299 1 Descargar (0)\nAnàlisi dels factors d'elecció de la Universitat de\nLleida: la demanda universitària a les terres de Lleida\nJoan Solsona Solé\nDipòsit Legal: L.879-2015 http://hdl.handle.net/10803/307215\nAnàlisi dels factors d'elecció de la Universitat de Lleida: la demanda universitària a les terres de Lleida està subjecte a una llicència de\nANÀLISI DELS FACTORS D’ELECCIÓ\nLa demanda universitària a les Terres de Lleida\nTreball de recerca doctoral: Joan Solsona Solé\nDirectors de tesi: Dr. José Luis Gallizo Larraz Dr. Ramon Saladrigues Solé\nPrograma de doctorat Dret i Administració d’Empreses\ndoctoral no es pot entendre sense el suport d’un conjunt de persones que m’han ajudat en aquesta ingent tasca.\nEn primer lloc, vull agrair tot el suport de direcció d’aquest treball al Dr. José L. Gallizo i al Dr. Ramon Saladrigues, que, amb la seva coordinació, orientació, consells i dedicació acadèmica, he pogut arribar a la seva finalització.\nTambé un reconeixement especial a tots els que m’heu ajudat en diferents fases del treball aportant la vostra vàlua professional, com són: la Dra. Mª Jesús Gómez, la Dra. Sofia Isús, el Dr. Antoni Alins, Robert Sirat, i Gerard Conesa.\nEn aquest reconeixement, vull afegir els Serveis de la Biblioteca, de l’Arxiu, de l’Oficina de Qualitat i el Servei d’Informació Universitària de la Universitat de Lleida per ajudar-me a trobar el material necessari per desenvolupar aquest treball.\nalumnes que finalitzen el Batxillerat i, en concret, com afecta aquesta decisió en la demanda d’estudis a la Universitat de Lleida.\nEn els últims anys, s’ha produït uns canvis en l’entorn institucional i acadèmic dels ensenyaments universitaris que justifiquen l’estudi de la demanda universitària en un context lleidatà.\nEn les conclusions del treball, s’hi estableix com a factors determinants de la demanda els relacionats amb la proximitat geogràfica, la qualitat ocupacional, l’itinerari acadèmic previ, la reputació de la universitat, les notes de tall, i el nivell d’estudis de la mare.\nTrabajo de investigación basado en el ámbito de la economía de la educación que trata de analizar los factores determinantes del proceso de elección de centro universitario, en las comarcas leridanas, por parte de los alumnos que finalizan el Bachillerato y, en concreto, cómo afecta esta decisión en la demanda de estudios en la Universidad de Lleida. En los ultimos años, se han producido unos cambios en el entorno institucional y académico de las enseñanzas universitarias que justifican el estudio de la demanda universitaria en un contexto de Lleida.\nResearch work based on the economics of education that aims to analyze the determinants in the process of choosing a university, by students who have finished secondary education in the province of Lleida, and in particular how this decision affects the demand for studies at the University of Lleida.\nIn recent years there have been some changes in the institutional and academic environment of university programs that justify the study of university demand in a Lleida local context.\nIn the conclusions of the work, the demand determinant factors are those related with the geographical proximity, the quality of employment, the previous academic itinerary, the university reputation, the cut-off mark and the mother’s schooling level.\ndeterminada Universitat, per part dels alumnes provinents de secundària, la qual cosa representa una fase molt important en la seva futura vida professional.\nAquesta circumstància m’ha motivat a realitzar aquest treball de recerca de tesi doctoral respecte els factors d’elecció de la Universitat de Lleida (UdL) per part dels alumnes de secundària, on he pogut combinar l’estudi de l’àrea de l’educació i, per una altra banda, de l’àrea de l’economia, en la relativament nova disciplina de l’economia de l’educació.\nAnar a cavall entre aquestes dues àrees de treball m’ha permès sentir-me més còmode en el curs del treball, atès el meu perfil professional.\nEl fet de treballar professionalment en el món de la docència ha estat un motiu prou fonamental per mostrar un interès en les dades que s’observen en l’alumnat de secundària de les comarques de Lleida i que vol accedir a les universitats públiques de Catalunya.\nLa meva experiència docent en el Batxillerat i en els cicles Formatius de Formació Professional de grau superior m’ha donat peu a iniciar una recerca sobre la demanda, segons les prioritats que mostren els alumnes per accedir a la Universitat.\n1 Mosteiro, Porto (2000), varen definir el terme “elecció universitària” com\n1.PRESENTACIÓ I PLANTEJAMENT DE L’ESTUDI ... 17\n2.L’ESTRUCTURA DE LA TESI DOCTORAL ... 28\nCAPÍTOL 1. LA DEMANDA UNIVERSITÀRIA A LA UNIVERSITAT DE LLEIDA. ASPECTES DESCRIPTIUS I LEGALS ... 33\n1.1.OBJECTIUS DE L’ESTUDI ... 33\n1.2.EL DRET A L’EDUCACIÓ EN EL SISTEMA EDUCATIU ESPANYOL ... 42\n1.3.L’ACCÉS A LA UNIVERSITAT ... 55\n1.3.1. El sistema universitari espanyol ... 56\n1.3.2. L’oferta anual de places universitàries a Lleida ... 58\n1.3.3. La gestió de la demanda anual de places universitàries públiques a Catalunya ... 61\n1.4.ANTECEDENTS HISTÒRICS I EVOLUCIÓ DE LA UNIVERSITAT DE LLEIDA ... 68\n1.4.1. Orígens de la Universitat de Lleida ... 68\n1.4.2. De la supressió de l’Estudi General a la fundació de la Universitat de Lleida, 1717-1992 ... 71\n1.4.3. Antecedents de regulació dels estudis universitaris en el context espanyol ... 76\n1.5.EVOLUCIÓ DE LA DEMANDA D’EDUCACIÓ UNIVERSITÀRIA A LA PROVÍNCIA DE LLEIDA (PREINSCRIPCIÓ 2002-2006) ... 83\n1.5.1. La demanda universitària a les Terres de Lleida (període 2002-2006) ... 83\n1.5.3. Estudi de la preinscripció universitària a les Terres de Lleida en funció de la titularitat del centre de procedència (període 2002-2006) ... 92\n1.5.4. Estudi de la demanda de preinscripció universitària\nglobal de la província de Lleida (període 2002-2006) ... 97\n1.5.5 Estudi de la preinscripció universitària a les Terres de Lleida en funció de l’àmbit d’estudi (període 2002-2006) .... 101\nCAPÍTOL 2. ELS FONAMENTS TEÒRICS DE LA DEMANDA UNIVERSITÀRIA EN RELACIÓ AMB L’ECONOMIA DE\nL’EDUCACIÓ ... 105\n2.1.INTRODUCCIÓ ALS FONAMENTS TEÒRICS DE LA DEMANDA\nUNIVERSITÀRIA ... 105\n2.1.1. Les teories de la demanda d’educació superior ... 107\n2.1.2. Models del procés de decisió ... 114\n2.2.ELS FACTORS DETERMINANTS DE DEMANDA D’ESTUDIS\nUNIVERSITARIS ... 118\n2.2.1. Els factors del model combinat de decisió ... 118\n2.2.2. Les variables competencials dels demandants ... 128\n2.3.ANÀLISIS DELS ESTUDIS D’INVESTIGACIÓ DE LA DEMANDA\nUNIVERSITÀRIA ... 131\n2.3.1. Els estudis de demanda d’educació superior a nivell internacional ... 132\n2.3.2. Els estudis d’investigació sobre la demanda d’educació superior en un context proper ... 137\nCAPÍTOL 3. ANÀLISI EMPÍRICA DELS FACTORS\nDETERMINANTS DE LA DEMANDA A LA UNIVERSITAT DE\nLLEIDA ... 149\n3.1.1 Característiques de l’estudi ... 153\n3.1.2. Les variables de l’estudi ... 155\n3.2.METODOLOGIA ESTADÍSTICA I EL PROCESSAMENT DE DADES ... 161\n3.2.1. Recollida de dades dels demandants ... 162\n3.2.2 Processament de les dades de l’estudi ... 163\n3.3.ANÀLISI UNIVARIANT DELS DEMANDANTS UNIVERSITARIS DE LES TERRES DE LLEIDA ... 169\n3.3.1. Grups de factors d’elecció de centre universitari ... 170\n3.3.2. Característiques dels demandants de la mostra estudiada ... 171\n3.3.2.1. En funció de l’edat ... 172\n3.3.2.2. En funció de la modalitat de Batxillerat ... 172\n3.3.2.3. En funció del nivell d’estudis dels pares ... 174\n3.3.2.4. En funció de la situació laboral dels pares ... 175\n3.3.2.5. En funció de la titularitat del centre de procedència ... 176\n3.3.2.6. En funció del gènere ... 177\n3.3.2.7. En funció de la zona geogràfica ... 177\n3.4.ANÀLISI BIVARIANT DELS DEMANDANTS UNIVERSITARIS DE LES TERRES DE LLEIDA ... 179\n3.4.1. Perfil dels demandants en funció de la titularitat del centre de procedència ... 180\n3.4.2. Perfil dels demandants en funció del gènere ... 181\n3.4.3. Perfil dels demandants en funció de la comarca de procedència ... 182\n3.4.4. Perfil dels demandants en funció de la modalitat de Batxillerat ... 185\n3.4.6. Perfil dels demandants en funció del nivell d’estudis dels pares ... 190\n3.4.7. Perfil dels demandants en funció de les variables\ncompetencials ... 193\n3.5.L’ELECCIÓ DELS ESTUDIS UNIVERSITARIS EN FUNCIÓ DE\nLA QUALITAT OCUPACIONAL ... 195\n3.5.1. Definició de l’Índex de Qualitat Ocupacional ... 197\n3.5.2. Els resultats de l’Índex de Qualitat Ocupacional en funció de les titulacions de la UdL... 199\n3.5.3. La demanda universitària a la UdL envers l’Índex de Qualitat Ocupacional ... 201\n3.6.ANÀLISI DE LA DEMANDA UNIVERSITÀRIA A LLEIDA ... 204\n3.6.1.Anàlisi dels factors de decisió en els estudis\nuniversitaris ... 204\n3.6.2. Els factors determinants de la demanda universitària a les comarques lleidatanes ... 208\nCAPÍTOL 4. CONCLUSIONS I FUTURES LÍNIES\nD’INVESTIGACIÓ ... 223\n4.1.CONCLUSIONS RESPECTE A LA PROXIMITAT GEOGRÀFICA\nDE LA DEMANDA ... 228\n4.2.CONCLUSIONS EN FUNCIÓ DE L’ITINERARI\nEDUCATIU PREVI ... 229\n4.3.CONCLUSIONS EN FUNCIÓ DEL FACTOR REPUTACIÓ ... 231\n4.4.CONCLUSIONS EN FUNCIÓ DE LA FACILITAT D’ACCÉS\n(NOTES DE TALL) ... 232\n4.5.CONCLUSIONS EN FUNCIÓ DELS ESTUDIS DE LA MARE ... 234\n4.6.CONCLUSIONS EN FUNCIÓ DE L’ÍNDEX DE QUALITAT\n4.7.FUTURES LÍNIES D’INVESTIGACIÓ I PROPOSTES DE MILLORA\nEN EL SISTEMA DE CAPTACIÓ DE DEMANDA DE LA UDL ... 237\n4.7.1. Propostes de millora en les polítiques de demanda universitària ... 237\n4.7.2. Futures línies d’investigació... 241\nANNEX ... 245\n5. BIBLIOGRAFIA ... 247\n6. LEGISLACIÓ ... 259\n7. ACRÒNIMS ... 261\n8.WEBGRAFIA ... 263\n9.MODEL DE QÜESTIONARI ... 265\n10.TAULES DE CONTINGÈNCIA DELS DIFERENTS FACTORS RESPECTE L’ELECCIÓ DE LA UNIVERSITAT DE LLEIDA ... 269\n11.TAULA DE CONTINGÈNCIA AMB ELS CODIS DE LES VARIABLES CATEGÒRIQUES SELECCIONADES EN EL MODEL D’ELECCIÓ DE LA UDL ... 290\nTaula 1. Evolució d’alumnes matriculats a les\nuniversitats catalanes ... 36 Taula 2. Oferta de places de grau a la UdL -\nConvocatòria de juny de 2011 ... 59 Taula 3. Percentatge de reserva segons via d’accés ... 62 Taula 4. Relació entre l’oferta de places i\nla matrícula dels graus oficials de la UdL ... 63 Taula 6. Estudis més demandats a la província de Lleida en funció de la titularitat del centre de procedència (període 2002-2006) ... 96 Taula 7. Evolució de la demanda d’estudis a altres universitats catalanes per part de sol·licitants de la província de Lleida en el període 2002-2006, en funció de l’oferta de titulacions\nde la UdL (en %) ... 99 Taula 8. Peticions d’estudis de la UdL segons l’àmbit d’estudi ... 102 Taula 9. Factors amb influència en l’elecció d’Universitat segons diversos autors especialitzats a nivell internacional ... 125 Taula 10. Investigacions de caire internacional respecte l’elecció d’una Universitat ... 134 Taula 11. Condicionants de la demanda d’educació superior\na Espanya ... 144 Taula 12. Recull de significació de factors en l’elecció de centre universitari, en funció dels estudis d’investigació ... 147 Taula 13. Població d’alumnes matriculats a segon curs de Batxillerat en el curs 2010-11 a la província de Lleida distribuïts per\ncomarques ... 152 Taula 14. Edat dels demandants de la mostra ... 172 Taula 15. Distribució de la mostra segons modalitat\nTaula 16. Distribució de la mostra en funció del nivell d’estudis dels pares ... 174 Taula 17. Distribució de la mostra en funció de la professió\ndels pares ... 175 Taula 18. Distribució de la mostra segons titularitat del centre\nde procedència ... 176 Taula 19. Distribució de la mostra segons gènere ... 177 Taula 20. Distribució de la mostra en funció de la zona\ngeogràfica ... 178 Taula 21. Elecció d’Universitat en funció de la titularitat del centre educatiu de procedència ... 180 Taula 22. Elecció d’Universitat en funció del gènere ... 182 Taula 23. Elecció de la UdL en funció de la professió de la mare.. 188 Taula 24. Elecció de la UdL en funció de la professió del pare ... 189 Taula 25. Elecció a la UdL en funció del nivell d’estudis de\nla mare ... 191 Taula 26. Elecció a la UdL en funció del nivell d’estudis del pare .. 192 Taula 27. Índex de Qualitat Ocupacional 2011 en titulacions ofertes per la UdL ... 200 Taula 28. Resultat de la prova Chi-quadrat de cada variable\nanalitzada amb la seva influència en l’elecció de la UdL ... 206 Taula 29. Model de variables seleccionades en l’elecció de\nla UdL, per part dels demandants de les comarques lleidatanes ... 209 Taula 30. Resultats de la regressió logística amb\nles variables seleccionades ... 210 Taula 31. Resultats del model lògit amb les variables\nTaula 33. Elecció de la UdL en funció de l’Índex de Qualitat\nOcupacional ... 217 Taula 34. Relació de les variables amb significació amb la resta de variables de l’estudi ... 220\nGràfic 1. Oferta i demanda a les universitats públiques espanyoles segons àmbits d’estudis universitaris ... 37 Gràfic 3. Estudis demandats segons sexe (dones) període\n2002-2006 ... 90 Gràfic 4. Estudis demandats segons sexe (homes) període\n2002-2006 ... 91 Gràfic 5. Distribució per zones geogràfiques d’elecció de la UdL com a centre universitari, per part dels demandants lleidatans .... 184 Gràfic 6. Distribució per modalitats de Batxillerat de l’elecció\nde la UdL com a centre universitari, per part dels demandants\nlleidatans ... 186 Gràfic 7. Distribució de la variable aptitud per l’art, la creativitat i la innovació envers l’elecció de la UdL ... 195\nGràfic 8. Índex de Qualitat Ocupacional – 2011- de titulacions ofertes per la UdL i la seva demanda en l’estudi realitzat a alumnes de segon de Batxillerat (província de Lleida) ... 203\nQuadre 1. Organització del sistema educatiu a Catalunya ... 53 Quadre 2. Organització de l’ensenyament universitari segons\ncomunicació per la manca d’alumnat en determinades carreres universitàries, ja que la Universitat de Lleida ha de lluitar en un entorn socioeconòmic que afavoreix que determinats alumnes de secundària decideixen anar fora de Lleida a cursar els seus estudis universitaris.\nDe Miguel (1994) estableix diverses raons per les quals es produeix aquesta mobilitat d’alumnat a altres universitats, fora de les que són més properes geogràficament. Així, en primer lloc, ho explica per l’absència d’estudis dins l’àmbit desitjat per l’alumne; en segon lloc per la carència de places disponibles en determinades titulacions; en tercer lloc per la recerca d’una major qualitat que la percebuda en la universitat més propera i, en l’últim, lloc el desig d’estudiar en una ciutat diferent.\nEn aquest treball, tot seguint aquest fil argumental, no tenim en compte la primera opció de mobilitat, atès que s’han seleccionat els estudis que ofereix la UdL i, per tant, la resta de titulacions no s’han tingut en compte en el processament de dades. S’han analitzat les titulacions en les quals sí que hi ha un mercat directament competitiu entre les diferents universitats públiques integrades en el sistema de preinscripció de Catalunya.\nTanmateix, es treballa a partir d’uns patrons ideals observats2 pels demandants d’estudis universitaris, en funció de les seves\n2 Cañabate (1998) fixa com a patrons ideals en la demanda universitària aquells\npreferències d’elecció d’una Universitat, i aquests patrons es veuran modificats en el moment de la matricula efectiva per condicionaments previstos en la forma d’accés a la universitat, entre altres, la limitació de places i la nota d’accés a les diferents titulacions.\nEl pas dels ensenyaments secundaris cap a uns estudis universitaris suposa un repte per al alumne i també per al seu entorn familiar atesa la seva transcendència a llarg termini a nivell econòmic i social.\nPel que fa a l’àmbit territorial de l’oferta universitària, el treball de recerca es focalitza en les set universitats públiques de Catalunya, a més de la Universitat de Vic, que conformen el sistema d’admissió d’ensenyaments universitaris presencials:3\n Universitat de Barcelona (UB).\n Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).  Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).  Universitat de Girona (UdG).\n Universitat de Lleida (UdL).  Universitat Rovira Virgili (URV).  Universitat Pompeu Fabra (UPF).\nAquest estudi de recerca té en compte el referent territorial i històric de la UdL, així com els lligams que manté amb l’entorn educatiu, econòmic i social, i la interrelació que realitza amb el seu futur alumnat de les comarques lleidatanes.\nels comportaments de la demanda que si tenen en compte aquests condicionants del sistema d’accés.\n3 Tanmateix, cal comentar que la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) que fou\nEl coneixement del comportament de la demanda territorial de sol·licitants de determinades carreres universitàries pot donar una idea de la dimensió i la trajectòria que hauria de tenir l’oferta global de places universitàries a les Terres de Ponent.\nTambé, el fet de poder comptar amb la col·laboració de l’Oficina de Preinscripció Universitària de Catalunya, mitjançant el seu director, el Dr.Jesús Prujà, ha suposat tenir accés a la informació de les sol·licituds efectuades pels futurs demandants d’estudis universitaris a Catalunya en un període significatiu, per obtenir una tendència de les peticions a les universitats públiques catalanes.\nLa UdL té una influència dins la província de Lleida amb una atracció evident en la mateixa Lleida-ciutat i les comarques del Pla. Però, pel que fa als demandants de les zones més allunyades, geogràficament mostren una preferència per altres universitats per anar-hi a cursar els seus estudis, a conseqüència de la distància que obliga a efectuar un canvi de residència. Llavors, en aquests casos, es valora per part d’aquest alumnat aquells centres universitaris que puguin ser referents o de valor afegit per la seva projecció acadèmica i professional.\nEls estudiants de secundària, amb una àmplia oferta de titulacions universitàries al seu abast, en el moment de l’elecció, se li dificulta la identificació de les possibilitats que ofereix el sistema als demandants (Del Olmo, 2009).\nPer tant, la realització d’un estudi per contrastar el comportament de la demanda d’alumnes a la UdL es justifica dins un context de competència de les diferents universitats catalanes per atraure alumnes en funció d’una oferta que de vegades no està prou dimensionada i visualitzada pels potencials demandants.\nAquest estudi aporta, a més dels factors determinants en l’elecció de la institució universitària, els aspectes vocacionals d’acord amb les aptituds del futur estudiant en aquesta elecció.\nEls condicionants previs de la demanda universitària com són l’oferta universitària i el sistema que regula l’accés a la Universitat van lligats a tres apartats generals que engloben la totalitat dels condicionats, Rivas4 (1990) estableix tres tipus de condicionants:\n Les biodades, format per les variables de l’historial personal, com són la família o classe social de procedència i la ubicació geogràfica del domicili familiar. També s’inclou dins aquest condicionant les biodades experiencials, com són el rendiment escolar i l’itinerari educatiu previ.\n Els personals, format pels interessos personals, la maduresa vocacional, l’autopercepció vocacional, la\n4 Segons Rivas (1990), els estudiants escullen, en primer lloc, la carrera que més\nmotivació i les expectatives d’aconseguir unes fites determinades.\n L’estructura vocacional universitària, dins la qual podem incloure el context ocupacional o professional que li serveix a l’estudiant de comparació i el punt d’arribada o integració social. Per tant, aquesta variable aniria lligada al mercat de treball on hauria de competir el futur graduat per arribar a la seva inserció laboral.\nAixí, cal traçar la demanda de l’alumnat que hi accedeix per primera vegada a la Universitat, tot tenint en compte aspectes personals, sociològics, acadèmics i vocacionals, la qual cosa implica plantejar una sèrie de hipòtesis en funció de:\n Les modalitats de secundària-Batxillerat on hi ha més probabilitats que l’alumnat triï estudis de la UdL.\n Les característiques socioeconòmiques dels futurs alumnes universitaris que condicionen l’elecció de la UdL.\n La comarca lleidatana on resideix el demandant, en la qual hi ha diferents probabilitats d’elecció de la UdL.  Les facilitats d’accés en forma de nota de tall que\ncondiciona l’elecció de la UdL.\nTambé caldrà analitzar d’on prové aquesta demanda per realitzar una descripció més acurada, i determinar els possibles factors que incideixen en aquesta demanda.\nPer tant, s’estableixen unes qüestions a respondre:\n Quins factors són els que influeixen en aquesta demanda d’estudis?\n Quina influència té la proximitat geogràfica en l’elecció d’estudis universitaris dins la província de Lleida?\n Quina relació hi ha entre l’elecció de estudis per part dels futurs estudiants universitaris a titulacions de la UdL i la qualitat ocupacional dels graduats universitaris?\n Resulta determinant el nivell educatiu dels pares en la probabilitat d’escollir una titulació a la UdL?\n Resulta determinant la situació laboral o professional dels pares en la probabilitat dels estudiants de triar una opció acadèmica dins la UdL?\nPer tal de desenvolupar el treball de recerca, ens plantegem una sèrie d’hipòtesis, que hauran de tenir resposta al llarg de l’estudi i que seran també part dels objectius. Així, les qüestions plantejades seran:\n1.Es produeix un comportament diferenciat en la demanda universitària a la província de Lleida en funció de la comarca de residència habitual del demandant, i d’acord a una mateixa oferta formativa de titulacions universitàries.\n2.Existeix una correlació positiva entre la demanda universitària a la UdL i la seva inserció laboral i qualitat ocupacional.\n3.El nivell d’estudis assolits pels pares dels demandants influeix en la decisió d’elecció de la UdL com a centre universitari.\n5.Dels factors significatius, en té un pes específic la qualitat i el prestigi en l’elecció de la UdL, com a centre universitari\n6.Les aptituds vocacionals tenen influència en l’elecció de la UdL com a centre universitari, per part dels demandants lleidatans\nActualment, la majoria de les universitats espanyoles basen la seva oferta formativa en funció de les titulacions més demandades, i es considera que hi ha unes oportunitats d’accés a l’educació superior d’un major percentatge de joves. Malgrat això, es manté una oferta formativa excessiva i permanent en el temps, que provoca en moltes universitats una manca d’optimització de recursos.\nPer tant, seria desitjable que en l’oferta de titulacions es possibilités la diferenciació de les diferents universitats en atenció a la qualitat basada en la promoció de la informació adequada als possibles usuaris dels ensenyaments universitaris.\nAquestes últimes qüestions es veuen també reflectides en el document “Estratègia docent i formació de la UdL 20 14-2018”5, dins el qual s’hi estableixen unes prioritats a assolir per aquesta Universitat, com són el prestigi, l’especialització, la internacionalització i la dinamització del territori.\nAixí, en l’apartat de prestigi, que mesura la reputació percebuda pel futur usuari de la UdL, és fonamental que la qualitat de l’ensenyament sigui visualitzada i analitzada com un valor afegit més d’aquesta Universitat.\nEn el rànquing elaborat per Del Olmo (2009), d’entre els demandants universitaris de la demarcació de Lleida, s’hi pot observar, en una escala de l’1 al 5, la següent valoració global de cadascuna de les universitats catalanes d’ensenyament presencial:\nPompeu Fabra 3,94\nAutònoma Barcelona 3,84\nPolitècnica Catalunya 3,74\nRamon Llull 3,47\nInternacional de Catalunya 3,35\nRovira i Virgili 3,18\nAbat Oliba 3,00\nAquestes valoracions estan basades en percepcions dels alumnes de Batxillerat que volen accedir a la Universitat en finalitzar aquests estudis. En conseqüència, cal tenir en compte que aquests valors representen un servei que l’usuari encara no ha utilitzat i que no ha pogut contrastar. Per tant, és pertinent observar en quins paràmetres i influències es desenvolupa la decisió d’escollir un centre universitari.\nEn aquest sentit, es mostra convenient d’analitzar els elements que influeixen en l’elecció per part dels demandants universitaris lleidatans, en la dicotomia d’escollir la UdL o bé una altra Universitat per seguir-hi la seva formació universitària.\nAquesta investigació pretén profunditzar en la interrelació existent entre els diferents territoris dins la demarcació de Lleida, els factors determinants en l’elecció i les característiques sociofamiliars dels demandants.\nPer tant, l’estudi gravita en un model analític on tenen cabuda les característiques personals, la zona geogràfica de residència, els factors valorats en l’elecció, les característiques sociofamiliars, les aptituds vocacionals, i també la qualitat ocupacional del graduat universitari.\nUn cop vista la justificació per l’elaboració de la present tesi i la qual pretén aportar un valor afegit en l’explicació de la formació de la demanda universitària a les comarques lleidatanes en el sentit de ser un estudi que analitza la demanda en funció d’una oferta idèntica de titulacions.\nS’ha procedit a planificar els mecanismes per obtenir-ne informació directa del consumidor dels estudis universitaris, en aquest cas els alumnes que cursaven segon de Batxillerat en el curs 2010-2011.\nCom a eina del treball de camp, s’ha utilitzat l’enquesta mitjançant l’elaboració d’un qüestionari que inclou diverses variables explicatives de la decisió dels demandants per escollir un centre de formació universitari. Per això, s’ha efectuat una revisió bibliogràfica que ha comportat contrastar els paràmetres utilitzats en investigacions de caire internacional i també en un context proper.\nEl qüestionari té una extensió reduïda a l’efecte de facilitar les seves respostes. Així mateix, l’opció d’unificar les respostes de les variables qualitatives en quatre rangs de valoració ha donat un perfil homogeni i integrador a l’enquesta.\ncondicionants d’elecció. Així, les respostes no s’han vist influenciades amb posterioritat per la percepció, un cop l’estudiant ha iniciat els seus estudis universitaris en un centre determinat.\nLa creació d’una plataforma web que ha permès la resposta dels demandants de forma virtual i anònima ha estat un gran encert en eficàcia i optimització de recursos, perquè ha donat major versatilitat als tutors per fer-ho en el grup classe, i ha propiciat que la resposta sigui més còmoda i més àgil.\nUn dels inconvenients trobats són les reticències a utilitzar mitjans electrònics per part d’alguns dels professors implicats, per la qual cosa s’ha suplert pel format paper. Tanmateix, vull agrair la col·laboració en aquest treball a tots els centres educatius de la província de Lleida, en especial als tutors i coordinadors de Batxillerat i als equips directius en aquest treball, ja que sense aquesta aportació no hagués pogut treure la llum aquest estudi.\nLa dispersió geogràfica i el nombre elevat de centres consultats ha fet que el temps de recollida de dades es perllongués durant dos mesos, a fi i efecte de tenir una major representativitat del territori ateses les característiques de l’estudi.\nUn cop recollides totes les dades, s’ha iniciat el seu tractament. Tot i això, prèviament ens hem trobat amb l’inconvenient que la implantació dels nous graus de l’Espai Europeu d’Educació Superior (EEES) ha promogut el canvi de la nomenclatura de moltes titulacions i que, per tant, s’ha hagut d’homogeneïtzar les respostes en funció de la nova denominació de les carreres.\nformativa de la UdL. Per tant, s’efectua un triatge per tal de desagregar les titulacions que estan dins aquesta oferta formativa.\nUn cop seleccionades les respostes vàlides, tenint en compte el condicionant anterior de l’oferta formativa de la UdL, es va procedir al processament de les dades. En un primer moment, per donar explicació al comportament dels demandants, es va procedir a efectuar una prova, tot utilitzant el mètode de l’anàlisi de correspondències. Però, en no obtenir els resultats esperats per donar consistència a l’estudi, es va optar, d’acord amb la literatura revisada de les diferents investigacions, a utilitzar el mètode de la regressió logística.\n2. L’estructura de la tesi doctoral\nAquest estudi està format per quatre capítols, a més de la present introducció. D’una banda, en funció del plantejament teòric i els antecedents històrics de la UdL i, per l’altra, els resultats empírics obtinguts en el treball amb les seves conclusions:\n El capítol 1 “La demanda universitària a la Universitat de Lleida. Aspectes descriptius i legals”, que situa el context de la demanda universitària a Lleida\n El capítol 2 “Els fonaments teòrics de la demanda universitària en relació amb l’economia de l’educació”, que tracta de revisar les investigacions respecte la demanda universitària.  El capítol 3 “Anàlisi empírica dels factors determinants de la\ndemanda a la Universitat de Lleida”, on es presenten els resultats finals del treball\n El capítol 4 “Conclusions i futures línies d’investigació”, i les propostes d’actuació per part de la UdL, en funció de la demanda observada.\nA més, hi ha l’annex format per la bibliografia, així com les taules, models i dades analitzades al llarg del treball, per situar les línies d’investigació i el processament de dades.\nPer tant, s’ha situat el treball en un context d’oferta i demanda circumscrit a la demarcació lleidatana. En un primer moment, quan parlem de demanda universitària, s’ha centrat en el conjunt de peticions a estudis universitaris que realitzen els estudiants l’últim curs de Batxillerat a la província de Lleida.\nD’altra banda, també ens cal definir el dret a l’educació que s’exerceix dins el sistema universitari espanyol, i donar una perspectiva de com es gestiona aquesta demanda d’accés a la Universitat.\nEl pes significatiu de les universitats públiques en el conjunt del sistema universitari de Catalunya ha forjat la creació de l’Oficina de preinscripció universitària, que recull i homogeneïtza les peticions de les universitats públiques presencials catalanes, a més de la Universitat de Vic.\nEn aquest mateix capítol, s’ha estudiat el comportament d’un període de preinscripció universitària6 (2002-2006) a nivell de les comarques lleidatanes, per tal d’obtenir un punt de partida de la demanda universitària lleidatana.\nAquest treball previ ha permès comprovar quines carreres són les demandades pels estudiants de secundària lleidatans, així com en quines comarques la demanda a estudis de la UdL té un nivell inferior a la mitjana. Així, de fet, aquest estudi ha vingut a constatar que el comportament per comarques dins la demarcació lleidatana continua exercint el mateix patró de peticions amb dues zones ben diferenciades; d’una banda, les comarques més properes a la ciutat de Lleida i de l’altra les més allunyades.\n6 D’acord amb les dades de peticions a estudis universitaris recollit per l’Oficina de\nLa distància ha esdevingut un factor crucial en la major part de les investigacions analitzades. A més a més, a la província de Lleida la manca de bones comunicacions entre el Pla de Lleida i les comarques de muntanya juga un paper important en la decisió dels estudiants per escollir la UdL com a centre universitari.\nEn el capítol 2, s’analitzen les diferents teories de la demanda d’educació, com són la del capital humà, la de senyalització, la radical i la de consum. Totes intenten donar una explicació raonada al comportament de la demanda d’educació per part dels individus que volen satisfer una necessitat per tal d’adquirir un servei, en aquest cas de formació universitària.\nUn cop contextualitzat en quins fonaments teòrics es desenvolupa la decisió de la demanda d’educació, en l’estudi s’aborden els models o fases d’elecció de centre universitari dins les quals els demandants adopten una decisió envers el centre universitari en el qual seguiran la seva formació.\nUn denominador comú, en les diferents investigacions analitzades, indica que el procés de decidir s’inicia molt abans d’arribar al final de l’etapa d’educació secundària, i que es va gestant en el decurs d’aquesta etapa prèvia a la Universitat. Tot això, fins la seva maduració i ponderació dels factors que poden influir els quals desemboca en una elecció final, agrupat en factors personals, socioeconòmics i institucionals. També caldria emfatitzar el context on es desenvolupa la demanda universitària.\ndemandant, la qual cosa ha permès donar una consistència i robustesa al resultat final obtingut.\nEl model obtingut esdevé una radiografia d’un període determinat de la demanda universitària a la UdL amb uns factors que esdevenen determinants en l’elecció d’aquesta Universitat, i al mateix temps dóna unes pautes de planificació per entendre el comportament dels demandants universitaris en un context marcat per un territori amb una majoria d’activitat agroalimentària i de serveis.\nEn el capítol 4, “Conclusions i futures línies de investigació”, es detallen, en funció dels factors decisius de la demanda, les conclusions que aporta el treball amb possibles noves línies de treball, així com unes propostes de millora referents a la situació de la demanda universitària a la UdL.\nDels resultats obtinguts, se’n desprèn que els factors determinants en la demanda universitària de les comarques lleidatanes no s’allunyen molt d’altres estudis realitzats, pel que fa referència assenyalar variables com: la reputació o el prestigi, la proximitat geogràfica, el nivell d’estudis dels pares, la limitació d’accés amb les notes de tall, la inserció laboral dels estudis, i l’itinerari educatiu previ, les quals s’han mostrat com a influents en la decisió final presa pel futur estudiant de la UdL.\nsecundària. Independentment d’aquestes actuacions més focalitzades en el territori, hi pot haver-ne d’altres que optin per donar a conèixer la UdL fora d’aquest territori més proper, i que, per tal de tenir una atracció suficientment engrescadora per al futur estudiant han d’incloure un valor afegit diferenciador, basat en aspectes com la qualitat, l’acolliment individualitzat de l’alumne, i també emprendre projectes internacionals especialitzats en diversos àmbits.\nEn definitiva, per tots aquests elements, és necessari elaborar aquest estudi per indicar les pautes de la demanda universitària lleidatana per conèixer les seves perspectives i poder ser utilitzades com una eina de planificació estratègica dins la UdL.\nEn primer lloc, cal situar els objectius i l’àmbit del treball de recerca en una situació descriptiva de la situació històrica de la UdL, en un context marcat pels esdeveniments legals i jurídics que esdevenen un paper fonamental de l’activitat institucional d’aquesta Universitat i que, per tant, condicionen la demanda universitària en les comarques lleidatanes.\n1.1. Objectius de l’estudi\nL’objecte d’aquest estudi està ubicat dins l’àmbit de la disciplina de l’Economia de l’Educació, que és una branca independent dins l’economia aplicada (Mora,1990), basada, entre altres teories, en la percepció de considerar la demanda d’educació des de dos punts de vista: un, com a bé de consum; i l’altre com a bé d’inversió. Així, aquest enfocament mixt ha estat aplicat a l’Estat espanyol per Cea d’Ancona i Mora (1992) en un estudi sobre les motivacions socioeconòmiques de la demanda d’educació superior.\nanual en el qual els futurs universitaris efectuen les peticions a les diferents universitats públiques catalanes en funció de la titulació desitjada.\nAra bé, aquestes sol·licituds de titulacions preferencials de vegades són condicionades per l’oferta existent en el territori, tot donant lloc a situacions de mobilitat causades per una manca d’oferta formativa d’uns estudis en una determinada Universitat, segons afirma Cañabate (1998), i també per l’atracció de l’àrea universitària de Barcelona, per l’ambició d’anar a un domicili diferent del familiar, o bé per altres diverses motivacions personals i socioeconòmiques (Del Olmo, 2009).\nTradicionalment, des de la reincorporació de la Universitat de Lleida com a institució universitària pròpia el curs 1991-92,7 s’ha marcat com uns dels objectius prioritaris aconseguir una oferta d’estudis suficientment atractiva, que doni resposta a les demandes dels estudiants de les Terres de Lleida. Així, s’ha produit un creixement important de l’oferta formativa de la UdL en les dues últimes decàdes segons es mostra a la taula 5 i a la taula 2. Tot això s’ha vist plasmat en el Pla estratègic UdL 2013-2016, malgrat tenir aquesta institució universitària una sèrie de limitacions enfront la zona universitària de Barcelona per la major demografia i una oferta molt completa, que actua com a punt de referència pels demandants de totes les comarques de Catalunya.\nParal·lelament, la població en edat universitària ha anat disminuint a partir de mitjans de la dècada dels anys 90, tot produint també un descens conseqüent en el nombre d’alumnes matriculats de la UdL. Tanmateix, la poca demanda singular d’estudis de la UdL envers altres universitats catalanes esdevé un punt feble en l’intent\nd’atraure el màxim d’estudiants lleidatans a la UdL (Del Olmo, 2009), tot entenent-la com a institució de referència del territori. Així, l’entrada en vigència de l’Espai Europeu d’Educació Superior (EEES) dóna una nova rellevància a determinades titulacions amb una reformulació de continguts, metodologia i programes de suport acadèmic que ha comportat en alguns casos l’augment de la durada d’alguns graus. I en tot cas, també ha estat una oportunitat per implantar nous estudis de grau a la UdL, juntament amb l’afavoriment d’un increment demogràfic que, segons es demostra en les demandes dels futurs estudiants universitaris, tenen un volum de demanda creixent per la seva consolidació (Bellet, 2010), i conjuntament amb una nova oferta de màsters que ha d’anar lligada a les necessitats del territori i la societat, atès el seu marcat caràcter territorial.\nTaula 1. Evolució d’alumnes matriculats a les universitats catalanes\nSistema universitari públic 157.711 203.812 203.246 197.606\nU. Barcelona 39.028 50.782 49.227 48.318\nU. Autònoma de Barcelona 28.358 35.233 35.492 35.583\nU. Politècnica de Catalunya 23.997 29.714 29.922 28.888\nU. Pompeu Fabra 7.642 10.812 11.652 12.137\nU. Girona 9.047 12.621 13.060 13.660\nU. Lleida 6.375 8.689 8.578 8.544\nU. Rovira i Virgili 9.154 11.819 11.784 11.922\nU. Oberta de Catalunya 34.110 44.142 43.531 38.554\nSistema universitari privat 18.041 23.873 22.153 22.309\nU. Ramon Llull 9.089 13.547 12.401 12.045\nU. Vic 4.896 5.798 5.260 5.437\nU. Internacional de\nCatalunya 2.327 3.351 3.247 3.425\nU. Abat Oliba CEU 1.729 1.177 1.245 1.402\nTotal 175.752 227.685 225.399 219.915\n(1) No s'hi inclouen els màsters oficials ni doctorats.\nFont: Departament d'Economia i Coneixement. Secretaria d'Universitats i Recerca\nMalgrat aquests increments d’alumnat en els últims cursos, una de les premisses de la UdL és la consolidació d’una oferta coherent i arrelada al territori, que assumeixi unes sinergies amb la societat civil lleidatana, que alhora pugui dinamitzar el territori tot actuant de motor del creixement econòmic del seu entorn amb formació, recerca, transferència tecnològica i prestació de serveis segons el Pla Estratègic de la UdL 2013-2016. Per això es important tenir en compte els factors que condueixen els alumnes a l’elecció d’uns estudis dins la UdL.\n2009), la UdL ha de donar resposta a les diferents demandes de les comarques de Lleida, amb la complexitat que correspon a una societat moderna, i ha d’insistir en el fet que s’ha de millorar l’actual oferta formativa i també la qualitat docent i investigadora.\nDins l’Informe de l’Institut Valencià d’Investigacions Econòmiques (Fundación BBVA, 2012), s’afirma com una de les mancances de la Universitat espanyola l’escassa flexibilitat de l’oferta que provoca desajustos de oferta i demanda. Així, els àmbits d’estudi de les Humanitats i Ciències Experimentals mostren un percentatge major d’ajustament entre l’oferta i la demanda, i per altra banda en els estudis de Ciències de la Salut, s’hi observa un baix ajustament de les dues funcions, en obtenir un excés de demanda causat en gran part per l’elevat volum de peticions a estudis de Medicina i Infermeria, segons s’aprecia en el següent gràfic.\nGràfic 1. Oferta i demanda a les universitats públiques espanyoles segons àmbits d’estudis universitaris\nFont: Fundació BBVA-Ivie.\n34,5 35,4 35,0\n18,6 13,3 20,1\n46,9 51,3 44,9\nHumanitats Ciències experimentals\nCiències de la salut Ciències socials i jurídiques\nEnsenyaments tècnics Total Ajustaments entre l'oferta i la demanda dels graus a les universitats públiques presencials espanyoles.\nMatrícula de nou ingrès. Curs 2009-2010. Percentatges\nUn dels eixos d’aquest estudi és la configuració de la demanda d’estudis universitaris dels estudiants preuniversitaris de segon de Batxillerat de la província de Lleida, que en aquest cas s’entén per tots els demandants d’estudis universitaris d’aquesta demarcació territorial que sol·liciten plaça en una de les universitats públiques catalanes més de la Universitat de Vic (UVIC), mitjançant el sistema de la preinscripció universitària gestionada pel Consell Interuniversitari de Catalunya que canalitza les peticions i atorga les places en funció de la nota de tall obtinguda en el Batxillerat i en la prova d’accés.\nL’anàlisi empírica a partir d’un qüestionari proposat als alumnes de segon de Batxillerat de la província de Lleida, ha de permetre treure’n unes conclusions respecte a les variables explicatives que determinen la decisió dels demandants lleidatans d’optar a uns estudis oferts per la UdL o bé a uns altres que no conformen l’oferta de titulacions d’aquesta universitat i en quina intensitat influeix cada variable. Així, aquest anàlisi es realitza per observar i determinar el comportament de la demanda d’educació universitària a la Terres de Lleida en funció de la oferta de titulacions de la UdL.\nTanmateix, l’entrada en vigència del districte únic universitari a nivell estatal8 el curs 2000-2001 reconsidera el mapa d’estudis\nuniversitaris espanyol atès que facilita la mobilitat entre diferents comunitats autònomes i les seves corresponents universitats. Aquesta modificació provoca moviments de demanda en funció de l’oferta de titulacions, notes de tall i atracció per prestigi d’una determinada Universitat. En aquesta situació, la Universitat de Lleida\n8 Reial Decret 69/2000 de 21 de gener, pel qual es regulen els procediments de\nha redefinit la seva oferta per tal d’ajustar-la a la seva demanda. Així, segons l’informe de Fundación y Desarrollo de l’any 2009, la UdL tenia una cobertura de demanda respecte a l’oferta formativa de titulacions situada en el 88%, i en el costat oposat hi trobem la Universitat de Barcelona, amb un coeficient del 127,67% de cobertura de l’oferta.\nA partir de la descripció de la demanda universitària a la UdL respecte l’alumnat que hi accedeix per primera vegada des de l’educació postobligatòria (segon curs de Batxillerat), cal extreure els condicionants que configuren aquesta demanda com són:\n l’accés a uns estudis univeristaris està determinat per la modalitat de Batxillerat cursada\n la demanda segueix un procés de decisió en funció de comarques de procedència de l’alumne.\n l’elecció d’estudis en funció de la seva qualitat ocupacional, esdevé un element més que el demandant processa inconscienment\n la manca d’oferta de places en determinades titulacions exerceix com a motiu de limitació en la demanda.\ndades obtingudes per l’AQU (Agència per la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya), respecte el grau d’inserció, adequació i satisfacció dels graduats universitaris a Catalunya.\nEn el cas de la UdL, s’haurà de perfilar les possibles millores per captar aquesta demanda potencial d’estudiants lleidatans que opten a cursar estudis universitaris. Respecte a aquesta qüestió, el Pla estratègic de la UdL 2013-2016 esdevé una eina important per a la recerca d’accions a emprendre per potenciar la demanda d’estudis cap a aquesta Universitat que pugui donar sortida a expectatives personals i professionals en un futur, i que han de ser les bases per millorar la percepció que en tenen els futurs demandants d’estudis universitaris.\nL’estudi estableix una sèrie de variables explicatives de la demanda universitària a la província de Lleida i, en concret, en funció de l’oferta de titulacions de la UdL. En aquest sentit els resultats de l’estudi són una eina per donar lloc a una planificació de l’oferta formativa de la UdL per tal d’obtenir els paràmetres de comportament dels futurs estudiants universitaris de la zona de influència d’aquesta Universitat.\nEs planteja des d’un punt de vista analític, els aspectes que poden condicionar l’elecció d’estudis de les diferents titulacions de la UdL a què opten els estudiants que cursaven segon de Batxillerat a la província de Lleida el curs acadèmic 2010-2011 i que optaven a la inscripció a la matrícula universitària per al curs 2011-2012.\nd’uns factors demogràfics, econòmics, socials i familiars, individuals i institucionals.\nPer la seva banda, Modrego (1987) va estudiar el comportament de la demanda universitària a la província de Biscaia en el sentit de realitzar estudis superiors o no i l’elecció entre cicle curt o cicle llarg, en aquesta província, a partir d’una mostra aleatòria del cens de població i habitatges de l’any 1981 tot utilitzant les variables independents de sexe, estatus socioeconòmic, i de mercat laboral. Es va obtenir com a resultats una correlació positiva entre demanda d’educació superior i millor situació econòmica de la llar. Aquesta és més intensa en el cas de les dones. Tan mateix, també es va observar que el mercat laboral no exerceix influència sobre l’adquisició d’estudis universitaris.\nPer tant, el plantejament del problema en aquest treball és com es materialitza la demanda d’estudis a la UdL entre els futurs estudiants de les comarques lleidatanes, la qual propicia que un determinat nombre de demandants opti per escollir titulacions en una altra Universitat, encara que la UdL ofereixi aquestes mateixes titulacions.\nDe Miguel (1994) afirma que l’elecció d’estudis universitàris és un dels esdeveniments més significatius en la vida d’una persona, i que es realitza en condicions no idònies com, per exemple, la falta de informació, l’absència d’orientació educativa, condicionants d’oferta d’estudis en el lloc de residència o limitacions de númerus clausus.\nque veuen cobertes les seves places i altres que la seva taxa de cobertura no arriba al 30%.\nEn aquest ordre de coses, adquireix importància el problema del comportament dels demandants davant l’oferta formativa universitària, i quins factors tenen una influència en la presa de decisions sobre els estudis a cursar. Per això, l’anàlisi de la informació recollida mitjançant un qüestionari als futurs demandants aportarà a la planificació de l’oferta unes dades fefaents per dissenyar accions o modificacions sobre aquesta i a més, permetrà construir un model de distribució de la demanda de la UdL.\nD’altra banda, l’estudi dels factors socioeconòmics i de característiques individuals dels estudiants de secundària dóna instruments per traçar un perfil d’estudiant que accedeix a estudis universitaris, el qual en sí mateix condiciona la demanda.\nUn cop situats els objectius d’aquest estudi, cal definir en el següent apartat el marc legal del sistema educatiu espanyol amb la seva pròpia evolució històrica, atès que se’n desprenen uns condicionants que els demandants d’estudis universitaris han de tenir present.\n1.2. El dret a l’educació en el sistema educatiu\nDins la Constitució espanyola de 1978 (CE), trobem l’article 27.1 i l’article 149.1, en els apartats 1.1,1.18 i 1.30, que determinen el desenvolupament del sistema educatiu.\nA partir de 1978, la CE estableix un nou model d’Estat i de Govern que incideix en tots els àmbits, inclòs el social. I, per tant, té repercussions importants en la concepció de l’educació i més en concret, en la seva plasmació en el seu sistema educatiu.\nAbans de la transformació d’Espanya en un Estat democràtic i de dret, el sistema educatiu vigent en l’últim terç del segle XX estava regulat per la Llei 14/1970, de 4 d’agost, general d’educació i finançament de la reforma educativa, coneguda també com Llei General d’Educació (LGE).9\nL’any 1975 s’inicia la transició política espanyola, quan el país va passar de ser un Estat autoritari a democràtic, i que va culminar en la promulgació de l’actual Constitució.\nLa LGE ja no era útil per a la nova societat, atès que els seus fonaments eren escassament democràtics i, a més, la dinàmica sociopolítica, econòmica i educativa que el canvi va generar en la societat espanyola exigia un nou marc educatiu.\nNo s’havia abordat la reforma global que ordenés el conjunt del sistema educatiu, que adaptés la seva estructura i funcionament a les grans transformacions produïdes a Espanya des dels anys setanta.\n9 Embid (1983) va afirmar: “La Ley General de Educación de 4 de agosto de 1970\nEl nou marc de l’actual sistema educatiu, així com les seves característiques, estructura i organització de l’ensenyament es va fonamentar, jurídicament, en la CE de 1978 i en les lleis orgàniques que desenvolupaven el dret a l’educació.\nTambé cal esmentar que Espanya va passar de ser un Estat centralista a convertir-se en un Estat de les autonomies, on aquestes aniran assumint progressivament competències del Govern en diverses matèries, entre les quals es trobaven les d’educació.\nMalgrat que aquestes comunitats autònomes disposaven de plena competència per desenvolupar el sistema educatiu en el seu àmbit de gestió, s’opta constitucionalment per un únic sistema educatiu per al conjunt de l’Estat, la qual cosa obligava a una forma de funcionament especial.\nEls sistemes educatius desenvolupen funcions essencials per a la vida dels individus i de les societats. Les possibilitats de desenvolupament harmònic de les persones i les societats van lligades a l’educació que reben.\nL’objectiu primer i fonamental de l’educació és el de proporcionar als nens i joves una formació plena que els permeti conformar la seva pròpia identitat, així com construir una concepció de realitat que integri, a la vegada, el coneixement i la seva valoració ètica i moral.\nAquesta formació plena ha d’anar dirigida al desenvolupament de la seva capacitat per exercir, de forma crítica i en una societat plural, la llibertat, la tolerància, la igualtat i la solidaritat.\nAmb la consecució d’objectius tan bàsics com l’ampliació de l’educació obligatòria, que es va portar fins als setze anys, edat mínima legal d’incorporació al treball, en condicions d’obligatorietat i gratuïtat i amb la reordenació del sistema educatiu, es van establir ensenyaments de règim general i especial.\nTanmateix, la prestació a tots els ciutadans d’un ensenyament secundari obligatori, amb la reforma profunda de la formació professional i una vocació de la millora de la qualitat educativa.\nEl sistema educatiu espanyol no es regula, en tots els seus extrems, de forma homogènia en totes les comunitat autònomes.\nAixí, l’Administració central de l’Estat estableix unes normes bàsiques que han de ser respectades per les administracions autonòmiques per salvaguardar l’homologació del sistema educatiu comú, l’equivalència de titulacions que s’atorguen en qualsevol punt del país i, especialment, la igualtat d’oportunitats educatives i la qualitat de l’educació a les quals tenen dret tots els ciutadans espanyols.\nA partir d’aquestes normes bàsiques, cada comunitat autonòma realitza un desplegament del seu contingut curricular adaptat en funció de la seva pròpia realitat social amb necessitats específiques, condicionants geogràfics o econòmics, diferents situacions polítiques, culturals, i socials.\nD’aquesta forma, es possibilita l’adequació de la norma a les especificitats de cada comunitat autònoma i, per tant, s’afavoreix aconseguir uns millors resultats de la població a qui es dirigeix.\nEspanya adopta un sistema democràtic de Govern que obliga a prendre decisions en el funcionament del sistema educatiu que siguin coherents amb les seves exigències.\nsocietat, plantejament que obliga els centres escolars a adequar els seus projectes institucionals a les característiques de l’alumnat, de manera que puguin donar resposta coherent a les necessitats i capacitats de cadascun.\nAquesta adequació fa referència a les decisions que pot prendre cada Administració autonòmica de forma autònoma en els àmbits curriculars, organitzatius i econòmics dels centres sostinguts amb fons públics.\nD’altra banda, difícilment l’Administració educativa podrà atendre la pluralitat d’ideologies, cultures, i formes de ser que tenen cabuda en la comunitat educativa d’un centre.\nAixí, el model de funcionament educatiu s’ha establert tot prenent com a base l’article 27 de la Constitució i en la publicació de lleis reguladores bàsiques del sistema educatiu, i després cada comunitat autònoma regularà amb plenes competències en matèria d’educació en el seu territori de gestió.\nUn altre aspecte que cal especificar és que la CE de 1978 incorpora tant el dret a l’educació, com la llibertat d’ensenyament. Així, en les constitucions històriques, com la de 1931, només es reconeixia el dret a fundar institucions educatives i l’obligatorietat de l’ensenyament primari.\nDurant el debat de la CE de 1978 es van establir dues corrents a l’hora de redactar el seu article 27: una de liberal i una altra d’esquerres, que van conduir a una redacció ambivalent d’aquest article, i que reflecteix un treball molt consensuat per totes dues bandes.\na les Corts Generals en les lleis reguladores d’aquests drets entre les dues corrents anomenades abans i posteriorment impugnades al Tribunal Constitucional.\nAixí, la Llei 5/1980 de 19 de juliol, de l’estatut dels centres docents (LOECE) va ser impugnada i va estar derogada parcialment per la sentència del Tribunal Constitucional 5/1981 de 13 de febrer.\nAquesta llei educativa va ser la primera que es va desenvolupar constitucionalment, on els seus articles 15, 18 i 34 reconeixien el dret dels propietaris dels centres educatius a establir un ideari.\nEl Tribunal Constitucional va admetre la constitucionalitat d’aquests articles i va considerar que el dret reconegut a l’article 27.6 de la CE incloia el de dotar de caràcter propi el centre educatiu.\nTambé va ser impugnada la Llei reguladora del dret a l’educació 8/1985 de 3 de juliol (LODE), tot modificant parcialment la sentència del Tribunal Constitucional 77/1985 de 27 de juny. En ambdós casos es va mantenir la llibertat discrecional del legislador, però també es va fixar uns límits d’acord amb un model concret.\nLa Llei orgànica general del sistema educatiu 1/1990, de 3 d’octubre (LOGSE), va completar la LODE, i posteriorment es va regular la Llei orgànica de la qualitat de l’educació 10/2002 de 23 de desembre (LOCE), que no va arribar a implantar-se a causa del canvi de govern de l’Estat a l’any 2004, i la qual derogava la Llei 1/1990 LOGSE, i parcialment la Llei 8/1985 LODE.\nLa Llei orgànica 2/2006 de l’educació, de 3 de maig (LOE), que va derogar la LOCE de l’any 2002 sense haver-se implantat aquesta definitivament en haver-hi un calendari dilatat d’execució de la nova norma.\ncom per exemple l’article 26.3 de la Declaració dels Drets Humans de 10 de novembre de 1948; l’article 13.3 del Pacte Internacional de Drets Econòmics, Socials i Culturals de 19 de novembre de 1966 i el Conveni Europeu de Drets Humans de 4 de novembre de 1950.\nLa Constitució espanyola dóna una protecció més forta al dret a l’educació que els anteriors preceptes internacionals.\nLa titularitat del dret a l’educació s’estén a nacionals i estrangers, i així ho confirma la Llei 4/2000 de 11 de gener sobre drets i llibertats dels estrangers a Espanya i la seva integració social en el seu article 9 reconeix el dret a l’educació als menors de divuit anys, i no exigeix per a la seva prestació l’autorització d’estada o residència a Espanya per poder-lo exercir.\nPer contra, l’article 21 de la LODE restringeix la potestat per crear centres docents al fet de tenir la nacionalitat espanyola.\nEl dret a l’educació presenta una innegable naturalesa prestacional reforçada amb la declaració de gratuïtat i obligatorietat de l’ensenyament basic.\nEls poders públics vénen obligats a facilitar un lloc escolar dins l’ensenyament obligatori. Si bé aquests límits de l’edat d’escolarització poden variar, la tendència és a escolaritzar a partir dels tres anys d’edat; en establir la llei orgànica LOCE de 2002, la gratuïtat de l’educació infantil dels 3 als 6 anys, però no s’imposa la seva obligatorietat. Per tant, l’edat obligatòria d’escolarització queda marcada dels 6 anys fins als 16 anys, que inclou l’Educació Primària i l’Educació Secundària Obligatòria.\nLa doctrina espanyola aposta per interpretar el dret a l’educació, juntament amb l’obligatorietat i gratuïtat de l’ensenyament bàsic, en establir el dret a un lloc escolar gratuït en l’ensenyament obligatori.\nEl Tribunal Europeu de Drets Humans ha donat el dret d’accés en condicions d’igualtat de la llibertat negativa, proclamada a l’article 2 del Protocol Addicional 1r de 20 de març de 1952, si existeix un sistema públic d’educació. La diferència amb la CE de 1978 és que aquesta imposa un sistema públic d’educació.\nA l’article 27.3 de la Constitució espanyola de 1978 es garanteix el dret dels pares que els seus fills rebin formació religiosa i moral que estigui d’acord amb les seves pròpies conviccions.\nÉs una garantia, sobretot en els col·legis públics, i es manifesta en l’organització de l’assignatura de religió i l’assignatura alternativa. Tal com ha expressat el Tribunal Constitucional (sentència 5/1981), la prestació ha de ser ideològicament neutral, allunyada de l’adoctrinament, i hi contribueix a aconseguir-ho la llibertat de càtedra.\nLa regulació conjunta del dret a l’educació i la llibertat d’ensenyament va venir determinada pel debat i posterior acord entre les forces d’esquerra i de la dreta parlamentària en el debat constituent (Embid,1983).\nLa redacció definitiva de l’esmentat article 27 va produir una lluita d’interessos entre el PSOE, que predicava un model d’escola única pública i laica; i un altre propiciat per la UCD, amb una llibertat d’ensenyament, i d’elecció de centre docent i, per tant, llibertat per a la creació de centres docents i dotar-los d’un ideari propi.\nadmetre un model mixt amb centres estatals públics i centres d‘iniciativa social que podien rebre finançament públic.\nDesprés d’una primera regulació dels centres docents amb la LOECE (1980), hi va haver una segona regulació respecte al dret a l’educació a la LODE l’any 1985: en aquest cas prioritza la llibertat de càtedra que no la creació de centres i així en el seu article 3 estableix:\n“el professorat, en el marc de la Constitució, té garantida la llibertat de càtedra. El seu exercici s’orientarà a la realització de les finalitats educatives, de conformitat amb els principis establerts en aquesta llei.”\nLa LODE no preveu que el professorat hagi de respectar l’ideari del centre.\nEn el seu article 22, s’admet la possibilitat de dotar el centre de caràcter propi, tot respectant el que estableix en el títol preliminar de la LODE, i el marc de la Constitució.\nEl Tribunal Constitucional aclaria els termes “caràcter propi” anomenats a la LODE, tot atenent el recurs d’inconstitucionalitat presentat per Aliança Popular.\nLa LOGSE aborda una reforma global del sistema educatiu tot adaptant-lo a les transformacions de la societat en el final del segle XX.\nAixí, en el seu preàmbul, estableix la igualtat de tots els espanyols davant el contingut essencial del dret a l’educació, i la necessitat que els estudis per obtenir les diferents titulacions siguin de validesa general amb uns requisits mínims preestablerts.\nTambé es va disminuir l’autoritat dels professors d’ensenyament primari i secundari, tot augmentant els actes d’indisciplina de l’alumnat i es va afavorir el pas automàtic d’un curs a un altre malgrat tenir suspeses diverses matèries.\nPer corregir aquest efecte i detectar les mancances d’aprenentatge, es van instaurar les proves de competències bàsiques a primària i secundària, però tampoc s’ha solucionat totalment el problema del fracàs escolar.\nEn aquest context, va arribar al poder el Partit Popular, que va intentar fer una reforma del sistema educatiu.\nPerò en la primera legislatura de Govern (1996-2000) no es va aprofundir a prendre reformes de profunditat, només en destaca el Decret d’Humanitats que unificava els continguts humanístics i la seva distribució horària en tot el territori espanyol, ja que la descentralització de competències en educació va fer variar d’una comunitat autònoma a una altra la càrrega lectiva i els continguts.\nEn canvi, a la segona legislatura del Partit Popular (2000-2004) es va emprendre dues lleis educatives importants de reforma del sistema educatiu. Una, la LOCE (Llei orgànica de la qualitat a l’educació) de l’any 2002, amb la intenció de marcar uns criteris més estrictes per promocionar de curs.\nI l’altra llei va ser envers la Formació Professional i les qualificacions professionals, que va esdevenir una enumeració de propòsits a realitzar per tal de millorar la formació professional del nostre país, i intentar aproximar les titulacions i capacitats professionals al món productiu real lligat a les competències professionals.\ndemandes del mercat laboral. Amb l’arribada al poder del Govern central del PSOE l’any 2004, es va paralitzar el calendari d’aplicació de la LOCE, aquest va provocar que no entressin en vigència molts dels seus apartats.\nA l’any 2006, el nou Govern va legislar la Llei orgànica de l’educació (LOE), que va suposar mantenir la mateixa estructura educativa que a la Llei orgànica general del sistema educatiu (LOGSE), però va fixar noves flexibilitats d’accés al sistema educatiu de persones que en van sortir per diversos motius i va introduir controls d’avaluació docent i de centres al sistema educatiu.\nA l’any 2013, amb el canvi de govern del Partit Popular, es realitzar una nova modificació de la normativa educativa amb l’aprovació de la LOMQE10 (Llei orgànica per la millora de la qualitat educativa), la qual té un calendari d’aplicació que s’allarga fins el curs 2016-2017.\nEn el següent quadre podem observar com està representat actualment el sistema educatiu a Catalunya i les connexions entre les diferents etapes educatives.\n10 La Llei 8/2013 de 9 de desembre, per la millora de la qualitat educativa (BOE\nQuadre 1. Organització del sistema educatiu a Catalunya\nUn altre aspecte dins l’educació és la llibertat de càtedra del professorat, que, després de la seva consagració a l’article 20 de la Constitució espanyola, ha quedat fixat el seu concepte amb la sentència 5/1981 del Tribunal Constitucional de 13 de febrer, que resol el recurs d’inconstitucionalitat contra la LOECE, presentat per l’oposició socialista i, segons s’hi indica la llibertat de càtedra és una de les conseqüències del reconeixement constitucional de la llibertat d’ensenyament, i és considerada una llibertat davant l’Estat, ja que exerceix com a límit dels poders públics en la seva funció de control i inspecció del sistema educatiu.\nEl Tribunal Suprem, en la seva sentència número 110 de 16 de desembre de 1985, amplia aquest concepte com “el dret a transmetre opinions, dret que forma part de la llibertat d’expressió”.\nA Espanya, a diferència d’altres estats europeus, es concedeix també aquesta llibertat al professorat no universitari, tot atenent als debats constitucionals realitzats en el moment de la redacció d’aquest article.\nL’article 27.9 de la CE preceptua que els poders públics ajudaran els centres docents que la llei estableixi.\nD’aquesta forma, s’oficialitza el règim de concerts a centres privats mitjançant ajuts de fons públics com a compensació al servei públic que desenvolupen, i reconeixen la llibertat de creació de centres educatius, que inclou el dret a establir un ideari educatiu segons el Tribunal Constitucional, tot entrant en connexió amb l’article 38 de la Constitució espanyola sobre la llibertat d’empresa.\nEl desplegament normatiu del dret constitucional a l’educació ha d’atendre situacions duals o contraposades com:\n Dret a l’educació (art. 27.1a) / Llibertat d’ensenyament (art. 27.1b).\n Dret dels pares a triar la formació religiosa i moral oportuna per als seus fills (art. 27.3) / Responsabilitat dels poders públics d’una programació general de l’ensenyament per assegurar un lloc escolar a tots els ciutadans (art. 27.5).\n Ajuda als centres docents (art. 27.9) / Intervenció dels pares, professorat i alumnes en el control i gestió dels centres (art. 27.7).\nEn l’harmonització d’aquests principis constitucionals ha contribuït la LODE en intentar respectar l’esperit constitucional i en garantir el pluralisme polític i l’equitat.\nRelated subjects : Nous factors per a l'anàlisi de la maduresa dels ePortfolis\nEl presente convenio tiene por objeto establecer las condiciones de colaboración entre las universidades fümantes para la organización y la realización del Programa de\nGUIA DOCENT D IMMUNOLOGIA LLICENCIATURA DE BIOTECNOLOGIA UNIVERSITAT DE LLEIDA\n(i) un examen que mesurarà l’assoliment dels objectius de l’assignatura a partir de les activitats tant teòriques com pràctiques, i que per tant inclourà preguntes\nTambé cal destacar la formació contínua i altres activitats adre- çades als professionals i a l’estudiantat, com ara els diferents programes de postgrau, màsters i doctorats que\nEl objetivo del presente estudio es valorar si la aplicación del kinesiotape tiene algún efecto beneficioso sobre la funcionalidad en personas diagnosticadas de síndrome del\n12a Mostra d Arts Escèniques. Lleida 2003\nVestuari: Talia Teatre Tramoia: Jaume Fontanals Escenografia: Piñol-Roselló Il·luminació: Àlex Roselló So: Gaspar Esquerda Direcció: Mª José Ribera.. DIVENDRES, 17 D’OCTUBRE,\nLa incidencia de las alteraciones psiquiátricas y del sistema nervioso que condujeron a discontinuación del estudio a las 144 semanas fue <1% conTRIUMEQ ® y 6%, 4% respectivamente.\nLleida - La Seu d Urgel\nCaminar por los senderos es una de las mejores formas de conocer el territorio, así que por la tarde, desde Salardú, emprendemos una caminata para visitar una maravilla\nACTA DE CONSTITUCIÓ DE LA CORPORACIÓ MUNICIPAL I ELECCIÓ D ALCALDE\nALCALDE MARC VERDAGUER MONTANYÀ: CONTESTA LA PROMESA AFIRMATIVAMENT PER IMPERATIU LEGAL I FA CONSTAR:“PER EXPRESSIÓ DEMOCRÀTICA DE LA VOLUNTAT CIUTADANA, ANUNCIO QUE\nShestakova T, Gutiérrez E, Kirdyanov A, Camarero JJ, Génova M, Knorre A, Linares JC, Resco de Dios V, Sánchez-Salguero R, Voltas J (2016) Forests synchronize their\nPRIMAVERA CORAL DE LES TERRES DE LLEIDA\nCapella de Música de Sant Llorenç de Lleida, Cor de Cambra Joliu de Lleida, Coral d’Avui d’Agramunt, Coral de Fraga, Coral El Roser de Massalcoreig, Coral Ginesta de Cervera, Coral\nAtletisme. Organització: Universitat de Lleida (Unitat d Esports) Direcció Tècni...\nINSTITUT NACIONAL D EDUCACIÓ FÍSICA DE CATALUNYA (INEFC) CAMPUS LLEIDA Universit...\nANÀLISI DE L ASIMETRIA DELS PARÀMETRES DEL SEGMENT ANTERIOR EN FUNCIÓ DE L ASIME...


El gira-sol – El Nou Garden\nAquesta gegantina flor groga amb forma de sol és originària del continent americà, concretament del Perú. Es tracta d'una planta anual de grans dimensions, que pot arribar als 6 metres d'alçada. Les varietats nanes que no superen els 40 centímetres d'alçada són les més sol·licitades per al cultiu domèstic amb flor.\nLes llavors de gira-sol, popularment conegudes com ‚Äúpipas‚Äù, contenen generoses quantitats de minerals (com potassi, calci, fòsfor, magnesi) i àcids grassos.\nLlavors Gira-sol per a pipes - Helianthus annuus - Batlle\nBeneficis del consum regular de les llavors de girasol.\nAfavoreixen la circulació sanguínia. Els àcids grassos presents a les pipes tenen propietats medicinals que ajuden a reduir el risc de patir problemes cardíacs, circulatoris i cardiovasculars (com podrien ser, per exemple, els infarts de miocardi).\nSón un complement alimentari ideal a la dieta dels esportistes. El magnesi i el potassi són components indispensables en l'alimentació de les persones que entrenen professionalment o com a afició. Les llavors de gira-sol contenen aquests elements, per la qual cosa és bo menjar-les durant feines que demanen un gran esforç físic.\nEstimulen el funcionament cerebral. A causa del seu alt contingut de fòsfor i magnesi, les llavors de gira-sol ens ajuden a millorar la memòria, la concentració i el rendiment mental en general.\nMoltes bones per a embarassos. L'àcid fòlic que contenen les pipes és molt bo per a les dones embarassades en etapa de lactància, sent molt bo perquè el nadó pugui formar-se bé i la mare no es debiliti. li>\nGira-sol Waooh groc - Llavors - Batlle\nGira-sol - Helianthus annuus\nGira-sol - Helianthus annuus - Llavors - Batlle


La Unió Musical de Llíria arrasa al ‘Certamen Internacional de Bandes de Música Vila d’Altea’ - Periòdic de la comarca del Camp de Túria\nLa Banda Simfònica no es va conformar sols amb el Primer Premi del certamen, sinó que va obtindre la Menció d’Honor amb la màxima puntuació, el Corbatí d’Or, el Premi Especial al millor solista i el Trofeu de la Societat Filharmònica Alteanense.\nDesprés de set anys sense participar en certàmens, i en un dia que va estar carregat d’història i emocions, la Banda Simfònica Unió Musical de Llíria, sota la direcció d’Enrique Artiga Francés (antic músic de Llíria), obtingué el passat diumenge 4 de desembre múltiples premis en el 40 Certamen Internacional de Bandes de Música Vila d’Altea.\nEl jurat internacional presidit pel músic suís Felix Hauswirth i els valencians José Luis Garcia del Bosque y Juan Enrique Canet Todolí, atorgaren a la Unió Musical de Llíria una puntuació de 544 punts (sobre un màxim de 600 punts).\nLa Banda Simfònica de la Unió obtingué en una nit tots els premis possibles: Primer Premi de la màxima secció, Menció d’Honor per haver obtés la màxima puntuació, el Premi Especial del jurat al millor solista de les bandes concursants, el Corbatí d’Or a tota una trajectòria musical per haver obtés en tres ocasions el primer premi en este certamen (anys 2001, 2004 i 2011) i el Trofeu de la Societat Filharmònica Alteanense. Per últim el Premi al millor solista recaigué en Andrea Arrué Fabra, flauta solista de la Banda Simfònica i professora del nostre Centre Integrat.\nL’alcalde de Llíria Manuel Izquierdo ha traslladat avui la més “entranyable” felicitació de l’Ajuntament de Llíria a la Unió Musical pel primer premi assolit ahir en el 40 Certamen Internacional de Bandes de Música Vila d’Altea, al que també va sumar altres quatre guardons més. El primer edil ha felicitat a tota la societat “per este nou èxit”, i especialment, “per la seva exce·lent interpretació sobre l’escenari”, al mestre Enrique Artiga i músics de la banda, entre els quals ha destacat a la jove Andrea Arrué Fabra, que va rebre el premi del jurat al millor solista.\nIgualment, Manuel Izquierdo ha manifestat que per a la nostra ciutat “és una gran satisfacció i un orgull este nou èxit de la Unión Musical de Llíria, que afegix un merescut premi a la seua brillant trajectòria artística”.


El ministre de l'Interior, Fernando Grande-Marlaska, ha nomenat el comissari principal José Antonio Togores Guisasola nou cap superior de Policia de Catalunya.\nTogores, que fins ara dirigia la Prefectura Superior d'Extremadura, compta amb una acreditada carrera professional i una sòlida experiència en diverses especialitats de la Policia Nacional, segons destaca aquest Departament.\nEl comissari principal Togores Guisasola va ingressar el 1979 a la Policia Nacional i des de llavors ha passat per nombroses unitats policials com la Unitat de Desactivació d'Explosius (TEDAX / NRBQ), la cap de secció de Cavalleria i de Guies Canins o cap de la Unitat de intervenció Policial (UIP).\nTambé va ser conseller d'Interior a l'Ambaixada d'Espanya a Colòmbia o cap regional d'operacions a la Prefectura Superior d'Andalusia Oriental. Des de finals de l'any passat ocupava el càrrec de cap superior d'Extremadura.\nTogores posseeix sis creus al Mèrit Policial i set medalles atorgades per Interpol i diferents unitats operatives de Colòmbia. A més posseeix l'encomana de l'Ordre d'Isabel la Catòlica i nombroses felicitacions públiques.\nEl nomenament de José Antonio Togores com a cap superior de Policia de Catalunya es produeix després de la recent jubilació de Sebastián Trapote, que havia ocupat aquesta responsabilitat des de juliol de 2015.


Turisme gastronòmic a la Costa Daurada, una mostra de la cuina local al món - feht-turisme.org\nLa cuina és el paisatge posat a la cassola”, deia l’escriptor Josep Pla, una frase que podria sintetitzar, de forma magistral, la gènesi de la gastronomia, si parlem de forma metafòrica.\nEl paisatge rei de la Costa Daurada és el mar, amb el peix i el marisc com a protagonistes. Si volem anar més enllà i parlar no tan sols de cuina, sinó de turisme gastronòmic, direm que es tracta d’un sector d’activitat econòmica diferenciat que estimula les economies locals i contribueix també a la desestacionalització de la temporada estival.\nEls municipis del centre de la Costa Daurada, Salou, Cambrils i Vila-seca treballen de valent per aquesta causa, de manera que les tres destinacions compten amb un extens calendari gastronòmic anual que té també com a objectiu promocionar la cuina local entre els habitants i els turistes.\nAmb aquest propòsit, s’organitzen multitud de jornades per mostrar la riquesa culinària i enològica de la zona. A Cambrils, per exemple, principal referent de la cultura gastronòmica de la Costa Daurada, es realitzen congressos i jornades específiques per promoure productes com el peix fresc i el marisc, així com els principals productes hortofructícoles i l’oli d’oliva verge extra Denominació d’Origen Protegida (DOP) Siurana, que, en els darrers anys, ha obtingut premis per ser considerat com el millor d’Espanya en la seva categoria d’afruitats madurs.\nCambrils promou la seva oferta gastronòmica durant tot l’any:\nJornades de la Galera, del 3 al 26 de febrer.\nEncarxofa’t a Cambrils, del 10 al 26 de març.\nJornades dels Fideus rossos, del 28 d’abril al 14 de maig.\nMar de Tapes, del 9 al 18 de juny.\nJornades del Calamar, del 29 de setembre al 15 d’octubre.\nMostra de Vi i Gastronomia “Cambrils entrada al País del Vi”, del 12 al 15 d’octubre.\nJornades Gastronòmiques amb Oli Nou d’Oli d’Oliva Verge Extra, del 20 d’octubre al 5 de novembre.\nMar de Tapes de tardor, del 10 al 19 de novembre.\nJornades del Romesco, del 24 de novembre al 10 de desembre.\nLa vila marinera compta amb més de 150 establiments de restauració, on la cuina tradicional hi és la protagonista, però la innovació també hi jugar un paper destacat. En aquest sentit, cal dir que la pedrera de nous professionals prové del relleu generacional que s’està produint en molts restaurants i també, en gran mesura, de l’Institut Escola d’Hoteleria i Turisme de Cambrils, centre fundat el 1983.\nDe la mà dels prestigiosos xefs i restauradors com Joan Bosch -restaurant Can Bosch– i Diego Campos -restaurant Rincón de Diego– la vila de Cambrils es presenta al món avalada per dues Estrelles Michelin, que premien la qualitat, la creativitat i el servei a la cuina.\nMolts restauradors cambrilencs formen part de la marca Cuina Catalana, un símbol que identifica la gastronomia tradicional que s’elabora a Catalunya, creat el 2010. I d’altres estan acreditats com a Establiments d’Alimentació Mediterrània, és a dir, són promotors d’aquest tipus d’alimentació com a model saludable en l’entorn de la restauració col·lectiva. A més, Turisme de Cambrils és membre del Club de Turisme Gastronòmic i de Saborea España.\nPel que fa a Salou, els darrers anys, ha viscut una forta embranzida per promoure la completa i variada oferta de restauració del municipi, que compta amb 220 establiments, algun d’ells reconeguts, com poden ser La Goleta, El Castillo de Javier, La Morera, Deliranto… A més, també s’han introduït experiències culinàries innovadores com un “table mapping” al restaurant Cook&Travel. Es tracta d’una vivència sensorial que barreja l’impacte dels sentits, amb la unió de l’art gastronòmic i l’art audiovisual.\nAl llarg de l’any, Salou acull diversos esdeveniments gastronòmics que esdevenen un veritable èxit de convocatòria, atraient la visita de milers de visitants. El primer és la Fira Sabor Salou, al maig, un certamen que té com a teló de fons el Passeig Jaume I, amb degustacions, tallers i venda de productes del territori. Seguim amb Gastrotour, ruta de tapes, també al maig, un recorregut per diferents bars i restaurants del municipi que ofereixen mostres gastronòmiques amb els productes locals propis de la nostra terra. Al setembre pot visitar-se l’atractiu Mercat Medieval, al Casc Antic, on s’hi instal·len parades amb menges típiques, a més de productes d’artesania; i també es pot admirar la labor d’oficis ancestrals. També al mes de setembre, el Salou Shopping Festival, inclou activitats que relacionen la moda, la bellesa i la imatge amb la gastronomia. S’hi instal·len foodtrucks, uns espais de tendència, actualment i també s’organitza el Wine & Music, un espai de maridatge entre el vi amb Denominacions d’Origen del territori, les tapes guanyadores del Gastrotour i música a la Torre Vella.\nEl Rally de Tapes, a l’octubre, esdevé una cita on diversos punts de restauració ofereixen mostres gastronòmiques amb productes de temporada. I, per últim, les Jornades Gastronòmiques del Calamar, que es duen a terme entre novembre i desembre, on diversos establiments de Salou ofereixen propostes amb aquest mol·lusc, com a protagonista.\nUna de les novetats gastronòmiques d’enguany fa referència a Vila-seca. Els jardins del Castell acolliran, del 14 al 16 de juliol, la primera mostra gastronòmica “TASTVM Vila-seca. El maridatge de la nostra terra”. Un certamen que pretén promoure i posar en valor els vins i la gastronomia del territori com a motor del desenvolupament de promoció del producte de proximitat i de cohesió social. El món gastronòmic hi serà representat mitjançant espais de tast de tapes elaborades amb productes típics del país.\nS’organitzaran showcookings, tant per al públic general com per al professional, diversos tastos i degustacions, actuacions musicals i activitats infantils. Durant la mostra es comptarà amb la presència de destacats xefs i restauradors guardonats amb Estrella Michelín, com és el cas del vila- secà Eduard Xatruch (Disfrutar, Barcelona), Arnau Bosch (Can Bosch, Cambrils) o Jeroni Castell (Les Moles, Ulldecona).\nAixí doncs, la Costa Daurada, en general, disposa d’una riquesa culinària, amb productes de la terra i del mar, que fan que els restaurants puguin convertir-se en veritables laboratoris d’alquímia, barrejant tradició i modernitat.\nLa cuina de la Costa Daurada, amb el peix i el marisc com a productes estrella que proporciona el Mediterrani i que dóna generosament el mar en cada estació, així com la varietat hortofructícola de la terra que produeix el sector de la pagesia esdevenen un veritable patrimoni gastronòmic que ens fa sentir rics.\nL’arròs, els escamarlans, les galeres, la tonyina i el llobarro, amb l’acompanyament d’un bon vi de les DO Priorat, Montsant, Conca de Barberà, Tarragona i Penedès ens captiven i alhora ens enorgulleixen, davant del món.


El Girona començarà líder la fase de permanència si guanya diumenge a Lleida - Diari de Girona\nEl Girona començarà líder la fase de permanència si guanya diumenge a Lleida\nGuanyar és vital per evitar que sigui l'Almansa, amb qui s'ha perdut dos cops, qui caigui en el grup, i començar amb un balanç molt favorable\njordi roura girona 11.03.2021 | 00:38\nPep Busquets buscant una entrada a cistella en el partit contra el Canoe a Fontajau. aniol resclosa\nPep Busquets buscant una entrada a cistella en el partit contra el Canoe a Fontajau.\nEn la final d'Almansa el Bàsquet Girona va fer figa i això el va condemnar a disputar la fase de permanència a la LEB Or. Ara, però, una nova final, diumenge a Lleida, en la darrera jornada de la lligueta, pot deixar molt ben encarrilada la salvació (i fins i tot la repesca per jugar els play-off d'ascens), o pot convertir-se en un autèntic maldecap. Anem a pams. Dels nou equips que jugaran per evitar ser un dels quatre que perdi la categoria, només falta per decidir-ne un, que sortirà entre el Lleida i l'Almansa. I el Girona, amb un partit guanyat (que podrien ser dos) als del Segrià, i amb dues derrotes, amb els manxecs, necessita que el seu company de viatge sigui el Lleida per afrontar la segona part de la temporada amb més o menys pressió.\nSi el Lleida perd un dels tres partits que li falten (Osca, Girona i Canoe), ja no tindrà opcions de lluitar per l'ascens i caurà a la fase de descens. Si el Girona guanya a Barris Nord diumenge, passi el que passi en els altres partits, s'assegurarà entrar com a líder a la següent ronda, amb un balanç molt positiu de sis victòries per només dues derrotes (a Osca i a Múrcia, que s'haurien pogut evitar, tot sigui dit). En aquest escenari els gironins tindrien tres triomfs de marge respecte al Melilla, que marcaria la zona de descens. Aquest seria un dels seus rivals, a més de Tizona, Ourense i Càceres, en aquesta recta final de la competició.\nPerò és que encara hi ha més. El Girona tindria l'opció de deixar encarrilada la salvació, l'objectiu primordial, però també estaria en una situació favorable per lluitar per ser repescat per als play-off d'ascens a l'ACB. Aquestes eliminatòries les jugaran els set primers classificats de la fase dels millors, més el guanyador de la lligueta per la permanència. Si el Lleida perdés un partit (i acabés jugant per salvar-se) però guanyés diumenge als de Carles Marco, els líders serien els del Segrià (6-2) i el Girona arrencaria segon (5-3).\nMolt més tèrbol és l'escenari que situa el Lleida guanyant els tres partits que li resten i plantant-se a la fase d'ascens. Això faria caure l'Almansa a la lligueta de permanència. El Girona hi entraria cinquè, amb un balanç de 4-4, el mateix que l'Osca, que seria el primer que baixaria.


Venda de Guano de Ratpenat Guanokalong\nGUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat\nComprar GUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat\nGuano de ratapinyada d'alta qualitat en grànul, fertilitzant 100% natural que aporta tots els Macro i Micro elements necessaris per a una bona estructura radicular, floració i maduració, obtenint així plantes de cànnabis més resistents a moments d'estrès diversos i contra bacteris.\nRecomanat per a cultius de cànnabis en exterior per la seva assimilació i dissolució una mica més lenta, encara que també es pot utilitzar en cultius de cànnabis en interior.\nDosificació del Guano de Ratapinyada:\nEn cultiu exterior 100gr/planta cada 2 mesos començant a l'abril.\nEn cultiu interior 50gr/planta en test de 7 litres.\nComposició del Guano de Ratpenat Granulat:\n+ Microelements batch 8.\nPropietats de GUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat\nProductes relacionats amb GUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat (GUANO)\nGuanokalong Bloom líquid\nGuanokalong Grow líquid\nOpinions de GUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat i preguntes (0)\nVols donar la teva opinió sobre GUANOKALONG Guano granulat de Ratpenat o preguntar sobre aquest producte?


Entrevista de feina i proves de selecció | Joves\nUna actitud positiva i activa a l'hora d'acudir a una entrevista de feina o una prova de selecció és essencial.\nTant, com tenir seguretat i confiança, i sobretot, conèixer l'empresa de la qual es vol formar part.\nA més a més, s'ha de tenir en compte que cada vegada es dóna més importància a les característiques socials i emocionals de la persona candidata, i que, per tant, cal tenir cura de mostrar dots de comunicació i de treball en equip, motivació, iniciativa, creativitat i compromís amb el projecte, capacitat de resolució de conflictes, de lideratge, de planificació i organització, d'aprenentatge, d'adaptació o d'innovació...\nEt poden fer preguntes sobre molts i diversos temes com, per exemple:\nSobre treball i temes laborals: Què saps sobre la nostra empresa? Quins són els teus objectius laborals a llarg i curt termini?...\nSobre formació i antics treballs: Quines funcions tenies en el teu anterior treball? Havies de supervisar el treball d'alguna persona?...\nSobre personalitat: Què guanya l'empresa si et contracta a tu en lloc d'un/a altre/a? Defineix-te amb cinc adjectius qualificatius i justifica'ls...\nSi participes en un procés de selecció recorda:\nAbans. Analitza els teus punts forts i febles, repassa el currículum, informa't sobre l'empresa i el tipus de candidat que cerquen...\nDurant. Procura tenir calma, confiança i cura de la teva higiene i imatge personal, així com del teu llenguatge corporal, de ser puntual i apagar el mòbil, parlar amb educació i respecte de les anteriors feines, fer preguntes sobre l'organització i el motiu pel qual hi ha una vacant, informar-te sobre el lloc de treball, l'horari, les condicions laborals, la possibilitat de promoció o de formació inicial i posterior...\nDesprés. És aconsellable avaluar com ha anat l'entrevista o la prova, i reflexionar sobre com millorar els punts febles.\nTipus d'entrevista en funció de...\nNormalment, la persona candidata es reuneix sola amb l'entrevistador/a (en una entrevista individual), però també poden concertar-la a una entrevista grupal:\nAmb només un entrevistador i tot un grup de candidats: així es veu com es relacionen entre ells.\nAmb més d'una persona entrevistadora i un grup d'entrevistats: es realitzen dinàmiques de grup en les quals es planteja una situació a resoldre i normalment hi ha més d'una persona observant els comportaments de les persones candidates per valorar factors com el lideratge, la iniciativa, la persuasió i la capacitat per treballar en equip.\nAmb més d'una persona entrevistadora i un entrevistat: aquest tipus d'entrevistes són entrevistes en línia, en les quals el candidat és entrevistat per diferents persones de diferent nivell jeràrquic.\nPoden ser de panell (diversos entrevistadors realitzen l'entrevista a la vegada) o seqüencials (la persona entrevistada passa per diferents entrevistadors, un desprès de l'altre, en dies diferents).\nEstructurada o tancada: qui entrevista segueix una pauta de preguntes concretes sobre l'experiència, educació, interessos personals, gustos i activitat del sol·licitant. En respondre és necessari ser concís, clar, positiu i dinàmic.\nNo estructurada o oberta: qui entrevista deixa parlar a la persona candidata, la fa sentir còmode ja que la seva intenció és afavorir la comunicació per extreure la informació que l'empresa necessita conèixer del futur treballador sense que aquest ho percebi.\nGeneralment es vol veure com és el caràcter i la personalitat de la persona candidata.\nMixta o semidirecta: es tracta d'una barreja de les dues anteriors.\nL'estil de qui entrevista\nEntrevista de xoc o de tensió: l'entrevistador posa a la persona candidata en una situació límit per tal de veure com reacciona i saber si és capaç de suportar la pressió o situacions desagradables.\nCal que la persona candidata no es posi a la defensiva ni respongui de forma violenta.\nNo es tracta d'entrevistes gaire freqüents; sobretot s'aplica per a la contractació d'alts directius, perfils comercials o professionals que han de gestionar incidències de clients.\nEntrevista tècnica: es vol veure quins coneixements tècnics té el/la candidat/a de la seva professió. Generalment la realitza una persona especialitzada en el tema que pot estar acompanyada d'una persona de recursos humans.\nEntrevista telefònica: moltes empreses les utilitzen per tenir un primer contacte amb la persona candidata i per descartar-la o citar-la en aquell mateix moment. Aquest tipus d'entrevista estalvia temps i resulta més econòmic que una trobada cara a cara.\nS'ha de tenir en compte que és més difícil comunicar-se per telèfon i per això serà necessari controlar el to de veu, vigilar què es diu i com es diu per prevenir malentesos...\nEntrevista personal: es realitza cara a cara. Entrevistador/a i entrevistat/da se citen un dia a una hora i lloc concrets per tal de fer un intercanvi de preguntes i respostes respecte el lloc de treball, les condicions i els aspectes personals de la persona candidata.\nTipus de proves de selecció\nLes proves professionals, culturals o psicotècniques serveixen per mesurar les aptituds i avaluar la personalitat de qui opta a un lloc de treball. No tots els processos de selecció les inclouen.\nA vegades serveixen per descartar finalistes abans de l'entrevista personal, i a vegades per refermar o aprofundir el coneixement de les persones candidates preseleccionades.\nProves professionals o pràctiques. Consisteixen en exercicis similars a les activitats o a les situacions pròpies del treball al que s'aspira.\nProves culturals o de coneixement. Mesuren coneixements generals.\nTests psicotècnics. S'empren per apreciar aptituds, capacitats, trets de personalitat, interessos, valors professionals...\nTests de personalitat o d'actituds: són molt habituals en la selecció de llocs de comandament, directius, especialistes d'alt nivell i similars.\nPoden ser qüestionaris objectius (exploren variables de la personalitat com l'ansietat, l'autocontrol, la independència, l'emocionalitat, la introversió, l'extraversió...) o proves subjectives (amb menor freqüència s'empren tests projectius en què es demana que s'interpreti una situació, per exemple, unes làmines amb taques... o estudis grafològics en què s'analitza l'escriptura i la signatura per intentar determinar característiques generals del caràcter, aptituds professionals...).\nTests d'intel·ligència o d'aptituds: pretenen determinar la capacitat de les persones per comprendre i resoldre problemes de tota classe en un límit de temps.\nExisteixen diferents proves segons l'aptitud que mesuren (el raonament verbal i el no verbal, les aptituds numèriques i espacials, la memòria, la creativitat...).\nEntrevista i procés de selecció (Barcelona Activa)