Presentació de les conclusions del Grup d... - President.cat\nPresentació de les conclusions del Grup de Treball Catalunya 2022\nquery_builder 9 juny 2021\n10 juny 2021 | Saló de Sant Jordi. Palau de la Generalitat (Plaça de Sant Jaume, s/n) | Barcelona (Barcelonès)\nEl president de la Generalitat, Pere Aragonès, encapçalarà l’acte de presentació de les conclusions del Grup de Treball Catalunya 2022, en el qual han participat experts de diferents àmbits i disciplines així com representants de la societat civil. En l'acte hi prendran part l’expresident de la Generalitat Quim Torra, qui va encarregar l’informe al grup d’experts; i dos coordinadors del Grup de Treball, l’actual consellera d’Acció Exterior i Transparència, Victòria Alsina, i l’expert Genís Roca, que explicaran els detalls de les propostes i conclusions incloses en el document lliurat al Govern. Finalment, el president Aragonès clourà la sessió amb el seu parlament. Hi assistiran també el vicepresident i conseller de Polítiques Digitals i Territori, Jordi Puigneró, i el conseller d'Economia i Hisenda, Jaume Giró, així com altres membres de l’Executiu.\nNota: Per cobrir informativament aquest acte caldrà disposar de l’acreditació de Palau o bé el carnet del mitjà acompanyat del DNI. En cas de no disposar-ne, cal enviar un correu electrònic a l’adreça premsa.president@gencat.cat indicant nom, cognoms, DNI, mitjà pel qual es treballa i tasca que s’hi desenvolupa.\nDonades les limitacions degudes a la Covid-19, només podrà accedir al Palau una persona per mitjà. Així mateix, al Saló Sant Jordi només podran accedir els mitjans gràfics, i els redactors podran seguir l’acte des de la sala de premsa.\nL’acte serà retransmès també en directe per les webs govern.cat i president.cat, així com per les xarxes socials del Govern i enviada a Collserola.


Teràpies biològiques. Càncer\nLes teràpies biològiques actuen ajudant el sistema immunològic (de les defenses del cos) a lluitar contra el càncer. Només actuen contra les cèl·lules malignes i no sobre les sanes, per tant, els efectes secundaris són menors i, generalment, ben tolerats.\nS’indica aquest tractament quan són alts els nivells del gen HER2/neu (vegeu Proves diagnòstiques, a l’apartat de càncer de mama), el qual participa en el creixement cel·lular. El fàrmac actua bloquejant aquest gen, cosa que fa més lent o atura el creixement de les cèl·lules malignes. El fàrmac emprat és el trastuzumab, i es pot aplicar sol o amb quimioteràpia. L’administració es fa per via venosa.\nEls efectes secundaris de les teràpies biològiques\nEls efectes secundaris d’aquests tractaments són similars als processos de refredat i grip: febre, calfreds, debilitat o nàusea. Després del primer tractament aquests símptomes s’acostumen a atenuar.


admin | CEIP Torre Barona\nDia de mona per acabar el trimestre\nCom és tradició, tot adaptant-nos a la normativa Covid, els nens i nenes de l’escola han fet la seva mona per deixar enrere el segon trimestre i preparar-se amb forces pel tercer. Bones vacances a tothom!! Podeu veure algunes fotos aquí.\nParc del Garraf 3rB\nSortida al Parc del Garraf 3rB\nCliqueu a la foto per accedir a la resta d’imatges.\nDisponibles els menús de menjador del mes d’abril:\nSortida de 4t a l’Olla del Rei\nEls nens i nenes de 4t hem anat a l’Olla del Rei. Hem après coses molt interessants sobre la importància de no contaminar el nostre entorn i com aquest fet condiciona directament la vida de la flora i la fauna més propera a nosaltres. Podeu veure algunes imatges de la sortida aquí.\n4t Olla del Rei\nL’escola ha aconseguit un projecte Erasmus+ que dura fins l’any 2027.\nJa s’ha rebut la confirmació del Ministerio i la felicitació per la fita aconseguida, ens desitgen una fructífera participació en el programa Erasmus+ 2020-2027 i que segueixi contribuint a la internacionalització del nostre centre i a la millora educativa.\nL’escola Torre Barona segueix endavant amb un projecte plurilingüe consolidat i oferint una educació de qualitat pel nostre alumnat.\nTorre Barona: Escola Plurilingüe\nLa nostra escola segueix en la línia de formar-se per seguir sent una escola plurilingüe.\nAquest és el tercer curs des de l’inici en el programa GEP, curs en el que estem aplicant millores i modificacions en àrees curriculars i estem obtenint els resultats de la implementació del programa en les produccions orals i escrites dels i les nostres alumnes.\nAra l’escola participa de forma activa en la Xarxa d’Equips Directius de Centres GEP on compartim i ens enriquim dintre del marc del programa amb les aportacions dels centres participants. Es tracten aspectes com la gestió, el potencial educatiu i l’impacte en l’alumnat i el centre, i es reflexiona sobre aspectes concrets del programa a partir dels interessos i les necessitats de cada centre participant.\nTasques dels alumnes de la Casa d’Oficis VIII\nCliqueu l’enllaç i veureu una petita presentació de les tasques que els alumnes de la Casa d’Oficis VIII han realitzat a l’escola.\nEns agraeixen l’acolliment i el bé que han estat aquests dies entre nosaltres.\nEls volem dir que per a nosaltres també ha estat un plaer tenir-los a casa nostra i que pensem que cal afavorir tots els espais del centre per a que siguin àmbits educatius d’aprenentatge.\nMireu que bonica ha quedat la nostra escola!!!!!\nCasa d’Oficis VIII (Torre Barona)


Chet Jones - Club TR3SC\nChet Jones, el nom artístic del músic que va composar i cantar alguns dels hits més memorables de KAKKMADDAFAKKA com Restless, Is She o All About You, presentarà el seu debut en solitari 'Among the stars' en exclusiva mundial a la ciutat on el va gravar: Barcelona.\nJonas Nielsen és un músic inclassificable, incansable, irrepetible: un creador hiperactiu que durant quasi una dècada va formar part del nucli dur de KAKKMADDAFAKKA fins que al 2014 abandonà la banda a la cerca d'una major llibertat creativa. Això el portà a col·laborar com a intèrpret a la òpera de Bergen, musicalitzar espectacles teatrals i explorar tot tipus de camins musicals mentre seguia composant fins aplegar 11 talls de pop sincer i lluminós que van aterrar a Barcelona l'estiu de 2017 per posar-se al servei de Santos i Fluren, que els van acabar de modelar als mítics estudis Blind Records i La Casamurada. Un procés que fou finançat a través de crowdfunding i que veié la llum el passat 12 de maig acompanyat d'un documental dirigit pel mexicà Alexis Gómez i de les il·lustracions de l'artista noruega Øda Skaathun. A la gravació del disc van intervenir músics locals com Jesús Senra (Sidonie), Alex Vivero o Víctor Moliner; argentins com Guillermo Vadalá (famós baixista de sessió) o Niko Costello (partner artístic del projecte); noruecs com la suau veu de Heidi Torsvik i el veneçolà Juan Rodríguez Berbín (Seward). Procés que queda reflexat en un so amb moltes influències i matisos, ric en colors i en passatges inesperats, quasi teatrals, que fan avançar la cançó cap a rutes poc transitades. Tot i que sovint, això sí, hi trobem referències musicals de qualitat en les composicions que evoquen a Elton John, Billy Joel, Supertramp o Queen.\nEls pioners del pop-rock en català, Duble Buble, tornen als escenaris després de 33 anys acompanyats de Slips\nDissabte 27 d'abril a les 22:00h


Vilafamés obté la subvenció dels Fons Feder per a convertir l’edifici Quatre Cantons en un espai cultural i turístic | Web de l'Ajuntament de Vilafamés\nVilafamés obté la subvenció dels Fons Feder per a convertir l’edifici Quatre Cantons en un espai cultural i turístic\nL’Ajuntament de Vilafamés ha aconseguit una ajuda de 132.231 euros que arribarà des del programa dels Fons Feder de la Unió Europea a través de les subvencions de la Generalitat Valenciana als projectes de protecció, conservació o recuperació del patrimoni cultural valencià.\nL’alcalde, Abel Ibáñez, va assistir ahir a l’acte d’acceptació d’aquestes ajudes, que en el cas de Vilafamés es destinaran a l’adequació de l’edifici Quatre Cantons. El encontre es va celebrar a la Casa dels Caragols, seu del Consell a Castelló, i va comptar amb la presència del president de la Generalitat, Ximo Puig. El primer edil de Vilafamés ha explicat que “l’equip de govern pretén convertir l’edifici en un espai on es desenvoluparan activitats culturals, formatives i de promoció turística, i en el qual també s’allotjarà l’oficina de turisme”.\nAmb aquest projecte es pretén continuar i finalitzar la rehabilitació de Quatre Cantons iniciada amb els diners del Plan-E de Zapatero, quan es va actuar sobre la coberta i l’interior de l’edifici, que en èpoques passades va acollir el museu del vi i l’escola de xiquetes i xiquets. L’alcalde ha mostrat la seua satisfacció davant la consecució d’aquesta subvenció i ha volgut “agrair al personal tècnic de l’Ajuntament el seu esforç i treball, per a fer-ho possible”.\n18 de juliol de 2018 · Noticies


Goirigolzarri anuncia que el seu projecte a Bankia "redundarà en benefici de la societat"\nEl substitut de Rodrigo Rato, nomenat nou president de l'entitat pel consell d'administració\nJOAN FAUS / EFE Madrid 09/05/2012 16:25\nEl consell d'administració de Bankia ha acordat avui per unanimitat el nomenament de José Ignacio Goirigolzarri com a nou president de Bankia en substitució de Rodrigo Rato. El consell de la matriu de Bankia, BFA, ha de ratificar aquesta tarda el seu nomenament, i més endavant la junta d'accionistes de Bankia.\nGoirigolzarri ha dit, en declaracions a Efe, que assumeix el càrrec amb el repte de fer l'entitat "més forta, rendible i potent" i que el seu projecte al capdavant de Bankia redundarà en benefici de "la societat espanyola".\n"Assumeixo el lloc amb un gran sentit de la responsabilitat i alhora amb una gran il·lusió [perquè] crec que tenim entre les mans un projecte d'extraordinari futur", ha dit l'ex conseller delegat del BBVA. Entre els principis que guiaran la seva gestió, el nou president de Bankia ha assenyalat: "Vull transmetre aquesta confiança –en el projecte de futur– de manera clara als nostres clients i accionistes".


25/03/2019 - 08:20\tDelfí Roca\nLa transparència és un valor social que genera confiança\n11/03/2019 - 07:02\tDelfí Roca\nSón sis les ideologies polítiques a les quals es podrà votar\n25/02/2019 - 07:36\tDelfí Roca\nPer una sana competència entre comuns.\nLa idea és que puguin entrar dos consellers [d'SDP], i si entrem tres, tirarem coets”\n23/02/2019 - 07:44\nLa idea és que puguin entrar dos consellers [d’SDP], i si entrem tres, tirarem coets”Delfí Roca, Militant d’SDPJa ho diuen, que en una nitelectoral sembla que tothom guanya\n“Nosaltres som centreesquerra i el PS és més socialista”\n23/02/2019 - 06:34\tRicard Poy\nSDP considera que un bon resultat seria obtenir dos consellers generals i somia en tres\n11/02/2019 - 06:34\tDelfí Roca\nEn un país on la població ronda les 72.000 mil persones, que hi hagi 6.500 treballadors autònoms, amb un suposat esperit emprenedor, pot sorprendre qualsevol. El fet que un nou per cent de la població and...\nDos mons divergents\n28/01/2019 - 06:39\tDelfí Roca\nL’observació dels esdeveniments no deixa lloc a interpretacions. Dissabte, a Oliana, desfilava camí d’Andorra un cotxe ple d’esquiadors, fent sonar l’himne espanyol a tot volum. Broma pesada o provocació políti...\n14/01/2019 - 06:41\tDelfí Roca\nUn pagès va argumentar així el seu vot contra Arístides, el millor home d’Atenes: “Tots diuen que Arístides és el més just: no ho suporto!” Ho explicava el filosof A. Fornés a La Vanguardia. Un argument similar...\nVoler comprar la pau social\n31/12/2018 - 06:42\tDelfí Roca\nQuan mil més mil no fan vuitanta mil\nLa deriva presidencialista\n17/12/2018 - 06:48\tDelfí Roca\nDel Coprincipat parlamentari cap a un règim presidencialista\n03/12/2018 - 06:42\tDelfí Roca\nÉs millor estar als llimbs\n19/11/2018 - 06:44\tDelfí Roca\nL'Andorra que volem\n05/11/2018 - 06:51\tDelfí Roca\nA SDP el compromís amb el seu programa és plenament vigent.\nLa revocació del verb\n22/10/2018 - 06:46\tDelfí Roca\nBlanquejar verbalment el forn no evitarà el perill de la incineració de residus\nSocietat civil organitzada\n08/10/2018 - 06:40\tDelfí Roca\nLa societat civil organitzada és la que fa avançar les coses


"La proposta d'un artista ve amb les seves paraules, la resta és un ornament" - CENT PER CENT\n“La proposta d’un artista ve amb les seves paraules, la resta és un ornament”\nGeneral, L'entrevista, Publicacions\n*Entrevista de Miquel Serra.\nAquesta entrevista volia ser una introducció a la presentació de Pegasus, el seu nou disc, al Teatre de Manacor aquest diumenge, però veig que no en vaig fer referència a cap pregunta ni ell ho esmentà. Joan Miquel Oliver no necessita excuses per xerrar de música.\nSembla que primer fas una lletra i després hi afegeixes la música, vol dir això que prioritzes el text sobre la melodia?\nNo exactament, diria que ho faig tot al mateix temps. Normalment improvís amb la guitarra i la majoria de vegades no surt res, però de vegades qued enganxat en un arpegi que no sé d’on ha sortit i començ a veure coses. Després prov de començar a posar paraules i les col·loc amb una rítmica concreta i també amb un poc d’entonació, és a dir, amb una melodia. Si vull arribar a qualque nota concreta i me surt dels marges de la meva veu canvii de to. La veritat és que ho improvís tot i normalment no sé cap on vaig. És un poc qüestió de sort o de la casualitat, de vegades tot funciona a la primera i d’altres comencen a sorgir problemes, et veus forçant situacions i allò agafa un to de falsedat, de “fet a posta”… quan arrib aquí me cans tot d’una i ho deix. Cada cert temps sorgeixen aquestes protocançons i de tant en tant n’acab alguna. El que em costa més és escriure les segones estrofes, posar lletra amb la melodia establerta a l’estrofa anterior on tot s’ha escrit a la vegada, melodia i lletra, és difícil quadrar una lletra damunt una melodia sense repetir estructures sintàctiques, per exemple, el recurs fàcil de rimar amb infinitius, tot això s’ha d’evitar i és molt difícil. De vegades tens la sensació que ja has acabat, que amb una estrofa de no res ja ho has dit tot, en tal cas, pots deixar que la cançó duri només un minut, no passa res.\nTambé és el que valores més en altres músics?\nCrec que la proposta d’un artista ve amb les seves paraules, entenc que la resta és un ornament que ajuda a entendre el missatge, a intensificar-lo, a donar-li força o un sentit irònic, naïf, apoteòsic, contradictori o el que sigui. Aquest missatge pot ser purament estètic, no estic parlant de fer cap narració, de fet la música és un llenguatge abstracte que s’entén millor amb el llenguatge abstracte de la poesia. Quan escolt un disc nou me sent molt intrigat per saber què em volen explicar, és la seva vertadera aportació.\nSe força el procés creatiu? Ho dic donat que és sa teva ocupació.\nHo pots fer venir bé, forçar és un poc exagerat, si bades no escriuràs res, i si t’obsessiones escriuràs però serà un material forçat, tu ho has dit. De vegades t’hi trobes, també ho has de saber identificar, posar-te tranquil i reconèixer que el procés creatiu té el seu ritme, que, per cert, tampoc se pot rellentir massa. Si dus una temporada sense provar de fer cançons, un dia t’asseus avorrit i encadenes una sèrie de frases collonudes que necessiten molt poc o gens per ser una cançó perfectament acabada.\nCom d’important és l’ambientació, el context que envolta la cançó? T’hi mires molt o no?\nLa música és com un misteri, una nota de teclat pot dir moltes coses, encara qued flipat quan me surt qualque cosa sense voler. Procur no embafar però tenc la impressió que sempre he fet un poc curt en aquest aspecte, sempre ho pens, però sempre ho deix bastant cruet. Quan faig una cosa un poc més sofisticada me cans als dos dies d’escoltar-ho i el públic no ho arriba a sentir mai, ho faig així, per ventura no ho faig bé.\nHas gravat les veus a ca’n Quimi Portet.\nCantar tot sol és molt trist, a part dels dubtes tècnics… dubtava molt, pensava que no ho estava gravant bé i ho vaig anar a fer amb ell. El resultat “canta” per si mateix.\nPer una lletra, parteixes d’una idea concreta, de bocins escampats,…?\nAra pens en Wa Yeah, jo seia al Central de Palma, escrivia coses en un quadern mentre feia el cafè amb llet. Estava avorridíssim i vaig escriure no sé què, que em va fer gràcia a jo mateix, vaig riure tot sol, acte seguit vaig apuntar aquesta frase “que divertit lo que escric quan estic avorrit”, després vaig desenvolupar tot el tema, el submarí aquí aparcat, sa lluna i s’estrella, els exemples d’allò hipotèticament tan divertit que em surt quan estic avorrit, els “per exemple” repartits asimètricament… aquesta és una.\nPer totes les lletres sempre hi ha qualque motivació. La darrera que he escrit la vaig fer a ca nostra. Els al·lots miraven una pel·lícula on els habitants d’Atlantis sortien a fer una guerra amb els superherois de tota la vida, Superman, Hulk, Spiderman, etc, i vaig fer una cançó sobre la caiguda d’Atlantis, que tampoc té res a veure amb aquesta pel·li, tanta sort.\nHi va haver una època en què escrivia passejant pel carrer, duia un foli plegat en quatre trossos a la butxaca i un boli a la mà, li donava al coco i apuntava coses, les cantava directament, quan arribava a lloc, agafava la guitarra i tenia una cançó començada. De vegades quan vas a la guitarra t’embulles i tot s’esfuma, no t’agrada, per això també escrivia cançons senceres, lletra, melodia, estructura, per por que no m’agradàs quan volgués concretar amb la guitarra. Milers d’habitants, Portaavions, Extraterrestres, Sa Nuvia Morta… aquestes les vaig escriure només pensant, ara no ho faig tant.\nHas col·laborat amb Sisa, Portet, Albert Pla. Sembla que sents afinitat pels punts escapats de l’escena catalana.\nSí, cada vegada que he topat per primera vegada amb un d’aquests ens hem reconegut en el confort de saber que no som tot sols. Vull dir, estàs convençut del que fas però saps que una gran majoria et jutja com si estiguessis sonat, que tot el teu mèrit rau en el fet que ets un loco o un drogat. Tu et prens la feina com una cosa horrorosament important però xoques amb la realitat d’amics i familiars que pensen que només dius i fas dois. Quan en topes un altre que és com tu fas un alè, dius, jo sospitava que la meva vida té sentit, i l’existència d’aquesta gent ho corrobora. En realitat som molts, en Pepet d’Oliva, tu mateix, n’Esperit, en Pau Riba, en Pascal, els Don Simón, en Crepúsculo, en David Rodríguez… som una bona colla, en sortirien molts més si hi pensàssim una estona.\nTe sents còmode amb el format en solitari? No enyores una banda que t’ajuda a arreglar les cançons?\nFer feina tot sol o acompanyat té avantatges i desavantatges. Ara som tot sol i pas molt de gust, supòs que perquè he fet feina en grup des que vaig començar amb 15 anys, tenc la impressió que ara faig més via, que puc provar més coses en manco temps. En grup també està bé, de vegades improvises amb la guitarra a una prova de so, el bateria comença a seguir-te i en un moment podries muntar un tema acabat, no sé, cada cosa té el seu què.\nÉs complicat sentint la radio que una cançó desconeguda te cridi l’atenció…\nM’és igual, jo faig feina de manera honesta, no cerc cridar l’atenció, si pogués fer totes les cançons tan comercials com Wa yeah tampoc les faria. Aquesta, per exemple, va sortir així. També pens que és una de les millors que he fet mai, però la qualitat i la comercialitat van per camins diferents i no es relacionen, ni per bé ni per mal.\nprevious post: “Si guardes dolor, surt dolor: és una llei física”\nnext post: Infinir: infinitius per al nou viure


Un radar ha captat al conductor\ndijous, 31 d’octubre 2019 - 16:18h\nEl conductor circulava a 140/km/h pels carrers de València | Policia Local València\nEste dijous, de matí, el radar de la Policia Local de València, que està situat en l'eixida del túnel de l'avinguda Pius XII, ha captat a un conductor que circulava a 146 quilòmetres per hora. L'infractor, que circulava per esta zona del barri de Campanar, quasi triplicava la velocitat permesa en esta via.\nCal destacar que la velocitat en este tram està limitat a 50 quilòmetres per hora, ha informat la Policia Local en el seu compte de Twitter i que, per tant, hauria comés un presumpte delicte contra la seguretat viària. Per este motiu, la Unitat d'Atestats del cos policial ha instruït diligències al conductor.\nConductor borratxo deixa danyada la font del Palau de Congressos de València en xocar amb el cotxe\n"Jutjat per robar en un hotel vestit de Pare Noel en Alfàs del Pi" "Una xiqueta li punxa els ulls amb els dits a un cocodril per salvar a la seua amiga"


Autoestima - Victòria Cardona Romeu\nSi volem triomfar en l’art de ser pares o mares, anem pel camí de donar seguretat i d’animar. Jo desitjaria que entenguéssim amb tota la responsabilitat de bons pares una gran veritat que és de sentit comú: de ben petits, els nens i les nenes comencen a apreciar-se segons l´actitud que tinguem envers ells, ja que el contacte principal el tenen amb nosaltres. Ells es veuen a través nostre i tenen d´ells la imatge que els donem nosaltres. Tampoc no saben el que està bé o malament i ho aprenen segons el nostre comportament i el dels altres familiars de l´entorn. Som realment el seu mirall i, segons la seguretat que els donem, se sabran auto valorar i tenir o no tenir confiança en ells mateixos.\nSi els renyéssim sempre, si trobéssim que tot ho fan malament, si sovint estiguéssim alterats i enfadats quan som a casa i no reflectíssim l´alegria de gaudir de la seva presència, seria fàcil que els fills, en trobar-se poc agradables als seus pares, perdessin autoestima; i en perdre-la, no serien capaços d´enfrontar-se als reptes que els sorgiran al llarg de la seva vida. Per tant, per fomentar la seva autoestima hem de recordar que tota persona, i especialment els nostres fills en arribar en aquest món, s´han de saber acceptats, estimats i valorats. Volem afavorir l´autoestima dels fills, perquè sabem que, si la tenen, poden anar tranquils per la vida i superar totes les dificultats que se´ls presentin. Per descomptat que la nostra actitud ha de ser positiva, i en parlar, actuar, informar i motivar els nostres fills, transmetre’ls la nostra comprensió. Enumerarem els tres factors que influeixen en aquesta manera de fer:\n1. Acceptació total, incondicional i permanent. El nostre fill és una persona única. Té qualitats i defectes, però hem d´estar convençuts que el més important és que capti l´afany de superació i la il·lusió de cobrir petits objectius de millora personal.\nLes qualitats són agradables de descobrir, els defectes poden fer perdre la pau a molts pares, però es poden arribar a corregir amb paciència, perquè acceptem totalment la seva forma de ser, incondicionalment i per sempre. A més, no és cert que a voltes d’un defecte en neix una qualitat o d’una qualitat un defecte. Jo tinc una amiga tan ordenada que perd sovint els nervis i no sap conviure amb pau perseguint tot el dia a la seva família, per deixar les coses sempre al seu lloc. També tinc un conegut amb el defecte del desordre, que sempre està a punt per deixar el que fa, com tal com quedi, per escoltar als seus fills.\nLa serenitat, és un bé preuat conseqüència de l´acceptació i això vol dir actuar independentment del nostre estat d´ànim. En circumstàncies de més dificultats, com serien les de tenir fills amb alguna discapacitat, s´haurà de procurar crear l´acceptació plena no només dels pares sinó també dels germans i familiars, amb la convicció que repercutiran tots els esforços en bé de la diferència que tindrà aquest nen o nena.\n2. Estimació. El nostre testimoni d´estimació constant i realista serà el millor ajut perquè els nostres fills assoleixin una personalitat madura i estiguin motivats per rectificar quan s´equivoquin. En estimar sempre haurem de corregir la cosa mal feta, ja que en avisar donem la possibilitat de rectificar i, en tot cas, sempre haurem de censurar el que està mal fet, mai la persona. L´amor és la base de la família i la millor escola per aprendre a donar-se i a rebre. El nostre fill i filla és un do, un obsequi a qui cal donar tota la nostra vida amb generositat, afecte i agraïment.\n3. Valoració. Elogiar l´esforç del nostre fill sempre és més motivador per ell que fer-li recriminacions constantment. Certament que de vegades, davant de les desobediències o de les males respostes, podem perdre les formes, però els grans hem de tenir la voluntat d´animar encara que estiguem cansats o preocupats; per això, en cas de perdre els nervis, el millor és observar, pensar i quan estiguem més tranquils dir, per exemple: “això està bé, però pots fer-ho millor”. Durant el temps que estem amb els fills sempre tenim ocasions per valorar el seu esforç, no demanar-los més del que poden fer i ajudar-los a millorar veient la vida amb un sentit esportiu. Hem de procurar que aprenguin a acceptar-se i que amb optimisme superin les seves dificultats. D´aquesta manera, aconseguirem que sàpiguen que els estimem pel que són i seran capaços de desenvolupar al màxim totes les seves capacitats personals. Hem de dir el que està bé, sense donar cap qualificatiu al nen o a la nena.\nEl millor sempre és censurar o lloar el que ens sembla ben fet o mal fet, però mai ofendre la persona. Una actitud positiva i comprensiva per part nostra incrementarà la seguretat dels nostres fills i filles.\nSi volem triomfar en l’art de ser pares o mares, anem pel camí de donar seguretat i d’animar.


Sewu Bengi Homestay Yogyakarta Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSewu Bengi HomestayJalan Menukan No. 300, Brontokusuman, Kota Gede, Yogyakarta, Indonèsia, 55153 - Veure al mapaExcel·lent8,3Basada en13comentarisSewu Bengi HomestayVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 27 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionattransport hotel/aeroportjardí\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop9 kmAeroport internacional d'Adisucipto (JOG)55 kmAeroport Internacional Adisumarmo (SOC)estacions de tren i autobús2,7 kmTerminal Giwangan3,8 kmStasiun Lempuyanganhospitals i clíniques750 mTabib Dainfarmàcies1,2 kmK24 Pharmacybotiga de conveniència600 mAlfamartRetirada d'efectiu250 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Sewu Bengi Homestay està situat idealment a Kota Gede; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Sewu Bengi Homestay ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport. L'ambient de Sewu Bengi Homestay es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Sewu Bengi Homestay la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Yogyakarta.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxestransport hotel/aeroport Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigeriservei d'habitacions Serveis i comoditatsservei de bugaderiazona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiasala d'estaràrea de menjador independentescriptoriservei de planxaarticles de tocadorhabitacions per a no fumadorstelevisió de pantalla planabany compartitneveraTV satèl•lit/cablecuina americanaplat de dutxa Idiomes ParlatsAnglèsIndonesi Mostra MenysPolítiquesNens i llits supletorisNens de 0 a 2 any(s) [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents. Nota, si necessiteu un bressol hi pot haver càrregs extra.Nens de 3 a 12 any [inclosos]Gratuït si s'usen els llits existents.Els hostes de 13 anys i més es consideraran adults.Els llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilL'allotjamentNombre d'habitacions: 6


PalmaEls estudiants de les Balears potser no treuen les millors notes del món, i certament aquest començament de curs amb pandèmia fa passar pena, però l’Arxipèlag, al segle XIX i durant el primer terç del XX, va ser pioner en educació. Costa d’imaginar amb les xifres d’abandó escolar actuals, però a Palma es va obrir el primer institut de Secundària de l’Estat i el primer centre amb coeducació de nins i nines; a Alaior, molt probablement, la primera escola graduada en un municipi que no fos capital de província; i a Pollença, la primera Institució Lliure d’Ensenyament fora de Madrid. Els renovadors de la pedagogia també donaren gran importància a una qüestió, la higiene, que ara cobra protagonisme.


Williams valora vendre l’equip de F-1. | Hoquei patins OK Lliga | L'Esportiu de Catalunya\nWilliams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. + Williams valora vendre l’equip de F-1. E-mail\nWilliams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. Williams valora vendre l’equip de F-1. E-mail\nLa companyia automobilística Williams està considerant la venda de l’equip de Fórmula 1 i fins i tot de tota la companyia a causa dels mals resultats del darrer any. Williams va anunciar unes pèrdues de 13 milions de lliures (un total de 15 milions d’euros) l’any 2019, que contrasten amb els 12,9 milions de lliures de beneficis de l’any 2018. Entre les opcions hi ha “un nou capital per al negoci”, “la desinversió d’una participació municipal a Williams” i una “venda potencial de tota la companyia”. Des de la seva creació, el 1977, l’escuderia ha guanyat set mundials de Fórmula 1 de pilots i nou de constructors.


Neix la plataforma Actuem pel Liceu per salvar l’entitat de la crisi econòmica\nSarai Sarroca | dimarts, 4 de desembre del 2012, a les 17.30\nEl representant d’aquest grup i benefector, Jaume Graell, ha explicat que la campanya s’ha engegat per superar la crisi que travessa el Gran Teatre del Liceu, que es calcula que ha deixat d’ingressar uns 4 milions d’euros, principalment de les aportacions de les administracions públiques.\nS’obre el termini per aportar diners al Liceu\nAquesta associació ha preparat unes butlletes perquè els ciutadans que ho vulguin facin donacions de 50, 100 i 300 euros, tot i que hi ha la possibilitat de donar una quantitat lliure que pot ser inferior o superior a aquestes xifres. La campanya pretén recaptar 1,5 milions d’euros en els pròxims sis mesos. Els càlculs de la plataforma diuen que en aquesta xifra s’hi pot arribar amb els donatius d’un mínim de 50 euros, de les 40.000 persones que hi ha registrades a la base de dades del Liceu. Tot i això, segons Jaume Graell, la xifra idònia seria la de 3 milions d’euros. Aquestes donacions permetran al ciutadà obtenir una deducció de la quota de l’IRPF d’un 25%. Els donatius es poden fer via telemàtica, per telèfon, per fax o en persona a les mateixes instal·lacions del Liceu.\nLes entitats de la plataforma\nLes promotores d’aquesta campanya de recaptació de fons són Amics del Liceu, Conservatori del Liceu, Cercle del Liceu, Associació de Liceistes del quart i cinquè pis i la Societat Gran Teatre del Liceu. Aquestes entitats faran una campanya de difusió a través de sopars, conferències i reunions per facilitar la recollida de donatius.\n— crisi econòmica — Gran Teatre del Liceu — pressupostos — retallades\nEls jubilats reclamen que les pensions s’actualitzin segons l’IPC\nLa demanda d’aliments desborda la parròquia de Sant Ignasi, a l’Eixample\nL’Ajuntament deixarà de cobrar la plusvàlua en els casos d’execució hipotecària\nLes ONG busquen donacions per compensar la retallada de subvencions


Beijing Sunshine Country Farmstay Pequín Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSoutheast Cornner,Hanhaozhuang Village,Zhangjiaying Town,Yanqing County, Yanqing, Pequín, Xina, 102115 - Veure al mapa\nBé 6,4 (457 comentaris)\nBarri Yanqing Carrer Wangfujing i La Ciutat Prohibida Districte Central de Negocis Estació Sud de Beijing Ciutat d'Expo Beijing i & Xizhimen Districte de Changping Carrer Wangfujing i La Ciutat Prohibida Carrer Wangfujing i La Ciutat Prohibida Carrer Wangfujing i La Ciutat Prohibida Carrer Wangfujing i La Ciutat Prohibida\nConvenientment situat a Pequín, Beijing Sunshine Countryyard Farm Stay és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Beijing Sunshine Countryyard Farm Stay, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Beijing Sunshine Countryyard Farm Stay sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Beijing Sunshine Countryyard Farm Stay és una selecció idònia per a la vostra estada a Pequín.


L'Ajuntament d'Alacant estudia el model 'Ciutat 30'\n11:48 pm - Tuesday, 2 June 2020\nL’Ajuntament d’Alacant estudia implantar el model de ‘Ciutat 30’ als carrers d’un únic sentit per a fomentar l’ús per als vianants\nLa mesura s'implantarà en el 80 per cent dels carrers de la ciutat amb l'objectiu de fomentar la mobilitat per als vianants.\nLa regidoria de Trànsit i Mobilitat, que dirigeix José Ramón González, treballa amb l’objectiu que Alacant es convertisca en Ciutat 30 amb l’objectiu de fomentar la mobilitat per als vianants i convertir els barris en llocs més amables. La mesura limitaria a 30 quilòmetres per hora la velocitat en tots els carrers amb un únic sentit de circulació, que són el 80 per cent dels viaris de la ciutat, mentre es mantindria la de 50 quilòmetres per hora en les de doble sentit, avingudes i grans viaris.\nJosé Ramón González ha explicat que “aquesta limitació de velocitat, actualment existent en ciutats com València i Madrid, segueix les directrius de la Direcció General de Trànsit per a millorar la seguretat en el trànsit urbà i fent els carrers de la ciutat més amables per als vianants”.\nEl responsable de Trànsit i Mobilitat ha assenyalat que els tècnics municipals ja han proposat desenvolupar aquest model que “s’aplicaria al 80 per cent dels carrers d’Alacant i amb això s’aconseguiria fomentar la mobilitat per als vianants i convertir els barris i al centre urbà en llocs més amables i habitables, en els quals es podria a les persones en primer terme”. “Hem de treballar per a adaptar les nostres ciutats a les persones limitant l’ús del vehicle particular i fomentant que la gent camine i que use el transport públic” ha afegit l’edil.\nL’informe elaborat pel Departament de Trànsit i Mobilitat reflecteix com durant els últims 40 anys Alacant ha canviat, passant d’una ciutat per al vianant a una ciutat per al cotxe. Això ha sigut motivat principalment per l’augment de la flota de vehicles existents. Aquest canvi ha suposat per a la ciutat, entre altres qüestions un augment de la contaminació acústica i atmosfèrica, també el nombre d’accidents i major sensació d’inseguretat per al vianant.\nSegons el Pla de Mobilitat Urbana Sostenible d’Alacant, el total de desplaçaments diaris que es produeixen a Alacant és de 715.711, dels quals el 45% es realitza en transport privat, el 41% a peu, el 12% en transport públic i només un 2% amb bicicleta.\nJosé Ramón González ha assenyalat que “la mobilitat sostenible s’ha convertit en una preocupació compartida per la majoria de les ciutats que pretenen sensibilitzar a la població de la importància que suposa l’adopció de mesures que responguen al desafiament que planteja el desenvolupament urbà”.\n“Per a això, a més d’haver d’apostar per una major qualitat en el transport públic, s’ha de promocionar les maneres de transports no motoritzats i, en definitiva, per la utilització d’aquells més eficients des d’una perspectiva energètica i mediambiental” ha afegit l’edil.\nL’Ajuntament d’Alacant té com un dels seus objectius estratègics incrementar la qualitat de vida dels habitants de la ciutat i dels seus visitants, desenvolupant i coordinant per a això accions metropolitanes que, entre altres, promoguen un sistema de mobilitat sostenible i segur.\nEn l’actualitat, des del Departament de Trànsit s’estan analitzant quines mesures prendre per a fer la ciutat més habitable, sent els principals beneficis que es volen aconseguir els següents: Fer els carrers més amables per al vianant, millorant l’eficiència social de l’espai urbà, facilitar la integració del trànsit ciclista en la calçada, reduir la necessitat de senyals, menor manteniment i contaminació visual, afavorir la dissuasió de l’ús del vehicle motoritzat, facilitar la creació de zones amb prioritat per als vianants i zones de coexistència, sense segregació entre voreres i calçada, reducció del número i gravetat dels accidents, reducció de la contaminació acústica, atmosfèrica i el consum de combustible fòssil.\nDos ferits en un accident entre dos vehicles a Cox


El que sap la Maisie ho sabem nosaltres. És la gran troballa d’aquesta lliure adaptació d’una novel·la de Henry James: fer un Kramer contra Kramer des de la perspectiva d’una nena de sis anys, mantenint l’altura de la càmera a la dels seus ulls. La Maisie mira i calla, torna a mirar i s’adapta, mira més i espera, i en tot moment els directors juguen amb el seu comprensiu silenci, amb la seva madura empatia, perquè l’espectador desitgi que prengui una decisió. La subtilesa de la interpretació d’Onata Aprile contrasta, això sí, amb la poca subtilesa amb què es dibuixen els pares –egoistes, gelosos, menyspreables– i els padrastres –afectuosos, juganers, guapos i adorables–. S’agraeix que no hi hagi grans drames, que no es busqui la llàgrima fàcil, però l’aspecte de pel·lícula per a suplements dominicals –té un públic objectiu de classe mitjana-alta, o alta a seques–treu un xic de força a la mirada neta i trista de la Maisie.


L'ansietat en els gossos per separació - Què és i com evitar-la | EOC\nL’ansietat en els gossos per separació\n18/10/2021 | Educador caní\nEs calcula que l’ansietat en els gossos per separació afecta a un 15% de la població canina. És, per tant, un dels trastorns més habituals que es poden donar. La seva gravetat radica no sols en la seva repercussió sobre la salut de l’animal, o en com pot influir en la relació de les persones amb ell. També pot convertir-se en una font de molèsties per als veïns.\nUna conducta anòmala amb diferents símptomes\nLes conductes que manifesten els gossos que pateixen aquest problema quan es queden solos són: causar destrosses a la casa, bordar o udolar amb molta força, orinar, defecar, vomitar. Fins i tot pot ocórrer que facin tot això alhora. També el fet de ser tancats en una habitació, havent-hi gent a casa, pot generar-los aquest quadre d’ansietat.\nÉs normal que els gossos, com a animals socials que són, prefereixin estar en companyia. El que no és normal és que quedar-se sols, o la simple expectativa d’això, els generi un gran estrès. Si això succeeix, el gos està experimentant un sofriment que no hauria de sentir. Un malestar, d’altra banda, fàcilment evitable. Per sort, a més de freqüent, és una alteració que es pot corregir de manera efectiva aplicant el tractament adequat.\nPer què es produeix l’ansietat en els gossos per separació?\nAquesta angoixa pot ser deguda a diverses causes:\nPer un elevat aferrament primari: Es refereix a quan el gos estableix un vincle massa fort amb aquelles persones que li proporcionen seguretat i aliment. Se sol donar en cadells orfes, que han estat deslletats molt aviat o adoptats en els seus dos primers mesos de vida. D’alguna manera, l’animal identifica a la persona per la qual sent aquesta inclinació excessiva amb la seva mare.\nPer un elevat aferrament secundari: És el que senten tots els animals cap a les persones amb les quals conviuen, perquè són la seva font d’aliment, afecte i seguretat. Quan el gos perd de vista a aquests éssers, l’assimila a la pèrdua de la seva garantia de supervivència.\nVariacions en les seves rutines habituals: Un simple canvi en els horaris de les seves persones volgudes, la mudança a una nova llar o el retorn d’unes vacances en les quals ha passat molt de temps acompanyat. Tots aquests factors poden generar ansietat en l’animal.\nExperiències traumàtiques prèvies: els gossos procedents de protectores, gosseres o del carrer són més proclius a patir aquest trastorn. També els que han estat cuidats durant molt de temps per persones majors o malaltes, que no acostumaven a separar-se d’ells.\nSímptomes que es poden desenvolupar\nEn primer lloc, alguns dels símptomes de l’ansietat en els gossos per separació poden produir-se fins i tot abans que surtis de casa. Per exemple, seguir-te pertot arreu, disposar-se a sortir quan veuen que ho faràs o posar-se a bordar quan ja estàs sortint. També pot ser un signe d’ansietat la demanda constant de cures, o que es prodiguin massa amb les llepades. Altres manifestacions són la pèrdua d’apetit i que panteixi o bavegi en excés.\nNo obstant això, les demostracions més evidents es produiran quan es quedi sol. El gos afligit per aquest trastorn caminarà d’un costat a un altre sense parar, pot ser que manifesti comportaments destructius com mastegar o trencar objectes, orinarà i defecarà malgrat haver estat entrenat per a no fer-ho. També bordarà, plorarà i udolarà amb força i de manera freqüent.\nManeres de prevenir l’ansietat en els gossos per separació\nPer a corregir o prevenir aquests símptomes, pots adoptar una sèrie d’estratègies:\nCrea una rutina constant i predictible que ajudarà el gos a preveure el que succeirà. D’aquesta manera, es reduirà de manera considerable el seu nivell d’estrès.\nAcostuma al gos, des de bé aviat, a estar sol, augmentant els períodes d’absència de manera gradual. És molt important, a més, no fomentar una excessiva inclinació.\nProcura-li un lloc específic per a ell a la casa, en el qual se senti segur, i joguines amb els quals pugui entretenir-se.\nSurt i torna de casa de forma assossegada, saludant a l’animal amb molta tranquil·litat. Cal evitar els comiats i rebudes massa efusives. Aquestes actituds poden donar-li la sensació que la marxa de la persona volguda és una cosa que hagi de preocupar-lo.\nReforça els comportaments calmats del gos mentre estàs a casa. Per exemple, donant-li premis per romandre tranquil.\nProcura que faci el exercici suficient. Quan se senti cansat, a l’animal li resultarà molt més fàcil relaxar-se.\nTambé ser pot ser d’ajuda per a la seva relaxació que disposi d’alguna manta o tros de tela amb la teva olor.\nUn correcte ensinistrament caní, basat en l’ensenyament en positiu, serà determinant. Com més control tinguis sobre el gos i més obedient sigui aquest, més fàcil resultarà que romangui tranquil, tant quan se li ordena com quan es queda només.\nSeguint aquestes pautes es pot evitar l’aparició de l’ansietat en els gossos per separació, o anar corregint-la progressivament en cas que ja existeixi.


Confirmada la Tattoo Convention Perpinyà 2020 - La Clau\nConfirmada la Tattoo Convention Perpinyà 2020\nUn esdeveniment internacional esperat entre el 9 i l’11 s’octubre\nDilluns, 7 de setembre de 2020. 19:11h\n© Tatoo Passion\n150 tatuadors de 20 països estan confirmats al Saló del Tatuatge de Perpinyà, del 9 a l’11 d’octubre.\nLa molt seriosa Convenció del Tatuatge de Perpinyà, trobada anual del tatuatge amb influència europea, es confirma del 9 a l’11 d’octubre. Aqueix esdeveniment està programat a l’Arsenal, prop de l’església dels Carmes, on s’organitzen les activitats de la Casa Musicale. La novena edició d’aquest gran fòrum internacional acollirà més de 150 tatuadors de 20 països, que representen totes les categories de tatuatges.\nUna Harley Davidson elèctrica\nS'espera estands per a dissenyadors de pírcing, roba i joies, així com una competició per al tatuatge més bonic. Com a corol·lari, el segon del Saló de la Moto de Perpinyà rebrà totes les marques, en més de 8.000 m2. Durant aqueixos tres dies, accessible globalment per 15 euros s’anuncia la presència d’una Harley Davidson elèctrica.


Els esdeveniments astronòmics de 2020! - Observatori Astronòmic Albanyà (Girona)\nEnguany, el cel nocturn també ens oferirà espectacles excepcionals, especialment superllunes i eclipsis.\nMarç: el dia 9 es produirà la primera superlluna d’enguany. Aquest esdeveniment és possible quan hi ha lluna plena i, alhora, està situada en el punt de la seva òrbita més proper a la Terra.\nAbril: a principis de mes, Venus es trobarà a prop del pic de la seva aparició nocturna més elevada i també del cúmul estel·lar de las Pléyades. Aquest fet també va tenir lloc a l’abril de 2012 i, vuit anys més tard, torna a ocórrer. El dia 8 hi haurà una nova oportunitat per veure una superlluna; la més gran de 2020, perquè la lluna plena se situarà en el perigeu de la seva òrbita.\nMaig: el dia 7 es produirà la tercera superlluna de l’any.\nJuny: el dia 5, es produirà un eclipsi penumbràtic de lluna que, en principi, es podrà apreciar des d’Europa amb algunes dificultats.\nJuliol: el dia 4, la Terra se situarà a la seva distància màxima del Sol (152 milions de quilòmetres). Un dia després, el 5 de juliol, hi tornarà a haver un eclipsi penumbràtic de lluna que serà visible amb algunes dificultats.\nAgost: com cada any, podreu gaudir d’una de les pluges de meteorits més espectaculars, els Perseids –popularment coneguts com a Llàgrimes de Sant Llorenç–. El millor dia per gaudir d’aquest espectacle és el 12 d’agost.\nOctubre: enguany, Mart torna a ser protagonista dels esdeveniments astronòmics. El dia 13, el planeta vermell serà visible i brillarà amb intensitat des del vespre fins a l’alba. De fet, entre el 29 de setembre i el 28 d’octubre, es convertirà en el tercer objecte més lluent del cel nocturn (tot darrere de la Lluna i Venus).\nDesembre: tancarem l’any amb dos grans esdeveniments; d’una banda, la pluja de meteorits dels Gemínids. Els dies 14 i 15 de desembre seran els més idonis per observar aquest espectacle que ens regala el cel nocturn. I, de l’altra, el 21 de desembre, Júpiter i Saturn estaran en conjunció. Aquest fet només es produeix cada vint anys, i enguany serà la conjunció més estreta des de l’any 1623!


La derrota segueix acompanyant al CH Cambrils una jornada més - Revista Cambrils\nPublicat el Dijous, 14 de febrer de 2019 12:08h\nImatge del partit de la primera volta de la lliga entre el CH Cambrils i el Gavà, el passat mes d'octubre | Lluís Rovira i Barenys\nCH Gavà 35 - Moldtrans CH Cambrils 17\nAquesta temporada sembla que la derrota acompanyi a l'equip cambrilenc que, malgrat que no juga malament, els resultats positius no arriben. Els cambrilencs afrontaven el partit amb moltes baixes, però tot i això, els primers minuts van ser molt igualats amb un resultat de 9 a 5 en el minut 14 de joc. El Gavà, amb més fons de banqueta, va pressionar i va anar augmentant l'avantatge en el marcador deixant el partit resolt molt aviat. A destacar els sis gols de Vicens Fontgibell, màxim golejador del partit per part del CH Cambrils.\nAquest proper dissabte 16 de febrer, a les 20 hores, l'equip rebrà la visita de l'Handbol Manyanet, un rival de la part baixa de la classificació que pot ser una oportunitat de sumar dos punts que aixequin la moral de l'equip.


Concert de Sant Jordi! - Aules · Escola d'Arts Escèniques\nCom cada abril, arriba el concert de Sant Jordi!\nA l’abril, just quan despunta la primavera, és moment de preparar-nos pel nostre ja tradicional Concert de Sant Jordi.\nEnguany, la data escollida serà el pròxim 25 d’abril.\nI serà un dia on els nostres alumnes de cant particular i instrument, compartiran tota la feina que estan fent aquest curs.\nI d’aquesta manera, també celebrarem aquest dia tan especial de la millor manera possible: un dia a vessar de música!\nEn aquesta ocasió, i per celebrar l’arribada del bon temps, el concert es farà a la placeta exterior d’El Centre de la Vila.\n· Al matí, farem tres passis diferents a les 11.00 h, 12.00 h i 13.00 h, podrem gaudir de les actuacions dels Petits Artistes – Clicks i Juvenils.\n· I a la tarda, farem dos passis diferents, a les 16.00 h i 17.00 h, dels nostres alumnes de l’Escola Oberta – Plus.\nSi accediu al següent link, podeu veure l’ordre del dia i adquirir les entrades per la sessió que volgueu.\n*a causa de la situació de la COVID-19, tot i realitzar-se a l'aire lliure, les entrades tenen el preu simbòlic d'1€ per tal de controlar l'aforament limitat i les mesures d'higiene i seguretat necessàries per a la deguda realització de l'event.


La RFEN demana que la polèmica amb Tarrés es resolgui en l'esfera privada - CCMA\nLa RFEN demana que la polèmica amb Tarrés es resolgui en l'esfera privada\nAquest migdia s'ha consumat la renovació de l'equip tècnic de sincronitzada, encapçalat per Esther Jaumà, seleccionadora nacional, i Gemma Mengual, assessora artística. Mentrestant, la polèmica sobre la carta de quinze antigues nedadores criticant els mètodes de l'època Tarrés ha sortit a la taula. Fernando Carpena, president de la RFEN, ha explicat que "la millor forma de tancar" tots els assumptes que han envoltat la sortida de Tarrés de l'equip s'han de resoldre en l'àmbit privat.\n25/09/2012 - 14.02 Actualitzat 29/09/2012 - 10.15\nAquest migdia s'ha consumat la renovació de l'equip tècnic de sincronitzada, encapçalat per Esther Jaumà, seleccionadora nacional, i Gemma Mengual, assessora artística. Mentrestant, la polèmica sobre la carta de quinze antigues nedadores criticant els mètodes de l'època Tarrés ha sortit a la taula. Fernando Carpena, president de la RFEN ha explicat que "la millor forma de tancar" tots els assumptes que han envoltat la sortida de Tarrés de l'equip s'han de resoldre en l'àmbit privat.\nCarpena es referia a la denúncia realitzada per un grup de quinze exnedadores de l'equip espanyol en contra dels mètodes de Tarrés. "Per respecte a les persones que la signen, la millor forma de tancar aquests assumptes és que els implicats ho resolguin entre ells. La Federació està al marge", ha comentat.\nL'exnedadora Gemma Mengual, principal estrella de l'equip espanyol amb Tarrés i que formarà part de la direcció artística en la nova composició, s'ha desmarcat de la polèmica generada per la carta de les quinze esportistes. "No puc parlar de l'experiència de les altres, només de la meva. Sempre he tingut una bona relació professional i personal amb Anna Tarrés. Això no té a veure amb la meva història. Ni he vist ni ho he escoltat (el que es relata)", ha dit Mengual, qui encara no ha parlat amb Tarrés sobre tot aquest assumpte.\n"T'arrossegues pel desig de superar-te"\nPresentació enmig de la polèmica\nAcusen Anna Tarrés de tracte humiliant\nL'equip dóna la cara\nEsther Jaumà, el nou cap visible


Societat i cultura – Pàgina 2 – marionamar\n21 Octubre, 2021 Deixa un comentari\n16 Setembre, 2021 15 Setembre, 2021 Deixa un comentari\nQueden ja poquets dies d’aquest estiu que no ha estat ni tan calorós ni tan llarg com estem acostumats i el meu cervell es posa ja en mode tardor. Aquesta època de l’any ens porta el horrorós canvi d’hora que ens roba llum de sol, però també uns colors del bosc preciosos i dies de melangia veient la pluja regalimar per les finestres. La tardor és època d’introspecció i recolliment.\nAvui vull parlar d’una tradició alemanya de tardor: el sant Martí, que se celebra en honor al sant nascut en terres hongareses i que va esdevenir el patró el vi. Sant Martí va néixer en una família d’un oficial de l’exercit romà cap al 316 i als 15 anys va començar a servir a la guàrdia imperial romana. Es convertí al cristianisme per una revelació durant un somni i es va unir als deixebles de Hilari però la corrent religiosa era oposada a les creences arrianes del bisbe Auxenci i sant Martí es traslladà a una illa per portar una vida de retir espiritual. Hi va ser fins que el bisbe Hilari va tornar a jugar un paper important dintre de l’església i llavors sant Martí es va traslladar a Poitiers i es convertí en diaca i prevere. Posteriorment el van fer bisbe. A l’Edat Mitja se celebrava Sant Martí la vesprada anterior al 11 de novembre i es feia amb un festí per preparar el cos pel dejuni anterior a l’època de Nadal. Tot i que associem el fet de menjar frugalment amb el període abans de setmana santa, el dejuni a aquestes dates és més aviat actual. De fet a l’església ortodoxa el dejuni encara és abans del Nadal. Es feia coincidir el Sant Martí amb l’època de sacrifici de les bèsties que no es podien mantenir a l’hivern per l’escassetat de pastures. A més durant centenars de segles el dia de sant Martí coincidia amb el final de l’any agrícola i el pagament d’impostos i rendes. Per fer el tiberi preparatori del dejuni es menjava sobre tot saïm, ous i evidentment porc. D’aquí allò de que “a todo cerdo le llega su san Martín”.\nA Alemanya i a algunes regions d’Àustria, a Luxemburg, a Suïssa i al sud del Tirol el Sant Martí (Sankt Martin) se celebra amb els nens desfilant pels carrers amb llanternes enceses. Fins el segle XVIII la revetlla d’aquest sant s’encenien fogueres que s’havien de saltar com les nostres de sant Joan. La festa prové de França però ha arrelat a les terres de parla alemanya.\nPerò no us vull deixar amb la idea que les tradicions de tardor comencen tan tard perquè no és pas així. En realitat, tot i que el solstici de tardor no se celebra amb tantíssim rebombori com el d’hivern o el d’estiu, l’arribada de les fulles groguenques és motiu de festa a molts indrets. Els pobles eslaus mateix adoren la deessa Ovsen i li donen les gràcies per la collita durant la tardor. Durant aquest equinocci els eslaus feien pastís amb poma i col i si la massa pujava ràpidament ho interpretaven com a senyal de que la situació econòmica seria favorable el proper any de collites. Durant aquest dia es recollien andròmines velles de les granges i es cremaven. Què serà que l’home necessita cremar en fogueres les coses antigues i que vol perdre de vista? Ho devem portar inscrit al codi genètic.\nA l’església ortodoxa es fa coincidir el naixement de verge maria amb el solstici, és a dir el 21 de setembre.\nSigui com sigui, aquesta època de l’any s’ha de gaudir de ple. El fred no ens arrauleix a casa i el paisatge de fulles daurades i rogenques és un espectacle visual d’una bellesa que em captiva any rere any. I per si la natura no oferís prou als nostres ulls, el paladar queda ben satisfet amb les receptes de tardor alemanyes que porten els ingredients típics com la col llombarda, la poma, la remolatxa que és una font boníssima de ferro, la carabassa, les peres i els moniatos.\nBona tardor a tots!\n29 Juliol, 2021 Deixa un comentari


Portes Obertes als Centres de Culte 2018\nEl programa de Portes Obertes als Centres de Culte renova en aquesta novena edició format i amplia la seva durada. Així, les activitats, començaran al mes d’abril i s’allargaran fins al mes de juliol, incloent conferències, música, teatre i altres activitats i celebracions relacionades amb les diferents conviccions i creences presents a la ciutat. Tot amb l’objectiu de fomentar el coneixement i el respecte a la diversitat religiosa. En aquesta edició, s’ha escollit el Diàleg Interreligiós com a valor a desenvolupar especialment, coincidint amb el centenari del naixement del filòsof i teòleg Raimon Panikkar.\nSabadell és una ciutat amb una llarga tradició històrica en relació a la diversitat de creences i per això es treballa perquè aquesta diversitat sigui en tot moment inclusiva, afavorint la igualtat i el respecte com a valors principals de la llibertat religiosa. En aquest marc, l’Ajuntament conjuntament amb la Taula de Creences i Conviccions - integrada per les diferents comunitats religioses de la ciutat - impulsen el Programa de Portes Obertes als Centres de Culte, comptant amb el suport de la Direcció General d’Afers Religiosos de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i la Red de Ciudades Interculturales (RECI).\nDins el programa, l’acte central tindrà lloc dissabte, 5 de maig, sota el títol de “Capvespre de Creences”. Les activitats començaran a les 5 de la tarda amb una visita guiada al cementiri de Sabadell per descobrir el seu valor històric i escultòric, el cementiri dels dissidents i la fossa comuna. A les 7, els cors de les esglésies evangèliques de Sabadell oferiran el concert Música i Espiritualitat a la plaça del Dr. Robert i, més tard, hi haurà preparació i degustació de té marroquí al Racó del Campanar. També s’ha programat una visita al Campanar de Sant Fèlix. Tant per a la visita al Campanar com al Cementiri, cal inscripció prèvia.\nComptant amb la implicació i col·laboració de nombroses comunitats religioses i entitats, les portes obertes han previst múltiples i diverses propostes. Entre les novetats, atès que el Ramadà es celebra entre maig i juny, la comunitat musulmana convidarà a la ciutadania a compartir l’Iftar, el moment en què coincidint amb la posta de sol, es trenca el dejuni. L’Iftar popular tindrà lloc el 9 de juny a la plaça Picasso.\nAixí mateix, dins l’apartat de Tradicions, el programa inclourà les diferents activitats que es programen a l’Aplec de la Salut el 14 de maig.\nPel que fa a la Música, l’Orquestra Simfònica del Vallès i el Cor Lieder Càmera protagonitzaran el 6 d’abril el concert La Passió segons Sant Joan, de J.S. Bach a La Faràndula. Per la seva part, la coral evangèlica baptista Al·leluia oferirà un recital al mes de juny i també forma part de les propostes la commemoració del 150è aniversari de la Parròquia de La Puríssima.\nEn teatre, el Teatre Sant Vicenç oferirà l’obra Pilat, de Quim Carreras, el 7 d’abril.\nEl programa inclou dues activitats per recordar l’efemèride dels 50 anys del seu assassinat de Martin Luther King, pastor evangèlic defensor dels Drets Humans, una xerrada a càrrec de Nelson Araujo el 22 d’abril a l’Església del Redemptor i la lectura del mític discurs “I have a dream” organitzada per l’Associació Diàleg Interreligiós i el Moviment Ecumènic de Sabadell a la seu de l’Acadèmia Catòlica el dimarts 12 de juny.\nDins les conferències, s’ha previst una xerrada sobre Laïcitat i Llibertat Religiosa amb la col·laboració de l’Alliance Française, que anirà a càrrec del director de Justícia i Pau, Eduard Ibáñez i, en relació amb el centenari del naixement de Panikkar, dijous 31 de maig, la Biblioteca Vapor Badia acollirà la conferència “Raimon Panikkar i l’Obra Interreligiosa”, a càrrec d’Ignasi Moreta, Comissari de l’Any Panikkar.\nRaimon Panikkar (Barcelona 1918 – Tavertet 2010)\nRaimon Panikkar va ser un filòsof i teòleg que va seguir la tradició de Ramon Llull en els camps de la reflexió intercultural i interreligiosa. De fet, pocs pensadors al món tenen una obra tan sòlida i reconeguda en l’àmbit dels estudis sobre diàleg intercultural i religiós, hinduisme i budisme, mística, espiritualitat, filosofia, ciència i religió, mite i cultura de la pau. De pare indi i hindú i mare catalana i cristiana, Panikkar és una de les veus més lúcides del pensament contemporani. Doctor en filosofia, ciències i teologia, va exercir la docència en diverses universitats d’Europa, l’Índia i els Estats Units.


Activa Mútua ultima les “IV Jornades Nacionals de Fisioteràpia”\nActiva Mútua 2008,,Rehabilitación,RHB,Treballadors\nDel 10 a l’11 de maig, s’enfoquen a la globalitat del coneixement i consoliden a Reus com un epicentre d’aquestes tècniques.\nEl Departament de Rehabilitació d’Activa Mútua, dirigit pel Dr. Tomislav Kranjcec, ha programat per als propers 10 i 11 de maig, en les instal•lacions de la mútua a Reus-Tecnoparc: les “IV Jornades Nacionals de Fisioteràpia”.\nL’esdeveniment ja ha aconseguit posicionar a Reus (Baix Camp) com una de les principals places del país en matèria de rehabilitació pel nombre d’edicions celebrades, les seves expectatives de creixement, els més de 130 especialistes en la matèria que atreu procedents dels quatre punts cardinals per a actualitzar continguts; el seu programa lectiu, la qualitat dels ponents i la validació del seu component científic per part de la Universitat Rovira i Virgili (URV).\nEl Departament de Rehabilitació i Unitat de Biomecànica d’Activa Mútua està compost per 78 professionals. És un equip multidisciplinari: 4 metges rehabilitadors, 1 metge de medicina esportiva, 68 fisioterapeutes, 3 auxiliars de fisioteràpia, 1 infermera i 1 enginyera de biomedicina. Activa Mútua gestiona una xarxa de 29 centres de rehabilitació a l’Estat.\nEl Dr. Kranjcec puntualitza que les quartes jornades s’enfocaran cap a «la globalitat del coneixement» i comptarà amb un planter de 26 ponents i quatre moderadors amb perfils professionals que abasten des de la fisioteràpia (dolor, mà, recerca, neurologia, esport, biomecànica…) fins a l’ortopèdia, farmàcia i rehabilitació.\n«La pretensió d’aquest congrés radica en la necessitat de compartir coneixements específics, presentar innovacions tècniques, afavorir la interacció dels diferents professionals de rehabilitació i difondre els avanços científics aconseguits per Activa Mútua en aquest camp», detallen Miquel Àngel Puig, director gerent d’Activa Mútua i el Dr. Tomislav Kranjcec.\nLes ponències s’han agrupat en blocs temàtics: ajudes tècniques, biologia dels teixits, quadres dolorosos i avanços tecnològics. A més, s’han programat 10 tallers pràctics on es mostraran les últimes novetats en tractaments», com per exemple, motion guidance, biomecànica, fèrules, neuromodulació, acupuntura o flebologia.\nL’esdeveniment es complementa amb un concurs-exposició de panells informatius que reflecteixen les recerques i avanços dels tractaments realitzats pels fisioterapeutes de l’entitat.\nLes jornades compten a més amb el suport de més d’una desena d’expositors-col·laboradors que participaran activament en el programa.\nEls assistents al congrés són els professionals de rehabilitació d’Activa Mútua de tot l’Estat i des de l’anterior edició, també obre les seves portes a especialistes externs. «L’únic requisit –apunta el Dr. Kranjcec- és ser professional del sector: fisioterapeuta, metge, terapeuta ocupacional, auxiliar de fisioteràpia o estudiant d’aquesta disciplina».\nEls avantatges d’assistir a un congrés d’aquestes característiques són «accedir a una formació d’alta qualitat de forma totalment gratuïta, als últims avanços científics, interactuar amb altres professionals i accedir al coneixement de teràpies específiques d’una manera molt pròxima».\nLes jornades nacionals de fisioteràpia d’Activa Mútua es remunten al 2013, any en què s’organitzà la primera trobada com a resultat de la necessitat de compartir coneixements i fomentar l’intercanvi entre els professionals de rehabilitació. La iniciativa neix de la mà del Dr. Kranjcec i els fisioterapeutes Josep M. Solé i Josep Sáez, amb el suport de Miquel Àngel Puig, director gerent d’Activa Mútua i la Direcció Mèdica integrada per la Dra. Gemma Ulldemolins i el Dr. Joan Cebral.\nCom bé defineix el president del Comitè Organitzador, el Dr. Tomislav Kranjcec, les “IV Jornades Nacionals de Fisioteràpia” són «una oportunitat per a formar-se en temàtiques molt específiques i d’avantguarda a cost zero».\nActiva Mútua exposa els seus avanços de biomecànica a Portugal\nActiva Mútua 2008,Biomecánica,\nEl Dr. Tomislav Kranjcec participarà en les primeres jornades mèdiques de la Societat Ibèrica de Biomecànica en Rehabilitació, celebrades al Centre de Medicina de Rehabilitació d’Alcoitão.\nActiva Mútua descriurà els propers 29 i 30 de novembre, al Centre de Medicina de Rehabilitació d’Alcoitão (Alcabideche, Portugal), els seus progressos en biomecànica, en les Primeres Jornades Mèdiques de la Societat Ibèrica de Biomecànica en Rehabilitació (SIBRehab). Un esdeveniment en el qual s’exposaran els “Avanços en aplicacions biomecàniques i tecnològiques en la rehabilitació”.\nAquestes jornades compten amb el suport de la Societat Portuguesa de Medicina Física i Rehabilitació (SPMFR) i la Societat Espanyola de Rehabilitació i Medicina Física (SERMEF), i estan enfocades cap a especialistes en Medicina Física i de Rehabilitació interessats en aquesta temàtica.\nAquesta convenció es compon tant d’aules pràctiques com d’intervencions de professionals que incorporen la biomecànica en la seva pràctica clínica. A aquest cicle de conferències estan convocats una dotzena de científics adscrits a mútues col·laboradores amb la Seguretat Social, laboratoris i hospitals.\nEl Dr. Tomislav Kranjcec, especialista en Medicina Física i Rehabilitació, responsable de la Unitat de Biomecànica i cap del Departament de Rehabilitació d’Activa Mútua, recordarà que l’entitat disposa de tres laboratoris de biomecànica a Barcelona, Còrdova i Madrid.\nAquesta activitat es va iniciar el 2012 a la capital catalana i té com a missió valorar de forma objectiva l’estat funcional del sistema múscul-esquelètic. «La prova biomecànica –explica Kranjcec- quantifica i qualifica de manera objectiva la repercussió funcional de les patologies de l’aparell locomotor, permet dissenyar un pla terapèutic i mesura l’evolució dels pacients durant la recuperació». Proves que suposen «un important estalvi global tant en cost sanitari com en prestacions econòmiques», ressalta. Fins al juliol d’enguany, Activa Mútua ha realitzat un total de 5.911 proves de biomecànica.\nCol·loca fèrules lleugeres i còmodes que faciliten el procés de curació gràcies a la telerehabilitació.\nUna de les premisses d’Activa Mútua és el restabliment ràpid, eficaç i confortable dels seus pacients. L’entitat ha tornat a fer gala d’aquest propòsit amb la inclusió de tecnologia d’impressió en 3D i telerehabilitació en l’àmbit traumatológico, concretament a Clínica Activa Tarragona i a la Unitat de Cirurgia de Mà i Canell que supervisa la Dra. Mireia Esplugas.\nLa Dra. Esplugas detalla que aquest nou servei al pacient proporciona fèrules en 3D, hidrófugas, que permeten començar el tractament de rehabilitació, mentre el malalt està immobilitzat.\nAquesta tecnologia ha estat desenvolupada per la startup de Saragossa, Exovite, i permet utilitzar fèrules d’immobilització personalitzades i confeccionades amb materials biocompatibles. S’indiquen en cas de fractures i lesions musculars i milloren notablement la qualitat de vida del pacient durant el seu procés de recuperació. Conjuga dues tecnologies: la impressió en 3D i l’electroestimulació muscular precoç.\nUna vegada que Activa Mútua ha procedit a l’escaneig de l’extremitat del pacient i enviat les dades a Exovite, aquesta procedeix a la impressió en 3D de la imatge donant com resultat una fèrula personalitzada a les característiques i necessitats de cada pacient. La fèrula es confecciona amb materials biocompatibles com a termoplàstics i silicones que aporten resistència i lleugeresa. El seu pes no sobrepassa els 350 grams, amb el que contrasta notòriament amb les tradicionals immobilitzacions d’extremitats elaborades amb guix.\nLa Unitat de Cirurgia de la mà i del canell de Clínica Activa Tarragona ofereix aquest servei.\nL’electroestimulació de baixa freqüència permet iniciar la rehabilitació des del primer dia de col·locació de la fèrula amb l’objectiu d’exercitar la musculatura de l’extremitat afectada i evitar la pèrdua de massa muscular que acompanya a qualsevol període d’immobilització. L’electroestimulació també contribueix a reduir el dolor i a millorar el procés de reparació òssia.\nL’equip de Clínica Activa Tarragona que proporciona aquest servei està compost, a part de la Dra. Esplugas, pel fisioterapeuta, Josep Maria Solé i per la DUE, Esperanza Uriz.\n“La fèrula és molt més còmoda que el guix, pesa menys, està feta a la mesura del pacient i s’ajusta perfectament a l’extremitat. Pot col·locar-se a la setmana escassa de la intervenció quirúrgica. La fèrula pot submergir-se i mullar-se sense objeccions i compta, a més, amb uns orificis que aconsegueixen que el pacient no tingui calor”, descriu la Dra. Esplugas.\nLa infermera Esperanza Uriz afegeix que: “si existeix ferida quirúrgica, s’hi pot accedir fàcilment i procedir a la seva cura i control, sense haver de retirar la immobilització”.\nEl fisioterapeuta, Josep Maria Solé, detalla que, en aquesta fèrula, també és possible predeterminar la ubicació de quatre electroestimuladors que permetran exercitar la musculatura, evitaran l’atròfia durant el període d’immobilització i reduiran el dolor.\nPer a això, la fèrula es complementa amb una bateria portàtil i un processador que es connecta al mòbil del pacient per bluetooth 4, prèvia instal·lació d’una APP gratuïta al seu telèfon. Aquest programa controla la freqüència i intensitat del tractament d’electroestimulació que s’ha de realitzar i avisa de quan procedir amb el tractament i els banys de contrast de fred i calor. En finalitzar la sessió, la pròpia APP sol·licita la valoració sobre el tractament efectuat al pacient, permetent que el personal d’Activa Mútua sigui capaç de valorar l’evolució del pacient a distància mitjançant la telerehabilitació.\nSistema d’impressió en 3D i tele-rehabilitació\nDesprés de la intervenció quirúrgica i abans de rebre l’alta hospitalària, el pacient és sotmès a un escaneig de la seva extremitat. La representació virtual del seu avantbraç, en tres dimensions, és enviada a Exovite, on fabriquen la fèrula i l’envien en un termini de 48 hores.\nUna vegada col·locada la fèrula es valora el tipus de programa de rehabilitació que necessita (freqüència i intensitat de la electroestimulació i durada dels banys de contrast). La interacció del pacient amb l’APP del seu mòbil permet observar si el malalt realitza correctament el tractament, comprovar la seva evolució i modificar, si fos necessari, els paràmetres del seu tractament individualitzat.\nLa durada dels tractaments varia en funció de les patologies, de 4 a 6 setmanes, aproximadament.\nUriz destaca el confort que obté el pacient amb aquest tractament que també permet la hidratació i cura de la pell durant els períodes d’immobilització.\nActiva Mútua és l’única mútua que utilitza aquest sistema a Catalunya.\nExovite ho adequa i perfecciona amb els suggeriments i indicacions que aporta l’equip de la Dra. Esplugas.\n“Com cuidar els guixos i embenatges”. Nou lliurament de la col·lecció “Guia sanitària audiovisual per a pacients”\nActiva Mútua ha inclòs a la seva pàgina web, una nova secció audiovisual titulada: “Guia sanitària per a pacients”, que està supervisada directament per la Dra. Mireia Esplugas -responsable de la Unitat de Mà i Nina de Clínica Activa Mútua de Tarragona i consultora a nivell estatal de l’Entitat en patologies complexes de mà i nina- i la diplomada universitària en infermeria (DUE), Esperanza Uriz.\nEls vídeos proporcionen informació i consells útils per preservar la salut dels treballadors assegurats per la mútua davant malalties o accidents laborals. Continguts eminentment pràctics, de fàcil comprensió i molt il·lustratius perquè el malalt tingui nocions sobre el seu patiment i com cuidar la seva salut.\nAquest segon lliurament denominat “Com cuidar els guixos i els embenatges” inclou una sèrie de pautes i indicacions sobre la correcta immobilització de la zona lesionada, que servirà per afavorir la curació de la lesió, sobre la manera d’actuar abans els signes d’alarma després d’aplicar un guix o un embenatge i per finalitzar una sèrie de consells i recomanacions de com cuidar la pell després de retirar els guixos i embenatges.\nPer accedir al vídeo segueixi el següent enllaç.


Pals a les rodes - L'Eco de Sitges\nNo és la primera vegada que els funcionaris de l’Ajuntament d’assignació estatal (secretaris, interventors…) posen traves a iniciatives sorgides des de fora i també des de dins del propi consistori\nUn restaurant de Sitges caracteritzat pel seu dinamisme i, com tota la resta, necessitat de noves iniciatives i empentes per a superar els complicats efectes que ha deixat la Covid en l’economia local, va gestar la proposta d’implantar un food truck a la via pública per a obrir noves vies de moviment econòmic. Va fer el que toca en aquests casos, que és sol·licitar permís a l’Ajuntament. Potser el procediment administratiu triat no va ser el més aconsellable, però el cert és que ni els ciutadans ni les empreses ni les associacions estan obligats a conèixer la sempre complicada burocràcia municipal i hauria de ser el mateix Ajuntament qui canalitzés correctament les peticions que li arriben per diferents vies regulades. Malgrat que el regidor de Dinamització Econòmica va autoritzar al restaurant obrir el seu servei, un informe dels serveis de gestió i control ho va desautoritzar. El restaurant ja havia efectuat les seves inversions després de rebre el primer vistiplau. I ara no podrà tirar endavant el projecte i, a més, haurà perdut diners.\nL’argument que aporten els funcionaris que neguen la llicència és esperpèntic: no hi ha hagut un procés de concurrència pública per a concedir el permís. És a dir, com que l’Ajuntament no té la idea o la iniciativa de treure a concurs un servei de food trucks, cap empresa que tingui aquesta proposta la pot dur a terme. Dit d’una manera, les iniciatives només poden sortir de l’Ajuntament, no de la societat civil ni dels agents econòmics, que al cap i a la fi són els qui fan funcionar la maquinària local.\nNo és la primera vegada que els funcionaris de l’Ajuntament d’assignació estatal (secretaris, interventors…) posen pals a les rodes a iniciatives sorgides fora del consistori o, fins i tot, dins del Govern de torn. Va passar amb Miquel Forns i ara amb Aurora Carbonell. Les lleis aprovades en el seu dia pel Govern de Mariano Rajoy atorguen uns poders sobredimensionats a aquestes figures, que acaben convertint-se no únicament en reguladors, sinó directament en fiscals.\nSigui com sigui, el problema patit per aquest restaurant (expliquem la història a la pàgina 6 d’aquest número de L’Eco) exposa l’estadi diferent en el qual viu l’administració. El principal problema –a l’Ajuntament de Sitges, però també a altres institucions públiques– és que ni els representants polítics ni els tècnics i funcionaris no saben què és haver d’aixecar cada dia una persiana i haver-se d’enfrontar als nombrosos problemes que implica tenir un petit negoci. I mentre això sigui així serà difícil que les solucions passin per ells.


S’anuncia un nou repartiment massiu de mascaretes “Tèxtil Ontinyent” ampliat amb mascaretes infantils | TV Digital Ontinyent\n25 gener 2021 - 13:42 h\nInici Ontinyent S’anuncia un nou repartiment massiu de mascaretes “Tèxtil Ontinyent” ampliat amb mascaretes...\nL’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, anunciava un nou repartiment massiu i gratuït de mascaretes “Tèxtil Ontinyent” entre la ciutadania, ampliat amb mascaretes infantils. Aquest repartiment serà una de les mesures previstes per l’Ajuntament de cara a la fase 2 del desconfinament, de la que el primer edil donava detalls hui en una roda de premsa on també anunciava la reapertura de diversos espais municipals aquest mateix dissabte.\nJa amb el previsible inici de la fase 2 el dia 1 de juny, l’alcalde avançava que es reprendrà el servei de bus urbà, amb un 50% d’ocupació, de manera que en un dels vehicles podran anar 12 persones assegudes i altres tantes plantades, i en l’altre 6 assegudes i altres 6 plantades. També en la fase 2 es tornarà a posar en marxa el Mercat de Dilluns, que fins ara es venia fent a la Plaça de la Coronació i que es traslladarà al recinte firal, per poder disposar d’un espai amb l’amplària necessària i un adequat control d’accés.\nEl Centre Ocupacional, Centre de Dia i Centre de Menors El Rogle obriran també en la fase 2, amb una reapertura que serà planificada durant els propers dies amb un pla de contingència on es determinarà les directrius de seguretat i la reincorporació progressiva de les persones usuàries. Aquest pla haurà de comptar amb la pertinent aprovació de la Conselleria, un vist-i-plau que condicionarà la data exacta de reapertura dels centres, que durant els dies previs seran objecte d’especials tasques de desinfecció.\nAltre punt d’interès és la piscina d’estiu, que habitualment s’obria la primera setmana de juny i que està previst que obriga enguany les portes a meitat de mes, amb la novetat de l’establiment de dos torns d’ús amb accés limitat, per tal d’evitar massificacions. Per a accedir al recinte caldrà adquirir les entrades prèviament de manera telemàtica. El preu de l’entrada es reduirà acord a la limitació horària i l’entrada serà de 1’75 euros, i no dels 3’5 euros establits als anys anteriors.\nArticle anteriorEl Partit Socialista, Compromís i Esquerra Unida convoquen el Pacte per la Sanitat per actualitzar-lo\nArticle següentLa Vall Ens Uneix recorda que l’Alcalde va convocar dilluns el Pacte per la Sanitat i creu fora de lloc una convocatòria partidista\nDescontrol en la evolució de la covid-19: 472 nous positius i 3 noves morts\nEl regidor d’Educació i Esports d’Ontinyent, Óscar Borrell, i la seua homòlega en l’Ajuntament de Pontevedra, Carme Fouces, s’han reunit hui a la capital...\nCompromís per Ontinyent, ha demanat a l’ajuntament d’Ontinyent, per registre d’entrada, que es pronuncie davant de la Comissió Mixta d’Atenció i acolliment a persones...


Article dels col·laboradors - Paul Celan\n03 de April de 2017 | Autor: David Soler\nNo fa molt, el primer cop que vaig topar-me amb el nom de Paul Celan, i molt abans de descobrir la seva poètica, vaig pensar que es tractava clarament d’un autor francès. El cognom Celan remet, indirectament, a una pronuncia i grafia francesa. De seguida, però, en veure que els textos originals estaven escrits en llengua alemanya vaig veure que alguna cosa se m’escapava. Va ser aleshores quan vaig descobrir que el seu nom era originalment Paul Antschel i que, per anagrama, aquest esdevenia Celan.\nPaul Celan, doncs, va néixer el 1920 a Czernowitz, al nord de Romania (avui Ucraïna), en una família jueva de parla alemanya que va haver de patir de ple la persecució nazi arran de la participació del feixisme romanès i de l’ucraïnès. Celan va rebre una educació jueva, va aprendre hebreu i va heretar de la seva mare l’amor per la literatura i el coneixement de la poesia alemanya. Amb l’ocupació de la seva ciutat natal el 1941 per part de les tropes alemanyes i romaneses, els jueus van ser traslladats a un gueto local, des d’on els pares de Celan van ser deportats a un camp de concentració i on, poc després, acabarien morint.\nCelan va restar retingut fins el 1943 en diferents camps de treball romanesos i, el 1944 arran de l’alliberament de Czernowitz per l’exèrcit roig, Celan va tornar a la seva ciutat per continuar amb els seus estudis. El 1948, en el mateix any en el qual Celan es trasllada a viure a París, va aparèixer publicat el seu primer llibre de poemes en alemany: La sorra de les urnes. En vindrien d’altres, com ara Rosella i memòria, De llindar en llindar, La rosa de ningú o Cristall d’alè. En la nit del 19 d’abril de 1970 Celan es va suïcidar després de saltar des d’un pont del riu Sena.\nNo deixa de ser sorprenent que Celan acabés sent un poeta en llengua alemanya, la seva llengua materna i, alhora, la mateixa llengua que s’havia endut els seus pares i havia estès la mort arreu d’Europa (ell mateix anomena aquesta llengua com la ‘Llengua d’assassins’). Tal com s’afirma en el pròleg del llibre Cristall d’alè (LaBreu Edicions) “en certa manera, la mare li havia llegat una missió: ser poeta en aquella llengua de la mort, llengua materna i dels botxins”. Aquesta contrarietat, per dir-ho d’alguna forma, li van demanar un treball molt meticulós per tal de poder combinar de manera adequada la seva poètica amb el dolor de l’experiència del nazisme.\nEn aquest context, pertanyent a la generació d’escriptors en llengua alemanya de després de la Segona Guerra Mundial i en un moment incert en la poètica en aquesta llengua (només cal recordar la frase cèlebre de Theodor Adorno afirmant que no és possible escriure poesia després d’Auschwitz), és en el que Celan es va haver de moure. Per tot això, en part, és d’esperar que la poesia de Celan no sigui fàcil o amable. Tot el contrari, es tracta d’una poesia que demana un esforç que va més enllà de la lectura. Això, però, no s’ha d’entendre com un desavantatge, sinó tot el contrari. Sense un esforç, sense aquesta complexitat, seria difícil transmetre el missatge que espera transmetre el poeta. Així, Celan s’ha fet un lloc com un dels poetes més misteriosos de la segona part del segle vint, un poeta que, tal com apunta Arnau Pons, deliberadament i molt sovint, se les va arreglar perquè el seu públic el percebés com un autor inacceptable i que era ben conscient de la seva diferència. I, per això, no és d’estranyar que, encara avui dia, la seva poesia generi molt debat i interrogants.\nLa poètica de Celan es veu sovint caracteritzada pel simbolisme, pel surrealisme, farcida d’imatges bíbliques i es desmarca necessàriament per una forta sensibilitat ètica i cultural. Els seus versos mostren l’agonia jueva, l’absurditat de la vida, les barreres de la comunicació i són una crida a la responsabilitat, a la memòria i al respecte als morts de l’Holocaust. Podem trobar un contingut altament crític en els seus poemes i podem veure com l’aspecte ètic apareix ressaltat i s’associa amb el mateix acte d’escriure. La lectura dels seus poemes et commou, et remou l’estómac i, potser, et pot arribar a incomodar. La seva escriptura és sovint enigmàtica, críptica i no és de fàcil traducció. Invito fer l’esforç d’endinsar-se en el seu món. I dic esforç perquè, a vegades, la lectura també en demana. Després, i per sempre, ens quedarà la recompensa.


Política d'Educació ComunicActiva: Nous aires per a la política d'educació\nNous aires per a la política d'educació\nArtur Mas, diputat electe i cap de llista per CiU ha estat entrevistat per la comunicadora directora de TV3 Mònica Terribas. És el candidat a president de la Generalitat de Catalunya. Ha respost amb decisió i sense dubtes. Prioritats immediates: 1 la situació econòmica i l'atur, 2 l'educació i el fracàs escolar, 3 el concert econòmic com a primer pas després de l'Estatut retallat.\nHa quedat ben clar que l'educació és un assumpte clau i urgent. No ens podem permetre aquests resultats d'un 31% d'alumnes que no es graduen perquè hi ha condicions perquè tot vagi millor. Va dir que si li demanen una llei o norma, hauran de proposar que en retirin altres dues que es poden derogar. Els metges han de curar la malalia i els mestres han d'ensenyar i no pot ser que es demanin tants papers que els ocupen massa temps. Anirem més bé si el proper govern deixa de voler lluïr-se fent lleis i reformes, cosa molt fàcil com deia l'editorial del Butlletí dels Mestres de 1 de novembre de 1935 (que ja vàrem reproduir fa uns dies) i impulsa accions per superar els obstacles: compensar les majors necessitats i girar les males voluntats. "Eliminar els factors sabotejadors i omplir de voluntat i intel·ligència"\nDoncs es veu que el futur president te bon coneixement d'aquestes realitats que ja deu tenir estudiades amb els consellers o conselleres que formaran part del seu equip. Comencem bé.\nA l'educació de Catalunya necesitem aquestes orientacions que ens duguin a la finalitat: que els joves ciutadans "surtin ensenyats", que hagin assolit els coneixements necessaris i molts més, els procediments i les habituacions , cadascú segons la seva capacitat i voluntat. Estem empatxats de llei, decrets i normes de tota mena que per via telemàtica es multipliquen i poden arribar en qualsevol m oment. ¿O és que els mestres i professors no saben quina és la se va feina, i la seva professió? I si alguns no en saben prou, que s'ho estudiïn, que s'organitzin però més lleis i més accions generalitzades de l'Administració no fan sinó baixar les defenses pròpies, com un excés de medicació antibiòtica baixa les defenses de l'organisme.\nA veure si després de tantes avaluacions, tantes auditories, tants plans estratègics, tants plans de tota mena, tants programes d'innovació... arribem al nucli: a l'activitat d'aula on el mestres i professors ensenyen i han de guiar l'aprenentatge; on els alumnes han d'aprendre. Això és l'únic que justifica tot el sistema i finançament de l'educació i, repeteixo, amb tantes ocupacions, en general no hem arribat a l'aula, a la producció d'ensenyament-aprenentatge. MTP\nAra hem de procedir empíricament, des de les pràctiques pedagògiques. La normativa escrita està molt clara. La fonamentació teòrica ha estat insuficient. S'ha difós per normativa legal i s'ha volgut complir sense entendre. Hem passat dels objectius generals, específics i operatius (1970) a l'avaluació inicial, formativa i sumativa (1984), als objectius de capacitats i conceptes, procediments i actituds (1990), als indicadors, avaluació interna, externa i de sistema (1997), a les competències bàsiques (2006). Al fons de tot això hi ha pedagogia cert però, s'ha entès? I si no s'ha entès, tot és retòrica i es passa d'una a l'altra oblidant les anteriors. Hem quedat emborratxats: mestres, professors, directors i inspectors parlem i parlem; cadascú hi diu la seva; cadascú descobreix, inventa, innova... pèrò s'ha estudiat molt poc el sòlid patrimoni dels sistemes pedagògics del segle XX i el bon camí fet en els períodes de renovació pedagògica a Catalunya.\nLa primera renovació pedagògica catalana (1898-1923 i 1931-1939). La segona renovació pedagògica, no institucional, inicialment clandestina i sempre voluntària, (1965-1980) amb la Coordinació escolar (aapsa) i de mestres per la renovació pedagògica de la institució Rosa Sensat i de professors del Col·legi de Doctors i Llicenciats de Catalun ya i Balears amb les escoles d'estiu. Ara cal obrir la tercera renovació pedagògica, la que ha d'arribar a tota escola, institut i col·legi sense més normes legals. En tenim prou i de sobra, són adequades però no les hem aplicat, implementat, més que limitadament a alguns centres i durant el temps que hi ha hagut els professionals que les conduïen amb seguretat pròpia. Amb cinc anys podem posar a to la major part d'escoles i instituts públics perquè tenim professionals molt preparats però desaprofitats que han de passar al davant per liderar la pràctica pedagògica, explicar-la i fonamentar-la. On no hi siguin s'hi han de posar.\nCONCEPTE D’UN ENSENYAMENT ORGANITZAT\nLES POSSIBILITATS. — I\nEn ordre a les possibilitats, imaginarem per un moment que tots els instruments de govern estan a la nostra ma...\nÉs evident que per donar un sentit d'organització a l'ensneyament, com a cosa prèvia, començaríem per resoldre tant com és pogués tots les qüestions d'organització externa:... nombre d'escoles... nombre d'alumnes que cada mestre pot bonament ensenyar... edificis i material... serveis de tipus social... que necessiten principalment mitjans econòmics i voluntat...\n... matar tot el que signifiqués abús o injustícia: el falsejament de la llei, l'incompliemnt dels deures i, sobretot els règims que en el fons són d'excepció i de privilegi a favor de classes determinades.\nAquestes providències... no arriben a l'entranya de l'organització docent... l'organització vital de la cultura que s'encarna en les institucions i en els individus i constitueix el nervi i la substància de la vida del país. No són mesures estrictament i específicament docents o culturals; són normes generals de bon govern, de bona policia, de bona administració, aplicades a l'ensneyament com a qualsevol altre ram de la vida pública.\nButlletí dels mestres, Núm. 133, 1 d'octubre de 1935.\nLES POSSIBILITATS. — II\nLa qüestió no és únicament crear escoles, construir edificis i pagar bé els mestres, sinó aixecar el nivell de cultura. Amb els millors edificis i els mestres ben pagats hi pot haver un nivell de cultura baix. Però insistim-hi encara, què vol dir aixecar el nivell de cultura? Es podria entendre en el sentit de resoldre un tipus mitjà de cultura per a tothom. Però també es podria entendre en el sentit de crear avançades de cultura: nuclis poderosos dels quals sorgeixin els grans creadors, els grans pensadors, els grans savis que garanteixen el que en un país val més que tot, ço és, la independència, la personalitat cultural... Un bon nivell mitjà de cultura és susceptible de provocar la fomació dels nuclis d'avançada amb els seus savis i creadors, i viceversa, la creació artística i científica ha de repercutir en totes les capes socials i ha de contribuir, per tant, a aixecar tots els nivells. Nosaltres... les voldríem totes dues...\nCom actuaríem, doncs, per a obtenir resultats ràpids i eficaços? Cercaríem el que podríem anomenar les claus de comandament... pensaríem a aixecar i millorar la Universitat... Caldria només vigilar en la millora de la universitat, a part de tota altra cosa, el mecanisme d'ingrés... la millora de la tasca universitària i la de l'ensenyament secundari que la precedeix, i en una segona fase, la de tot l'ensenyament primari.\nButlletí dels mestres, Núm. 134, 15 d'octubre de 1935.\nLES POSSIBILITATS. — III\nEn ordre a l’actuació externa, sempre en la hipòtesi de tenir a mà tots els ressorts del govern, nosaltres obraríem amb molta parsimònia. Per això en la nota anterior accentuàvem l’esment en la recerca d’aquell ressort més eficaç.\nModificacions de plans, canvis de mètodes o procediments, de la Gaseta estant se’n poden fer molts. A qualsevol indret on fixi la mirada en el camp bastíssim de l’ensenyament, el ministre que es vulgui lluir sempre hi podrà dir alguna cosa. Però d’aquest desplegament d’aparell erudit o tècnic en l’esfera legislativa, a l’eficàcia real en el terreny pràctic, hi ha un bon tret.\nNo sabem que cap ministre hagi fet una experiència, al nostre entendre, del millor govern, del govern autèntic: l’experiència de veure fins on pot rendir un mal pla quan s’eliminen els factors sabotejadors i s’omple de bona voluntat i d’intel·ligència. El batxillerat de 1902, i els que el segueixen no vénen a ésser unes combinacions diverses de noms semblants? El que cal abans de tot és que sota el nom hi hagi la cosa, és a dir, l’ensenyament de veritat amb tots els elements, entre ells el mestres capacitat i complidor dels seus deures científics i docents, no únicament davant l’administració, sinó també davant la pàtria autèntica id el noi que és a la vegada la pàtria i la humanitat.\nI aquest contingut no neix en la Gaseta ni en els projectes dels ministres, neix de la voluntat dels individus. L’incident del Quixot en el capítol de l’illa de Baratària, aquell delinqüent condemnat per Sancho a dormir a la presó, que diu que no hi dormirà, és una gran lliçó de bona política.\nNosaltres doncs, no tocaríem més que aquells ressorts que dins un procés més o menys llarg de convenciment o d’adaptació obliguessin els individus a moure’s i a millorar-se i a millorar el propi treball espontàniament, sense la qual cosa no hi ha cap reforma amb contingut veritable i que sigui, per tant, de veritable eficàcia.\nButlletí dels mestres, Núm. 135, 1 de novembre de 1935.\nLES POSSIBILITATS. — V\nTenim només absoluta fe en les directrius profundes que són les directrius morals. No creiem que n'hi hagi prou d'organitzar externament associacions i comitès per a fins concrets, suposem per a l'ensenyament de la llengua materna, per al foment de les ciències, per a la reforma universitària, per a la creació d'escoles, etc., etc. Creiem només en el rigor moral com a substrat de tota organització possible. El rigor moral capaç d'informar primer els individus un a un i després les col·lectivitats que aquests individus integren. És a dir, nosaltres creiem que si no es produeix a la base una exigència extricta en matèria de cultura; si cada un de nosaltres no és exigent amb ell mateix rebutjant tota simulació en l'aprenentatge escolar en totes les seves manifestacions; si d'una vegada el saber positiu no es posat per damunt de les aparences de saber a què condueix el règim docent actual, si cada un no s'aplica en matèria d'estudis aquesta censura rigorosa i conscient, no creiem que hi hagi possibilitat humana d'aixecar des de fora el nivell cultural del país.\nButlletí dels mestres, Núm. 137, 1 de desembre de 1935.\nEditorials de portada atribuïbles a Eladi Homs (segons l'estudiós investigador Jordi Verrié)\nButlletí dels mestres, Publicació del Consell de Cultura de la Generalitat de Catalunya.\nNo afegiré cap comentari. M'he limitat a rellegir i seleccionar els paràgrafs més il·lustradors. Sorprèn que això sigui de 1935 i tingui tant de valor actualment. I els posicionaments que feien són directes i no es presten a entreteniments. Cal esperar que així ho faci el nou govern de Catalunya. MTP\nAccions que poden donar un canvi d'orientació\nHem apuntat que hem de procedir empíricament, des de les pràctiques pedagògiques.\nCada escola, cada institut, ha d'analitzar la seva situació, necessitats i possibilitats. A cada cicle, equip docent o departament cal posar al davant el professional que pugui aportar major seguretat: saber pràctic docent i saber fonamentat científicament (la raó habitual "ens va bé", no és suficient). La direcció escolar distribuïda ha d'assegurar la direcció pedagògica i si no pot, demanar una incorporació externa. La inspecció d'educació ha d'estar present als escenaris escolars exercint la supervisió i assessorament en coequip amb la direcció i els docents. Pel principi de compensació, caldrà que es doni prioritat i més temps de dedicació als centres més fràgils.\nEl professorat haurà de dedicar més temps a elaborar recursos didàctics que a discutir assumptes. La productivitat interna del centre es multiplicarà a escala si es dissenya un mapa o taula de propostes didàctiques elaborades o propostes didàctiques necessàries que es posen en un fons cooperatiu gestionat pels centres de recursos pedagògics, ara teledigitals. Amb compromisos personals d'elaboració s'aniran cobrint buits.\nCal fer grups d'anàlisi i discussió de les pràctiques pedagògiques sense perdre'ns en paraules. Mira que ho tenim fàcil avui! Enregistraments directes d'audiovideo començant pels docents que poden aportat millor modelatge. La sessió d'equip pedagògic consisteix en contemplar, analitzar, fonamentar i discutir variables segons situacions diferents. Els millors documents del centre... a la xarxa digital (restringida) cooperativa intercentres.\nLa inspecció com a supervisió i assessorament extern pot aportar nous elements, donar a conèixer d'altres experiències i lliurar llibres d'un fons pedagògic prèviament seleccionat per a estudi i ús dels docents. El Departament d'Educació pot fer compres periòdiques de llibres que es vagin distribuint a través de la inspecció o a sol·licitud de docents als centres de recursos pedagògics.\nUn altre vessant de les reunions de treball de docents s'haurà de centrar en l'estudi de casos d'alumnes, propostes d'intervenció i revisió del procés. Els casos més il·lustratius, sense identificació, poden ser escrits posteriorment per a extensió d'aquesta metodologia d'anàlisi professional. Es pot canalitzar a través dels assessors/es pedagògics dels centres.\nSi el Departament d'Eduacció decideix editar fulletons explicatius s'han de posar a disposició del centres que els podran lliurar a les famílies dins els seves reunions periòdiques o entrevistes. (Els costos de la tramesa generalitzada per correu a les famílies han estat pura imatge i no han aportat benefici a l'acció de la institució escolar).\nZones educatives. Establertes per la Llei d'educació de 2009 atenent a criteris de proximitat coresponsabilitat, identitat, oferta equilibrada d'activitats. Queden clarament vinculades al territori i s'han d'acordar amb l'administració local o ajuntament. En els municipis grans la zona educativa ha d'incorporar el projecte educatiu de ciutat que ja poguessin tenir i s'aparta de la finalitat fer zones de dos o tres municipis amb identitat pròpia i diferenciada. Seria fer subdireccions territorials, un grau administratiu més que no aportaria res de nou. Altra cosa és entre municipis petits de comarques rurals que es poden identificar amb un projecte comú.\nPlans d'Autonomia de Centre i Programa de Qualitat i Millora Contínua dels Centres. Són accions impulsades en els darrers cinc i deu anys. Són molts els centres que han millorat considerablement al seva organització i valoren la formació rebuda per documentar les accions de manera clara i sistemàtica. Amb tot, es tracta de sistemes amb rendició de comptes i auditoria externa que es fan sobre documents. Les pràctiques pedagògiques a l'aula, la relació educativa i el clima de motivació i activitats d'aprenentatge propis de l'empresa educativa no arriben a entrar-hi. Així mateix una polarització per la millora dels resultats desvia l'atenció dels processos educatius que són els que caracteritzen l'empresa educativa. Martí Teixidó\nSymposion amb Stefan Zweig. Clar, ha parlat d'escola i m'hi he enganxat. - Quan jo tenia vint anys, el meu cunyat de trenta-dos, operari químic de Campsa, sense estudis però molt estudiós i llegidor ja em va donar a llegir *Calidos...\nSCP 16 de desembre de 2020. Sessió de Junta amb Beethoven (250 anys), motiu pedagògic. - [image: Beethoven2020pedagogia] Beethoven, motiu pedagògic https://www.slideshare.net/MARTITEIXIDO1/beethoven2020pedagogia-249851507