El Fil de les clàssiques premiat amb el Didascàlia 2008 de l’Auriga | El Fil de les Clàssiques\nEl Fil de les clàssiques premiat amb el Didascàlia 2008 de l’Auriga\nQuin començament de curs! Els alumnes de clàssiques de l’IES Cristòfol Ferrer esteu d’enhorabona perquè la revista Auriga ha atorgat a El fil de les clàssiques en la seva XVI edició el premi Didascàlia 2008 d’experiències docents en l’ensenyament secundari dels territoris de parla catalana.\nMoltes gràcies a tots i a totes que ho heu fet possible i tot el meu agraïment a la revista Auriga. Això ens ha de donar força empenta per començar el curs amb ganes de continuar treballant-hi després de la nostra aturada estival. També vull compartir aquest premi amb el professor de català, aquest curs de llicència d’estudis, en Joan Marc Ramos ja que sense el seu impuls aquest bloc no s’hagués obert, i amb tots els membres de Chiron que de nord a sud i d’est a oest breguen sense treva per les clàssiques. Moltes gràcies i molt bon curs!\nThis entry was posted in General and tagged Actualitat, Auriga, Premis on 3 setembre 2008 by Margalida Capellà Soler.\n← Primer de setembre Felicitacions des del Congreso de Internet en el aula →\n22 thoughts on “El Fil de les clàssiques premiat amb el Didascàlia 2008 de l’Auriga”\nAna 3 setembre 2008 at 19:18\nEnhorabuena por este premio más que merecido, así da gusto comenzar el curso. Seguro que no será el primero.\n¿Has pensado en contar tu experiencia en el Congreso de Internet en el aula (http://www.congresointernetenelaula.es/virtual/)? Seguro que puede interesar a más de un compañero.\nXisco i Maria 3 setembre 2008 at 19:57\nNo som alumnes teus, però si seguidors d’aquest fantàstic bloc i conscients de la feina que et comporta. Feina que fas de molt bon gust i sobretot la fas pels teus alumnes. Per tant, pots estar ben contenta de haver obtingut aquest premi. Com també, ho poden estar els teus alumnes de tu. Ja ens hagués agradat a nosaltres, quan estudiaven, tenir aquests mitjans i sobretot una professora en tanta perseverança. Diuen que, la paciència és la mare de la ciència i que la saviesa és filla de l’experiència. Segueix endavant.\nEnhorabona, de tot cor, Xisco i Maria.\nLluís 3 setembre 2008 at 20:47\nSí què és veritat que fa il·lusió començar així el curs, però és el fruit merescut d’un treball ben fet. Et faig el mateix suggeriment que et fa l’Ana. Felicita de part meva els teus alumnes, que en tenen una part del mèrit…\nmcapella Post author 3 setembre 2008 at 22:14\nMoltes gràcies a tots i a totes. Veig que la xarxa educativa torna estar activa.\nLluis, els alumnes seran ben felicitats. Sense ells aquest bloc ni existiria. En són els autèntics protagonistes i guardonats.\nPel que fa al Congrés a l’aula, vàrem presentar El fil de les clàssiques i Llegir molt i escriure bé del departament de català, amb el Joan Marc al darrere, com a projecte de Departament, perquè clàssiques al nostre centre pertany al Departament de català (tot i que hauria de ser, i des d’aquí ho reinvindico, català i llengües clàssiques) i la nostra experiència blocaire al Congrés és penjada a http://www.congresointernetenelaula.es/virtual/?q=node/46&eid=501.\nRamon Torné 3 setembre 2008 at 23:16\nAfegeixo de molt bon grat la meva felicitació i enhorabona més sentida. Ja va bé que un blog sigui premiat, i més si és de clàssiques! Això vol dir que aquest fil porta a un bon terme.\nJoan Marc 3 setembre 2008 at 23:40\nDoncs res, que està molt bé això de rebre premis, sobretot quan tens la consciència que és extremadament merescut.\nA més a més, el fil de les clàssiques supera el que seria pròpiament un bloc, és com una mena de xarxa cultural que connecta les llengües clàssiques amb la nostra actualitat més candent. No sé si es podria considerar com una mostra d’un nou renaixement, però com que tinc molta cara, ho deixaré escrit.\nGràcies per aquesta delicada meravella\nMercè 4 setembre 2008 at 07:40\nMarga, felicitats per aquest premi! Ja t’ho he dit en altres comentaris: és un bloc molt actiu i referent per aquells que volem endinsar-nos en el món de les TIC a l’aula. I de fet en el curs de creació de blocs va ser un referent a analitzar.\nÀnims que hi ha més gent darrere que volem pujar al carro!!!!!\nRamon Torné 4 setembre 2008 at 11:07\nTorno a llegir la notícia i els comentaris perquè ahir al vespre vaig anar una mica depresa. Només volia afegir que no hem de reivindicar cap “departament de català i clàssiques” sinó un “departament de clàssiques”, com a mínim, perquè a d’altres autonomies prou hi ha un departament de grec i un altre de llatí. La precarietat no és bona companya de la pedagogia -al menys de la que es diu políticament correcta-.\nmcapella Post author 4 setembre 2008 at 14:06\nBenvolgut Ramon, tens tota la raó; però ara per ara al Cristòfol Ferrer, mentre estigui sola, només puc reclamar l’afegitó de clàssiques. Espero, com tu, que ben aviat tornem a recuperar el que ens van treure aquí però no a Andalusia o a Canarias, entre altres.\nFiorella 4 setembre 2008 at 15:38\nHola Lida! Si es que et mereixes molt altres premis. 🙂 perquè aquest bloc està molt i molt bé. El dia 8 de setembre aniré a Tunez i passaré per Cartago i altres llocs. Si tinc alguna foto interessant t’ha l’envio! Espero que les vacances t’haguin anat molt bé.\nmcapella Post author 4 setembre 2008 at 15:50\nMoltes gràcies, Fio, i també l’enhorabona per tot el que has contribuït amb els teus treballs i comentaris. Tunísia té moltes restes d’època romana, espero les teves fotos i el bloc encara que et canviïs de centre resta a la teva disposició. Molt bon viatge i fins a la tornada.\nJosep 6 setembre 2008 at 05:47\nMoltes felicitats d’un que ha oblidat el llatí però no t’ha oblidat a tu. T’escriuré.\nDesiderius Erasmus Rao Tero Damus\nSònia 6 setembre 2008 at 14:59\nEnhorabona! I endavant en aquest nou curs que comença, encara que a mi ja em vas fer classe des que vaig néixer! M’hagués agradat més que ens haguéssim vist més aquest estiu i esper que ens veiem aviat. Molta força per seguir endavant en aquest mitjà!\nPingback: El fil de les clàssiques » Blog Archive » Avete, discipuli et discipulae!\ncoty 15 setembre 2008 at 15:22\nLida! Que bé que hagis guanyat aquest premi que tan mereixes. Vulguis o no, guanyar-lo et fa ser conscient del que has creat, que has de millorar-lo (si és possible, que no ho crec jaja) i anar pujant informació cada dia. Espero poder seguir participant en el bloc. Me’n alegro molt per tu i espero començar aviat les classes de llatí!\nandrea garcia 15 setembre 2008 at 17:24\nfelicitats al nostre blog, i als nostres professs:)\nprimer dia de cole.. ajajja be no?\nSara Perez 16 setembre 2008 at 19:00\nMoltes felicitats galiii per el premi!! Ja m’he donat d’alta del moodle!! Pero avui no puc fer res no em dona tempss!! Ho fare un altre diaa!!Vale\nMargalida Capellà Soler Post author 17 febrer 2009 at 07:37\nDivendres 25 de febrer de 2009 a l’Ajuntament de Premià de Mar la revista Auriga ens farà acte del lliurament del premi Didascàlia 2008, us hi espero! Si voleu més informació: http://blocs.xtec.cat/aracnefilaifila/2009/02/16/premi-didascalia-per-al-fil-de-les-classiques/\nMontse Dalmau 17 febrer 2009 at 13:04\nMoltíssimes felicitats pel premi. Us el mereixeu perquè esteu fent una molt bona feina per les clàssiques.\nFelicita també els teus alumnes que amb la seva dedicació i bones maneres ho tiren endavant.\nMargalida Capellà Soler Post author 17 febrer 2009 at 16:21\nPingback: El fil de les clàssiques » Blog Archive » El fil de les clàssiques rebrà divendres el premi Didascàlia XVI de l’Auriga\nPingback: Es quid des català » Blog Archive » El fil de les clàssiques rebrà divendres el premi Didascàlia XVI de l’Auriga


'Com un record d'infantesa', de Feliu Ventura - VilaWeb\nRecomanació de la Biblioteca Pública Municipal de Montaverner\nPer: Daniel Mahiques\nEl llibre que tinc entre mans suposà el debut literari del cantautor xativí Feliu Ventura; es tracta d’un llibre molt amè, de lectura fàcil i ràpida, amb un argument àgil i, sobretot, molt interessant.\nCom un record d’infantesa (Sembra Llibres, 2015) és un llibre sobre música, sobre la música d’Ovidi Montllor, però també la de Víctor Jara o la d’Obrint Pas. La música actua com a lligam, com a nexe d’unió entre el Xile dels primers anys setanta i el cop d’estat de Pinochet, i la València dels nostres dies.\nVíctor, un jove xilè, dibuixant de còmics, decideix complir l’última voluntat del seu avi: que les seues cendres descansen a Alcoi, la seua ciutat natal. Aquest encàrrec i la voluntat per conèixer la terra dels seus avantpassats porta Víctor a València, on coneix Martina, una amiga d’infantesa de sa mare que emigrà des de Xile fugint de la repressió militar, i Samuel, un vell músic xilè que tocà amb Ovidi Montllor.\nA partir dels records de Martina, el protagonista coneixerà uns pares als qui no va conèixer en vida, ja que Víctor quedà orfe de ben menut i va ser criat pels seus avis, i connectarà amb la història del seu país, però també amb la del país del seu avi.\nA més d’un llibre sobre música, Com un record d’infantesa és per a mi un llibre de viatges, un viatge entre Santiago i València, entre Xile i Espanya, ple de versos d’Ovidi Montllor i Víctor Jara; però sobretot és un llibre que pretén fer memòria, recordar un temps passat i una història que, malauradament, sembla repetir-se a diferents llocs i diferents èpoques, però amb conseqüències i resultats semblants. Una memòria que cal recordar per a no repetir els errors del passat.


Un parell de vinyes angleses en venda que ofereixen el somni d’una nova vida al país - interiorsnone\nPrincipal interiorsUn parell de vinyes angleses en venda que ofereixen el somni d’una nova vida al país\nPel preu d'una casa de poble bastant modesta, aquestes delicioses cases amb vinyes adjuntes són molt més que cases de camp.\nEl somni de traslladar-se a un bell lloc del camp ens permet imprimir imatges d’una casa amb una cuina de masia perfecta, les nits d’hivern enrevessades davant d’una xemeneia inglenook i les tardes d’estiu mandroses al pati, amb vistes a tot el país.\nPerò, a vegades, només de vegades, un esmicolador esperit de la realitat et cau al cap: en tindries prou de fer un cop acabat de revelar-vos en l'esplendor bucòlic "\nTuckerton Farm té la seva pròpia vinya\nVa haver-hi un moment en què aquest particular somni hauria suposat traslladar-se al continent, però amb el vi anglès ara guanyar plaudits tant a casa com a l'estranger ja no fa falta més. Oblideu el vi d’ortiga que Tom i Bàrbara feien a The Good Life: aquesta és la reputació del nostre vi avui en dia que no hi ha cap raó que aquest hobby en particular no hagi de convertir-se en un pròsper negoci d’estil de vida. I dues vinyes al mercat ara mateix ofereixen exactament aquesta oportunitat.\nEl primer lloc és la Tuckerton Farm, a prop de Bridgwater, a Somerset, que es ven a només 850.000 £, un preu que és cert per temptar els propietaris d’habitatges urbans intel·ligents a canviar les seves cases per a la vida de camp.\nEls propietaris actuals han estat cuidats per la casa en si mateix, amb cinc habitacions, tres sales d’acollida i totes les característiques originals que han rebut un toc del segle XXI. El terra de pedra del saló, per exemple, està equipat amb calefacció per terra radiant, mentre que hi ha una cuina molt moderna.\nTot i això, són realment les instal·lacions a l'aire lliure. Hi ha dependències que inclouen tot, des d'un cobertor i un cobertor fins a una oficina domèstica i una caseta de fustes, i també hi ha gespes, boscos i, per descomptat, la pròpia vinya.\nEls actuals propietaris han elaborat, amb l’ajuda d’un enòleg mestre local, tres tipus diferents de vi en els darrers anys: un 51 Rondo de color vermell, 45 d’orion blanc i 23 de blanc Sirius més jove. La collita del 2017 va produir 100 ampolles i el clima calorós del 2018 significa que encara s’esperaran més de la darrera collita.\nBirchden Farm, a pocs quilòmetres de Tunbridge Wells a Kent i a la venda per 1, 9 milions de £, ofereix un potencial similar. La casa aquí també té cinc dormitoris, però aquesta vegada la compra inclou 23 hectàrees de terreny, incloent la vinya.\nLa casa en si mateixa també és plena de personatges, sent una casa Oast convertida adossada a un graner construït en maó i roure que ha estat magníficament transformat. La cuina / menjador, en particular, està molt ben feta: una habitació de doble aspecte amb terra de pedra, terra Aga i superfícies de granit.\nLa vinya en si ha estat utilitzat per fer rossecs escumosos de finals: hi ha un parell de ressenyes gratuïtes al lloc web de Vivino. No tenim dades sobre el rendiment, però si l’elaboració no proporciona ingressos suficients, els edificis de la finca podrien fer-ho. Hi ha tres grans edificis que són una barreja d'oficines i tallers, amb el permís de planificació per a l'ús de negocis B1.\nCopyright interiors: Un parell de vinyes angleses en venda que ofereixen el somni d’una nova vida al país - interiorsnone


Peres al vi de malvasia, amb nata fresca i ‘angelets’ • Origen Garraf\n4 peres Conference (tamany mitjà)\n1l de vi dolç o moscat (Malvasia dolça de Sitges)\n200 ml de sake (licor d’arròs japonès)\nLa pell de mitja llima\n200 ml de nata fresca per muntar\n1 escarola perruqueta\nPeleu les peres amb un pelador. És important que traceu línies rectes que vagin des de la tija fins al cul del fruit i que intenteu mantenir-la per poder-la buidar amb més facilitat i aportar un efecte visual divertit al plat.\nA continuació, agafeu un cassó i submergiu les peres dins el vi, el sake i la pell de la llima. Tapeu el recipient i feu que arrenqui el bull. Quan bulli modereu el foc i deixeu que les peres es vagin confitant a poc a poc (si no ho feu així se us poden desfer durant la cocció). Sabreu que les peres estan cuites quan l’almívar del vi i del sake tinguin una textura de xarop i les fruites comencin a estar tendres. En aquest punt retireu el cassó del foc i deixeu-les refredar sense la tapa a temperatura ambient (així aconseguireu que s’amarin, no s’assequin i guanyin potència de sabor).\nUn cop fredes buideu les peres amb l’ajut d’una cullera amb molt de compte per no trencar-les. Reserveu l’almívar pel final del plat.\nMunteu la nata i el sucre amb l’ajut d’un robot de cuina o manualment amb unes varetes per muntar. Disposeu la nata muntada en una màniga pastissera i farciu les fruites procurant omplir tots els contorns.\nEspereu a l’últim moment per fer els ‘angelets’ ja que són més bons acabats de fer. Per elaborar-los cal comprar una bona escarola de temporada. Antigament feien servir les fulles verdes exteriors per aprofitar tota la verdura. El sistema no ha canviat! Repesquem doncs i gaudim d’una recepta d’aprofitament caiguda en l’oblit i documentada des de principis del segle XX. Necessitareu una paella amb oli abundant i calent. A continuació, enfarineu lleugerament les fulles d’escarola i fregiu-les a una temperatura regular de 180º fins que trenquin el color. Heu de ser ràpids ja que conté molta aigua i us pot esquitxar. Tot seguit, retireu les fulles de l’oli i estireu-les damunt d’un paper que absorbeixi l’excedent d’oli. Finalment, empolseu-les amb una bona quantitat de sucre de manera que quedin arrebossades com si fossin un bunyol.\nServiu les peres en un plat, banyeu-les lleugerament amb l’almívar de vi i sake i acompanyeu-les amb els ‘angelets’.


‘Trenta Minuts’ – Capvespre\nPosted By: Jaume 12 Abril, 2021\nEn els diaris, Villarejo i Pujol\nL’havien anunciat molt el Trenta Minuts “Pujol: els secrets d’Andorra” i la veritat és que no m’ha decebut, és un documental molt ben fet, dinàmic, molt clar, que en lloc d’afegir llenya al foc et dona elements per pensar. La confessió que va fer Jordi Pujol creà un gran terrabastall. La premsa es va encendre i el president Pujol fou condemnat molt abans que conclogués el judici, pendent encara de dictamen. ¿En què es basa l’acusació dels jutges –pregunta el vídeo–, quins són els delictes pels que se’l jutge i què hi diu la defensa?\nA part del judici el documental remarca el sospitós paper que jugà l’anomenada policia patriòtica. Les declaracions del responsable del banc andorrà són molt sospitoses del paper jugat per l’Operació Catalunya, exigint al banc, en nom de l’Estat espanyol, que li donin els presumibles comptes dels polítics Pujol, Mas i Trias, amb la velada amanaça de serioses conseqüències, de negar-s’hi. Hom treu la impressió que sobre la no declaració d’uns diners familiars a Andorra i, això sí, aprofitant les operacions econòmiques del fill gran del president, s’ha bastit des de l’Estat una artimmanya, per acabar amb el procés independentista.\nNo sé com acabarà tot plegat, però vull dir que crec en la bona fe de Jordi Pujol i, de passada, que considero que ha estat un gran president, i que –tot i no combregar amb la seva política– penso que ha fet molt per Catalunya en unes condicions d’ofec polític. No l’he votat mai i quan va ser elegit president per primer cop, vaig escriure en la revista Grama una carta lamantant-ho. Però des que ens vam conèixer a la Universitat sempre m’he considerat amic seu, i confesso que no entenc la mena d’odi malaltís que els meus antics companys polítics senten envers d’ell i de Convergència.\nPartidari del diàleg i de l’entesa, no suporto que la política es converteixi en una guerra fratricida, més enllà del combat ideològic i democràtic.\n1 Comment on "‘Trenta Minuts’"\nAlbert Fabà | 12 Abril, 2021 at 20:32 | Respon\nEstic bàsicament d’acord amb tu. Crec que Pujol va quedar atrapat per un rol pervers. Jo em dedico a la política en cos i ànima i tu (la Ferrusola) a la família. I tant que s’hi va dedicar, pel que sembla…


garrigues.cat 18:27 19/02/16\nL'obra, a càrrec de la companya Filigranes, clou el cicle 'A prop' adreçat al públic familiar i el qual espera tancar amb 250 espectadors\nacull dissabte sala espectacle borges circ\nL'Albert i el Jordi integren la companyia Filigranes\nLa regidoria de Cultura de l’Ajuntament de les Borges Blanques ha programat l’espectacle ‘El circ Filixic’, a càrrec de la companyia Filigranes, aquest dissabte 20 de febrer, a les 18 hores, a la Sala Grums.\nEls integrants de la companyia, l’Albert i el Jordi es defineixen com a “dos pallassos experimentats que us sorprendrem amb un espectacle amb diversos números recuperats de l’històric ‘Circ Filigranes’: el “monocicle giravolt”; “l’ale-hop Hula-hop”; o els malabaristes “the Tal Kual Brothers”, amb el seu número “Xiguagua”, amb “passing” de maces i un espatarrant final damunt les boles d’equilibri”.\nEl cicle, que ha celebrat la seva segona edició, ha ofert quatre espectacles amb una mitja de 60 espectadors\nSegons ha explicat la regidora de Cultura, Ariadna Salla, “estem aconseguint un dels objectius principals d’aquesta iniciativa, el d’apropar la cultura als borgencs més petits i acostumar-los a gaudir dels espectacles d’entreteniment amb les seves famílies”. Salla ha explicat que “les tres primeres actuacions han aconseguit una mitjana de més de 60 espectadors cada una, pel que esperem cloure el cicle arribant a unes 250 persones”.\nAquesta actuació clourà el cicle d’espectacles en petit format A prop, que s’estan duent a terme a la capital de les Garrigues, entre el 4 de desembre de 2015 i el 20 de febrer de 2016, i que està integrat per 4 obres, amb les que el públic familiar gaudeix de clowns, màgia, titelles i circ.\nPatrocinat per l'IEI, les obres apropen el públic familiar al món dels clowns, la màgia, les titelles i el circ\nLes entrades per a l’espectacle es poden adquirir a la guixeta i a l’Ajuntament de les Borges Blanques i tenen un preu de 3 euros per als infants i 4 euros per als adults.\nAquesta segona edició del cicle d’espectacles en petit format A prop, compta amb el patrocini de l’IEI i està oferint un total de 24 funcions de 4 companyies diferents, que a més de les Borges Blanques actuen a Alcarràs, el Pont de Suert, la Seu d’Urgell, Guissona i Penelles, fins al pròxim mes d’abril.\nExposició a Juneda sobre els 25 anys d’Ipcena


Petits i grans al taller de jocs de Cerdanyola\nUna trentena de persones va participar al taller de jocs en català que el Servei Local de Català va organitzar amb motiu de la commemoració dels 40 anys de la celebració del Congrés de Cultura Catalana en aquest municipi.\nEl passat 18 de setembre al matí una trentena de participants, entre nens i adults, van tenir l'oportunitat de fer un taller de jocs en català als jardins de la masia de Ca n'Ortadó.\nEntre els jocs destacava l'Scrabble gegant, que es va anar omplint de paraules amb l'aportació de tothom que volia posar-hi algun mot. També van assistir-hi els creadors dels jocs Cap de colla (sobre el món casteller) i Papilio (sobre natura), per presentar i ensenyar la dinàmica dels jocs. A més, també hi havia altres jocs com l'Enigmàrius, Calçotada wars, Gaudim Barcelona o Scrabbles de taula.\nL'activitat es va fer amb motiu de la commemoració del 40è Congrés de Cultura Catalana a Cerdanyola que ha organitzat l'Ajuntament i s'emmarcava també dintre la campanya de promoció dels jocs en català I tu, jugues en català? del CPNL.\nWeb dels jocs en català


Les produccions catalanes "Midnight in Paris" i "Chico i Rita" se'n van als Oscars\nDues produccions catalanes tindran representació en la cerimònia dels Oscars del pròxim 26 de febrer. "Midnight in Paris", dirigida per Woody Allen i produïda per Jaume Roures, opta a quatre estatuetes, entre elles la de millor pel·lícula i millor director. Per la seva part, la pel·lícula "Chico i Rita", de Fernando Trueba i Javier Mariscal, serà finalista en la categoria d'animació. Pel que fa a les més nominades als premis de l'Acadèmia de Hollywood, "Hugo", el film de Martin Scorsese, obté 11 candidatures i desbanca la gran favorita, "The artist", amb 10, com a més nominada.\nRedacció 24/01/2012 - 14.05 Actualitzat 09/11/2021 - 10.41\nLa primera incursió de tot un Martin Scorsese en el cine familiar i en 3D, amb "La invención de Hugo", ha aconseguit ja el favor de les nominacions de Hollywood. París com a escenari, jove protagonista i autòmats farcits de misteri i ni més ni menys que 11 nominacions.\nAmb el permís de Scorsese, la catifa vermella dels Oscars, ni que sigui per un dia, podria perdre el color per omplir-se d'aquest gran homenatge al blanc i negre i el pas del cine mut al sonor que és "The artist". L'original proposta francesa s'hi ha plantat optant a 10 estatuetes, entre d'altres al millor film, la direcció de Michel Hazanavicius i els actors Jean Dujardin i Bérenice Béjo.\nNo els ho posarà gens fàcil George Clooney i el director Alexander Payne amb "Los descendientes". Aquest pare de família que mira de sobreposar-se a les adversitats aspira al seu segon Oscar.\nAra bé, Clooney tindrà en Christopher Plummer un competidor acabat de sortir de l'armari a "Principiantes", on, potser, voldrà guardar-hi la seva primera estatueta.\nEl film "Moneyball" mirarà d'aconseguir tants Oscars com sigui possible amb Brad Pitt canviant el rumb d'un equip de beisbol de segona, si convé, trencant totes les regles.\nSteven Spielberg per partida doble, amb "War Horse", fent cavalcar emocions i tragèdia èpica en plena Primera Guerra Mundial, i també amb "Tintín" aspirant a la millor música, però no a l'Oscar d'animació.\nI si l'autèntic cop a la taquilla dels Estats Units l'ha donat "Criadas y señoras", ara, les nominacions no l'han volgut deixar de banda. Aquest drama racial opta, entre d'altres, a millor pel·lícula, i les actuacions de Viola Davis i Octavia Spencer.\nTambé Clint Eastwood queda ben situat en el seu repàs d'una figura com Edgar Hoover, amb Leonardo DiCaprio passant revista de forma estricta.\nI la sempre magnífica Meryl Streep, mutada en Margareth Thacher, ja té nominació i Oscar gairebé servit en safata. Això sí, amb permís de Glenn Close, ara versió masculina, a "Albert Nobbs".\nDesprés de ser oblidada als Globus d'Or, "El árbol de la vida" de Terrence Malick, que ha seduït i avorrit a parts iguals crítica i públic, sí que ha donat ara fruits en forma de nominacions.\nI "La boda de mi mejor amiga" ha aconseguit seduir amb la comèdia desenfadada i el protagonisme femení com a armes principals.\nNominats de pronòstic clar o incert, veuran resolt l'enigma el proper 26 de febrer, al Kodak Theatre de Hollywood, amb Billy Cristal, de nou com a mestre de cerimònies.\nLes dues nominades catalanes\n"Midnight in Paris" competirà per endur-se 4 Oscars en la 84a edició de la gala dels Oscars de l'Acadèmia de Hollywood. El film de producció catalana competirà en les caregories de millor pel·lícula, millor director, millor guió original i millor direcció artística. Escrita i dirigida per Woody Allen, "Midnight in Paris" és una comèdia romàntica que ens trasllada al París dels anys 20.\nUna altra pel·lícula de producció catalana i coproduïda per TV3, "Chico i Rita", també està nominada, però en aquest cas a l'Oscar a la millor pel·lícula d'animació. "Chico i Rita" és un llarg i ambiciós projecte concebut a l'estudi de Xavier Mariscal, a Barcelona, que ha tingut Fernando Trueba i Tono Herrando com a codirectors. Ambientada a la Cuba de finals dels anys 40, "Chico i Rita" és una història d'amor a ritme de bolero.\nGary Oldman, "El talp"\nViola Davis, "Criadas y señoras"\nMartin Scorsese, "La invención de Hugo"\nChristopher Plummer, "Principiantes"\nMax Von Sydow, "Extremely Loud and Dangerously Close"\nJessica Chastain, "Criadas y señoras"\nOscars amb accent català\nAltres nominacions als Oscars


226 milions de dades personals han quedat compromeses a Europa durant la passada dècada\nSegons un informe elaborat pel Centre de Mitjans, Dades i Seguretat de la Universitat Central Europea (CMDS), en el 89% dels casos són les empreses, més que els governs o un altre tipus d'organitzacions, les responsables de permetre que les dades personals dels europeus hagin quedat compromesos.\nAdobe apedaçarà més errors al Flash Player\nAdobe assegura que arreglarà els dos errors de seguretat addicionals en el seu reproductor Flash que es descriuen en els documents robats de l'empresa italiana Hacking Team i posteriorment filtrats.\nAlguns detinguts en l'atac a Barclays, relacionats amb l'intent de robatori a Banco Santander\nEls detinguts la setmana passada en relació amb l'atac a una sucursal de Barclays Bank suposadament van utilitzar la mateixa tècnica emprada per un grup de detinguts la setmana anterior per l'intent d'atac a Banc de Santander.\nAmazon ofereix ara autenticació per doble factor\nTot i que el gegant de les vendes online no ha fet cap anunci oficial, l'opció d'autenticació per doble factor pot ser activada ja a través de la configuració del compte d'usuari.\nApple comet un error i deixa caducar un certificat dels servidors emprats per a Software Updates\nSegons sembla, Apple no ha gestionat correctament la renovació d'un dels certificats digitals d'un dels servidors que s'utilitzen per a Software Updates, que li ha caducat. A causa d'això, Software Updates ha deixat de funcionar amb aquest servidor.


La Llagosta - Turisme Vallès\nInici » Municipis » La Llagosta\nLa Llagosta és un petit poble situat a l’extrem sud del Vallès i encreuament estratègic de vies de comunicació des de l’època romana. Destaquen pel seu valor històric les masies de can Baqué (prop del Complex esportiu municipal El Turó), l’antic hostal de la Llebre (al carrer de Vic, l’antic Camí Ral) i can Pere Gil (prop del terme municipal amb Mollet del Vallès). Des del desenvolupament industrial i demogràfic dels anys 60 del segle XX, a la Llagosta s’integra població procedent de diferents llocs de la geografia peninsular i diferents països que fan de la vila un gresol multicultural que te com a màxim exponent un ric teixit comercial i gastronòmic.\nLa notícia més antiga que es coneix sobre el territori que actualment configura el terme municipal de la Llagosta es refereix a l’època romana, concretament al camí secundari que partia de la Via Augusta a Semproniana o Praetorio, segons els diferents autors, i que unia aquesta amb Barcino, seguint, al nostre terme municipal, un traçat paral·lel al riu Besòs. En aquesta mateixa època, l’arqueòleg granollerí J. Estrada i Garriga situa una dependència rural prop del camí secundari, al marge esquerra de la riera de Caldes.\nAmb posteriorita a aquesta època, les úniques dades conegudes ho són a través dels estudis de Salvador Pibernat, basats en dades de l’Arxiu de la Corona d’Aragó i en arxius eclesiàstics, i es refereixen al període comprès entre el segle XIV i finals del segle XIX. La primera notícia fa referència que aquests territoris pertanyien al domini feudal del rei i d’altres senyors. Al segle XIV, els drets jurisdiccionals van pertànyer a Berenguer de Sant Vicenç i amb posterioritat a Ramon de Sentmenat. Al segle XV, van passar a domini dels monjos del monestir de Montalegre, fins a la primera meitat del segle XVI.\nApropa’t i viu la Llagosta\nd'Antoni, Plaça d'Antoni Baqué, 08120 Barcelona, España.


[VÍDEO] El Consell aprova el pressupost més alt de la seva història » Balears » Balears » Setmanari Sóller\ndivendres, 17 de agost de 2018 07:35h\n[VÍDEO] El Consell aprova el pressupost més alt de la seva història\n#ConsellMallorcaCosme Bonetpressupost consell de mallorca\nEl conseller d’Economia i Hisenda, Cosme Bonet, i la directora insular d’Hisenda, Pressuposts i Projectes, Cristina Ballester, han presentat el pressupost del Consell de Mallorca per a l’any 2018. Ha estat aprovat aquest dimecres en Consell Executiu.\nEl pressupost consolidat de la institució insular ascendeix a 453,1 milions d’euros, un 50,6 milions més que l’any passat que suposen un 12,6 per cent d’increment. El pressupost consolidat és el resultat de la suma dels comptes del Consell i dels ens dependents de la institució.\nPer a Bonet, aquests comptes es poden definir en quatre objectius: «sanejats, municipalistes, prudents i socials.\nEl conseller ha afirmat que són uns pressuposts socials, pensats per a les persones. «Gastam més doblers que mai en els serveis socials. La vocació municipalista augmenta amb un 33 per cent de transferències a altres administracions, bàsicament ajuntaments que són els aliats preferents del Consell».\nPel que fa al pressupost propi del Consell de Mallorca, al 2018 serà de 441.229.464,89 euros. En aquest cas, l’increment respecta al 2017 és de 63,2 milions d’euros, un 16 per cent més. Dels nous ingressos, cal destacar l’aportació que fa el Govern al Consell que augmenta en 78,9 milions d’euros, un 38,5 per cent més des del 2015.\nUn esforç social\nEl Departament de Benestar i Drets Socials és el que tendrà un major increment. L’aportació que fa el Consell a l’Institut Mallorquí d’Afers Socials (IMAS) serà de 189,1 milions d’euros, un 21 % més que enguany (32,9 milions). Dels nous recursos que incorpora la institució, un 54 per cent anirà destinat a serveis socials. Aquest fet fa que, una vegada més, sigui el pressupost més social de la història. Si analitzam l’augment que ha tengut l’IMAS des de l’any 2012, s’ha incrementat en un 73,5 % el seu pressupost, el que suposa més de 80 milions d’euros. A més, el Consell aportarà 1,2 milions d’euros al Fons Mallorquí de Solidaritat i Cooperació, una pujada del 60 % respecte enguany que va ser de 750.000 euros.\nUns comptes municipalistes\nEls pressuposts del Consell mostren un esforç clarament municipalista ja que s’augmenten les aportacions als ajuntaments a 33,5 milions d’euros, un 82,2 % més d’allò previst inicialment al pressupost de 2017. També cal destacar que l’aportació al Consorci TIC Mallorca augmenta un 255 %, passant dels 567.881,07 euros actuals a 2 milions d’euros.\nUna institució sanejada\nBonet ha afirmat que el Consell de Mallorca és una institució «sanejada i poc endeutada». «L’estructura pressupostària ens permet aplicar les polítiques ens plantejam. Es duu a terme una reducció dràstica del deute públic en un 65,6 % que, en termes absoluts, són 12 milions d’euros menys que l’exercici anterior». I aquesta reducció es veu contemplada tot i pressupostar un nou endeutament de crèdit bancari, de 12,5 milions, com a criteri de prudència. D’aquesta manera, el pagament de les sentències previstes no suposaran una davallada en la inversió pública.


Octubre | 2018 | Terra, aigua i racons\nMes: Octubre \_31\_Europe/Madrid 2018\nEsglésia parroquial de Santa Teresa de L’Infant Jesús de Barcelona\n31 Octubre, 2018 15 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nL’Església parroquial de Santa Teresa de L’Infant Jesús, està situada en la Via Augusta, 68-72 i amb cantonada els carrers de Sant Marc i de Benet Mercadé en Barcelona.\nUs passo la seva breu historia :\nVa ser projectada el 1932.\nLes obres s’aturaren el 1936, per la Guerra Civil, quan les parets tenien quatre metres l’alçada.\nEn 1939, una vegada acabada la guerra, es van reprendre els treballs de construcció.\nI van finalitzar el 1940.\nFins a finals dels anys seixanta es van fer obres complementàries i construcció de la casa rectoral.\nEs tracta d’una església de tres naus i rectoria adossada.\nLa façana principal, que afronta a la Via Augusta, està recoberta totalment de carreus de gres bicolor.\nUn gran campanar, que s’aixeca en el mateix pla que la façana, i el portal d’entrada actuen com a eix de composició. En aquesta composició són evidents les referències a l’arquitectura escandinava. La portalada està formada per un gran arc de mig punt amb arquivoltes, flanquejada per sengles ulls de bou on els vitralls i els remats perimetrals reprodueixen la forma de creu grega.\nPer sobre, la façana es va esgraonant, estretint-se cada cop més fins esser coronada per l’esvelt campanar, atorgant al conjunt compositiu una forma amb tendència piramidal. Sobre la portalada un gran finestral resolt amb arc de mig punt i arquivoltes perimetrals fa les funcions de rosetó.\nEl campanar pròpiament dit presenta en aquesta façana cinc estretes obertures disposades a diferents nivells, fet que proporciona verticalitat al conjunt. Al damunt s’hi troba una obertura en forma de creu grega i sota un rellotge d’agulles molt simple.\nL’absis és semicircular però la façana absidal queda oculta a l’interior de l’illa de cases. La teulada, a dos nivells, és a doble vessant, de teula àrab.\nLa rectoria, adossada a la dreta de la façana principal de l’església, fent cantonada amb el carrer Sant Marc, està construïda amb el mateix material. Les seves petites obertures, resoltes amb arc de mig punt, atorguen a aquest edifici reminiscències neoromàniques.\nL’Església de Santa Teresa del Nen Jesús està inclosa a l’Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nDades tretes de : Viquipèdia i Ajuntament de Barcelona\nEls tints de la ciutat de Fez del Marroc, una feina medieval\n30 Octubre, 2018 15 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nAvui destinem l’article fora de Catalunya i de l’Estat Espanyol, concretament conèixer una ciutat que des de temps remots es cuida de forma artesana a tenyir les pells, aquesta ciutat es Fez al Marroc.\nVeurem grans tines rodones plenes de líquids de diferents colors on es tanyes les pells i roba, de forma totalment artesanal amb colorants naturals, amb tints i posimes per treballar i tenyir les pells procedents d’animals, com de camell, cabra o bou.\nHi ha quatre llocs principals on podem gaudir del procés , el mes gran i destacat es el de Chouwara de Fez i es la mes important d’aquesta forma de treballar del mon.\nNo s’acaba en el procés de tenyir-ho, una vegada seques les pells passant als artesans perquè elaborin les pells amb bolsos, maletes, sabates i també en abrics per la posterior venta a la gent del Marroc i als turistes.\nCal dir una curiositat, hi ha des de les cases o tendes de les rodalies de la gran plaça on estan les tines, branques de fulles de menta per els visitants que a la vegada que mirant olorin perquè no notin la furto de les males olors que desprenent les aigües dels tints.\nEs clàssic que els turistes de fora del Marroc, comprin algun producte i/o donin una petita propina als venedors, per l’amabilitat de deixar contemplar la feina dels artesans.\nUs passo un enllaç molt interessat al respecta :\nLes Escales del carrer Joan Roig i altres carrers de les rodalies en El Masnou\n29 Octubre, 2018 14 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nPodeu creure que El Masnou te carrers molt antics i tranquils ?\nEfectivament, com l’antic carrer amb les Escales, carrer Joan Roig ( dedicat a un jove militant assassinat durant la Guerra Civil),\nfa una forta pujada que sols es pot fer a peu.\nAixí podem gaudir d’un carrer d’un verdader poble… que no ha passat el temps i està congelat els principis del segle passat.\nEscales i terra semi desgastats del pas de la gent, silenci, es conserven dos jardins particulars que donen el carrer,\nson de poc espai i amb plantes amb flors, seients, taules, …\nAra ens donem que El Masnou no esta a nivell de la mar, moltes cases estant situades en un turó, carrers que porten a l’Església.\nAltres carrers dels rodals que vam paral·lels, que també ens enamoren, com el carrer de Sant Josep,\ni el carrer de Francesc d’Assis, amb uns arbustos amb flors.\nLa Secretaria, antic ajuntament de Cànoves i Samalús\n28 Octubre, 2018 14 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nInicialment al constituir-se com Ajuntament Cànoves, es va construir un edifici a mig camí entre Cànoves i Samalús per encabir-hi l’Ajuntament del municipi.\nAquest edifici se’l coneix popularment com La Secretaria.\nPosteriorment, l’Ajuntament va canviar de seu i es va traslladar al nucli del poble de Cànoves, en un dels edificis que integren la finca de Ca l’Antic.\nEdifici que va esdevenir seu de la Caixa Rural de Cànoves i més tard en oficines de l’empresa de cultius Roc-Fiter, un cop l’Ajuntament es va instal·lar definitivament a la masia Can Casademunt, seu actual.\nvista general de cànoves\nAra, l’edifici de la Secretaria s’utilitza com a magatzem del material de festes populars i altres.\nDades recollides de l’Ajuntament de Cànoves i Samalús\nMas Riera Valentí de Cardedeu\n27 Octubre, 2018 14 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nMas Riera Valentí era una obra popular que estava situada en el carrer de Mas Riera Valentí, 2, de Cardedeu. De fet, aquest Mas originalment estava ubicat en l’actual Plaça Francesc Macià, i va ser enderrocada la masia per donar pas a la construcció de la dita plaça.\nCuriosament la façana de Mas Riera Valentí va ser traslladada a la Plaça de Sant Corneli durant la dècada del 1990, davant l’església i prop de la capella de Sant Corneli de Cardedeu.\nOn trobarem una placa, que ens diu el que li va passar al dissortat Mas Riera Valentí.\nSe’n conserva documentació des del segle XII tot i que la façana té portes i finestres pròpies del segle XVII.\nActualment, la part interior i edifici annex, hi ha l’Oficina de Gestió Tributaria de Cardedeu, des de fa un any :\nL’Hotel Llar de Capitans de El Masnou\n26 Octubre, 2018 14 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nL’Hotel Llar de Capitans està situat en el Passeig Prat de la Riba, 48 de El Masnou.\nEn aquesta finca van viure Pere Pagès i Colomer i Jaume Estapé i Pagés, que durant el segle XIX van formar part de la florent Marina Mercant de El Masnou.\nL’Hotel Llar de Capitans és una casa d’estil modernista construïda el 1865, totalment restaurada, manté el seu encant original combinat amb modernes instal·lacions.\nEn un lateral de l’Hotel, hi ha una imatge amb rajoles a color, on es pot llegir la seva historia.\nText adaptat i Fotografies : Ramon Solé\nLa Creu de Terme dins dels Jardins de Can Berenguer de Samalús\n25 Octubre, 2018 14 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nMas Berenguer, es una masia catalana del segle XVI situada al carrer de Mas Berenguer s/n. ,en la falda del Parc Natural del Montseny en Samalús del poble de Cànoves i Samalús.\nDes de fa anys, és una Casa Rural.\nMes informació en la Web de l’Ajuntament de Cànoves i Samalús. :\nEn la entrada on estan els grans Jardins i zona de lleure dins de la Finca, hi ha una Creu de Terme.\nNo he trobat informació d’aquesta Creu de Terme, no obstant esta molt ben conservada.\nEn cas que algú sàpiga dades, podeu indicar-ho a traves del formulari de contacte i ho publicarem. Gràcies.\nText : Ajuntament de Cànoves i Samalús i altres.\nEsglésia parroquial de Sant Joan de Montgat\n24 Octubre, 2018 13 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nL’Església parroquial de Sant Joan està situada en el carrer de l’Església, 66 a Montgat.\nUs passo dades sobre la seva historia que es coneix :\nL’església parroquial es va començar a construir l’any 1816 en uns terrenys cedits per Pau Matheu-Alsina de Ca n’Alzina.\nLes obres van restar parades 40 anys.\nEs van reiniciar l’any 1855.\nDos anys més tard, el rector de Tiana, Mn. Magí Marquet, beneí el temple.\nLa parròquia de Montgat, segregada de la de Tiana, no es va constituir com a tal fins al 1867.\nL’any 1900 es va substituir l’antic campanar d’espadanya per l’actual torre.\nInicialment la parròquia va ser dedicada a Santa Maria però poc després, els veïns i el vicari es van reunir i van decidir que el patró fos Sant Joan.\nEl 1917, se li afegí una vidriera de colors.\nTristament, el 19 de juliol de 1936 l’església va ser profanada, els altars i imatges foren destruïts així com l’arxiu parroquial, la rectoria saquejada i les campanes enderrocades.\nL’Església parroquial de Sant Joan, és d’una sola nau coberta per una teulada de dos vessants amb el carener perpendicular a la façana. L’edifici salva el fort desnivell existent entre la part frontal i la part posterior d’aquest, per això té una façana molt allargada, efecte que s’accentua pel campanar, molt proper a la façana, i que té una gran alçada. Els murs laterals i el posterior estan realitzats amb maçoneria vista sense cap mena de revestiment.\nLa façana principal, arrebossada i pintada, està dividida en dues parts separades per una senzilla motllura. A la planta baixa s’obre la porta d’arc de mig punt, flanquejada per dues columnes amb capitells classicistes. L’arc té una decoració dentada i a banda i banda s’obre una finestra d’arc de mig punt. A la part superior hi ha una gran rosassa. La façana està rematada per unes arcuacions cegues aguantades per pilastres amb capitells esculpits, similars als de la porta principal.\nEl campanar és una alta torre quadrangular amb els angles esbiaixats. A la part superior hi ha una obertura d’arc de mig punt a cada cara per les campanes i per sobre, separat per una motllura, té una rellotge a dues de les cares. El terrat està decorat amb uns merlets escalonats i aguanta una estructura de ferro amb dues campanes.\nL’església de Sant Joan de Montgat és una església parroquial del municipi de Montgat (Maresme) protegida com a bé cultural d’interès local.\nCol•legi de la Immaculada de les Escoles Pies de El Masnou\n23 Octubre, 2018 13 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nEl Col•legi de la Immaculada de les Escoles Pies, està situat en el carrer de Jaume I, 1-5 de El Masnou.\nUs passo la seva història com a centre educatiu a El Masnou :\nFou construït en el primer quart del segle XX.\nDurant la Guerra Civil s’adequà a nous usos fent-hi un hospital on hi havia la capella.\nL’any 1940 es va fundar l’associació de les antigues alumnes.\nA partir de l’any 1945 es va reconstruir.\nL’any 1966, Pere-Jordi Bassegoda hi dissenyà una ampliació amb noves aules.\nEdifici escolar d’un sol volum de planta rectangular i forma de cub. Està compost de planta baixa, tres pisos i terrat pla utilitzat com a zona recreativa per l’alumnat del col·legi. L’alçada de les plantes va minvant a mida que pugen els pisos. El parament de la façana és llis i sobri, només destaca el fris amb una sèrie de motius circulars amb quadrilòbuls a dins.\nLa distribució d’espais de l’interior es resol amb un pati central porxat amb arcades. Totes les finestres i la porta d’accés són d’arc de mig punt. Els jardins i els camps d’esports són afegits posteriors.\nEl Col•legi de la Immaculada de les Escoles Pies està protegit com a bé cultural d’interès local.\n22 Octubre, 2018 13 Setembre, 2018 / Rasola\t/ Deixa un comentari


Jaumegrimp 2: El Gerro i el Cartutxo, vies Àfrica i aresta Brucs. El Bruc 23-12-2017\nPublicat per jaumeplanellpiqueras a dilluns, de desembre 25, 2017\nEtiquetes de comentaris: Conglomerat, El Timbaler, Escalada clàssica, Montserrat sud., oest\nGatsaule 26 de desembre de 2017 a les 19:19\nSembla que va anar millor el partit que l'escalada!! És bonic el Gerro. Bones Festes!!\nJaumegrimp 26 de desembre de 2017 a les 20:37\nL'escalada no va anar pas malament, potser una mica de gust de poc, però tampoc teníem massa ganes de mes. Bones festes i a veure si t'acabes de recuperar i en fem una plegats.


Els ciutadans podran votar les millors idees fins al 9 de juny\nANA Andorra la Vella 15/05/2017 14:05\n651x366 El ministre d'Ordenament Territorial, Jordi Torres i el director d'Ordenament Territorial, Manel Riera, en la roda de premsa per presentar les propostes acceptades. / M. F. (ANA) El ministre d'Ordenament Territorial, Jordi Torres i el director d'Ordenament Territorial, Manel Riera, en la roda de premsa per presentar les propostes acceptades. / M. F. (ANA)\nEl ministre d’Ordenament Territorial, Jordi Torres, ha fet un “balanç satisfactori” del procés participatiu, en el qual s’han rebut 161 propostes que finalment han quedat agrupades en 116 i de les quals 88 han estat rebutjades per no complir els requisits marcats. El titular d’Ordenament Territorial ha remarcat que "a la gent li agrada participar" i fer palesos els seus neguits. I ha conclòs que moltes de les propostes siguin "per millorar el país".


EADA Annual Meeting 2019: The future of your work | Barcelona | EADA\nEADA Annual Meeting 2019: The future of your work\nMés de mil persones van assistir a l’EADA Annual Meeting 2019, celebrat un any més a l’incomparable Teatre Nacional de Catalunya. Sota el títol ‘The future of YOUR work’, l’esdeveniment va servir per aprofundir sobre els principals desafiaments laborals dels propers anys. Un dels més comentats va ser l’alineació dels valors personals amb els de l’organització. “Es busquen cada cop més treballs que ens facin feliços i que es corresponguin amb els nostres valors”, va assegurar l’ Anna Gascon, cofundadora d’ Ethikos 3.0. Hi va afegir: “L’atracció i la retenció del talent passen per tenir en compte factors no salarials com són la flexibilitat horària, la conciliació i el clima laboral. Conscients d’això, les empreses han començat a reorientar la seva estratègia de captació de talent per poder atraure i retenir els millors professionals”. Gascon va aportar una dada que obliga a les organitzacions a fer una reflexió: el 42% dels empleats deixen el seu treball durant el primer any, sobretot, per la poca afinitat cultural que tenen amb l’empresa.\nUn altre gran desafiament és la recerca de professionals que s’adaptin al permanent canvi en què han d’operar les empreses. Per això, com va apuntar Arturo Bris, director de l’ IMD World Competitiveness Center, es requereixen perfils flexibles, capaços de donar resposta a qualsevol situació. “el 2030, els treballadors independents ens països desenvolupats representaran el 50% de tots els treballs”, va assenyalar. En la seva opinió, “no només és necessària una mentalitat flexible sinó, també, una formació constant per no quedar-nos obsolets, ja que el que sabem avui no ens servirà per demà”.\nEn relació amb l’anterior punt, Francesca Pick, cofundadora de Greaterthan, es va referir també a la necessitat de compartir coneixement a les organitzacions, la qual cosa suposa reclutar perfils predisposats a estar en constant interconnexió amb la resta d’equips. “Això implica un nou paradigma empresarial en el qual qualsevol organització no només ha d’afavorir la fleixbilitat i la connexió entre equips sinó que, a més, ha d’experimentar constantment noves vies de col·laboració a nivell intern”. En la mateixa línia es va expressar Marianne Schenk, directora executiva de Desenvolupament del Lideratge a Julius Baer, qui va apostar per la metodologia interactiva del design thinking per crear i reinventar productes, serveis, processos i, fins i tot, models de negoci. Va recomanar la pràctica del mindfulness “per a establir noves connexions cerebrals, ser més creatius i construir conjuntament el coneixement”.\nQuant al desafiament tecnològic, els ponents en van parlar des del punt de vista d’oportunitat, més que d’amenaça. Per exemple, Arturo Bris va afirmar que “la robòtica i, la tecnologia en general, substituiran treballs no desitjats i comportaran nous models de negoci”. Benoit Montet, expert internacional en Recursos Humans de Top Employers, s’hi va referir a la utilitat de les metodologies Agile per desenvolupar projectes que requereixen d’una gran rapidesa i flexibilitat i, també, per treballar i organitzar-se de manera diferent, més eficientment.\nSense oblidar-nos de l’ impacte de les xarxes socials que, tal com va assegurar l’ Álex López, fundador de Sartia Formación y Top 10 mundial d’ influencers en social selling, “han canviat i seguiran canviant la nostra manera de treballar”. Segons va dir, “plataformes com ara LinkedIn han donat un gir de 180º en la manera en què busquem feina i, al mateix temps, en la manera en què les empreses busquen talent, informació d’altres empreses i clients potencials”. En concret, va continuar, “la tecnologia ens permet tenir al nostre abast una base de dades que inclou milions de persones i d’empreses d’arreu”. A banda, López va insistir en la importància de desenvolupar una marca personal que expressi tot allò que som i que ens diferencia. “Les marques han de posicionar-se correctament en aquest entorn i tenir cura de tot allò que comparteixen i difonen a les xarxes socials”.\nEls ponents també van posar èmfasi en un altre desafiament no menys important: el compromís sostenible i mediambiental de les empreses, un tema que preocupa cada cop més no només als consumidors sinó també als propis treballadors. Així, Benoit Montet, va apostar per “maximitzar l’eficiència empresarial, tot prioritzant els principis de responsabilitat social i la defensa de la sostenibilitat global”. De la seva banda, Marianne Schenk va destacar que “cada cop hi ha més professionals que només es decanten per aquells llocs de treball que tenen un impacte social” i que “la sostenibilitat seguirà sent un factor clau que marcarà la diferència entre unes empreses i unes altres”.\nOportunitats de futur per a dones africanes joves\nTambé hi vam parlar de les oportunitats de futur mitjançant el sistema de beques que vam posar en marca ara fa dos anys per tal que dones joves de països en vies de desenvolupament puguin realitzar un màster a EADA i complir el seu somni. Vam començar amb la Beca Martin Rahe –en reconeixement al professor d’Economia i director de l’àrea de Recerca i Innovació mort el 2014– a Brenda Odari, procedent de Kènia, que gràcies a una campanya de crowdfunding va poder realitzar el Master in Management d’EADA. Just en acabar els seus estudis va ser contractada per una empresa alemanya.\nFruit del conveni amb la Fundació Dones per Àfrica, vam concedir una nova beca a la jove nigeriana Oluwadamilola (Dammy) Lawal,, una investigadora en ciència i tecnologia que es va graduar del mateix programa el passat més de juliol i a qui vam convidar a l’EADA Annual Meeting. Molt emocionada, va donar les gràcies per l’oportunitat de realitzar aquest màster, valorant especialment la multiculturalitat de les classes i les habilitats que va adquirir per liderar qualsevol projecte. Segons va dir, “l’educació de les nenes i les dones és clau per lluitar contra la pobresa a Nigèria”. I va apuntar: “Vull ser pionera en promoure la tecnologia a l’Àfrica mitjançant polítiques que afavoreixin la ciència, el desenvolupament i la innovació”. De fet, ja ha creat la Damilola Lawal Foundation per a aconseguir aquest propòsit i donar noves oportunitats a les dones de l’estat d’Osun que estan a l’educació secundària”.\nJa s’ha seleccionat la propera candidata africana becada per realitzar el Master in Management. Es tracta de la congolesa Christelle Civanvunya, una dona també apassionada pel món de la ciència i la tecnologia i una autèntica emprenedora social compromesa amb el desenvolupament del seu país.\nReconeixement als graduats de 2018-19\nAquest any s’han graduat 500 persones dels Executive Programmes. Una d’elles és la Pilar Millán Iglesias, que va realitzar el Màster en Direcció de Recursos Humans d’EADA per adquirir les skills necessàries per fer front als desafiaments de l’actual entorno VUCA. La Pilar, que és responsable tècnica de vulnerabilitat de la Creu Roja de Catalunya, va destacar a l’Annual Meeting que “formar-se a EADA és una carrera de fons on adquireixes nous coneixements per dur a terme qualsevol canvi i on estableixes nous vincles que et marquen per sempre”.\nQuant als màsters Full-Time i MBA, s’hi han graduat 400 persones de 60 nacionalitats diferents. Aquest és el cas de l’ Adam Weiss, qui a l’Annual Meeting va destacar l’experiència única que va viure durant l’ International MBA. Aquest programa el va permetre impulsar The Revolver Life, un projecte d’integració de “work & travel for digital nomads”. La seva idea va sorgir de la necessitat que va detectar durant el màster d’oferir una experiència personalitzada a les persones que acostumen a viatjar per feina, des de reserva de vols i hotels fins a activitats úniques i exclusives que poden realitzar als països on viatgen. Va parlar de “purpose and passion” i, com diu el lema del seu negoci, va insistir en què fem que les coses passin.\nFinalment, s’hi van concedir els premis als millors projectes finals en totes les categories (International Masters, International MBA, Executive MBA y Executive Master), incloent-hi la distinció honorífica de Càritas Diocesana de Barcelona. Tots els premiats van coincidir en l’aprenentatge que va suposar per a ells coincidir a classe amb persones de diferents backgrounds i cultures, així com el procés transformador que va suposar a nivell personal i professional. El consell que van donar als assistents va ser: “Qualsevol de vosaltres pot crear un impacte positiu en la societat mitjançant el vostre treball, independentment de la vostra àrea”.


El Paraigua acull el blues explosiu d'Alex Zayas | Barcelona Cultura\nEntrada lliure, cal consumició\nEl blues i uns quants ritmes més conflueixen en la proposta sonora d'Alex Zayas, un músic que s'ha creat un estil i una personalitat musical pròpia amb reputació internacional. Toca a El Paraigua el dissabte, 27 de juliol.\nAlex Zayas és un músic barceloní que porta cantant i tocant la guitarra des que tenia set anys, influït per un germà aficionat a la música. De jove, va començar a tocar amb Hook Herrera, un bluesman instal·lat a la ciutat que el va introduir en el món del blues i el va portar per tota mena de festivals, on ha après els secrets del gènere i del món professional que l'envolta.\nMés tard, el músic va crear el seu propi projecte, Alex TNT, una banda que va ser resident a La Boîte, un conegut club de música barceloní, i va editar tres discs en els quals explorava el món del blues.\nDesprés però, es va unir al grup de blues del baixista i vocalista Steve de Swardt, un habitual de l'escena barcelonina amb qui va viatjar per mig món i va tenir l'oportunitat de tocar amb grans noms de la música.\nFinalment, Alex TNT, com encara se'l coneixia en aquell temps, va canviar d'identitat artística per esdevenir l'Alex Zayas que veurem el dissabte a El Paraigua i que, especialment a partir del seu àlbum del 2016 Guitarshock, va aconseguir trobar un estil propi en el qual conflueixen el blues, el funk i el rock.\nAquest 2019, però, l'artista ha llançat el vuitè disc, un treball titulat Deal with the Blues en el qual retorna a les arrels més clàssiques del blues i es deixa endur per les seves influències originals, entre les quals Albert King o B.B. King.\nSi voleu escoltar com sona el blues explosiu, i de vegades hibridat de funk, rock i psicodèlia d'Alex Zayas, haureu de venir a El Paraigua però, abans, consulteu el web d'aquest espai musical del barri Gòtic.\nEl 'BAM Fabra' fa sonar el trance jungle blues dels Egosex a Fabra i Coats\nEl cicle de concerts BAM Fabra segueix perllongant durant tot l'any al recinte de Fabra i Coats l'esperit...\nNando Caballero retrata els inicis del rock barceloní a 'Sonido Mosca'\nUn rock que arribava amb comptagotes, una banda, uns amplificadors... Nando Caballero us parla de la...\nGiant Sand: el retorn d'un mite del so americana, a La Nau\nUna de les bandes més potents de l'escena del rock independent nord-americà torna a la càrrega i passa per...


Veient la sèrie catalana Cites, em sorprenc preguntant-me què passa quan persones que encara estan en les seves primeres experiències sexuals veuen escenes eròtiques com la que vam veure aquesta setmana, on un home protagonitza una escena sexual apassionada i sembla que molt satisfactòria, amb una dona sostenint-la contra la paret. És una escena eròtica lligada més a la fantasia que a la realitat. Potser és un somni, que mantingut a la ment erotitza qualsevol escena i potencia les habilitats amatòries i sexuals, però com a realitat és gairebé missió impossible.\nI les fantasies són això, jocs mentals que ajuden a erotitzar una situació, convertint-nos en millors amants, però també tenen una contrapartida, és clar, i és que si s’utilitzen tot el temps el cervell comença a pensar-les com realitats possibles, realitats que es poden aconseguir amb esforç, amb habilitat o amb dedicació, fins a portar-nos a sentir-nos menys si no les aconseguim, enfadats si no adquirim l’habilitat o inferiors si creiem que els altres les poden practicar i nosaltres no.\nQuina és la cara negativa de les fantasies? Doncs que el cervell se les creu. I quin és el problema que el cervell se les cregui? Doncs que com que són tan atractives i el cervell pensa que es poden fer realitat les recrea i les recrea i fa viure a la persona en una vida gairebé màgica i molt excitant, tant que segurament no arribarà mai a ser real.\nSi les fantasies són excessivament freqüents o són de les de missió impossible, i el cervell se les acaba creient, generaran tanta dependència que la vida real es pot tornar molt avorrida i decebedora.


Castelló comparteix el seu model de gestió de fons europeus amb Logronyo\n2:27 am - Friday, 7 August 2020\nLa gestió dels fons europeus que realitza l’Ajuntament de Castelló és exemple per a altres consistoris del país, com el de Logronyo, l’alcalde del qual, Pablo Hermoso de Mendoza, s’ha reunit hui amb l’alcaldessa de la capital, Amparo Marco, per a conéixer de primera mà el treball sobre aquest tema i poder extrapolar el model de gestió a la seua ciutat.\nBell ha mostrat interés tant pels projectes que s’han impulsat i executat a Castelló a través dels fons europeus com també pel funcionament de l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica. Un departament creat en l’anterior legislatura amb l’impuls directe de l’alcaldessa que està gestionant un pressupost de 20,2 milions d’euros de l’estratègia Edusi Transforma Castelló i que permetrà materialitzar diferents projectes d’impacte social, mediambiental, urbanístic i tecnològic.\nMarco ha detallat a l’alcalde de Logronyo el treball que es duu a terme des de l’Ajuntament amb la posada en marxa de l’Oficina de Planificació i Projecció Econòmica dirigida per Carmen Vilanova i a la qual s’ha dotat de personal tècnic per a traure el màxim rendiment de les ajudes europees. Amb aquest objectiu, es disposa també d’un servei de vigilància informativa que monitora les publicacions oficials per a no deixar passar cap subvenció susceptible de ser sol·licitada pel consistori.\nL’interés del primer edil de Logronyo és un exemple de la repercussió que té en l’àmbit estatal la gestió dels fons europeus per part de l’Ajuntament de Castelló. I és que la capital és referent, com així ho avala el Ministeri d’Hisenda, que destaca a Castelló com a model davant les dificultats que al·leguen molts altres consistoris per a la gestió dels Edusi.\nEls 20,2 milions d’euros de l’estratègia Edusi és la major injecció de fons europeus que ha percebut l’Ajuntament de Castelló i fins al moment ha permés fer realitat projectes com la construcció del nou pont del Riu Sec, l’ampliació de la xarxa de carrils bici o la millora de l’accessibilitat per als vianants en les parades d’autobús urbà. Al llistat se sumaran altres obres com la reforma integral del Centre Municipal de Cultura del carrer Antonio Maura per a convertir-ho en referent de les polítiques d’envelliment actiu. I també es contemplen millores en el sistema de resposta davant emergències sanitàries i de seguretat, i de l’eficiència energètica en edificis municipals.\nPrevious articleAlaquàs inicia unes Festes Majors plenes de música, pólvora i tradició\nNext articleEl plàstic a les platges, un problema cada vegada més visible


En el balcó de l'edifici han col·locat, per contra, una pancarta en blanc\ndivendres, 18 d’octubre 2019 - 14:10h\nLa Diputació de Lleida ha retirat aquest matí la pancarta que lluïa en una de les seves façanes a favor de la llibertat dels polítics catalans presos.\nL'ens lleidatà ha hagut de respondre així a la petició de la Junta Electoral de Zona que l'obligava a retirar aquest missatge de l'edifici. Així doncs, treballadors de la Diputació han retirat la pancarta, però a la vegada, han deixat col·locada una sense lletres, de color blanc.\nIgual que la Paeria\nD'aquesta forma, es pretén seguir amb la simbologia amb la qual es va col·locar la pancarta en el seu dia. Cal recordar que fa uns dies l'Ajuntament de Lleida va haver de procedir d'igual forma. En aquest sentit, el paer en cap, Miquel Pueyo, va advertir que era una decisió temporal i que, una vegada passades les eleccions, tornaria a lluir el missatge a la façana del consistori lleidatà.\nPolítica Procés Català


La falsa ruta La República\nL’experiència d’haver coordinat el referèndum sobre la independència de Catalunya a Osona, on el 42% dels 120.000 ciutadans amb dret a vot l’han exercit, malgrat haver-se organitzat sense cap suport […]\nAlfons López Tena 08/01/2010\nL’experiència d’haver coordinat el referèndum sobre la independència de Catalunya a Osona, on el 42% dels 120.000 ciutadans amb dret a vot l’han exercit, malgrat haver-se organitzat sense cap suport institucional ni recursos públics, sota la constant vigilància i boicot per part dels governs espanyol, català, i del PSC, amb el silenci mediàtic dels mitjans espanyolistes i/o controlats pel PSC, comptant amb la sola força del poble, des de la base i amb la base, acumula tantes emocions i reflexions, tants i tan variats sentiments, que fan difícil descriure’ls en un sol article. Hem estat capaços de fer-ho perquè no sabíem que era impossible, com sovint s’ha dit dels autors de la independència dels Estats Units d’Amèrica, i perquè no hem fet cas dels sabuts, dels assenyats, i dels que tot s’ho fan venir bé per justificar l’immobilisme. Hem confiat en el poble, i el resultat és esplèndid. És aquesta la primera lliçó que les més de 2.000 persones que hem treballat voluntàriament i gratuïta hem après: sense la confiança del poble, sense la col.laboració de tothom, res no és possible. Cal organització, cal saber què vols i no defallir mai, cal treballar molt i més, però res d’això importa si no confies en el poble, si no et guanyes la seva confiança donant-la d’antuvi.\nAvui, però, cal també parlar dels raonaments i criteris que en resulten d’aquesta experiència, i de reiterades meditacions sobre la trajectòria de la Nació. Els que hem tingut o tenim en la vida pública catalana, en qualsevol dels seus aspectes: social, polític, cultural, etc., una representació més o menys qualificada i notòria, tenim l’obligació de parlar clarament i amb tota franquesa, de proclamar la veritat que en resulta de l’experiència de més d’un segle de catalanisme autonomista.\nLes conclusions de la trajectòria nacional i política de Catalunya des dels darrers decennis del segle XIX fins al present 2010 poden resumir-se en aquesta opinió: Catalunya ha seguit una falsa ruta i ha arribat en gran part a ser víctima de la seva pròpia ceguesa. Aquesta falsa ruta ha estat l’autonomisme, la recerca de l’autogovern per via de l’encaix a o amb Espanya.\nMentre el catalanisme s’entestava, d’Almirall a Carod, de Prat de la Riba a Maragall, de Macià a Pujol, de Cambó a Porcioles, en aconseguir l’autogovern dins l’Estat espanyol, nació rera nació a´Europa i al món assolia la independència. Més de 150 Estats dels que hi ha ara al món no existien quan va començar la falsa ruta de l’autonomisme catalanista, la gran majoria dels Estats a Europa s’han creat mentre a Catalunya no hem fet més que caure una i altra vegada al parany espanyol.\nPodeu llegir la resta del text en l’article original publicat al diari AVUI el 8 de gener de 2009


Un futur a Tibet és possible | Asociación Bodhicitta\nUn futur a Tibet és possible\n“Una bona acció, per petita que sigui, posa en marxa una bona conseqüència” –Robin Sharma.\nConvençuts i fent-nos nostra l’afirmació de Robin Sharma, us tornem a presentar l’ONG Karuna Dana (Compassió i Generositat en sànscrit) perquè volem recolzar i promoure mitjançant una acció més activa seu principal projecte:\n“L’ESCOLA” … “Una escola de primària situada a la província de Kham (Tibet) que escolaritza de forma gratuïta a més de 400 nens i nenes tibetans de famílies pobres. Com en totes les zones rurals del Tibet hi ha una gran quantitat de nens sense escolaritzar i sense l’existència d’aquesta escola la majoria dels nostres alumnes no rebrien cap educació”\n“L’educació és l’arma més poderosa que pots utilitzar per canviar el món”\nKaruna Dana diu: “La nostra intenció és facilitar als nens de Kham l’accés a una educació i formació bàsiques. I fer-ho en la seva pròpia llengua, el tibetà … l’educació és el nostre major compromís social, inculcar valors com la generositat, la compassió, l’entusiasme i l’esforç és fonamental per al desenvolupament econòmic i cultural d’un poble … volem que tots els nens i nenes tinguin les mateixes oportunitats”\nI ens presenta el seu repte amb diverses formes de participació per poder contribuir a millorar el futur d’un nen o nena i la seva comunitat.\nBeca de residència\nKaruna Dana ens demana que ens afegim al seu repte … T’hi apuntes?


Taula Debat del Cicle d'Infraestructures: Les Platges, infraestructures de lleure "glocal" - Maria Miranda\nMaria Miranda » Discursos » Taula Debat del Cicle d’Infraestructures: Les Platges, infraestructures de lleure “glocal”\nBienvenidos a la mesa de debate de Les Platges, Infraestructures de Lleure “Glocal”.\nAntes de nada, me gustaría dar la bienvenida a la Fundació Cercle d’Infraestructures, el Fòrum Empressarial del Baix Llobregat y BCN Factory, organizadores del ciclo de debates sobre infraestructuras. Quiero agradeceros que hayáis pensado en Castelldefels para acoger este debate, y aquí os recibimos con los brazos abiertos, como no puede ser de otra manera.\nBienvenido Presidente de la Fundación del Cercle d’Infraestructures, Sr. Pere Macias, Alcalde y Diputado del Área de Turismo del Ayuntamiento de Sitges y la Diputación de Barcelona, Im. Sr. Miquel Forns, Consellera de Turismo, Sra Mireia Monfort, la Regidora de Vía Pública del Ayuntamiento de Castelldefels, Eva López, y al Periodista y hoy moderador de la mesa de debate, el Director de BCN Content Factory, Sr. Joan Carles Valero.\nGracias también por la asistencia a empresarios, Regidores del Baix Llobregat, entidades, asociación de vecinos, técnicos del Ayuntamiento, y miembros del Grup de Platges.\nCuando hablamos de la playa de Castelldefels, sin duda estamos hablando de la joya de la corona. En mi caso, tuve la suerte de nacer en Castelldefels, y por lo tanto, he podido disfrutar de la playa desde el primer día. Pero todos tenemos amigos, familiares, o seguro que alguno de los asistentes, que hace unos años venía con sus padres, en verano, a la playa de Castelldefels.\nLa ciudad ha ido creciendo con el paso de los años, para que nos hagamos una idea: En el año 1990 éramos 32.000 vecinos y vecinas, en el 2.000 ya éramos 45.000 personas, y hoy ya somos 65.000 personas las que tenemos la suerte de vivir en Castelldefels. Claro, la ciudad se ha adaptado a este crecimiento, y con ella, la playa, el turismo, que se ha consolidado como uno de los motores de la ciudad, en todos los sentidos.\nAvui, la ciutat de Castelldefels té un Equip de Govern que aposta de manera decidida per un model de turisme en què la platja, el passeig marítim, l’ambient familiar, la protecció medioambiental, l’oci, i el descans dels veïns, hi tinguin cabuda.\nUn model que estem treballant entre tots. Veïns i veïnes, entitats, col·lectius, comerciants, restauradors, hotelers. Un model que potencia la gastronomia i hostaleria de la ciutat.\nCom bé saben, els polítics tenim la obligació d’estar a tot arreu. Doncs bé, ahir a la nit vaig tenir l’honor d’assistir a l’acte de commemoració del 40 aniversari del Gremi d’Hostaleria de Castelldefels i Baix Llobregat. Una entitat que ha fet i continua fent molt pel turisme a la ciutat. I jo els hi deia el mateix que diré ara: Els qui ens estimem Castelldefels, la seva platja, hem de sumar esforços perquè continui creixent. Perquè si millorem els serveis de la platja, l’oferta del seu entorn, el turisme farà un nou pas endavant a la ciutat, i això farà que Castelldefels es consolidi, encara més, com un referent turístic a Catalunya.\nEstem començant a treballar en el Castelldefels del 2.030, i tingueu per segur que la ciutat del futur continuarà tenint el turisme i el comerç com a principals motors econòmics. És per això que hem de continuar avançant en aquesta línia.\nPerquè sembla que el model funciona. La platja de Castelldefels es divideix en tres platges: La de la Pineda, Lluminetes, i El Baixador. Doncs bé, les tres han rebut el reconeixement internacional de la Bandera Blava. Són les úniques que obtenen la bandera blava a tot el Baix Llobregat.\nGràcies per distinció a la Fundació Europea d’Educació Ambiental i l’Associació d’Educació Ambiental i del Consumidor, per valorar la qualitat ambiental, la seguretat i la neteja de les instal·lacions.\nDe la mateixa manera, el passat mes d’octubre, la platja va rebre la bandera Ecoplayas 2017, per sisè any consecutiu! Gràcies per la distinció a l’Associació Tècnica per a la Gestió de Residus i Medi Ambient, que avala Castelldefels com una platja neta i sostenible.\nA més, les nostres platges també disposen de certificats com el Sicted i el ISO 9001, que confirmen la seva qualitat. En total, són cinc distincions!\nDels 42 km del litoral metropolità, 30 km són platges que compten amb una gran biodiversitat. L’AMB coincideix amb el nostre objetiu de protegir i mantenir les platges del litoral metropolità, recuperant part del seu estat natural, i compatibilitzan-lo amb l’ús ciutadà. Estem desenvolupant de manera conjunta el projecte “Dunes Híbrides”, centrat en recuperar els paisatges de dunes naturals de platges com les de Castelldefels, Gavà i Viladecans.\nResultat d’aquest compromís per protegir la platja i potenciar el turisme, fa que, per exemple, el passat estiu l’ocupació hotelera a Castelldefels fos de gairebé el 90%. Una situació que va en benefici del creixement de la ciutat.\nPer la meva part, ho deixaré aquí, perquè de ben segur que n’aprendrem molt dels membres de la Taula de debat. Experiències, actuacions, models de platja i turisme que serà interessant escoltar.\nMoltes gràcies per la vostra atenció, gaudiu de la jornada i, de nou, benvinguts a Castelldefels!


Hotel Parco Borromeo Cesano Maderno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Borromeo 29, Cesano Maderno, Cesano Maderno, Itàlia, 20031 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Parco Borromeo\nAl visitar Cesano Maderno, vosté es sentirà com a casa a Hotel Parco Borromeo, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Cesano Maderno. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Parco Borromeo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cesano Maderno.


Afers Socials estreny lligams amb la República Dominicana en matèria d’adopcions • ALL ANDORRA\n04.02.2020 Notícies d'Andorra, Societat / adopcion, nens\nEl ministre d’Afers Socials, Habitatge i Joventut, Víctor Filloy, juntament amb la secretària d’Estat d’Afers Socials, Teresa Milà, ha rebut aquest dimarts el gerent del Departament d’adopcions del Consell Nacional per a l’Adolescència i la Infància de la República Dominicana (CONANI), Giovanni Hernández, i la directora dels centres de protecció del CONANI, Natàlia Asmar.\nEl CONANI és la institució dominicana encarregada de les adopcions internacionals i, precisament, durant la trobada mantinguda aquest matí, Filloy i Hernández han celebrat les bones relacions existents entre els dos països en aquesta matèria. De fet, la reunió ha servit perquè la delegació del país caribeny pogués conèixer de primera mà els mecanismes amb els quals compta Andorra pel que fa a les adopcions. En aquest sentit, el gerent del Departament d’adopcions dominicà ha valorat positivament la visita com a eina per estrènyer els lligams amb Andorra en qüestió d’adopcions.\n“La paraula que defineix la jornada que hem començat és confiança. Confiem molt en les coses que hem vist fins ara i en la protecció que dona el Govern d’Andorra als nostres nens com a país receptor”, ha afirmat Hernández. Per la seva part, el ministre Filloy ha volgut destacar que des de l’any 2006, quan es va signar el conveni d’adopcions amb les autoritats dominicanes, s’han adoptat 6 infants procedents d’aquest país. Precisament, Víctor Filloy ha explicat que des que es van realitzar les primeres adopcions el 1992, a Andorra s’han adoptat un total de 114 infants, dels quals 43 corresponen a adopcions nacionals i 71 a internacionals (inclosos els 6 de la República Dominicana).\nA banda d’amb aquest país, actualment Andorra també té conveni d’adopcions amb Colòmbia, Filipines, Brasil, Eslovàquia, Xile i l’Equador. El ministre també ha assenyalat que enguany s’ha reforçat el servei postadoptiu, que consta actualment d’un equip psicosocial complet per poder atendre totes les situacions que es poden donar en l’adopció, plantejant una metodologia específica i concreta per afrontar-la. D’aquesta manera, qualsevol membre de la comunitat adoptiva (família adoptiva, persona adoptada o progenitors) pot acudir a aquest servei, que també està a disposició de professionals d’altres àmbits, com el de l’educació o sanitari, que desitgin fer consultes o coordinacions amb relació a qualsevol infant adoptat.\nEl programa d’adopcions d’infants del Ministeri d’Afers Socials, Habitatge i Joventut té l’objectiu d’establir mesures de protecció definitives prop dels menors en situació de desemparament. Aquest programa concep l’adopció com un procés legal, psicològic i social, que permet integrar al menor, en el sí d’una família en la qual no ha nascut, com a context idoni per assolir el seu desenvolupament ple. És a dir, el procés vetlla sempre per l’interès superior de l’infant i pel seu benefici.


Serveis SEO Sabadell - La Quadra\nServeis SEO Sabadell\nLa Quadra és un estudi de disseny especialitzat en Serveis SEO. L’objectiu principal dels serveis de Serveis SEO és obtenir un increment de peticions d’informació augmentant així la cartera de possibles clients Al llarg de molts anys ja hem desenvolupat projectes de Serveis SEO per empreses d’arreu de l’estat en poblacions com Sabadell.\nLa Quadra els ofereix serveis de Serveis SEO Sabadell per treure’n profit de la seva pàgina web, però no volem que “existeixis”, volem que obtingui peticions d’informació i contactes vàlids. La tasca comercial no desapareix amb una web i tampoc si aquesta té un servei de posicionament web, però si que l’ajuda a obtenir nous contactes.\nSi estàs cercant Serveis SEO Sabadell, sàpiga que ja hem dut a terme aquestes tasques amb d’altres clients i segurament també el podrem ajudar. L’animem a que ens contacti amb nosaltres per poder valorar el seu cas i assessorar-lo per tal de que obtingui els millors resultats possibles.


Blog del Taller d'Història de Celrà: 2011\nHem anat d'excursió al Museu Paperer i al Jaciment de l'Abric Romaní de Capellades el dissabte 8 d'octubre de 2011.\nPrograma: Desplaçament fins a Capellades on, hem realitzat una visita guiada pel Museu Paperer.\nEl Museu Molí Paperer de Capellades, està situat a la població de Capellades ( a 60 Km. de Barcelona, Espanya ) en un antic molí paperer del segle XVIII, anomenat “Molí de la Vila”, és un edifici amb una superfície de 2.200 m2 i consta de quatre plantes i soterrani. Al costat del Molí s’hi troba La Bassa; font natural d’on brolla un cabal de 12 milions de litres diaris, utilitzats com a energia per al funcionament dels 16 molins paperers que treballaven en aquesta zona. Gràcies a dita abundància hídrica i a la situació geogràfica – propera a grans nuclis de població i amb bones comunicacions entre ells – Capellades i el seu entorn: La Pobla de Claramunt, Carme, Sant Pere de Riudebitlles…, varen constituir un dels centres paperers més importants d’Espanya durant els segles XVIII i XIX. El paper d’aquesta zona, en especial el paper de barba i el paper de fumar, es venia a gran part del mercat espanyol i a les colònies d’Amèrica. Del període de finals de segle XVIII provenen els cognoms de paperers tan coneguts com Sorteras, Romeu o Guarro, destacant entre ells els Serra i els Romaní, les marques papereres dels quals adquiriren renom internacional.\nEn acabat, hem anat tot passejant fins el jaciment de l'Abric Romaní, un jaciment arqueològic del paleolític que des de l’any 1983 és en procés d’excavació sota la direcció del Dr. Eudald Carbonell. Els treballs d’excavació del jaciment que s’estan portant a terme, pioners dins el camp de la ciència arqueològica, han permès situar l’Abric Romaní com el registre més important i clau per conèixer com vivien els nostres avantpassats prehistòrics neandertals entre 75.000 i 40.000 anys abans dels present.\nEn l'Assemblea General Extraordinària del Taller d'Història de Celrà el divendres 10 de juny de 2011, s'ha aprovat per unanimitat la modificació dels estatuts per adequar-los a la Llei 4/2008, de 24 d'abril, del llibre tercer del Codi civil de Catalunya, relatiu a les persones jurídiques, per tal de gaudir dels beneficis derivats de la publicitat registral i de rebre subvencions de la Generalitat.\nVISITA GUIADA A LES RUÏNES D'EMPÚRIES\nEl Taller d'Història de Celrà ha organitzat el diumenge 29 de maig de 2011 una magnífica visita guiada a càrrec de l'arqueòleg Xavier Aquilué a les ruïnes d'Empúries.\nS'ha estrenat el dia 29 de maig al Teatre Ateneu de Celrà l'obra teatral musical "Dins els murs de la fàbrica" idea original de la Coral Infantil 3x3 de Celrà i basada en dades històriques reals (font d'informació del llibre : "La fàbrica Pagans de Celrà, 1902-2002. Retalls d'història, arquitectura, tecnologia i societat" de Josep Micaló Perich. Editat pel Taller d'Història de Celrà).\nEl Taller d'Història de Celrà premi Sol de Celrà 2011, guardó que s'otorga a les persones o entitats que s'hagin destacat per la incentivació de l'associacionisme i l'activitat social al municipi de Celrà (Ajuntament de Celrà).


La Nao Victoria arriba a Gandia\nL’alcaldessa de Gandia, Diana Morant i altres membres de la corporació municipal han visitat aquest matí la Nao Victoria. Una rèplica exacta de la nau que a 1519- 1522 va realitzar la gesta marítima més gran de tots els temps: la Primera Volta al Món al comandament dels capitans Fernando de Magallanes i Juan Sebastián El Cano i que va comptar entre els seus tripulants amb un valencià, el grumet Joan de Olivar. Una expedició que per primera vegada en la història va aconseguir circumnavegar el planeta i conéixer tota la seua dimensió.\nLa Nao Victoria romandrà a la nostra ciutat al Moll dels Borja, des de el 3 de maig fins al 8 de maig. El navili porta més d’una dècada difonent la seua gesta per ports de tot el món, i ha navegat ja des de la seua construcció milers de milles nàutiques per tots els oceans i mars del planeta. Durant els anys 2004/2006 va completar la seua pròpia volta al món, solcant més de 26.000 milles i recalant en 17 països, i va ser el primer vaixell d’aquestes característiques a fer una travessia semblant. Des de llavors, ha realitzat gires pels EUA i diversos països de tot Europa, rebent milers de visites a cada port.\nD’aquesta manera, Gandia es converteix en una de les ciutats en què fa escala durant la gira que aquest any es troba realitzant per ports de tot Espanya, difonent la Primera Volta al Món i la propera commemoració del seu V Centenari (2019- 2022).\nLa Nao Victoria obrirà les cobertes al públic a Gandia des de hui i fins al 8 de maig en horari ininterromput de 10.00?h. a 20,00h., al Moll dels Borja. Els visitants podran pujar a bord d’aquest navili de 26 metres d’eslora i 7 de mànega, una obra mestra de la fusteria de ribera, i conéixer in situ la seua pròpia història, com va ser el vaixell que va circumnavegar per primera vegada el planeta, les seues formes, detalls, dimensions, maniobres i les extremes condicions de vida dels marins de l’època. A més d’experimentar les vivències de la tripulació que hui dia segueix navegant a bord d’aquest excepcional navili per tot el món.\nFinalitzada la visita, Diana Morant ha agraït a la Fundació Nao Voctoria “la seua tasca per recuperar una de les parts més importants de la història naval d’Espanya i que hagen pensat a Gandia per visitar-nos”. “Gràcies a la iniciativa, els ciutadans de Gandia i els que ens visiten tenim l’oportunitat de gaudir d’una nau que s’utilitza per a la divulgació científica i per recuperar el nostre passat. Amb la visita podem arribar a imaginar-nos com era la vida d’aquella tripulació que amb Magallanes i Juan Sebastián El Cano van donar la primera volta al món en un viatge que va durar tres anys. Des d’ací recomane la visita al vaixell”.\nPer la seua banda, Álvaro Lecaro, cap de logística de la Nau Victòria va agrair al consistori i l’Autoritat Portuària l’oportunitat de realitzar una escala a Gandia. “Per a nosaltres és sempre un plaer conéixer un port nou. Arribem amb una rèplica exacta i esperem rebre molts visitants, especialment xiquets”.\nLes entrades per a realitzar les visites guiades tenen un preu de 4 € per als adults, 2 € per als xiquets de 5 a 10 anys i 10 € per a les famílies (2 adults i fins a 3 menuts amb edats compreses entre els 5 i 10 anys. Poden ser adquirides en el mateix vaixell o en https://www.fundacionnaovictoria.org/es/tickets/la-nao-victoria-en-gandia/


Uns brètols arrasen part del projecte 'Estimaocells' de Vallbona de les Monges - Tàrrega Televisió\nAquest passat cap de setmana uns brètols van destrossar gran part del projecte d’estimaocells ubicat en una finca de Vallbona de les Monges, a l’Urgell.\nSegons ha explicat a Ràdio Tàrrega l’impulsor del projecte Eduard Viver “suposem que la nit de dissabte a diumenge un vehicle va entrar a la finca i va fer un recorregut trencant tots els estimaocells que trobava pel camí”.\nViver ha detallat que “fins i tot el que va passar és que el cotxe va impactar amb el càrter amb una de les pedres de la base d’un estimaocells, i va deixar un regueró d’oli que segueix després per la carretera”.\nEduard Viver afirma que “com qualsevol projecte de comunitat a l’aire lliure estem exposats al vandalisme. Un any ens els van cremar, un altre any se’n van endur algun i bé, no ens agrada però tampoc cal treure-ho de lloc”.\nViver ha explicat que “no farem denúncia policial dels fets però si volem fer denúncia social en el sentit de comunicar-ho a través de les xarxes socials, ja que ha estat catalogat de nou patrimoni popular per part d’algun mitjà de comunicació”.\nEl responsable del projecte ha explicat que “la primera setmana d’agost els refarem; els farem més forts cimentant les bases i intentarem evitar que els vehicles entrin a la finca”.\nEl projecte ‘Estimaocells’ es remunta a l’estiu de l’any 2012, quan durant la setmana cultural a Vallbona de les Monges es van construir amb roba reciclada els primers 10 estimaocells.\nLa finalitat del projecte era reconvertir la figura de l’espantaocells en estimaocells i en la seva construcció incloure caixes-niu i menjadores per ocells.\n“Aquest és l’origen dels estimaocells i la seva acció serveix per millorar la biodiversitat del territori” segons explica Viver.\nCada estimaocells va set construït per una família del poble qui any rere any s’ocupa d’arreglar-lo i cuidar-lo (li afegeixen palla, li canvien el barret ….). Concretament cada nova setmana cultural el poble s’aplega de nou per fer tasques de manteniment en els estimaocells.


Trobada Macrobiòtica a Vic 03/10/10 - MACROBIOTICA\nTrobada Macrobiòtica a Vic 03/10/10\nAñadido por Llucià Vilà Solà el 6 octubre, 2010 a las 10:46pm\nAquesta es la sisèna trobada del Cercle macrobiòtic de Catalunya.\nMenú del diumenge, 03 d’Octubre del 2010. El seminari de Vic.\nSOPA DE CEBA I FOLCS DE CIVADA:\nEs talla la ceba a meitats de mitges llunes i es yanguitza amb una mica d’oli de sèsam. S’afegeix l’aigua i quan bull s’hi tira els folcs de civada (no se ni tira gaires. La sopa ha de quedar clara). S’hi afegeix una mica de sal i es deixa bullir una hora. Es serveix amb dauets de pa fregit i julivert tallat ben petit.\nRentar l’arròs. Per una mida d’arròs, una i mitja d’aigua i una mica de sal marina. Es posa tot en fred i es deixa bullir 5 minuts a foc fort, es tapa l’olla perquè agafi pressió i 45 minuts a foc baix. Deixem que baixi la pressió , tot seguit destapem i el deixem reposar uns 10 minuts per finalitzar la cocció.\nUna tassa de cigrons, tres tasses d’aigua, un trosset de kombu, ½ culleradeta de sal, una tassa de ceba, en cubets. Rentar els cigrons i deixar-los en remull amb una mica de sal, 12 hores. Escorre guardant l’aigua. Posar el kombu en el fons de l’olla. Col•locar damunt els cigrons i afegir l’aigua. Tapar y coure a pressió baixa, durant 1hora. baixar la pressió, destapar y treure els cigrons. Posar la ceba a l’olla i després els cigrons y al damunt el kombu. Fer que bullí, tapar i reduir a mig/baix. Coure aproximadament 1hora. Destapar i afegir la sal, cuinant-ho destapat fins que gairebé no quedi líquid.(opcional si pot afegir una mica de tamari.)\nNITUKÉ DE CEBA, COL I CARBASSA:\nEscalfar la cassola. Afegir oli de sèsam i quan està calent s’afegeix la ceba i es yanguitza. A continuació quan ja està ben durada posem la col i després la carbassa. S’hi posa sal i es deixa a foc mínim amb un difusor fins que la verdura estigui cuita.\nPrimer de tot es torra el sèsam a foc bastant fort removent contínuament fins que estigui cruixent. Es deixa refredar, seguidament es torra la sal perquè s’evapori el cloro i quedi ben seca. Es deixa refredar i en un Suribatxi (morter japonès amb estries) es posen 7 cullerades plenes de sèsam i es comença a moldre. A continuació s’afegeix 1 cullerada rasa de sal i s’acaba de moldre de manera que quedin un 80% de grans triturats i un 20% de sencers. (no ha de quedar gaire salat).\nPOSTRES, SIMULACRE DE PANELLETS:Una mesura de cuscús blanc, una mesura d’orellanes negres, una mesura de coco ratllat, un volum i mig de suc de poma, melmelada d’albercoc i un quart de pinyons. Bullir les orellanes tallades petites amb el suc de poma i un pessic de sal, durant 10 minuts. Afegir-hi el cuscús , tapar. Deixar que el cuscús absorbeixi tot el líquid durant 10 o 15 minuts. Daurar lleugerament els pinyons en una paella sense oli. Afegir al cuscús el coco ratllat i els pinyons. Barrejar-ho tot amassant amb les mans humides fent petites boles. Arrebossar amb coco ratllat. Decorar cada bola amb una mica de melmelada d’albercoc.\nComentado por Lucía el 7 octubre, 2010 a las 6:39pm\nGracias, Luzdivina, eres muy amable, si realmente todo quedo bien, y sobre todo la comida, Llucià es todo un maestro en la cocina, tiene la medida justa de teoria, con el exquisito gusto a la hora de la practica, le quedaron los platos exquisitos, bueno, yo ya he comido sus guisos en otras ocasiones y siempre se supera a si mismo, me parece que tenemos un Chef Macrobiótico de mucho cuidado, demosle tiempo para que coja confianza y será un genio cocinando.\nComentado por Xabier el 7 octubre, 2010 a las 12:35am\nMuy bonito recuerdo Lluciá. Un bonito grupo y muchas caras conocidas. Un abrazo a todos.


KING’S CUP 2016 : BILBAO MAXIMIZES ALL THE RESOURCES (CATALÁN) – Coach Berrocal\n9/02/16 – DIARI L´ESPORTIU\nENTRENADOR – JOSEP M. BERROCAL RIERA\nDes del salt inicial, el Barça Lassa no es va sentir gens còmode en atac i va trobar a faltar l’aportació del seu cinc inicial. En especial, Satoransky i Tomic, que no van treure avantatge del pick and roll –el Bilbao va apostar per jugar amb el cinc molt enfonsat per controlar les continuacions– ni tampoc del joc al pal baix. L’equip no va trobar la resposta ofensiva inicial que esperava i també es va ennuegar amb la pressió basca, que els va fer alentir els atacs. A tot això, també s’hi va afegir el desencert. S’utilitzaven molts sistemes, però no es treia rendiment de les bones execucions. Es fallaven molts tirs oberts després d’inversions i bones circulacions de pilota; i això, a la llarga, va acabar penalitzant. Més que a partir d’aquest aspecte, els pocs triples que va anotar el Barça Lassa van ser més en situacions de bloqueig d’Oleson o d’1×1 de Perperoglou. I, en un partit tan tancat i ajustat, aquest fet i el desencert també des del tir lliure van fer molt de mal.\nNomés en situacions puntuals –aparició de Ribas i Samuels en el segon quart i la connexió d’Arroyo i Tomic a partir del pick and roll en la segona part– els de Xavi Pascual van trobar vies de sortida a la tònica general del partit, un tempo de joc lent i marcat per la defensa basca. Un equip, el de Sito Alonso, que es va saber sobreposar a una rotació tan llarga com la del Barça Lassa i als problemes de faltes de Bogris en la segona meitat, que van obligar a utilitzar més del compte Slezas i situar Hervelle de center. Amb un estil simple, basant-se en el moviment, els talls i els bloqueigs indirectes, van saber obtenir avantatges per trobar tirs còmodes –triples clars en el primer quart d’Hervelle i Suárez, amb els quatre del Barça Lassa arribant tard perquè estaven massa enfonsats, o l’aparició de Ruoff– i trobar solucions. Fins i tot van saber resistir quan, sobretot durant el tercer quart, els blaugrana van ajustar millor la defensa i van agafar millor ritme ofensiu, amb Perperoglou afegint encert a la seva habitual feina fosca i Ribas fent bones lectures de la defensa rival del pick and roll –el cinc molt enfonsat– i anotant tirs de mitja distància. Però, tot i utilitzar molts jugadors diferents, no va trobar l’encert que li hauria permès trencar el partit.\nCap dels dos equips es va distanciar i l’enfrontament va derivar en un final a cara o creu, ple de nervis. Un final que beneficiava el Bilbao, sense tanta responsabilitat ni pressió com el Barça Lassa. I a l’hora de la veritat, detalls com l’acció de Hannah, agressiu en una penetració després d’un bloqueig directe, i el rebot ofensiu de Mumbrú després d’un triple errat d’Hervelle, van decidir. Al Barça Lassa el va castigar moltíssim el desencert en un partit tan tancat, i prova d’això és el tir lliure de Tomic que hauria pogut forçar la pròrroga. I llavors, els de Xavi Pascual segurament ho haurien tingut molt millor per guanyar.\nBy J.Maria Berrocal| 2020-01-27T20:45:22+00:00\tFebruary 19th, 2016|Own Articles|Comments Off on KING’S CUP 2016 : BILBAO MAXIMIZES ALL THE RESOURCES (CATALÁN)


Programa: Cursos d'Anglès C1.1 per videoconferència - EIM\nL'objectiu és portar l'estudiant d'un nivell First a un nivell pre-Advanced. La gramàtica se centra en la correcta utilització d'una àmplia sèrie d'estructures, a més d'assajos normalment encertats de les estructures complexes. El vocabulari incorpora una àmplia gamma d'expressions habituals i s'amplia el vocabulari familiar i no familiar sobre temes quotidians generals, així com sobre temes més concrets. L'estudiant té l'habilitat d'entendre i produir llenguatge abstracte. S'utilitzen aproximadament 6000 elements lèxics. Quan escolti i llegeixi, l'estudiant podrà entendre fàcilment el més essencial i els detalls en una àmplia sèrie de contextos clars i en alguns de complexos, i sovint podrà deduir encertadament el significat de paraules i expressions desconegudes. Podrà entendre fàcilment els parlants nadius quan parlen amb un llenguatge habitual a velocitat normal, i podrà deduir el més essencial i els detalls del llenguatge més complex i de les idees abstractes. L'estudiant podrà comunicar-se espontàniament i fluidament amb discursos llargs i complexos. La pronunciació serà clara i natural, amb assajos bastant encertats d'accentuació i entonació nativa per emfatitzar el significat i l'actitud.\nSi l'aproven, junt amb el curs modular, obtenen el certificat d'anglès C1.1 MECR.


Al pavelló municipal de Santpedor, els nois i noies es van coneixent mentre practiquen divertides activitats esportives. In Santpedors Turnhalle lernen sich die Schüler bei diversen Sportaktivitäten kenen.\nEl dia 16 de juny, un grup d'alumnes de batxillerat va anar a Barcelona on va assistir a un assaig general de la famosa òpera de Puccini La Bohème al Gran teatre del Liceu.\nEls alumnes de 1r d'eso han fet una fantàstica exposició de diferents treballs i projectes que han anat fent durant el curs. Ha estat una experiència enriquidora per a tots, alumnes i professors.\nEls alumnes de l'optaiva de 4t d'ESO de projectes ens presenten la taula de pícnic que han fet. Aquesta taula s'ha instal·lat al claustre i formarà part del mobiliari de l'institut.\nAquest dimarts els i les alumnes de 4t d’ESO hem anat a Vilanova i la Geltrú per a practicar esports de platja. Amb un dia radiant hem fet unes rotacions de futbol , volei , rugbi i pales a la platja.\nDijous dia 26 de maig, a l'Auditori del Convcent de Sant Francesc, va tenir lloc l'entrega de premis dels jocs florals organitzats per Serveis Territorials d'Ensenyament de la Catalunya Central. L'institut hi va col·laborar de diverses maneres.\nDivendres dia 20 de maig, els alumnes de 1r d'ESO van ser a la ciutat de Tarragona, fent una sèrie d'activitats dins de la programació de socials.\nActivitats finals d'Erasmus+\nEl divendres dia 13 de maig, els alumnes del programa Erasmus que han viatjat a Viterbo,han començat el dia assajant a l'auditori de la universitat de la Tuscia. Primer s'han assajat cadascuna de les escenes i després l'himne d'Europa amb cor i orquestra.\nAquest dijous 12 de maig amb els alumnes de 3r d’ESO i els alumnes de 4t que l’any passat van participar a l'Erasmus+ de l’ institut hem anat al Congost a fer diferents esports juntament amb molts altres alumnes d’altres centres educatius.\nErasmus+ a Viterbo\nLa trobada dl'alumnes que està tenint lloc a Viterbo ha continuat aquest dijous amb noves activitats. Al matí, els professors de les quatre escoles implicades han fet uns tallers relacionats, d'alguna manera o altra, amb el tema central del projecte: l'ocupabilitat. D\nErasmus+ a Viterbo continua\nDimarts, 10 de maig, va ser el primer dia de treball i es van assajar l'himne inicial del musical i la cançó final. A la tarda, mentre una part dels professors treballaven en l'organització de diversos aspectes , els alumnes i la van visitar el museu d'antiguitats etrusques.\nEl projecte Erasmus+ "Employabiity on stage" ha començat la seva segona trobada d'alumnes i professors el dia 9 de maig, a la ciutat italiana de Viterbo. 20 alumnes del nostre institut hi participen.


Reglament - Pedals d'en Serrallonga\nLa Pedals d’en Serrallonga només pot realitzar-se amb reserva prèvia. Les reserves només es poden fer a través de la Central de reserves de Pedals d’en Serrallonga, i no es poden realitzar directament en els establiments adherits a la ruta. En el cas de presentar-se en qualsevol establiment sense reserva concertada, l’organització de Pedals d’en Serrallonga no es farà càrrec de la situació.\nAbans d’iniciar el recorregut, tots els participants s’hauran de presentar a la seu de Pedals d’en Serrallonga (Càmping el Pont, Vilanova de Sau) a fi de recollir el forfait (llibre de ruta, mapa, obsequis) i rebre les explicacions oportunes.\nLa Pedals d’en Serrallonga no és una activitat competitiva. L’objectiu és completar el recorregut proposat passant-ho el millor possible.\nTots aquells que acabin la ruta amb tots els controls de pas segellats, podran recollir el maillot exclusiu de Pedals d’en Serrallonga a la nostra oficina.\nPedals d’en Serrallonga és una activitat a l’aire lliure amb un cert component d’aventura. Les inclemències meteorològiques, exceptuant els casos extrems, no són motiu de suspensió de l’activitat.\nSi la reserva s’efectua 15 dies abans (o menys) d’iniciar l’itinerari de la Pedals d’en Serrallonga, s’haurà d’abonar directament l’import sencer.\nSi per qualsevol motiu s’ha d’abandonar, és imprescindible avisar a la organització de Pedals d’en Serrallonga. En el llibre de ruta que s’entrega en el moment de recollir el forfait, es faciliten números de telèfon de serveis de taxi.\nEl respecte a l’entorn és absolutament prioritari, la conducció durant el recorregut serà la menys agressiva possible, mai s’embrutarà l’entorn de cap forma i es respectaran les normes establertes pels organismes competents o propietaris dels terrenys de pas, fent especial menció en la realització a peu dels trams indicats per la direcció.