’abril de 2012 a les 22:53\nSí, realment el líquid és horrible!!\nSol Solet 17 d’abril de 2012 a les 20:54\nMooolt bé que la prova hagi estat negativa!! A mi em va sortir positiva i vaig haver de fer la de tres hores, per no vomitar-ho tot, em vaig posar a dormir a un reconet de la sala (uns 20 minutets), jajajaja sí, sí però va ser la única manera per no treure-ho tot. Quan ho penso em moro de vergonya però mira, almenys no hi vaig haver de tornar!\nLo del ferro és normal, una pastilleta i llestos ara!\nonavis 17 d’abril de 2012 a les 22:55\nOstres, sou moltes que us ha donat positiu, quina casualitat, no? O realment dóna positiu tan sovint?\nLo de dormir, l'important és que t'anés bé!! Pensa que a les embarassades se'ls hi perdona tot, o sigui que ningú devia pensar malament!!\nMirashka 18 d’abril de 2012 a les 10:36\nMe n'alegro que tot estigui bé! i pel ferro menja bons bistecs que diria ma mare (jo tendeixo a patir de nivells baixos de ferro i li sento dir cada dos per tres). Una abraçada\nonavis 18 d’abril de 2012 a les 15:47\nSí, lo del ferro no em preocupa. Realment en aquest embaràs em ve de gust el bistec!!\nTot i això avui la llevadora m'ha dit que és ben normal un petit descens en el nivell de ferro en el tercer trimeste, que començo avui!


Salut emocional | Escola Lys\nPer nosaltres, una bona salut emocional implica un estat de benestar psicològic en què l’alumne se sent bé amb ell mateix, pot desenvolupar les seves capacitats, relacionar-se satisfactòriament o treballar de manera eficient. L’associem, doncs, amb aspectes com estar motivat i tenir energia, seguretat i autoconfiança, o tranquil·litat i autocontrol, entre d’altres.\nEls càrrecs són petites responsabilitats que es reparteixen entre tots els nens de la classe. Hi ha càrrecs de classe i també càrrecs generals d’escola. Amb aquests, reforcem l’autonomia dels nens, així com la seva autoestima. Per una altra banda ens ajuden a treballar l’adquisició de responsabilitats, el sentiment de pertinença al grup i la implicació real a la comunitat educativa.\nL’assemblea és una activitat setmanal de classe que té com objectiu afavorir la cohesió de grup, la presa de decisions, la reflexió i la maduresa dels nens i nenes. Promou la participació dels alumnes i permet que el grup aprengui progressivament a organitzar-se i a modular conflictes senzills en situacions quotidianes. És un espai per educar als infants en la democràcia, l’assertivitat i\nl’acceptació d’opinions diverses.\nPensar i parlar és el nom que l´escola ha posat al projecte de Filosofia 3/18, una proposta educativa per a diferents nivells (infantil, primària, secundària i batxillerat) que pretén desenvolupar les habilitats de pensament dels alumnes. La filosofia permet reflexionar sobre aquells temes que, inclosos en totes les matèries, no poden ser tractats de manera específica. La finalitat d´aquest projecte no és convertir-los en petis filòsofs, sinó convertir-los en individus que tinguin elements per prendre decisions, que preveguin les causes i les conseqüències de les seves accions, procurant ser més reflexius; en definitiva, ensenyar a pensar perquè puguin ser més autònoms. El rerafons conceptual del projecte és la mateixa història de la filosofia, és a dir, les qüestions i els temes que han format part de la reflexió filosòfica: què és la justícia, com es prepara un bon argument, com s´ha d´actuar, què és ser bell… Els quatre objectius del projecte són:\nAjudar al nen a raonar.\nContribuir al creixement personal i inter-personal: les emocions, interessos i actituds que es van modificant amb el diàleg filosòfic.\nDescobrir un mètode d´investigació ètica, més que unes regles morals.\nDesenvolupar la capacitat de trobar sentit a les seves experiències.\nA l’Escola considerem molt important que els alumnes estableixin vincles afectius reals amb tots els nens i nenes, siguin o no del seu grup-classe. Això afavoreix el benestar emocional dins el centre així com les relacions positives entre totes les persones que en formen part. És per això que organitzem diferents sistemes d’apadrinament. Els alumnes de 4t, 5è i 6è, són padrins i padrines dels nens i nenes de P3, P4 i P5 respectivament. És a dir, els nens i nenes de parvulari tenen el mateix padrí durant els tres anys de l’educació infantil. Els grans,acompanyen als més petits les festes i diferents activitats de l’Escola, els ajuden i en tenen cura. Per una altra banda tenim el projecte d’apadrinament lector. L’apadrinament lector és un projecte d’aprenentatge cooperatiu de la lectura. Cada alumne de segon de primària esdevé padrí d’un nen de primer i, un cop per setmana es reuneixen per llegir el llibre de la biblioteca plegats. Més enllà del treball específic de la lectura, a partir d’aquest projecte, els alumnes més grans aprenen a comprometre’s i a ser responsables del procés d’aprenentatge del seu fillol i, d’aquesta manera prenen consciència del propi. Per una altra banda, sigui quin sigui el seu nivell de lectura, se senten capaços per ajudar a un nen més petit fet que reforça la seva autoestima i seguretat vers el propi procés.\nPer un altra banda els nens que comencen a llegir reben l’ajuda directe d’un igual de manera distesa i sense angoixa, fet que fomenta el gust per la lectura i fa, d’aquesta estona, un moment agradable. A partir d’aquest projecte fomentem la convivència entre els alumnes del mateix cicle, ampliant els espais de comunicació entre aquests i educant en el treball conjunt.


Conclusions esmorzar CTecno Biotecnologia – 22/05/13 - CTecno\nConclusions esmorzar CTecno Biotecnologia – 22/05/13\nActualitat, Informació destacada\nper Comunicació CTECNO / 22 maig, 2013 / Sense comentaris\nLa digitalització de la medicina canvia la relació metge-pacient i obre noves oportunitats de negoci en el sector de la salut\nLa química computacional i les app mòbils de salut obren nous camps de creixement i posen els pacients al centre de la presa de decisions\nSota el títol “Biotecnologia, biomedicina i TIC, una sinèrgia guanyadora”, Montserrat Vendrell, directora de Biocat, Ignasi Belda, CEO d’Intelligent Pharma i Víctor Bautista, CEO de Social Diabetes han coincidit aquest matí a l’Esmorzar-debat de CTecno en que les noves tecnologies aplicades a la biomedicina estan revolucionant el sector sanitari tant pel seu potencial d’innovació i de generació ingent de dades com pel canvi que faciliten en el rol dels pacients.\nMontserrat Vendrell, directora de Biocat, ha dit que les noves tecnologies aplicades a la medicina són eines molt poderoses per garantir la futura sostenibilitat del sistema de salut. A més, Vendrell ha subratllat com les noves tecnologies (aplicacions mòbils, xarxes socials, Internet, processament informàtic de dades biològiques – big data-, sensors, anàlisi del genoma humà, etc.) està generant una explosió de noves dades sobre la salut que, degudament treballades, obren múltiples vies d’investigació i de creixement econòmic. La directora de Biocat també ha volgut destacar el projecte Design Health Barcelona que, conjuntament amb l’Hospital Clínic, l’Institut Guttmann i l’hospital infantil Sant Joan de Déu, pretén formar un nou perfil de professionals que hibridin les competències en salut amb les competències en management i emprenedoria per tal de detectar noves necessitats i oportunitats de negoci.\nIgnasi Belda, fundador d’Intelligent Pharma, empresa d’origen local però internacionalitzada i centrada en oferir solucions de la química computacional a les empreses farmacèutiques, ha posat de manifest com la informàtica aplicada a la investigació farmacèutica actua com a font d’innovació i generació de nous medicaments i, alhora, com a via molt poderosa per estalviar temps i recursos en el procés – car i lent – de producció de nous fàrmacs.\nEl projecte personal i professional de Víctor Bautista, SocialDiabetes, ha estat seguit amb màxim interès per ser un cas d’èxit internacional forjat des de l’emprenedoria i la voluntat del seu fundador. Social Diabetes va ser premiada per la Unesco i Nacions Unides el 2012 com a una de les millors aplicació de salut. Centrada en mobilitat i e-health, SocialDiabetes és un innovador sistema d’autogestió de la diabetes amb aplicació per a mòbils i entorn web que permet al pacient diabètic autocontrolar-se i estar en contacte, via teleassistència mèdica, en temps real amb el metge, si és necessari. Aquesta aplicació ha tingut ja 13.000 descàrregues a tot el món, està disponible en vuit idiomes i actualment, un any i mig després de la seva creació, està desenvolupant-se amb força com a model de negoci.\n🏆 Ampliem el termini de participació dels #CatalunyaImpacta fins al 26/05! 🗳 El jurat que escollirà les millors i… https://t.co/SEuYisBADx ~ 7 hours, 59 minutes ago\n🏆 Ampliem el termini de participació dels #CatalunyaImpacta fins al 26/05! 🗳 El jurat que escollirà les millors i… https://t.co/yjegAWUd0f ~ 8 hours ago


Neix una plataforma de micromecenatge per donar suport a Enric Duran | betevé\nRedacció | divendres, 15 de març del 2013, a les 12.17\nL’any 2008 l’activista Enric Duran va anunciar que havia aconseguit 492.000 euros en crèdits de 39 entitats financeres. Duran va explicar l’estafa i la va justificar dient que ho havia fet per denunciar la feblesa del sistema financer i la facilitat amb què es concedien crèdits –abans que es tanqués l’aixeta dels préstecs– i va alertar que les entitats estaven lucrant-se mitjançant la generació de deute. El conegut com a Robin dels bancs va utilitzar els diners per finançar projectes i moviments socials i editar una publicació en què explicava com funcionen els bancs i les caixes.\nDuran va marxar d’Espanya després de confessar l’estafa i en tornar va ser detingut pels Mossos d’Esquadra a Barcelona. Va ser aleshores quan va començar un procés judicial que va culminar fa uns dies amb la convocatòria del judici, al qual l’activista no es va presentar, i amb un decret de cerca i captura i ordre d’ingrés a presó per a Duran. Ara, mitjançant una campanya de micromecenatge, la plataforma de suport al jove vol aconseguir 18.000 euros, diuen, “per finançar una estructura organitzativa de protecció perquè cap persona desobedient no hagi d’anar mai a la presó”.\nAl web per recollir fons s’explica que l’Enric Duran encara no té advocat “però tot i així s’ha sabut que l’Audiència Provincial decreta cerca, captura i presó per a ell, tal com havia demanat el fiscal el dia del judici” i anuncia que es recorrerà contra la sentència per nul·litat, ja que no consideren legítim “que es puguin decretar canvis en una situació legal sense que existeixi una persona responsable de la defensa”. El text del web també deixa clar que “passi el que passi, l’Enric no té cap intenció de col·laborar en un judici en contra seu” perquè no creu que el sistema judicial actual estigui legitimat per jutjar-lo.\nLa campanya té un termini de 31 dies, aquest divendres n’és el segon, tal com ha anunciat el desaparegut Enric Duran al seu compte de Twitter. Amb aquests diners se li pagarà protecció, s’investigaran estratègies per evitar que cap activista desobedient no estigui amenaçat de presó i es difondrà contingut “silenciat, que no s’estigui fent públic per la pressió dels poders establerts”.\n— Audiència de Barcelona — estafa — judici\nProtecció Civil realitza un simulacre d’incendi al túnel dels FGC de Sarrià\nEl Ple de Ciutat Vella aprova canviar el nom de passeig de Joan de Borbó per passeig Nacional\nEl nou papa, Francesc, ja té la seva pròpia mona


Bons resultats a la Final Territorial benjamina de natació - CN BANYOLES\nBons resultats a la Final Territorial benjamina de natació\nEl passat cap de setmana es va celebrar la final territorial benjamina de natació a la localitat de Manresa, i on 6 dels nostres nedadors van prendre-hi part: Abril Daniel, Marc Rodríguez, Jan Gómez, Pau Pera, Eloi Riera i Paula Company.\nL’actuació dels nedadors banyolins va ser exemplar, ja que gairebé tots ells van millorar la seva posició i marca personal amb la qual arribaven a la cita de final de temporada.\nL’Abril Daniel, per exemple, arribava amb la 30a millor marca de totes les participants i va acabar la 28a. En Marc Rodríguez va fer un salt espectacular, passant de la 65a posició a la 45a després d ela prova. La Paula arribava amb la 43a millor marca i va ser 34a; un resultat molt semblant al resultat obtingut per en Pau Pera que va arribar com a 45è i va acabar 38è.\nEl més destacat de tots els nedadors va ser l’Eloi Riera que arribava amb la 17a millor marca dels participants i finalment va acabar com a 10è millor nedador de Catalunya. Com a contrapartida, en Jan Gómez va ser l’únic que no va poder millorar la seva posició de partida i finalment va acabar 42è.\nResultats (no complerts).