Esguard Històric: de març 2020\nMontsegur, 1244: el penúltim reducte de la resistència càtara\nL'any 1242, el senyor de Montsegur, Pèire Roger de Mirapeis, junt amb altres nobles occitans "faïdits", és a dir, desposseïts de llurs dominis pels francesos arran de la croada contra els càtars, havien ordit l'assassinat dels dos inquisidors de Tolosa. L'objectiu d'aquella acció era destruir les llistes que duien amb els noms dels càtars que calia perseguir i atiar una revolta general occitana. Tal i com s'havia tramat, els inquisidors i el seu seguici són massacrats per una trentena d'homes a Avinhonet, vora Tolosa, on hi feien nit. Davant d'això, Occitània -dessagnada per 30 anys de guerra- no s'aixeca i, per contra, el senescal de Carcassona, el francès Hugues des Arcis, rep l'ordre d'assaltar Montsegur, l'inexpugnable castell on es refugiaven centenars de càtars i molts cavallers que ho havien perdut tot per simpatitzar amb el catarisme.\nAl maig de 1243, les tropes franceses -uns 10.000 soldats- comencen a assetjar el castell, encerclant-lo de manera que ningú pugui escapar-ne ni hi puguin arribar provisions. Bloquejats per la dificultat d'assaltar una fortalesa posada al cim d'una muntanya, no serà fins a l'octubre que els francesos aconsegueixin -de nit- fer-se amb una torre que hi havia en un punt elevat de la vessant que ascendia cap al castell. Un cop allà, instal·laran les màquines de guerra per apedregar Montsegur. Els assetjats -ara en una situació més difícil- resisteixen l'embat francès amb l'esperança que, finalment, el comte de Tolosa aparegui en el seu ajut.\nEl castell de Montsegur des del peu de la muntanya / wikimedia: Gerbil\nDeu mesos més tard, l'1 de març de 1244 els cavallers i càtars de Montsegur, aïllats i defallits, pacten la rendició: el castell passarà a mans del rei de França i als defensors se'ls respectarà la vida però hauran de comparèixer davant del tribunal de la Inquisició; ara bé, aquells que no abjurin de la fe càtara seran cremats a la foguera. El pacte contempla, a més, 15 dies de treva per a què els càtars puguin preparar-se per a la seva funesta fi mitjançant el "consolhament", sagrament que els garantia el retorn al Paradís.\nAquell 16 de març de 1244, els assetjats comencen a baixar des de Montsegur silenciosament i, un cop al peu de la muntanya, han de decidir si abjuren o no de la seva fe. Els qui no ho fan són tancats dins d'un recinte de pedres i troncs on seran cremats. En total, més de 200 persones entre homes, dones i nens moren a la foguera al lloc que es coneix com a "prat dels cremats", avui senyalitzat amb una estela.\nEls càtars que queden a Occitània miren llavors de refugiar-se al castell de Queribus -que cau després d'un breu setge l'any 1255- o fugen a l'altra banda del Pirineu, arribant a terres del comtat d'Urgell. Montsegur, ara en mans dels francesos, es veurà reforçat amb uns murs imponents per mantenir el domini sobre Occitània i vigilar la frontera; així doncs, el castell que podem visitar actualment no es correspon amb la fortificació on s'haurien refugiat els càtars sinó a la posterior reconstrucció pels croats francesos.\nPublicat per Adrià Mainar Scanu a 19:19 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: catarisme, croada contra els càtars, Montsegur\nMontsegur, 1244: el penúltim reducte de la resistè...


Ferran Bel, cap de llista pel Congrés de Junts per Catalunya\nPublicat el 21/10/2019 19:07\nFerran Bel: “Treballarem amb molta força perquè la veu de Josep Rull es pugui escoltar en la propera legislatura al Parlament espanyol”\nJunts per Catalunya ha presentat la candidatura de les eleccions generals al Camp de Tarragona, al Baix Penedès i a les Terres de l’Ebre al Balcó del Mediterrani de Tarragona\nAquest matí la candidatura de Junts per Catalunya (JxCAT) ha donat a conèixer els membres de la llista a les eleccions generals. Ferran Bel, ara cap de llista pel Congrés, i Hèctor López Bofill, pel Senat, han posat de manifest la injustícia que suposa que Josep Rull no pugui encapçalar la llista de la coalició al Congrés dels Diputats. “Per nosaltres el company Rull continua sent el nostre candidat”, ha ratificat Bel. A més, ha fet referència a la passada legislatura, moment en què “un acord de la Mesa del Congrés i de la seva presidenta, Meritxell Batet, van expropiar els drets a Josep Rull, sense cap sentència que així ho establís”, ha reblat el candidat.\nPel que fa a la campanya electoral, el cap de llista pel Congrés ha explicat que s’emmarca en una anormalitat al país, ja que la sentència ha afectat a les llistes de Junts per Catalunya i a una altra formació política. A més, ha destacat que “ha perjudicat, de forma definitiva, a les relacions que puguin haver entre Catalunya i l’Estat espanyol”. En aquest sentit Bel ha fet referència a la incapacitat de dialogar per part del líder socialista, Pedro Sánchez, amb el president legítim de Catalunya, Quim Torra, posant èmfasi en què malgrat el discurs del govern socialista el president Torra ha rebutjat en multitud d’ocasions la violència i ha destacat el caràcter cívic i pacífic del moviment independentista.\nEn aquesta línia, el candidat ebrenc ha fet palès de la complexitat de la campanya electoral, i és que “és una campanya que no s’hauria d’haver produït”, ha sentenciat Bel, “estem aquí a causa de la incapacitat de formar govern per part dels líders de PSOE i Podemos”. En aquest sentit Bel ha argumentat que el tarannà de diàleg i pacte que existeix a Catalunya no ho fa a l’Estat espanyol, “la democràcia espanyola no ha estat mai capaç de tenir governs de coalició, i això diu molts dels partits polítics espanyols”.\nAixí mateix, Bel s’ha mostrat dolgut davant el transcurs de la campanya electoral i ha remarcat l’oportunisme de fer coincidir la sentència de l’1 d’octubre amb les eleccions a les Corts Generals. “Farem una campanya que no és la que voldríem, nosaltres hauríem d’estar centrats en la resposta a la sentència”, ha espitat el candidat ebrenc, “però algú va pensar que li interessaria convocar els comicis electorals després de la resolució de la mateixa”.\nA més, el candidat al Congrés ha destacat que “anem a defensar els interessos de Catalunya, de les institucions catalanes i del conjunt de la ciutadania”. A Junts per Catalunya no ens diran mai “gracias por sus votos a cambio de nada”, ha manifestat Bel. Així mateix, Junts per Catalunya reivindicarà les propostes sectorials i territorials que necessita el Camp de Tarragona, el Baix Penedès i les Terres de l’Ebre, tal i com s’ha dut a terme en les darreres legislatures.\nPel que fa a les llistes de Junts per Catalunya són les mateixes que en els passats comicis electorals del mes d’abril. No obstant, hi ha un canvi a la candidatura al Congrés dels Diputats, vist que Eva Feijoó s’incorpora, com a número 3 en la suplència, a les files d’aquesta coalició. Així doncs, aquestes llistes són transversals, de fet la candidatura aplega diferents sensibilitats ideològiques que recullen també les inquietuds territorials, “molts dels candidats tenen experiència en l’àmbit municipal i coneixen de primera mà els problemes i les preocupacions dels ciutadans del Camp de Tarragona, el Baix Penedès i les Terres de l’Ebre”, ha afegit Bel.\nEl candidat, a més, ha volgut recordar el company injustament empresonat, Josep Rull, “treballarem amb molta força, malgrat l’Estat espanyol no ho vulgui, perquè la veu de Josep Rull es pugui escoltar en la propera legislatura al Parlament espanyol”. A la presentació, el cap de llista del Senat, Hèctor López Bofill, ha volgut ressaltar també la importància de la candidatura de Junts per Catalunya, “la nostra llista és un vot per la llibertat i en contra de la repressió, això és especialment significatiu al Senat ja que és la càmera que perpetua l’aplicació de l’article 155”, ha conclòs López Bofill.\nCongrés de Diputats Senat\nFerran Bel/Hèctor López Bofill\nAurora Masip suplent: Teresa Moya\nMontse Vilella suplent: Xavier Gallego\nJordi Marlès Assumpció Castellví\nMarc Vinya suplent: Judith Vidal\nsuplent: Rafael Serrano\nBàrbara Flores Anna Magrinyà\nFerran Bladé suplent: Josep Sancho\nEva Feijoó suplent: Míriam Forcadell


La biblioteca d'Albesa | Àlber Digital\nCada dia vaig a la biblioteca del poble, situada al carrer Sitjar numero 19. Hi vaig a llegir llibres, consultar enciclopèdies i també a connectar-me a Internet amb l'ordinador. Moltes vegades hi vaig per fer els treballs que em manen a l'escola.\nHi ha sis ordinadors, un per a la bibliotecària i els altres per la gent que vol anar a Internet, de manera gratuïta, que pertanyen a la Xarxa de Telecentres de Catalunya. Cada mitja hora és un torn per usar els ordinadors. Fa poc van instal·lar un sai perquè hi va haver una pujada o baixada de tensió elèctrica. A més, hi ha fotocopiadora, revistes i un punt d'informació d'Europa Direct.\nVa ser inaugurada l'any 1967, durant l'alcaldia del David Clua, amb el suport de l'Ajuntament i del Ministeri de Cultura. L'horari obert al públic de la biblioteca és de dilluns a divendres, de 17:30 h a 19:30 h, i els dissabtes de 10:30 h a 12:30 h.\nLa biblioteca d'Albesa té aproximadament uns set mil llibres. Segons el tema del llibre pot anar en una prestatgeria o altra. Actualment té uns 300 usuaris. Per utilitzar els seus serveis cal tenir el carnet.\nPublicado por Núria Farrús - 15:38


Guissona rebaixa la quota de la Llar d'infants | som Segarra\nCultura dilluns 27 gener 2014\nGuissona rebaixa la quota de la Llar d'infants\nLa mesura pretén incentivar les matriculacions\nLlar d'infants el Patufet Foto: Premsa Guissona\nL’Ajuntament de Guissona ha rebaixat la mensualitat de les llars d’infants de la vila per incentivar les matriculacions. A la Llar d’Infants Municipal Patufet, a partir del mes de febrer, tots els alumnes empadronats a Guissona - i d’acord amb el que figura a l’ordenança - pagaran una quota de 139€ i els provinents d’altres municipis de 149€.\nSegons comenta la regidora d’educació, Angelina Infante, aquesta reducció ha estat possible gràcies a l’estalvi que s’ha portat a terme durant el 2013 en el pressupost de l’Ajuntament i amb l’objectiu d’incentivar noves matriculacions. En l’actualitat, la Llar d’Infants Municipal té 50 alumnes, de les 80 places existents.\nS’ha de recordar que el juny de 2012 l’Ajuntament va treure a concurs la gestió de la llar d’infants després de que l’associació de mares i pares renunciés a continuar amb la tasca de gestió de la mateixa a causa de les retallades de l’actual situació de crisi.\nFont: Ajuntament de Guissona Etiquetes: educació llar infants guissona


Cova d'en Riera -\nRUTA SELECCIONADA: Ruta - Cova d'en Riera + RUTES\nAquesta esplèndida cova d'en Riera l'hem d'anar a buscar al capdemunt de l'urbanització de Bell-Lloc a mitja muntanya, i un xic emboscada; en el darrer tram de corriol hi han senyals i fites orientatives.\nAmb bicicleta el millor accés és de baixada des de Romanyà; arribats al nucli del poble hem de continuar en direcció al Mas Nou i prendre a la dreta el senyal en direcció Puig d'en Ponç; hem de seguir el camí\nen descens un parell de quilòmetres per agafar en una cruïlla el trencant de la dreta; iniciem una sèrie de tobogans amb fort pendent i haurem d'estar atents en una petita esplanada a l'esquerra de distingir les fites que ens encaminaran cap a la cova.\nAl cap d'uns metres a peu per un corriol la cova se'ns apareix davant nostre com una exaltació; és de dimensions considerables i en els darrers temps havia servit d'aixopluc. Una enorme llosa que reposa sobre dos blocs de pedral li fa de sostre i li confereix un aire sobri i elegant.\nSense deixar el camí de baixada continuarem per un divertit i sinuós senderol enmig de brucs que ens deixarà al carril bici a tocar de l'antiga estació de la Font Picant.\nVal la pena de debò conèixer aquesta cova singular, una de les poques existents en aquesta vessant de les Gavarres.


DESDEJUNI COCEMFE VALÈNCIA\nDilluns passat es va realitzar la jornada de Desdejunis Cocemfe de València de desembre, ens van visitar les associacions d’APIP, AXEM-13, ADEMVA, AFIVAN i AVALUS.\nEn esta sessió es va visionar el curtmetratge “Cuerdas”, escrit i dirigit per Pedro Solís García, va ser el guanyador del Goya 2014 en la categoria de Millor curtmetratge d’animació espanyol. El curt, narra la tendra història d’amistat entre un xiquet amb discapacitat i una xiqueta molt especial, però també és una obra que parla de valors i il·lusions i que és capaç de captivar a l’espectador. El Ministeri de Cultura recomana el curt per la seua vocació educativa.\nEs va tornar a insistir en el fet que Cocemfe València estava per a recolzar i assessorar a les associacions pertanyents. Busquem que siguen les associacions les que ens diguen què podem fer, en què podem recoltzar-les i què volen que reivindiquem per elles.\nLes representants de l’associació AFIVAN, ens van mostrar les seues dificultats quant a temes legals sobre actuació amb els i les voluntàries que col·laboren amb AFIVAN. Tema que també preocupava a altres associacions i entre tots i totes, amb la informació que disposa cada associació per experiència, vam poder brindar-los informació.\nEs va crear la Sinergia entre les associacions que van acudir, i és el que busquem des de Cocemfe València.\nTambé compartim entre els i les presents en estos Desdejunis, informació sobre les patologies i simptomatologia que acusa cada persona present i per tant cada associació, amb la qual cosa ens nodrim i ens vam conéixer més entre nosoltres. Finalment, el nostre president Juan Manuel Modéjar Sánchez, ens va presentar a través d’un power point, informació interessant sobre ADAI-CV.\n“D’esta manera, invitem a totes les associacions pertanyents a Cocemfe València, que seguisquen l’exemple i ens mostren la informació sobre la seua associació. Conéixer a l’altre fa que la nostra empatia es desenrotlle i amplie.\nLa nostra filosofia és la participació i que les patologies de cada una de les nostres associacions es coneguen entre les altres. Poder estar en contacte perquè entre tots i totes trobem solucions.


El VII congrés gastronòmic de Sant Sebastià reunirà a més de 2.000 professionals | Consumer\nEl VII congrés gastronòmic de Sant Sebastià reunirà a més de 2.000 professionals\nParlaran sobre menjar imprès i gasosa, textures etèries i evanescentes, entre altres coses\nSeran gairebé mig centenar de famosos restauradores els ponents d’aquesta setena edició. Uns departiran sobre els condiments de sempre, com les reflexions entorn de la sal i el pebre de Carme Ruscalleda, del restaurant Sant Pau, de Sant Pol de Mar (Barcelona), mentre que Rob Baan, de l’empresa holandesa Koppert Cress, parlarà sobre els últims experiments amb microvegetales.\nTambé participaran en aquesta trobada restauradores de la talla del japonès Tooru Okuda, el novaiorquès Wylie Dufresne o els italians Fulvio Pierangelini i Alfredo Russo. Entre els espanyols destaquen Ferrán Adriá, Martín Berasategui, Juan Mari Arzak, Pedro Subijana i José Andrés, que ha portat la seva cuina a EUA i comentarà les noves tendències que causen furor a Amèrica.\nA més, dins d’aquest congrés, per primera vegada se celebrarà el Campionat al Millor Bar de Pinchos i Tapes d’Espanya, i acollirà també l’III Campionat Internacional de Receptes amb Oli d’Oliva i el VII Campionat d’Espanya de Truita de Patates.\ncongrés gastronòmic sant sebastián


El blog d'en Joan Carles Gallego - Perfil - www.joancarlesgallego.cat\nVaig néixer a Barcelona el 20 d'abril de 1954 i he viscut, a més de Barcelona, a Martorell (de petit, fins als 6 anys) i a Córdoba, quan vaig fer de profe a Montoro (1980/81).\nHe jugat a "balonmano" (ara en diuen handbol) entre d'altres equips amb el Cornellà Butsir, l'Hospitalet Sant Jordi i el Marmolejo; i m'agrada l'excursionisme, la muntanya i viatjar. I amb el temps m'he fet, com podeu deduir del que segueix, un apassionat de la política educativa i del sindicalisme.\nJa el 1970 vaig començar a implicar-me políticament i social en els comitès de grup i com a delegat de curs a la universitat i vaig entrar en la militància política a Bandera Roja i el PSUC. Em vaig llicenciar en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de Barcelona (1976), mentre compartia treball i estudi.\nSóc professor d'ensenyament secundari, amb la condició de catedràtic de Tecnologia Administrativa, amb plaça de l'especialitat d'Economia.\nDes del setembre de 1977 he estat professor, tutor, cap de departament, secretari a l'IFP La Pineda i a l'IES Badalona 7, i director de l'IFP La Pineda de Badalona.\nHe treballat com a responsable de formació del professorat d'FP a l'ICE de la Universitat Politècnica de Catalunya els cursos 82/83, 83/84 i 84/85 i he estat organitzador de les escoles d'estiu d'FP de l'any 82 al 85.\nHe impartit cursos de formació de professorat de Sociologia de l'Educació, gestió democràtica de centres, introducció de l'economia a l'FP, tutoria i orientació professional, reforma educativa, la nova FP, etc.\nHe estat membre de grups de treball i seminaris a l'ICE-UPC i a l'ICE-UAB en relació amb l'FP, la transició al treball, la gestió i l'organització de centres, etc. He realitzat el postgrau de Gestió i Administració Educativa a l'ICE-UAB.\nHe publicat articles en diverses revistes (Guix, Aula, Cuadernos de Pedagogía, TE, Perspectiva Escolar...), diaris (El País, el Periódico, Diari de Barcelona, Avui...) i llibres (de text: Història de Batxillerat, de Mc GrawHill, Introducció a l'Economia per a FP1 de l'ICE-UPC...).\nSóc afiliat a CCOO des de l'any 1976. Vaig col•laborar amb el Gabinet Tècnic com a economista, fins a l'any 1981, ho vaig compatibilitzar amb la docència a l'institut, i vaig assessorar comitès d'empresa en la negociació de convenis i expedients de regulació en uns anys especialment durs. I com a afiliat a la Federació d'Ensenyament, he estat membre de la Comissió Executiva des de l'any 1981 fins al juny de 2001.\nResponsable de Política Educativa de la CONC del setembre de 1990 al juny de 1992, he estat secretari general de la Federació d'Ensenyament de Catalunya de CCOO de juny de 1992 a juny de 2000, i coordinador de l'Àrea Pública de CCOO des del juliol de 2000 fins al 2008. Vaig ser secretari d'Economia i Formació per a l'Ocupació fins al 2004 i secretari de Recursos i Serveis des de 2004 fins a ser escollit com a secretari general.\nHe estat membre en representació de CCOO del Consell Escolar de Catalunya de l'any 1991 a l'any 2002, del Consell Català d'FP en representació de CCOO des de l'any 2000 fins a l'any 2004, del Consell de Treball i del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya, del Consell Català de la Funció Pública i del Consell Rector de l'Escola d'Administració Pública de la Generalitat.


juny 2012 – Oli de Ventalló - Oli d'Oliva Verge Extra de l'Empordà\nMonthly Archive for: "juny, 2012"\nInici / Monthly Archive for: "juny 15th, 2012"\na Empordà - Costa Brava Publicat el 06/15/2012\nL’Empordà, una comarca que té de tot\nSaps perquè tothom parla tan bé de l’Empordà? Serà perquè tenim plana, mar i muntanya? Per els nostres il·lustres personatges? Per la nostra característica tramuntana? Nosaltres simplement creiem que l’Alt Empordà, és una comarca que té de tot! Empordà\na Empordà - Costa Brava, Oli d'oliva verge extra Publicat el 06/07/2012\nOli Serraferran, Oli de l’Empordà\nL’Empordà té una gran riquesa cultural i paisatgística, molt marcada per la seva situació geogràfica com a zona fronterera amb França a la franja nord-oriental de Catalunya i la península Ibèrica, que l’ha caracteritzat com a lloc de pas (persones, mercaderies, etc.). Els seus límits naturals són els Pirineus, el mar Mediterrani, la plana de […]\na Oli d'oliva verge extra Publicat el 06/07/2012\nLes propietats de l’oli d’oliva\nL’oli d’oliva verge és un suc de fruites naturals que conserva el sabor, aroma, vitamines i totes les propietats del fruït original, sent a més, l’únic oli vegetal que es pot consumir directament verge i cru. L’oli d’oliva és considera la grassa ideal, per la seva quantitat d’àcid oleic que conté. L’àcid oleic augmenta el […]\nHorari d’Atenció al Públic fins Juny 2022


Pla d'increment de la docència en valencià\tEl Consell de Govern de la Universitat de València va aprovar, el 26 de juny de 2012, el Pla d'increment de la docència en valencià. Com diu el text mateix, amb aquest document, "el Consell de Govern fixa com a horitzons de la política lingüística per als propers anys, en el camp de la docència, la distribució equitativa entre les dues llengües oficials de la docència no impartida en alguna llengua estrangera en les diverses titulacions". Per tal d'assolir aquest objectiu s'aplicaran mesures, com ara l'establiment, en l'oferta de curs acadèmic, d'uns percentatges mínims de docència en valencià que s'incrementaran fins que s'assolisca un objectiu mínim d'un 35% en cinc anys, o la introducció del nivell C1 de valencià com a requisit en la promoció o en les convocatòries de professorat contractat.\nEl Servei de Política Lingüística ofereix al PDI una sèrie de recursos formatius (cursos presencials, autoaprenentatge, tutories, tàndems) i activitats culturals i lúdiques (teatre, cinema, visites guiades per conèixer el nostre entorn) per tal d'assolir el nivell de valencià en les proves de la mateixa Universitat. Així mateix, hi ha tota una sèrie de serveis de suport a la docència i la investigació en valencià, com ara la correcció i la traducció de materials elaborats pel PDI o la resolució de dubtes i qüestions sobre llenguatge científic i terminologia, com també la possibilitat d'obtenir un incentiu a la qualitat en l'elaboració de materials docents, tesis doctorals i articles d'investigació i divulgació científica en valencià.\nVine a conèixer el Centre d'Autoaprenentatge de Llengües dels Tarongers\tEl Centre d'Autoaprenentatge de Llengües del Campus dels Tarongers obri al públic, ininterrompudament, de 9.00 h a 20.00 h, de dilluns a divendres.\nAmb el carnet de la UV podeu recollir gratuïtament un exemplar del Vocabulari de Dret al CAL dels Tarongers. Aprofiteu per conèixer el CAL i fer-vos-en usuaris.\nSeguretat lingüística i internacionalització\tLa vicerectora d'Estudis i Política Lingüística de la Universitat de València, Isabel Vázquez, ha publicat un interessant article sobre aquest tema, en el marc de la Xarxa Vives d'universitats.\nLa "Gramàtica zero", disponible en PDF\tLa Gramàtica zero és un treball de l'Àrea de Terminologia i Llenguatge Científic del SPL que resol de manera pràctica i simple els problemes sintàctics més freqüents i, tal com declara el seu subtítol, pretén guiar en el millor ús amb la mínima gramàtica. Aborda els dubtes lingüístics més importants i recurrents en la construcció de les frases i mira de solucionar-los amb tan poca terminologia tècnica com és possible. Ben al contrari, ofereix explicacions accessibles a tothom i aporta el suport d'una notable gamma d'exemples, amb una presentació gràfica que permet visualitzar d'un colp d'ull les solucions.\nInicia Anterior 1 2 Següent Final Pàgina 2 de 2


Taller de fotografia “L’autoretrat com a procés creatiu inconscient” a càrrec de Cristina Nuñez | Hangar\nTaller de fotografia...\nTaller de fotografia “L’autoretrat com a procés creatiu inconscient” a càrrec de Cristina Nuñez\nEn l’obra autoretrat som, al mateix temps, autor, subjecte i espectador, i la potent dinàmica entre els tres rols estimula un procés creatiu inconscient que produeix una imatge sorprenent, on el subjecte no es reconeix i que expressa una multiplicitat d’actituds i emocions.\nEn el 2005 Cristina Nuñez va crear The Self-Portrait Experience, una metodologia basada en l’art autobiogràfic i acte-etnogràfic per a la transformació individual i social, que s’alinea amb els projectes de l’Art Útil de Tania Bruguera. El mètode inicia amb la realització d’autoretrats sobre l’expressió d’emocions, i l’exploració de tots els aspectes de la vida amb la fotografia. L’artista ha realitzat ja més de 4.000 sessions individuals d’autoretrat a tot el món, construint un imponent arxiu de les emocions humanes i una insòlita metodologia de la percepció de les imatges i del rostre humà.\nAquest taller és una introducció al mètode i consisteix en sessions individuals d’autoretrat sobre l’expressió emocional per explorar el propi procés creatiu inconscient, aprenent a transformar emocions en obres i a treballar individualment i en grup sobre la percepció profunda i canviant de les imatges i de les expressions del rostre amb criteris artístics específics i el diàleg entre imatges, amb l’objectiu d’estimular el propi procés creatiu i descobrir la meravellosa plasticitat i multiplicitat de la identitat humana.\nDissabte: sessions individuals en l’estudi fotogràfic, treball de percepció d’obres, realització d’exercicis fotogràfics.\nDomingo: treball de grup sobre les imatges produïdes i sobre el diàleg entre imatges.\nEl taller està dirigit: a tots aquells que desitgin estimular el seu procés creatiu, iniciar o aprofundir el diàleg interior i convertir les seves emocions en obres d’art. És particularment interessant per a actors, terapeutes, psicòlegs, antropòlegs. No és necessari tenir experiència en fotografia. Els participants hauran de portar una càmera digital (fins i tot compacta) o un Smartphone que faci bones fotos, un ordinador portàtil (no indispensable) i un pen drive USB. Els participants que ho desitgin, poden portar fotos familiars antigues (contactar a l’artista per saber més) per treballar en el diàleg entre imatges.\nPer saber més de Cristina Nuñez i el seu mètode:\nCristina Nuñez (Figueres, 1962) és una artista el treball de la qual s’ha publicat i exposat a nivell internacional, en els Rencontres Internationales de la Photographie de Arles, el Casino de Luxemburg, el Mois de la Photo de Mont-real 2011, en Turku Cabdal Europea de Cultura, en el Palazzo Reale de Milà, en la galeria Luova d’Hèlsinki, H2O de Barcelona, entre uns altres. La seva autobiografia But Beautiful ha estat publicada per li Caillou Bleu de Brussel·les i va obtenir el Prix de la Critiqui Voies Off Arles 2013. El vídeo Someone to Love ha obtingut el Celeste Prize 2012 d’art contemporani.\nCristina Nuñez va començar a treure’s autoretrats en 1988, després d’una adolescència com a heroïnòmana i prostituta. Des del 2005 ensenya el seu mètode The Self-Portrait Experience a Itàlia, França, Alemanya, Finlàndia, Luxemburg, Canadà, Estats Units, Gran Bretanya, Corea del Sud i Bangla Desh, en centres penitenciaris, centres de salut mental, museus, galeries, universitats, acadèmies, escoles i empreses. Nuñez està actualment cursant un doctorat sobre la seva pràctica artística i la seva metodologia en el College of Arts, Universitat de Derby UK.\n9 i 10 desembre 2017\nDissabte: de 10 a 19, amb pausa per menjar\nDiumenge: d’11 a 19, amb pausa per menjar\nNombre mínim: 6\nNombre màxim: 14\nPer inscriure’t al taller escriu un mail a: cristinanunez.self@gmail.com\nPreu: 110 euros. 15% de descompte si et matricules abans del 30 de setembre.\nPaga i senyal per reservar plaça: 30 euros\nC/C: ANAVEN ÉS74 2100 3085 2722 0034 7551\n2100 3085 27 2200347551\nCategories: Col·laboracions, Workshops artist2artist\t| Etiquetes: 2017, Formacio continua, Workshops artist2artist


cosset m INDUM Diminutiu de cos que designa una peça de vestir sense mànegues que cobreix el cos, especialment peça de roba que portaven les dones damunt la cotilla amb joncs i balenes per estrènyer-se el cos. També rep aquest nom una peça que cobreix el pit i l’esquena dels infants de bolquers.\nAixí mateix la roba d’home que es du per damunt la camisa (jupetí , justacor o justacòs i gec ).\nEl cosset femení s’identifica amb el justillo castellà i és anàleg a alguns fassets documentats a Eivissa el s XVIII fets de cordellat vermell. En aquest mateix segle s’han trobat referències als protocols notarials a cossets d’altres menes com els de calamac i els de burell . Entre ells crida l’atenció l’anomenat a la documentació en castellà “de muchachas buenas”, probablement per l’honesta significació que comportava la humilitat i la discreta tonalitat del burell usat en la seua confecció o bé per certes característiques de la seua factura, més discretes que en els altres models: dos basquiñas de lana el cosete de borel de muchachas buenas.\nPel que fa als cossets destinats a vestir els infants cal fer, fonamentalment, una distinció segons si es corresponen amb el moment en què encara no hi diferenciació entre la indumentària dels dos sexes o quan ja hi ha aparegut. En el primer cas el cosset es una peça que cobreix el pit i l’esquena i en el segon es tracta, segons el cas, del guardapits , del jupetí, del justacòs, del justet del fasset de petites dimensions. [LMP]\nAmb el nom de cosset es designa també, generalment, la part superior de la gonella i quan una dona no portava el mantó es deia que anava de cosset.


Manteniment industrial a Sentiu de Sió, La - Lleida - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A SENTIU DE SIÓ, LA\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Sentiu de Sió, La. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nA SENTIU DE SIÓ, LA\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A SENTIU DE SIÓ, LA\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Sentiu de Sió, La, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Sentiu de Sió, La a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Salven al darrer minut al parlament europeu la Llibertat de Panorama - Premsa Comarcal \nSalven al darrer minut al parlament europeu la Llibertat de Panorama\nPeriodistes, museus i comunitats digitals ho valoren positivament\n10.jul.2015 12:30 h\nSalven al darrer minut al parlament europeu la Llibertat de Panorama. El Parlament Europeu va votar ahir al migdia amb una àmplia majoria garantir la llibertat de panorama. La votació va anar de la següent manera:\nL’esmena negativa de Jean-Marie Cavada que volia reduir la llibertat de panorama a l’àmbit no-comercial i que exigia autorització prèvia de l’autor ha estat rebutjada per 502 a 40.\nLa contraesmena positiva de Marietje Schaake que volia garantir la completa llibertat de panorama arreu de la Unió Europea ha estat rebutjada per 228 a 303.\nL’informe sobre drets d’autor en el seu conjunt ha estat aprovat per 445 a 65, amb 32 abstencions.\nLa comunitat viquipedista europea i més organitzacions de fotògrafs, periodistes, comunitats digitals, museus o enginyers havien posat en marxa en menys de tres setmanes una campanya que va culminar ahir i que des d’Amical Wikimedia valoren de forma molt positiva. A la tardor d’aquest any està prevista la proposta de la Comissió Europea sobre una nova directiva europea sobre drets d’autor.


Dubtes en política exterior\n14·06·22 | 06:30\nLa política internacional d’un govern hauria de ser d’estat. Son pràcticament necessaris els pactes entre els principals partits. Agradi més o menys a Espanya les dues formacions més importants des de la transició són el PSOE i el PP. Darrerament semblava que els seus lideratges d’esquerra i dreta trontollaven. Ciutadans amb Albert Rivera al capdavant va empatar en número d’escons pràcticament en unes eleccions generals amb el PP. D’altra banda, la queixalada de Pablo Iglesias al PSOE oferia la possibilitat d’una nova etapa. Però en pocs anys l’electorat ha comprovat com C’s es desinflava completament i Podem, malgrat gaudir de ministres amb en Pedro Sánchez, patia una escissió que significà una davallada importantíssima a nivell de vots. Ambdós partits pateixen avui d’una manca important de presència en diferents autonomies.\nEl PSOE, com a força més votada, en les darreres eleccions es veié forçat a un pacte amb Unides Podem. Amb tot, restaren lluny de la majoria absoluta, amb la qual cosa el suport extern de forces independentistes com ERC o Bildu fou imprescindible.\nAmb aquest panorama el PSOE ha tirat pel dret i ni les polítiques exteriors les ha consensuades amb el principal partit de l’oposició. I això els ha provocat una inestabilitat difícil de superar.\nPedro Sánchez encara no ha explicat què ha passat perquè Espanya canviés d’estratègia amb el tema del Sàhara. Hom pot tenir les seves sospites, però el govern intenta passar de puntetes fins i tot en seu parlamentària.\nLa posició espanyola avui no difereix massa de la d’Estats Units o França, però el protagonisme d’aquests països en el conflicte era molt diferent. El suport al Marroc avui s’ignora si és fruit de les pressions americanes, de les amenaces constants marroquines a la frontera o de les escoltes telefòniques al president del govern i a diferents ministres.\nEspanya apostava per un referèndum d’autodeterminació al Sàhara. I així es mantingué al llarg de quatre dècades. Els lligams amb els saharauis eren tan intensos que fins i tot portaren al líder del Front Polisario, Brahim Gali, a ser tractat de la Covid19 el proppassat mes d’abril en un hospital de Logronyo. Hi va entrar amb papers falsos, per tal de no ferir a uns marroquins que en assabentar-se exigiren el cessament immediat de la ministra González Laya.\nTard o d’hora s’haurà de saber la veritat i no n’hi ha prou en dir que es tracta d’un problema enquistat des de fa quaranta anys.\nAra el govern s’ha vist obligat a demanar ajut a la UE per tal d’apaivagar el conflicte entre Espanya i Algèria. El trencament unilateral de les relacions comercials significa per a Pedro Sánchez un maldecap impressionant si es té present que el 40% del gas arriba d’aquest país. La Comissió Europea s’ha posicionat al costat d’Espanya atès que el conflicte afecta al mercat únic. I a causa del suport espanyol al Marroc, Algèria prefereix enviar el seu gas a Itàlia o França. Els partits de l’oposició retreuen a Sánchez si abans de canviar el rumb en el conflicte saharaui, Espanya hauria avaluat bé els riscos d’aquest posicionament davant la crisi energètica actual.\nSeria bo que les polítiques exteriors es consensuessin entre els dos principals partits espanyols. I cal sentit d’estat, la qual cosa no tenen els actuals socis del PSOE. Sánchez hauria de pactar amb el PP, certament. Però Feijóo, si de debò aspira a La Moncloa, hauria de ser conscient que en la seva primera sortida a l’exterior com a cap de l’oposició no es pot dedicar a criticar Espanya perquè llença pedres en el seu propi teulat.


Crema facial àloe vera procedent de cultiu ecològic.\nCrema facial hidratant amb àloe vera ecològic específicament indicada per equilibrar les pells mixtes. Assegura una gran hidratació i nutrició per a les pells mixtes ial mateix temps evita l'excés de greix a la pell.\nA més de àloe vera ecològic conté extractes de hammamelis, àrnica i olis essencials de ylang-ylang, lavanda i citronela.\nAplicació: Es recomana utilitzar la crema d'àloe vera diàriament al matí i/o a la nit. Estendre una petita quantitat de crema sobre la pell neta de la cara, coll i escot i fer un massatge suau fins que s'absorbeixi completament.\nAqua, *Aloe barbadensis gel (suc d' Aloe Vera), Propylene glycol, Caprylic/capric triglyceride, Cetearyl ethylhexanoate, Glycerin, Alcohol denat., Cetearyl alcohol, Glyceryl stearate, *Lavandula angustifolia miller (labiatae) oil, *Hamamelis virginiana, *Cymbopogon citrasus (citronela), Aceite de flores de cananga odorata (Ylang-Ylang), Allantoin, Extracte de flors d' Àrnica Montana, , Polysorbate 80, Isohexadecane, Acrylamide/sodium acryloyldimethyltaurate copolymer, Hydroxyethylcellulose, Sorbitol, 1,2-hexanediol, Caprylyl glycol, Imidazolidinyl urea, Potassium sorbate, Tropolone, Sodium benzoate, Benzyl benzoate, Linalool, Geraniol, D-limonene, Bencyl salycylate.


TRIBUNA DEL BERGUEDÀ: L’ANTIGA ESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT ISCLE I SANTA VICTÒRIA, AVUI DINS EL TERME MUNICIPAL DE SANT FRUITÓS DEL BAGES\nL’ANTIGA ESGLÉSIA PARROQUIAL DE SANT ISCLE I SANTA VICTÒRIA, AVUI DINS EL TERME MUNICIPAL DE SANT FRUITÓS DEL BAGES\nAmb totes les reserves del món, recollim la tesis que sosté que la devoció catalana als germans cordovesos prové de l’època visigòtica.\nEl fet de trobar-los en algunes de les esglésies catalanes més antigues sembla indicar que tenien una gran devoció a l’anomenada Catalunya Vella, on haurien perdurat dels temps anteriors a l’ocupació sarraïna.\nS’explicaria la seva presència a la Catalunya Nova, com a reintroducció duta a terme pels que s’instal•laven en les terres reconquerides. En un procés similar als Sadurní i/o Martí que s’introduïen amb les tropes franques, i es consolidaven amb el repoblament.\nL’ actual església de la que fou parròquia independent de Sant Iscle i Santa Victòria de Bages, és obra del segle XII, i la trobem assentada sobre el que devia ser una antiga església preromànica.\nL'edifici , situat en un angle quasi interior, de les construccions actuals – està a tocar quasi de Casassayes, abans coneguda com Can Graells- , s'aixeca sobre una petita elevació del terreny, i és format per una nau de planta rectangular coberta amb una volta lleugerament apuntada, i capçada vers llevant amb un absis semicircular cobert amb volta de quart d'esfera. Destaca la presència d'una petita capella quadrangular adossada a migdia de l'edifici, a tocar del campanar, afegida posteriorment a l'edifici. La orientació de l'església és E-O. L'aparell constructiu de l'església és fet a base de carreus de pedra quadrangulars i rectangulars, molt ben tallats i disposats de forma ordenada, creant un parament llis tant a l'exterior com a l'interior, malgrat que a la zona de la capçalera i sota el campanar s'observen fileres molt més irregulars procedents del parament més antic preromànic.\nL'accés a l'edifici es realitza a través d'un antic portal adovellat formant un arc de mig punt, ubicat al mur nord de l'església. Es tracta d'un portal de factura més recent que l'església, datat el 1912 . L'accés a l'interior es realitza a través del mur nord, ja que és el que dóna a l'interior de la sagrera de Sant Iscle, i per altra banda, cal tenir present que el mur de ponent de l'església es troba adossat al veí mas de Sant Iscle, compartint paret.\nAntigament hi havia hagut una porta de comunicació directa interior entre la casa i l'església, però fou finalment tapiada. Davant de la porta d'accés a l'església s'ubica un petit espai enjardinat, que conserva algunes lloses i creus, que indiquen la presència d'enterraments de membres de la família Canals - antics propietaris del mas Sant Iscle-.\nCom a elements destacats del conjunt de l'església destaca l'existència d'una finestra de doble esqueixada, rematada amb un arc de mig punt adovellat, ubicada al centre de l'absis, i que permet l’ il•luminació interior. També destaca la presència d'un campanar de planta quadrangular, que s'aixeca proper a l'absis, al cantó de migdia, a tocar del desnivell del terreny. A la base d'aquest campanar es conserven fileres de carreus més antics. Com a ornamentació, aquest campanar compta amb un seguit d'arcuacions d'estil llombard, recolzades sobre estretes lesenes. Aquest tipus d'ornamentació pròpia del primer romànic, indica que aquest tram del campanar cal datar-lo a mitjans del segle XI, o bé a tot estirar, a principis del segle XII.\nLes obres de consolidació que es realitzaren l'any 1999 permeteren descobrir que l'absis i el campanar de l'actual església, s'aixecaven sobre l'antiga capçalera quadrangular preromànica datable a finals del segle IX o principis del segle X.\nPer gentilesa de la propietat accedia a l’'interior de l'església, que antigament estava arrebossat i pintat en color blanc, durant la reforma del 1999 fou eliminat l’arrebossat deixant la pedra vista. A nivell d'ornamentació interior no hi cap element destacable.


CLUB DE LECTURAS PEDAGÓGICAS DEL "IES MUTXAMEL".: El Professor\nMcCourt, Frank (2005). El professor. Editorial Bromera. Alzira (València).\nLa lectura d’aquest mes és un recull d’experiències com a professor en centres d’educació secundaria a Nova York amb referències constants a la seva infantesa irlandesa.\nÉs molt fàcil sentir empatia amb el professor McCourt. En primer lloc m’he sentit identificat en moltes de les situacions que es donen dintre de l’aula. En segon lloc en algunes de les referències centrades en l’ensenyament catòlic irlandès que li va deixar un sentiment permanent de culpa, de pecat i de por; o la concepció de proximitat al dimoni que es tenia de les persones que escrivien en l’esquerra en les escoles catòliques irlandeses (valencianes, espanyoles...?).\nHe gaudit amb la lectura novel·lada d’una vida professional dedicada a l’ensenyament. Les vivències pedagògiques de l’autor van modificant-se al llarg del llibre a mesura que va passant pels centres de formació professional fins que arriba al centre Stuyvensant on hi ha una selecció prèvia dels estudiants. Com a professor de llengua que llig i corregeix molts textos té una visió guiada de la vida de les famílies americanes i de la seva procedència molt diversa\nPer a mi, alguns del moments suggerents són: la utilització dels justificants com a material pedagògic per treballar l’escriptura; els dies de portes obertes; la relació de parella entre un xic de procedència italiana i una xica irlandesa que acaba amb la palissa que rep l’italià per part d’un grup de xics irlandesos (situació que variant la procedència de les persones ha passat recentment en el nostre centre); la desaparició del problemàtic Kewin en Vietnam; l’eixida al cinema amb un grup de xiques afroamericanes; el concepte de professor dur que guia la classe cap a una solució matemàtica elegant i el concepte de professor que fa preguntes, suggeriments i que provoca confusió per motivar l’alumnat; les receptes de cuina i la música, la tasca de les autoritats que vigilen la programació; ...\nAcabaré el comentari del llibre senyalant dues de les moltes preguntes que apareixen al llarg del llibre.\nUna pregunta li fan els estudiants al professor McCourt: “Com és que parla anglès si ve d’un país estranger que no és Anglaterra?”. Aquesta pregunta llegida per una persona que viu en un país amb una problemàtica permanent pel nom de la llengua (català o valencià?) fa que la resposta que dona el professor McCourt siga magnífica i molt didàctica.\nL’altra pregunta se la fa el professor McCourt al reflexionar sobre quina és la seva tasca com a professor. Reflexió necessària en la doble vessant de personal i col·lectiva.\nPodria ser que aquest club de lectures pedagògiques formarà part d’eixa necessitat de reflexió col·lectiva sobre la tasca del professor.


ELS 30 MILLORS RESTAURANTS DE MENORCA SEGONS ELS CLIENTS – Centre d'Estudis Gastronòmics Menorca\nGASTRONOMIA, Gastronomia Menorquina, GASTRORANKING, MENORCA\nELS 30 MILLORS RESTAURANTS DE MENORCA SEGONS ELS CLIENTS\nPublicat per cegmenorca on Març 8, 2018 Març 8, 2018\nLa democràcia ha arribat per quedar-se a la crítica gastronòmica, fruit de la llibertat d’opinió que permet el núvol. Actualment, els criteris de selecció d’un restaurant, ja no es basen en l’opinió de quatre guies, si no que els usuaris escullen en xarxa, amb un treball interactiu que forma part de la mateixa experiència de l’àpat. Per aquest motiu, ara que s’entreguen els Premis Gastronòmics de Menorca 2017 segons la crítica, atorgats per l’Associació de Periodistes i Escriptors Gastronòmics de Balears, presentem un estudi de quin seria el resultat en l’àmbit dels restaurants si això depengués de l’opinió del client.\nLa metodologia es basa en l’algoritme de Gastroranking, públic en aquest enllaç Where to eat, capaç d’analitzar les dades de 27 webs diferents, eliminant les opinions sospitoses, ja sigui per pertànyer a un usuari que només en té una i probablement és amic de la casa convidat efusivament a puntuar, com per provenir de portals que només recomanen els establiments que paguen o conviden, amb tendència a referenciar l’opinió dels experts només quan hi van els experts, o bé, per altres filtres de dades creuades, descarten els haters que han acabat desprestigiant definitivament Tripadvisor (tanmateix, inclòs en el càlcul).\nWEBS ANALITZADES PER GASTRORÀNKING\nLa mitjana de totes les dades s’estructura en 4 apartats: PREU, AMBIENT, SERVEI i CUINA, que donen una nota final. Inclou tots els idiomes (es valora tant el client rus, el francès com el menorquí). De l’antiga importància que es donava a la relació qualitat/preu, hem passat a afinar molt més, tenint en compte que els estudis recents demostren que el menjar en sí és el quart motiu pel qual s’escull un establiment, centrat ara més en l’experiència, motiu pel qual es torna a parlar ara (ja tocava) de la importància del servei de sala, la seva empatia i intel·ligència emocional, o del fet inqüestionable que un somriure roman més en el record que la textura de la xantana.\nNo compartim el veredicte popular (ens passa sovint), però cal tenir en compte que aquest resultat és el que guiarà als futurs clients, veritables jutges democràtics (curiós oxímoron) i motiu d’existència de les cases de menjars. Possiblement, els usuaris només veuran al seu mòbil els cinc primers classificats del municipi on es trobin, segons el portal de referència que escullin, revisant l’opinió dels qui consideren iguals, l’autèntic boca-orella del segle XXI, tret d’una minoria foodie à la page , que farà cas dels seus crítics de referència.\nEl resultat a Menorca a data 1 de Març de 2018 és aquest:\nLa primera reflexió, veient les puntuacions, és que no tenim cap local a nivell d’excel·lència (un 9), del miler de restaurant menorquins analitzats (136 mil a tot l’estat), amb l’agreujant que les puntuacions notables depenen en gran mesura de “l’ambient”, és a dir, bones vistes en molts casos. Si només valorem el binomi Cuina+Servei, els resultats són demolidors. I si, posats a ser autocrítics, analitzem un altre algoritme propi, de criteris qualitatius, basats en el recompte automàtic de paraules claus dels comentaris, ens trobarem amb “car”, “pretensiós”, “antipàtic” com a líders del mapa lingüístic. Dins la franja positiva, apareix aquest any amb força, especialment en francès i anglès, el tag “producte de Menorca”\nCal tenir en compte, pels restaurants en concret, que ens trobem amb un tipus de biaix molt evident: els resultats són acumulatius, és a dir, reflecteixen lentament els freqüents canvis de direcció que poden millorar o empitjorar resultats.\nLes matemàtiques són cruels a vegades i sap molt greu que la riquesa gastronòmica menorquina no estigui ben valorada pels usuaris, ja sigui per una certa autocomplaença, tal vegada hereva de temps de vaques grasses o per manca de suficient personal qualificat (els mitjans invertits a l’escola són claus), quan actualment, l’únic futur és l’excel·lència.\nRecomanem l’ús de Gastrorànking pel seu meta-anàlisi molt superior als portals habituals per a la vostra selecció dels restaurants, o per valorar la vostra presència global i ponderada a xarxes ,si sou professionals, emperò amb alguns errors toponímics, no tant greus com el “Calas Fuentes” de Conde Nast TRAVELER. Tanmateix, si voleu escoltar opinions expertes a més de les populars, lluny de la crítica esponsoritzada, nobles, cultes, desvetllades i felices de gaudir del menjar menorquí, us recomanem tres escriptors, precisament membres d’ AEPGIB que escriuen amb llibertat, bon criteri i honestedat:\nBep Allès a Foodies on Menorca, El Iris o Ara Balears, ; Matoses al seu Cuaderno Matoses amb l’imprescindible “Los mejores Restaurantes de Menorca” i, en paper, a la seva Guia “Menorca, 100 Mejores Restaurantes 2017-2018”; Andoni Sarriegui als posts d’Ajonegro entre d’altres espais de divulgació amb freqüents referències a Menorca.\nRepetirem l’anàlisi quan s’acabi la temporada, amb l’esperança de millorar resultats. Si voleu col·laborar, voteu positivament en algun dels 27 portals analitzats, contribuint al frau d’estil tripadvisoric o, millor, i més honest, treballeu per una feina gastronòmica de qualitat en el vostre àmbit (directa o indirectament, tots hi tenim influència), tasca dura per molts motius, que cerqui l’excel·lència per Menorca.\nA la recerca del 10, on tendeixen a convergir crítica i votació popular\nEntrada prèvia GENEALOGIA DE LA TAPA: “UNA UNIDAD DE TAPEO EN LO UNIVERSAL”\nEntrada següent GENEALOGIA DE LA “VERMELLA MENORQUINA”


Capítol 673 | One Piece Català Wiki | Fandom\nVergo i Joker\nヴェルゴ と ジョーカー\nVerugo to Joka\nEpisodi 599 (p. 2-19)\n"Vergo i Joker" és el capítol 673 de One Piece. El seu llançament va ser el dia 9 de juliol de 2012. Forma part del volum 68.\nEn Brook ballant amb un esquelet de dinosaure al museu de nit, mentre el guàrdia de seguretat Usopp els veu.\nEn una illa del Nou Món, els pares dels nens segrestats estan demanant als infants del G-5 que els ajudin a buscar als seus fills, però el comodor Yarisugi els nega l'ajuda dient-els-hi que els nens van morir en un accident al mar, però els pares es neguen a creure aquestts afirmacions.\nMentrestant, a Punk Hazard, la Nami i l'Usopp estan tenint problemes per controlar als nens, ja que s'han despertat i volen els caramels. Llavors apareix en Caesar Clown que els diu que si tornen al laboratori els donarà carmels. A la zona del llac central l'Smiley canvia la seva forma per la d'Axolot i comença a atacar a en Zoro, en Sanji, a en Brook i en Kin'emon, obligant-los a fugir cap al centre d'investigació.\nA fora del centre hi ha els infants del G-5, que intenen destruïr la porta per entrar a rescatar a l'Smoker i a la Tashigi, que són tancats en una gàbia de kairoseki juntament amb en Ruffy, la Robin, en Franky i en Law. Allà, en Vergo, que és amb la Monet, els explica que moriran i que farà veure que ha sigut un accident. Llavors, en Law revel·la que en Vergo és un aliat d'en Joker, que ell mateix havia sigut un subordinat seu i finalment revel·la que en Joker no és altre que el Shichibukai Donquixot Doflamingo.


Gos d'aigua - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEls gossos d'aigua són un grup de races canines caracteritzades per ser de mida mitjana i tenir el pèl de consistència llanosa i arrissada. Se solen utilitzar per a la caça d'anàtids i altres aus en zones pantanoses i aiguamolls.\nSegons la classificació de la Federació Cinològica Internacional, els gossos d'aigua estan inclosos en el Grup VIII, secció 3ª.\nEl Caniche, tot i estar inclòs en el Grup IX amb el gossos de companyia, secció 2a, és una raça de gos d'aigua, tant per les seves característiques físiques com per l'ús que va tenir en el passat i per al qual va ser seleccionat.\nGos d'aigua espanyol\nGos d'aigua francès o Barbet\nGos d'aigua de la Romanya o Lagotto Romagnolo\nGos d'aigua irlandès o Irish Water Spaniel\nGos d'aigua americà o American Water Spaniel\nGos d'aigua frisó o Wetterhoun\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Gos_d%27aigua&oldid=27018818»\nDarrera modificació: 22 abr 2021 a les 22:01\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 abr 2021 a les 22:01.


TUMATEIX LLIBRES, parlem de llibres.: L'ÀNGEL NEGRE de Maria Sardans\nL'ÀNGEL NEGRE de Maria Sardans\nTot comença a Vic, un assassinat brutal que no sembla escaient en una petita i tranquil·la ciutat com aquesta, però això només és el principi. L'autora ens farà viatjar per França, Suïssa i Rússia. Ens passejarà per espais glamurosos, encara que no ens hem de relaxar, perquè la trama s'anirà complicant, hi entrarà la corrupció i ens colpejarà amb la força de les màfies.\nMaria Sardans ha creat una protagonista originar, una heroïna especial, que enganxa. Divorciada, decideix fer un canvi en la seva vida de comoditats, entra al cos dels Mossos d'Esquadra i demostra que les seves capacitats, que son moltes, la poden fer arribar lluny.\nUna novel·la que ens fa viure l'acció de manera visual, a estones taquicàrdica. En tot moment ens estira a seguir llegint i anar descobrint un teixit complex, una família perillosa, i els riscos de no saber en qui es pot confiar.\nLa contraposició de la Valentina és l'inspector Martí Alemany. Ell té l'experiència i el seny, ella, Valentina Palau Pi i Blanquerna, té els recursos i la intuïció, és elegant i sofisticada, impacient i temerària. Ell segueix les normes, ella les estira fins als límits. Un tàndem que ens farà gaudir d'aquesta aventura i ens deixarà amb ganes d'acompanyar-los en les següents, que esperem que no tardin.\nEtiquetes: CRIM i MISTERI, LlibresDelDELICTE, Maria Sardans


Rotpunkt & Holds: Teaser King of da Caillasse (el trailer)\nEl que passa amb aquests revista és senzillament escandalós!.\nLa compro per que estic subscrit des de l'inici, i tal com tu dius , per motius que a hores d'ara ja no entenc ni jo mateix. Se'n haurien de donar vergonya per publicar una cosa tant cutre, i més sabent de la existència-competència que tenen avui dia les publicacions escrites sobre paper per part d'Internet.\nQuan acabi la subscripció deixaré de llegir-la.Es ben dolenta, aquesta crítica ja la vaig fer en el seu moment al blog propi.\nEl que dius en el teu post, "no sabem per que la comprem", perque no hi ha res mes de qualitat, jo abans comprava la Rock'n Wall, fins que va desapareixer, tinc gairebe tots els numeros, desde el primer, regalaben pelicules, posters, enganxines, era una revista molt fanática, la miras ara i no ha passat de moda.\nAmb els blogs i les webs que surten com setas tens molta més informació que la que ens aporten ells en el format paper.\nJo compraba el Desnivel i Escalar, ara compro parabolts i xapes...meu paso mijor...jejeje\nUn dia liu baig dir a Dario en persona...quina merda el reportatge de Penyiscola...jejeje\nJo les compro de tant en tant. També opino que el que es llegeix a diari per internet gratuïtament m'aporta molt més que el que em pot aportar una Desnivel o una Escalar.\nMolt bo el trailer! Bons moviments, bons plans, bona música... :D


Dafnes Skopelos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2nd Km Skopelos-Stafylos, Ciutat Skopelos, Skopelos, Grècia, 37003 - Veure al mapa\nMés informació sobre Dafnes\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Dafnes és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Skopelos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Dafnes és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, plat de dutxa a cada habitació. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Dafnes és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Skopelos.


Comentari: Crisi d'Ucraïna: el torn de la U-Reporter de la UE\nUn sobtat torn de tornada del secretari d'Estat nord-americà John Kerry a París, que va decidir fer una visita diumenge amb el seu homòleg rus, Lavrov, insisteix en un avenç en el punt mort de Ucraïna. Segons les informacions, el ministre rus va presentar dues condicions importants per a un pla de rescat: la federalització i la neutralitat confirmada de l'estat ucraïnès. La situació del rus com a llengua oficial continua essent una qüestió prioritària.\nMalgrat la manca d'informació a l'anunci oficial d'afers exteriors i el secret diplomàtic de les negociacions, el retorn de Kerry a les converses és eloqüent en si mateix, en contrast amb el dur llenguatge d'exclusió que Occident ha estat comunicant darrerament a Rússia, inclosos els Estats Units. i les mesures restrictives i les prohibicions de visats de la UE.\nAquest darrer es va demostrar com l’instrument més eficaç de la política exterior, tot i que les personalitats de la llista negra russa, que van perdre l’oportunitat de viatjar a Occident, definitivament no són el tipus per gaudir de la compra de marques de moda als centres comercials occidentals, segons el gest clarament indicat direcció d'una nova acció, dirigida a la classe mitjana russa, els anomenats "nous russos" que estan vinculats al seu estil de vida "europeu".\nL'ombra de l'aïllament d'Occident, amb els seus avis i pares que han viscut 70 anys del regnat soviètic, els fa realment horroritzats, ja que estan acostumats a mantenir la seva riquesa, adquirir propietats i enviar els seus fills a estudiar a Europa i un grau menor als EUA. Ja desencantats que Putin romangués al poder com a primer ministre, mostraren obertament el seu descontentament amb el seu tercer mandat presidencial. Avui dia, la part més rica i educada de la població no està disposada a sacrificar els seus interessos en nom de la solidaritat amb companys russos a l'est d'Ucraïna, una bona notícia per a aquells que temen el renaixement de l'imperi rus. L'angoixa de la seva reconstrucció va perseguir a molts després del discurs de Munic de Putin, lamentant la caiguda de la URSS.\nSense alè i buscant un compromís, el Kremlin no pot continuar reunint les províncies de Rússia imperial preses per Lenin per a la creació de l'Estat ucraïnès després de la Revolució d'Octubre de 1917. L’entusiasme mostrat per la població russòfona de l’est d’Ucraïna a seguir el camí de Crimea, la idea de deixar el Kremlin tebi, preferint els "nous russos" o la classe mitjana jove, que no estan disposats a sacrificar les seves vacances a Cannes i Saint- Tropez per uns deu milions de russos a Ucraïna nostàlgics per la seva cultura i llengua. És la pressió creixent de la part prooccidental de la societat russa que està reduint els marges del Kremlin per fer front a la manobra.\nNo obstant això, la qüestió lingüística a Ucraïna continua sent primordial tant per a l'Est com per a l'Oest, ja que el projecte de política dels estats bàltics per marginar la cultura russa no va donar resultats positius, ja que la població russa a Ucraïna és massa nombrosa per ser ignorada. L’idioma que representa la identitat dels que es van descobrir com a ciutadans d’un estat estranger durant la nit, i que van ser despullats de la seva cultura en el procés de creació d’identitat ucraïnesa, va resultar ser un error sistèmic que va provocar una crisi política crònica: un mal de cap constant per a Els líders ucraïnesos intenten reconciliar els interessos de les diferents regions.\nNo obstant això, la qüestió de la federalització d'Ucraïna posarà objeccions a la UE, ja que crearà una base per a la desvinculació del país. Els nacionalistes han considerat el federalisme com el major perill per a la integritat de l’estat ucraïnès. Al costat d’aquesta por, hi ha el deute de 30 milions d’euros: en cas que Ucraïna es divideixi en dos estats federals, la part industrial més rica del país romandrà amb els russos a l’est d’Ucraïna. En aquesta lluita geopolítica, la UE corre el risc d’afrontar la seva responsabilitat per la part proeuropea més pobra i molt endeutada del país, augmentant la càrrega per als contribuents de la UE.\nNo obstant això, fins i tot la part més pobra d'Ucraïna, en el cas del "divorci", pot convertir-se en un soci interessant de l'Aliança, ja que hi ha una alta concentració d'entusiastes de l'OTAN. Tot i que va perdre la part més rica del territori ucraïnès, Occident podria guanyar en moure les infraestructures militars més properes a les fronteres russes, un moviment especialment afavorit pels Estats Units, però un projecte impossible de realitzar amb els nombrosos parlants de Rússia a l'est del país. .\nPerò mentre Occident i Rússia lluiten i es plantegen les seves opcions, el temps passa i el deute sobirà ucraïnès creix, arrossegant la fràgil economia cap a un col·lapse total. La situació no tindrà un guanyador final: qui guanyi l’estat fallit s’enfronti a una victòria pírrica.\nTemes relacionats:1917 Revolution d’octubreAnna van denskydestacatfederalisme-Imatge completanous russosVictòria pirricaSant-TropezRegne soviètic


JOC I ESPORT: MESSI vs CRISTIANO RONALDO. | juguemoensplantem\n← L’art i el joc\n10 coses que no has de fer en una joguineria →\nfebrer 10, 2011 · 2:40 pm\nJOC I ESPORT: MESSI vs CRISTIANO RONALDO.\nEn l’article que segueix no penso fer un anàlisi molt profund entre joc i esport si no que el que busco és explicar la diferencia entre la utilització de les paraules esport i joc en base a dos trets distintius i antagònics de dues figures futbolístiques que bipolaritzen el món del futbol: Messi i Ronaldo.Tots dos però, són referents mundials del futbol i uns excel·lents jugadors de futbol.\nPel que fa a l’aspecte de la diversió, podem observar que Messi és com un nen quan juga ( i dic expressament juga i no competeix o participa o altres mots sinònims). Ell és el primer que es diverteix quan fa el que fa i no li importa res més que continuar divertint-se i divertir a la gent que el mira i que comparteix joc amb ell. És com un nen quan està jugant a 1,2,3 picaparet, simplement juga i s’ho passa bé i gaudeix veient que els seus amics també s’ho passen bé ( quins amics? Doncs Xavi, Iniesta, etc…). En canvi, quan parlem de Cristiano Ronaldo, la paraula diversió no queda reflectida normalment en la seva cara, els seus gestos i tot el que envolta a la seva manera d’actuar en un camp. Fins i tot, podríem interpretar dels mateixos gestos que ell no s’ho passa bé jugant ( en la majoria de vegades) , perdó, competint a futbol.\nReferent al segon aspecte, la competitivitat, Cristiano Ronaldo viu exclusivament per ser el millor individualment deixant de banda els seus companys i “jugant” únicament per a ell ( cal reconèixer que individualment és una bèstia de competir). Seria com aquell nen que quan perd, marraneja i renega fins que l’orgull ja li ha dir prou!. En canvi, Messi competeix sense donar-li tanta importància, només entenent la competició com un aspecte més del joc, com una part que no el preocupa aparentment ja que ell únicament vol jugar, sabent que si ell s’ho passa bé tothom competeix millor i dona el millor de sí mateix “jugant”.\nPelegrí Macià, Del joc a l’esport, Pagès editors (1997). Quadern de crèdits variables de ESO.


Un projecte vol motivar la gent jove del Prat que pateix soledat no desitjada\nAntenes Joves treballa amb entitats i serveis municipals per ajudar joves que se senten sols i soles o tenen malestar emocional\nDimecres, 13 abril 2022 · 15:56 hores ActualitatSalutSocietat\nL’Ajuntament del Prat està impulsant el projecte Antenes Joves, inspirat en un altre programa ja en funcionament des de fa anys, l’Antenes, que vetlla per la gent gran que viu sola, amb l’ajut de persones voluntàries.\nL’Antenes Joves, com el seu nom indica, se centra en les persones joves, un col·lectiu que, arran de la pandèmia i el confinament, ha vist augmentar els sentiments de soledat -encara que estiguin entre grups d’amistats- i el malestar emocional.\nDe moment, aquest programa municipal està treballant amb joves de l’Agrupament Escolta i Guia Anton Vilà i amb l’Institut Baldiri Guilera, fent trobades, tallers, pluja d’idees i captant joves voluntaris i voluntàries que acompanyen altres joves que se senten sols i soles i no ho volen. L’objectiu és potenciar la seva resiliència i motivar-los, ja que molts d’ells i elles no tenen cap motivació que els faci avançar.\nSi ets jove i et sents sol o sola, o bé pateixes algun malestar emocional, et pots posar en contacte amb aquest programa a través del compte d’Instagram @jovesprat, o bé pots anar a les Assessories Joves del Lloro.\nSi, en canvi, teniu un fill, filla, amic o amiga que es trobi en aquesta situació, us podeu adreçar a l’Espai Situa’t de l’Ajuntament, on us indicaran quin és el millor camí a seguir.\nTot seguit podeu escoltar una entrevista emesa aquest matí al magazine matinal Planeta Prat d’elprat.ràdio (91.6 FM), amb el psicòleg Adrià Segura, un dels responsables del programa Antenes Joves:


Ión Izaguirre aconsegueix a Morzine el primer triomf espanyol - Empordà\nIón Izaguirre aconsegueix a Morzine el primer triomf espanyol\nEl britànic Chris Froomes s'assegura el seu tercer Tour, amb el francès Romain Bardet com a segon i el colombià Nairo Quintana tercer\nEFE 23.07.2016 | 20:18\nIón Izaquirre, al moment de creuar la línia de meta EFE\nIon Izaguirre ha aconseguit avui en Morzine la primera victòria espanyola en aquesta edició del Tour de França, per davant del colombià Jarilson Pantano i de l'italià Vinzenzo Nibali, mentre que el britànic Chris Froome s'ha assegurat la seva tercera victòria en la carrera, la segona consecutiva.\nEl ciclista del Movistar, que també va aconseguir la primera victòria per al seu equip, es va imposar gràcies a un gran descens del port de Joux Plane, enmig d'una intensa pluja que va posar relliscós l'asfalt.\nIzaguirre, que va formar part de l'escapada del dia, va aconseguir aconseguir en l'ascens a l'últim port especial de l'edició a Nibali i Pantà, per deixar-los en la baixada.\nEn la lluita per la general no va haver-hi baralla i Froome va certificar el seu tercer triomf, amb el francès Romain Bardet com a segon i el colombià Nairo Quintana tercer, la seva pitjor actuació en els tres Tour en els quals ha participat.\nEl ciclista del Sky va tenir una jornada tranquil·la envoltat de cinc homes del seu equip, ja que entre els seus rivals cap es va atrevir a atacar.\nNi tan sols el britànic Adam Iots, que tenia el pòdium a 19 segons o l'australià Richie Port, que estava a 40.


Els dies 1 2 i 3 d'octubre Esparreguera estrena el seu primer Festival de Circ Contemporani que pren el nom de La Palanca - Llobregat Digital\nEls dies 1 2 i 3 d'octubre Esparreguera estrena el seu primer Festival de Circ Contemporani que pren el nom de La Palanca\nDijous, 16 de setembre de 2021 - 10:00h\nEn referència a aquest element tan emblemàtic del patrimoni industrial municipal.\nLa programació del festival s'ha fet de la mà de la direcció artística de Laura Alcalà i l'esparreguerí Oriol Escursell i s'ha optat per espectacles de petit format i gran qualitat.\nEl certamen té la voluntat d'apropar aquesta disciplina a tots els públics i ho fa amb una programació que abraça diferents tècniques del circ i múltiples estètiques i compta, a més, amb una producció pròpia, Respira.cions.\nAquest serà l'espectacle inaugural creat de la mà de l'esparreguerina Anna Rodríguez Escalé, que pretén portar el circ a un lloc inaudit, com és la nau central de l'església de Santa Eulàlia.\nAl llarg d'aquests tres dies diferents espais de la vila, com el Teatre de La Passió, el Patronat Parroquial, la plaça del Centre, l'Escorxador o la Colònia Sedó es convertiran en l'escenari de vuit espectacles de circ d'autor i multidisciplinars de la mà de diferents companyies professionals procedents de França i Catalunya.\nEl festival també compta amb espais per a la reflexió al voltant del circ contemporani i un seguit d'activitats complementàries relacionades amb els 50 anys de les inundacions del 1971 que van provocar la desaparició de la Palanca.\nLes entrades i el programa per assistir als diferents espectacles es posaran a la venda a partir del 22 de setembre a través de la plataforma entrades.esparreguera.cat.\nEl festival La Palanca té la voluntat d'acostar el circ a tots els públics i amb aquest objectiu ha programat també l'espectacle d'acrobàcies, piruetes i humor Ricky, el profesor de tenis, de la cia La Mano Jueves, que es podrà veure dimecres 22 de setembre a les 6 de la tarda en el marc de la Setmana +65.\nI una funció escolar el 29 de setembre al Teatre La Passió amb Ex-Libris de la cia Voël, una peça que parla de la falta de comunicació i de la recerca de moments d'inadvertida felicitat al dia a dia.\nAixí mateix, el dijous 30 de setembre a les 7 de la tarda a Can Pasqual, es farà el taller de l'espectador "Fem junts La Palanca", en què a través d'activitats i dinàmiques es presentaran els diferents espectacles del festival i es donarà a conèixer de la mà de la Cia. Hotel Iocandi les metodologies de creació d'un espectacle i les eines de construcció d'un personatge.\nTotes les activitats i espectacles programats tenen control d'aforament i necessiten reserva prèvia. Les entrades es posaran a la venda a partir del 22 de setembre a través de la web entrades.esparreguera.cat.\nCaldrà entrada per a tots als espectacles, excepte Ricky, el profesor de tenis que es farà dins la Setmana +65, el preu de l'entrada general serà de 8 o 6 euros en funció de l'espectacle i els infants a partir de 4 anys, els joves fins a 25 anys, les famílies nombroses o monoparentals, els majors de 65 anys, els jubilats, els pensionistes, els discapacitats i els aturats tenen entrada reduïda de 5,60 o 4,20 euros.\nEls nens i nenes menors de 4 anys tenen entrada gratuïta. Així mateix, també necessiten reserva prèvia la resta d'activitats, que són gratuïtes.


Portugal: de febrer 2007\nSintra vista per Pedro Ruíz\nLisboa vista per Pedro Ruíz (i IV)\nPublicat per Carles Savalls a 11:59 Cap comentari:\nLisboa vista per Pedro Ruíz (III)\nPublicat per Carles Savalls a 11:57 Cap comentari:\nLisboa vista per Pedro Ruíz (II)\nPublicat per Carles Savalls a 11:55 Cap comentari:\nLisboa vista per Pedro Ruíz (I)\nLisboa, gener de 2007.\nPublicat per Carles Savalls a 11:43 Cap comentari:\nA 20 quilòmetres al sud de Lisboa, la Lagoa de Albufeira és una llacuna natural separada de l'Atlàntic per una barrera de sorra.\nPublicat per Carles Savalls a 15:21 Cap comentari:\nCabo Espichel es troba al sud de Lisboa, en plena Costa Azul. Al segle XVIII s'hi va construir el santuari de Nossa Senhora do Cabo, dedicat a la mare de Déu, que en aquest mateix lloc es va aparèixer a un parell d'ancians al 1410, segons conta la llegenda.\nCarreró just al costat de la Catedral.\nÉs la meva foto preferida!.\nMolt a la vora hi ha un lloc fantàstic, el 'Pois Café': cafès i menjars en sofàs i butaques i rodejats de prestatges amb llibres. Les seves parets, de vagades, acullen algunes exposicions. Fantàstica la seva llimonada!.\nPublicat per Carles Savalls a 10:59 2 comentaris:\nLa seva cúpula presideix qualsevol vista de Lisboa des del riu Tajo. En el lloc que ocupa l'edifici, s'havia construït al 1568 l'església de Santa Engràcia per encàrrec de la filla del rei Manuel I, la infanta Dona Maria. El temple commemorava el naixement del barri ('freguesia') del mateix nom. Un temporal el va afectar greument al 1681, de manera que a l'any posterior se'n va iniciar la reconstrucció, ara amb estil barroc. Les obres van trigar gairebé 3 segles. Aquesta tardança va fer néixer una expressió similar a la que els barcelonins tenim relacionada amb la Sagrada Família per referir-se a les coses lentes.\nAl 1916 l'edifici va perdre el seu caràcter religiós i va esdevenir el Panteão Nacional, és a dir, el lloc on es guarden les despulles dels portuguesos més insignes; entre ells, la gran cantant de fados Amália Rodrigues, l'escriptor Almeida Garrett i alguns presidents de la República. La vista de l'interior des de la part superior de la cúpula és impressionant i vertigionosa.\nPublicat per Carles Savalls a 10:36 Cap comentari:\nMosteiro dos Jerónimos, ben aprop de la Torre de Belém.\nAl 1496, el rei Dom Manuel I demana a la Santa Seu permís per construir un gran monestir als afores de Lisboa, davant el Tajo. La seva intenció era la de crear un lloc adient per acollir les despulles dels membres de la nissaga reial. Les obres van començar al 1501, al lloc on prèviament havia existit l'església de Santa Maria de Belém. Els treballs de construcció van concloure un segle més tard.\nVa ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO al 1984. En la imatge, el seu claustre.\nPublicat per Carles Savalls a 9:49 Cap comentari:\nLa Torre de Belém, dins l'Atlàntic.\nFortificació projectada en temps de João II, a finals del segle XV, i dissenyada per l'arquitecte Francisco de Arruda. La seva construcció va començar en el regnat posterior, el de Manuel I, al 1514. La van acabar en 6 anys. Va substituir la nau que hi havia ancorada en el mateix lloc i que havia tingut, fins a aquell moment, la funció de defensar l'accés per mar a Lisboa. Al llarg del temps, va acabar perdent la seva funció defensiva, passant a ser en diferents èpoques un centre duaner, un far i fins i tot una masmorra.\nAl 1983, la UNESCO la va incloure en el catàleg de monuments Patrimoni de la Humanitat.\nPublicat per Carles Savalls a 9:43 Cap comentari:


Teaser Aitor & Gemma – Fotògrafa Helena Molinos\nL’Aitor i la Gemma ho tenien clarissim, volien una festassa plena de ball, somriures i diversió. Rodejats d’una gran taula presidencial amb els seus amics, van celebrar el seu casament.\nEl restaurant Santa Helena a Cabrera va ser l’encarregat d’acollir-los en aquell dia tant especial.\nUn casament ple de detalls. Tot escollit amb molta cura pels nuvis, com les lletres lluminoses de Wood Moments que van il·luminar la celebració fins al final


Bassa confia en l'aposta d'ERC pel diàleg però reclama "fets" al PSOE La República\nBassa confia en l’aposta d’ERC pel diàleg però reclama “fets” al PSOE\nL’exconsellera assegura que la presó li ha “refermat” les conviccions independentistes\nPla general amb les capses amb la cara de Dolors Bassa a la concentració de Girona, aquest 12 de febrer del 2019. (Horitzontal)\nL’exconsellera de Treball, Afers Socials i Famílies Dolors Bassa, empresonada per ordre del Tribunal Suprem arran del referèndum de l’1 d’octubre de 2017, ha defensat l’aposta del seu partit, ERC, pel diàleg amb l’Estat amb l’objectiu de desencallar el conflicte polític català. En una entrevista amb el digital ‘El Nacional’, ha expressat la seva confiança en aquesta estratègia i ha demanat “fer el millor que pugui servir per al diàleg i la negociació”. “Sí o sí s’ha d’intentar. Ara, no a canvi de res. És a canvi de negociar”, ha reflexionat. És per això que ha advertit el PSOE, a qui ERC va facilitar l’accés al govern espanyol, que actuï: “No n’hi ha prou amb les paraules, a veure si es nota amb els fets”. També ha avalat que el fruit de les negociacions entre Catalunya i l’Estat es validi en una consulta a la ciutadania perquè “és com s’han de fer les coses: amb democràcia i donant veu a la gent”.\nBassa ha assegurat que la seva estada a la presó –primer preventiva i ara sentenciada– li ha “refermat” les conviccions independentistes. No obstant això, ha afirmat que si es tornés a trobar l’escenari de la tardor del 2017 “ho faria diferent”. “Sé ara coses que no sabíem abans. Ho faria diferent, però ho faria”, ha dit.\nL’exconsellera creu que cal centrar esforços per “retornar a la política un conflicte polític, deixar enrere la repressió i acabar amb aquesta causa general contra l’independentisme”, i aposta “per una amnistia” com una de les vies per a resoldre-ho. Sosté que el judici al qual va ser sotmesa és “polític” i “només vol venjança”, per la qual cosa va presentar recurs d’incident de nul·litat “ja fa dos mesos”. “Ara mateix em costa confiar en la justícia espanyola”, ha reflexionat, per això té l’esperança que la justícia internacional li doni la raó. “Presentarem tots els recursos possibles a aquestes instàncies internacionals. Ara bé, sabem que pot trigar temps en fer-se justícia i en obtenir resultats, però la perseverança en la nostra innocència ens ajuda a viure-ho millor”, ha conclòs.


Capellans per la independència, la pedra a la sabata del Bisbe de Solsona ! directe!cat\nPolítica Última actualització Divendres, 9 de novembre de 2012 11:10 h\nDenuncien les manipulacions des de l'estat espanyol per fer callar la voluntat del poble català sobre la independència\nEl Fòrum Ondara, un espai obert a tots els capellans del Bisbat de Solsona que aplega una vintena de capellans d’aquesta Diòcesi, amb punts en comú de persones com Lluis M Xirinacs o el Bisbe Casaldàliga - i molt lluny de les maneres de fer del Bisbe de Solsona, Xavier Novell, molt estimat en àmbits de la dreta catòlica espanyola-, reclama que l’Església ha d’estar immersa dins la societat que vivim i han fet públic aquesta setmana un manifest on el Forum denuncia "les manipulacions per fer callar la voluntat popular" i conclou que si la voluntat del poble "es dirigeix majoritàriament cap a la independència de Catalunya, no tinguem por, que la nostra dignitat com a nació farà que ens en sortim".\nEl manifest recorda que “Catalunya va perdre les seves institucions per la força de les armes i de la violència genocida i la repressió sistemàtica, i a punt ha estat al llarg de la història de perdre també la seva llengua i la seva cultura mil·lenària.” I manifesten que "gràcies a Déu, la dignitat s'ha anat conservant" i que "l'Església no hi ha estat al marge." Després asseguren que "si el que va passar ara fa 300 anys passés ara, seria objecte d'un judici als tribunals internacionals" i afegeixen que "contemplem atònits com des d'Espanya s'intenta segar l'herba sota els peus i, amb amenaces explícites o velades i amb falsedats i maquinacions antidemocràtiques, atemoreix el poble".\n11 de novembre de 2012, 01.54 h\nA l'ANC hi ha una sectorial anomenada Cristians per la Independència i això és altament positiu pel país. Necessitem a tothom: creients, agnòstics i ateus per la independència.\n10 de novembre de 2012, 20.49 h\nJa és ben trist que el bisbat de Solsona, en unes de les comarques més catalaníssimes del país, tingui un bisbe espanyolista. Què hi farem...\n10 de novembre de 2012, 19.00 h\nM'entren ganes d'anar a misa , xé.!\n10 de novembre de 2012, 10.08 h\n#3 O abans si pot ser!\n10 de novembre de 2012, 06.46 h\nAixò no ho atura ni DEU!!!\nVisca la Terra i el Poble Lliures!!! i lliurem-nos també de bisbes i arquebisbes arnats!!!\n9 de novembre de 2012, 18.07 h\nPenso que aquests capellans, també podrien enviar aquest manifest al seu amo Rouco Varela, al qual el seu odi li és contingut pels seus hàbits clericals, altrament seria un clon de l'ansar, d'en mayor oreja, acebes i similars.\n9 de novembre de 2012, 16.18 h\nNingú ho pot impedir. Les forces vives i el poble estan majoritariamentvpervla tasca. Es impossible frenar-ho. Visca CAT lliure!\n9 de novembre de 2012, 16.16 h\n#2 11.09.2014: Catalunya\n9 de novembre de 2012, 13.09 h\nQue es preguntin el perquè tothom a marxat d'Espanya!\nCatalunya també marxa! No serem els únics estúpids que ens quedarem!\n1670. Bahame... Llegir més\nAre you ready? 1,2,3\n9 de novembre de 2012, 13.02 h\nSi tots els capellans fossin com aquests segur que les esglésies estaríen molt més plenes!


Professorat i estudiants aprofiten la visita del rei Felip VI a la UPV per a reclamar millores en la Universitat - Diari La Veu\nEscriba el número 244441\nEls docents s\_'han concentrat en defensa "dels seus drets i dignitat" amb pancartes.\nProfessors associats i estudiants estan duent a terme protestes i una jornada de vaga en la Universitat Politècnica de València (UPV), on aquest dimarts el Rei Felip VI inaugura el curs de les universitats espanyoles.\nL'Assemblea de Professorat Associat de la UPV –col·lectiu que durant el curs passat va dur a terme una vaga indefinida per a reivindicar la millora de les seues condicions laborals– ha convocat a les 10.00 hores una concentració en l'Àgora del campus aprofitant l'acte de l'obertura de curs i la presència del rei i del ministre de Ciència, Innovació i Universitats, Pedro Duque.\nEls docents s'han concentrat en defensa "dels seus drets i dignitat" amb pancartes en els quals es poden llegir lemes com 'Igual treball, igual salari' i peticions d'una remuneració digna, reconeixement de tasques, criteris objectius de no renovació i reconeixement de l'experiència, per a la promoció i estabilització.\nRebuda del rei a la UPV. Forta tensió amb la policia. pic.twitter.com/6rdfeKmfPs\n— FEU-València (@FEUValencia) 25 de setembre de 2018\nA aquesta convocatòria s'han sumat també estudiants amb la finalitat de "demostrar el rebuig a un acte que pretén donar una visió maquillada de la realitat de la UPV en particular i de la universitat pública en general", segons han explicat fonts del Front Estudiantil Unificat (FEU).\n"La universitat pública pateix constants atacs que donen lloc a condicions laborals precàries i que expulsen i allunyen de l'ensenyament superior les famílies treballadores. És per això que no permetrem que assistisca el ministre d'universitats a un acte sense que s'escolten les reivindicacions dels qui sostenen la universitat pública: les i els treballadors i l'estudiantat", afegeixen.\nPer la seua part, estudiants de la Facultat de Belles arts de la UPV han convocat vaga de tota la jornada en contra la inauguració del curs universitari per part del ministre d'Educació i el rei Felip VI.\nEls alumnes, que han adoptat aquesta decisió en assemblea convocada per Estudiants en Lluita, qualifiquen de "traïció cap a l'estudiantat" la presència del monarca mentre ells "es veuen obligats a pagar quotes abusives".\n"El rei no és exemple ni símbol dels esforços que fan els nostres pares i nosaltres mateixos per a poder estudiar", asseveren en un comunicat.\nEscriba el número 155310


Aturem l'avenç del racisme i la xenofòbia! - Indymedia Barcelona\nAturem l'avenç del racisme i la xenofòbia!\nper Plataforma Antifeixista de Barcelona\t 07 mar 2010\nATUREM L’AVENÇ DEL RACISME I LA XENOFÒBIA!\nEl dia 13 de març, la Plataforma per Catalunya (PxC) de Josep Anglada pretén dur a terme la presentació de la candidatura d’aquest partit per a les eleccions autonòmiques al Parlament de Catalunya, a l’Hotel Barceló Sants de Barcelona, sortint definitivament de la política local i apareixent a la ciutat de Barcelona per la porta gran. Per a l’ocasió comptaran amb la participació de líders europeus de diferents partits neofeixistes i d’extrema dreta com el Vlaams Belang flamenc o la Lega Nord italiana, entre d’altres.\nL’aparició d’un partit d’aquestes característiques a la ciutat de Barcelona i al panorama política català, és un fet greu i marca un important i perillós precedent que ha de ser respost per la protesta i la resistència popular. Recordem que es tracta de l’únic partit d’extrema dreta i racista amb certa projecció a tot l’Estat espanyol, que comença a ser reconegut com el referent per a la majoria de partits d’aquestes característiques d’Europa.\nJa és prou conegut el paper que ha jugat la PxC allà on ha tingut presència institucional, com a la ciutat de Vic, on Josep Anglada ha jugat un paper populista i d'intoxicador de la població a base de mentides sobre la realitat dels treballadors immigrants que allà resideixen; carregant el pes dels problemes i penúries que pateix la població d’aquest país a les esquenes de la població estrangera. S’ha pogut veure aquests últims dies el perill que comporta la presència d’aquest partit a les institucions, com en el cas dels empadronaments, on la majoria de partits “d’esquerres” amb representació han assumit covardament les postures xenòfobes i excloents de PxC per por a perdre la seva part del pastís davant l’avenç de les posicions racistes que impulsa el Sr. Anglada.\nLes organitzacions i col·lectius sotasignants fem una crida a tota la societat a mobilitzar-se i organitzar iniciatives i accions de protesta i bloqueig davant d’aquest acte, ja que és fonamental que el feixisme i l’extrema dreta no disposi de cap espai des d’on escopir les seves mentides i el seu ideari excloent i genocida, actuant com a crossa del capitalisme quan aquest es troba en hores baixes, culpant la població immigrant de la misèria que pateix la classe treballadora i el conjunt de les classes populars per culpa d’aquest sistema voraç i salvatge.\nAcció Antifeixista Reus, CJC/Joves Comunistes del Poble Català, CJC-Joventut Comunista, Partit Comunista del Poble de Catalunya, Plataforma Antifeixista de Barcelona, PSUC-Viu.\nPer a més adhesions, enviar un correu electrònic a plataformaantifeixista ARROBA gmail.com.\nRe: Aturem l'avenç del racisme i la xenofòbia!\nper Antinazis\t 07 mar 2010\nStop Anglada! Feixisme mai més!\nAturem el racisme moro\nper kiko\t 08 mar 2010\nVosaltres no dieu res quan els moros prohibeixen la construcció d'esglèsies al seus països oi que no?\nI tampoc dieu res del racisme dels moros cap als occidentals oi que no?\nEl fet que el manifest el signin cuatre grupets comunistes que s'han presentat a les eleccions i han tret quatre vots coptats , i ara veure la PxC amb representació i amb possibilitats reals de representació al Parlament català segurament té a veure amb l'enveja més que res.\nNo volieu respectar la voluntat del poble català? Doncs ja la teniu, representada a les urnes.\nper Antinazi Sempre\t 08 mar 2010\nA kiko: nosaltres som ateus antifeixistes, estem contra tota imposició, però sobretot estem contra els salvatges com tu que us dediqueu a anar en manada perseguint a tots els desemparats. Sabem com sou: covards que l'única manera de reafirmar-se és mitjançant al ritualització de la volència gratuïta: tots hem vist les vostres caceries i els vostre criteri de selecció: va sol i és debil, a per ell que som 50, sense improtar-vos si té més de 70 anys o menys de 10. Covards és el que sou.\nA la PAB sou molt tristos, per sort vindrem molts dels que no hem convocat, per sort a Barcelona hi ha algo més que la xusma dogmàtica del PCPCi els trepes venuts dels CJC. Us heu apropiat de l'espai unitari de treball antifeixista la minoria estalinista. Sou de lo pitjor dels moviments socials.\nper Zzzzz\t 08 mar 2010\nApa nano, ves a intoxicar a una altra banda...\nper follonero's fan\t 08 mar 2010\nL'aspecte mes incomode per l'Ei [i pels neostalinistes que pululen per aci] es que l'Anglada fa servir la mateixa coartada que ells per fer una politica fatxa i xenofoba: i.e. 'catalunya', 'els catalans', la 'catalanitat', la 'patria', etc.\nper u\t 09 mar 2010\nfollonero's fan, l'Anglada va treure el "España para los españoles" en l'entrevista amb el follonero, així que no sé que t'empatolles.\nPrecisament és la enèssima prova de que España, és això. Gent carca, casposa i mediocre, perque l'Anglada no li arriba ni a la sola de les sabates a cap lider d'extrema dreta europeu.\nper falangista antifranquista i antinazi\t 11 mar 2010\nNi nazis racistes ni extremistes antiespanyols.\nESPANYA republicana, anticapitalista y antiracista.


Sobre la lletjor de l’incomprensible - Revista Mètode\n© Jorge Wagensberg\n«Algú va haver de sorprendre’s d’un fet que (des)coneixia de tota la vida. Així va començar una investigació en nanotecnologia que ben aviat donarà fruits»\nPrimer exemple. Tema: navegar i nedar. A ningú no li estranya el solc blanc escopit per la popa d’una embarcació de motor. Estem habituats a l’escena. És normal. Sempre ha estat així. Alguns vaixells, segons sigui la seva velocitat i grandària, exhibeixen deixants realment descomunals. Però aturem-nos un moment a pensar-hi. El deixant d’un vaixell és una barreja violenta d’aire i aigua, és a dir, l’expressió d’un colossal balafiament d’energia. Es tracta, en efecte, d’una energia inútil per a l’automoció i que s’inverteix íntegrament a remoure i escalfar el mar. Cap peix, rèptil, mamífer o au aquàtica deixa solcs escumosos quan es desplaça per l’aigua. No pot ser que les hèlices i turbines siguin un invent defectuós o, si més no, millorable? No hi haurà alguna bona idea que copiar de peixos, rèptils, mamífers i aus aquàtiques? Els peixos i rèptils repten en l’aigua amb ones transversals, els mamífers s’hi impulsen amb ones verticals, les aus volen literalment sota l’aigua… Només l’Homo sapiens es diverteix com un panoli xipollejant desmanyotadament amb els seus artefactes per rius, estanys, mars i oceans. Acordem, doncs, que un deixant no és eficaç, per la qual cosa tampoc és ètic, per la qual cosa ni tan sols és bell. Canviem ara mateix de costum: mirem malament els deixants… almenys fins que no quedi clar que els comptes no surten quan es tracta de grans velocitats o grans volums.\nSegon exemple. Tema: unir fortament dues superfícies. A ningú li estranya que per aconseguir tal cosa les superfícies en qüestió s’agredeixin entre si amb substàncies tòxiques, pudents i contaminants o amb accessoris feridors que les travessen salvatgement i patològicament de banda a banda. Ens sembla fins i tot normal que el procés sigui gairebé irreversible. És normal perquè, de fet, fa moltíssim temps que és així. Però per què acceptar tal normalitat si en molts casos el que interessa és justament que la unió sigui alhora forta i periòdicament cancel·lable? En aquests casos no és gens còmode anar enganxant i desenganxant a cada pas. Curiosament, també ens sembla normal que un petit rèptil com el dragonet sigui capaç de moure’s tranquil·lament per parets verticals perfectament polides o fins i tot cap avall pel sostre d’una habitació. Com aconsegueix adherir les potes amb una força equivalent a centenars de vegades el pes del seu cos i com aconsegueix desenganxar-les després quan li ve de gust? És una escena quotidiana de les nits d’estiu. Hi estem acostumats. També ens sembla normal. No obstant això fa molt poc que hem començat a comprendre-la. Per a fer-ho algú va haver de sorprendre’s d’una cosa que (des)coneixia de tota la vida. Així va començar una investigació en nanotecnologia que ben aviat donarà fruits amb la producció d’adhesius nets, secs i d’una potència mai somiada.\nTercer exemple. Tema: l’autoneteja. A ningú li estranya que en ambients polsegosos els escarabats estiguin coberts de pols mentre que les papallones i les fulles de les plantes aquàtiques apareguin sempre netes i brillants. Com se’n surten? Quant estalviaríem a la nostra butxaca i al nostre entorn amb una pintura autonetejadora per a edificis?\nDesprés del foc i de les màquines de vapor, potser estem entrant en la tercera gran revolució industrial i tecnològica, la revolució de la imaginació i del sentit comú. És l’era del biomimetisme. I tot just acaba de començar.\nEls gèneres de la literatura científica Històries de ciència Llibres Article\nJorge Wagensberg, pensador intrús i conversador infatigable


Israel rebutja l’intent de la presumpta pederasta Malka Leifer per evitar la seva extradició a Austràlia\nL’educadora està acusada d’haver abusat sexualment d’algunes de les seves alumnes a Melbourne\n16 de de desembre del 2020. 23:24\nEl fiscal general d’Austràlia, Christian Porter, ha celebrat aquest dimecres que el Tribunal Suprem d’Israel hagi rebutjat els intents de la presumpta pederasta israeliana Malka Leifer per evitar la seva extradició a Austràlia, on s’enfronta a 74 càrrecs per abús sexual de menors, segons informa Europa Press.\n«La decisió del Tribunal Suprem d’Israel, desestimant l’apel·lació de Leifer és una bona notícia, en especial per a les seves presumptes víctimes a Austràlia», ha expressat Porter, per a qui això suposa una «fita significativa que hauria de brindar una mica d’esperança» per a aquestes persones.\nLeifer, una educadora israeliana de 52 anys, està acusada d’haver abusat sexualment d’algunes de les seves alumnes a l’escola ultraortodoxa Adass Israel School, a Melbourne, al sud d’Austràlia.\nLa presumpta agressora s’enfronta a 74 càrrecs d’abús sexual de menors per delictes que hauria comès entre el 2004 i el 2008, primer quan era mestra i després com a directora d’aquest centre, abans de partir cap a Israel quan van començar a sortir a la llum aquestes presumptes agressions sexuals.\nLeifer, que ha estat lluitant contra la seva extradició des del 2014, sempre ha negat aquestes acusacions i ha entelat en certa manera les relacions entre els dos països amb les seves maniobres per evitar que sigui jutjada a Austràlia.\nNo obstant, el seu retorn a Austràlia és ja imminent, després que el ministre de Justícia israelià, Avi Nissenkorn, hagi anunciat que tenia la intenció de firmar l’ordre d’extradició «sense demora».\n«Després de llargs i tortuosos anys, ha arribat el moment de fer justícia a les víctimes de Leifer. Tinc la intenció de firmar l’ordre d’extradició sense demora», ha anunciat Nissenkorn.\n«Tothom qui busqui evadir la justícia sabrà que no trobarà una ciutat de refugi a Israel», ha argumentat el Suprem israelià. Els jutges han rebutjat els arguments de la defensa de Leifer, que assegurava que ella no residia a Austràlia quan es van cometre els suposats crims.\nLes presumptes víctimes de Leifer han aplaudit aquesta decisió i han assegurat que, després de dotze anys i més de 70 apel·lacions davant la justícia, «compten els dies» per a la seva tornada a Austràlia, on li han assegurat que rebrà «un judici just i equitatiu», informa la ràdio ABC.\nAustràlia Pederàstia Israel


Visita a l'arquitectura tradicional a les Terres de l'Ebre: Ascó i la Torre de l'Espanyol\nEl 26 de setembre, l'Agrupació d'Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció del Patrimoni Arquitectònic (AADIPA) durà a terme una visita guiada per l'arquitectura tradicional de les Terres de l'Ebre, a càrrec de Pep Fortià, codirector del XXXVIIIè Curset. Jornades Internacionals sobre la Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic; Carles Brull, membre de l’AADIPA; i Dídac Gordillo, vocal de l'AADIPA a les Terres de l’Ebre.\nDes de: Ds, 26 setembre - Fins: Ds, 26 setembre\nArquitectura tradicional al Pirineu. Els sostres de guix a La Vall de Lord\nEl dissabte 18 de juliol tindrà lloc la propera de les visites tècniques que organitza l'Agrupació d'Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció del Patrimoni Arquitectònic (AADIPA) amb motiu el XXXVIIIè Curset. Jornades Internacionals sobre la Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic, ARQUITECTURA TRADICIONAL: essència o forma.\nDía: Ds, 18 juliol 10 a 18.30 h\nVisita guiada a l’exposició "Pis Pilot. Medellín-Barcelona"\nEl CCCB ha programat una visita guiada a l'exposició "Piso Piloto. Medellín-Barcelona", de la mà d’un dels seus comissaris, Àlex Giménez.Aquesta visita, dirigida exclusivament als arquitectes col·legiats, tindrà lloc el 16 de juliol a les 16 h.\nDía: Dj, 16 juliol 16 h\nSortida: Terres de l'Ebre\nEl dissabte 13 i diumenge 14 de juny s’organitza una visita arquitectònica a les Terres de l’Ebre. La sortida serà a les 8 h del dissabte 13 de juny des del COAC Lleida amb cotxes particulars, i la primera visita tindrà lloc a les 9.30 h al Museu de l'Energia d'Ascó. Preu de la sortida: 40 euros + iva. El preu inclou l’allotjament a l’Hotel Berenguer IV de Tortosa, esmorzar i el dossier de la sortida.\nDes de: Ds, 13 juny - Fins: Dg, 14 juny\nVisita d'obres a Figueres\nLa Delegació de l'Alt Empordà del COAC organitza aquest dissabte 6 de juny de 2015, a les 9 hores, una visita a les darreres intervencions que l'Ajuntament ha realitzat en diferents equipaments de la ciutat de Figueres. A les visites ens acompanyaran els tècnics que han intervingut a les obres.PROGRAMA9h.- Visita a la plaça del Gra, amb Joan Falgueras\nDía: Ds, 06 juny A les 9 hores\nVisita al Centre Cultural Mont-Àgora de Santa Margarida de Montbui\nLa Delegació del Bages-Berguedà organitza una visita guiada al nou Centre Cultural Mont-Àgora de Santa Margarida de Montbui. L’edifici acull la biblioteca municipal, sala de conferències, auditori i escola. Ens acompanyarà a la visita Pere Puig, arquitecte redactor del projecte i director de les obres.\nDía: Ds, 06 juny 10 del matí\nArquitectura tradicional vora la mar. La costa del Baix Empordà\nL'Agrupació d'Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció del Patrimoni Arquitectònic (AADIPA) ha organitzat una visita per al dissabte 30 de maig de 2015, a càrrec de Pep Fortià, codirector del XXXVIIIè Curset; Antoni Aguilar, arquitecte membre de l’equip organitzador del curset; i Quim Esteve, arquitecte de l’AADIPA a les comarques gironines.\nDía: Ds, 30 maig de 10 a 14.30 h\nVisita d'Obres a Santa Maria de Castelló d'Empúries\nLa Delegació de l'Alt Empordà del COAC organitza una visita a les obres de restauració de Santa Maria de Castelló d'Empúries, el dissabte 16 de maig de 2015, a les 10 hores. La visita anirà a càrrec de l'arquitecte municipal Joan Antoni Rodeja, acompanyat per tècnics que intervenen en la restauració.\nDía: Ds, 16 maig 10 hores\nLa intervenció en l'espai públic d'entorns rurals: L'Empordà\nL'Agrupació d'Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció del Patrimoni Arquitectònic (AADIPA) ha organitzat una visita a nuclis rurals empordanesos i a la darrera intervenció al Castell-Palau de la Bisbal d'Empordà per al dissabte 9 de maig, organitzada per Antoni Aguilar, arquitecte, i Anna Albó, vocal de l’AADIPA per Girona.El programa previst és el següent:\nDía: Ds, 09 maig 9.30 a 18 h