Política de privadesa – Can Xemeneies\nA Can Xemeneies, sensibilitzats amb les necessitats dels usuaris d’Internet i conscients de la importància de la rigorosa privacitat de la informació personal que ens confien, incloem aquesta declaració de privacitat amb l’objecte del fet que siguis conscient de la política en el tractament de les dades personals que s’obtenen dels visitants i usuaris..\nEl titular de la web i responsable del tractament de dades és Can Xemeneies, amb NIE X00000000T, per contactar pots emprar l'adreça de correu electrònic canxemeneiesrural@gmail.com, el teléfon (+34) 629017513 / (+34) 636587141 o correu postal a La Vall, 12, codi postal 17750 Capmany, Girona.\nExisteix un compromís ferm per part nostre que les dades que proporcionis a Can Xemeneies, no seran venudes ni cedides a terceres persones sense el teu previ consentiment, per a cap concepte o circumstància, excepte consentiment exprés o obligació legal.\nLa nostra web conté enllaços cap a altres webs de tercers. Can Xemeneies no es fa responsable per les polítiques i pràctiques de privacitat d'aquestes altres webs.\nTens dret a accedir a la informació que sobre la teva persona estigui emmagatzemada en les nostres bases de dades, rectificar-la en cas d’errada, suprimir-la, limitar-la oposar-te al seu tractament i retirar-ne el consentiment si aquest és el teu desig. Per fer-ho només has d’escriure un e-mail a l’adreça de correu electrònic: canxemeneiesrural@gmail.com don et contestarem qualsevol consulta, comentari, aclariment que ens facis al respecte.


Quatre estrelles: de desembre 2010\nA punt d'iniciar unes vacances més que merescudes per Austràlia, aquí va un resum de la vida que hem dut durant aquest 3 mesos. Grans plans i millor companyia! I és que si les dues coses van juntes, les coses surten rodades, vulguis o no. 3 mesos memorables. Gràcies per tot. :-)\nEscrit per Oriol Timoneda Heredia i publicat a les 15:36 1 comentari:\nEtiquetes: Amistat, Austràlia, Brisbane, Vídeo\nUs heu preguntat mai per què treballant sota pressió solem ser més eficients? És una de les grans paradoxes d’aquesta vida, almenys per mi. Els dies previs a entregar una feina, o el dia abans d’un examen, és el temps més fructífer. És curiós com tot i una severa planificació, aquesta regla de tres s’acaba imposant en la majoria d’aspectes i situacions quotidianes. Això significa que realment deixem les coses per l’últim moment, sense ser conscients o sent-ho, perquè per norma general (o llei natural) cada cosa té el seu moment. Pot ser que persones organitzades que llegeixin aquest escrit diguin que no és veritat, però jo, que em considero una persona molt quadriculada, he de reconèixer que aquesta llei a mi també m’atrapa. I sovint em desborda. Però, tot i així, sempre acabo els objectius dins els deadlines marcats (si més no, pels importants, al meu entendre). La meva pregunta, doncs, és per què estressar-se tant si realment saps que acabaràs fent allò que toca quan toca? Doncs no tinc resposta, o una de ben senzilla: naturalesa humana.\nLe Penseur, Auguste Rodin (1880)\nEscrit per Oriol Timoneda Heredia i publicat a les 3:49 1 comentari:\nEtiquetes: Humana, Naturalesa, Organització, Pressió\nEl poder dels petits gestos\nTal i com han de ser en els regals de vertaders i genuïns, no m’ho esperava. Aquest fet, que pot semblar simplista, m’ha fet recordar la màgia d’aquells regals fets perquè si, els regals fets perquè un vol regalar sense haver d’esperar-se a un aniversari, al Nadal o a qualsevol data assenyalada. Veient la il·lusió que m’ha fet, he pensat en els regals que rebo perquè toquen, uns regals fets amb tota la bona fe però embolicats amb el paper d’una societat capitalista compulsiva, una societat rància i esclavitzada emocionalment. Aquests petits gestos són els que t’ajuden a despertar de la realitat paral·lela a la que juguem i et deixen veure que tot, absolutament tot, ha arribat a tenir algun sentit, tot i que ja l’hàgim oblidat o canviat el seu significat per un de més groller.\nEscrit per Oriol Timoneda Heredia i publicat a les 11:22 Cap comentari:\nEtiquetes: Regal, Societat


Baia del Giglio 1 C Budoni Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Tanaunella, vosté es sentirà com a casa a Baia del Giglio 1 C, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Baia del Giglio 1 C, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Baia del Giglio 1 C.


Cultura en la semiclandestinitat | Josep Bermúdez\nBy Josep ⋅ 7 November 2011 ⋅ Envia-ho per correu ⋅ Post a comment\nEl passat divendres tinguérem la presentació de “Noves glòries a Espanya”, un llibre molt interessant i necessari per entendre la realitat del nostre complicat i invertebrat país. (Moltes gràcies a l’autor i a l’editor per vindre a Algemesí, i també, com no, a Carmel i al nombrós públic assistent).\nEl ben cert és que en aquest llibre es troba possiblement gran part de l’explicació del per què de la “increïble” política cultural del nostre poble. Tal volta tinga una concepció xovinista, tal volta em mire el melic, però pense que Algemesí és un referent cultural valencià important, i no ho dic per la Festa de la Mare de Deú –que també-. Algemesí és la terra natal de molts escriptors en valencià i bressol de molts cantants i grups. Igualment són molts els algemesinencs que tenen interés en gaudir i aprofundir en les manifestacions i creacions culturals valencianes fetes per valencians i en valencià.\nDes d’aquestes premisses resulta cridaner que la política cultural oficial d’aquest poble, la de l’Ajuntament, visca d’esquenes a aquests interessos d’una part de la ciutadania, visca d’esquenes a unes manifestacions culturals que s’arrelen en la cultura valenciana secular. Resulta inexplicable. O tal volta siga senzillament explicable a la llum de l’anàlisi que oferia l’autor del llibre, Vicent Flor. El llibre explica com alguns han segrestat la “valenciania” i s’ha atorgat el poder de dir què es valencià i què no, estigmatitzant a aquells que viuen la seua valencianitat des d’altres premisses.\nCrec que una cosa semblant ha passat en els darrers anys a Algemesí. Pose dos exemples del mes passat. Em resulta incomprensible que una associació tan activa i significativa com és la Nova Muixeranga organitze –amb la participació d’altres associacions locals- una representació teatral sobre una obra d’Al Tall, que aquests vinguen a presenciar-la, que siga un èxit de públic, i que l’Ajuntament d’Algemesí no haja col•laborat en res. Més cridaner em resulta que algun Ajuntament s’haja interessat per l’obra, que estiga disposat a contractar-la i pagar, i que el nostre no haja aportat ni un euro. S’ha limitat a cedir l’espai i no ha assumit ni tan sols els cost dels conserges. Té això explicació? La veritat és que no. O sí?\nIgualment cridaner resultat que els algemesinencs hagem vist les obres de Xavi Castillo gràcies a l’iniciativa d’una falla –crec que a la Falla de les Tres Moreres- o hagem pogut escoltar a grups i cantants valencians tan importants com Óscar Briz, A Mansalva, Dani Miquel, Néstor Mont, Aljub, Remigi Palmero… gràcies a la programació de la Casa Cantonera –polèmica de tancament a banda-. Supose que aquestes activitat no reben suport institucional, ni aquests cantants o actors no venen a Algemesí portats per l’Ajuntament perquè no entren dintre del paràmetres políticament correctes de “valenciania”. Però no hi ha mal que bé no vinga, i cal veure tant els aspectes positius com negatius.\nPersonalment no crec que tota la cultura haja d’estar subvencionada, ja que això és un perill –quan desapareixen les subvencions s’enfonsa la cultura-. En aquest sentit és important que existisquen espais culturals independents dels canals oficials, i la tasca que fan, entre d’altres, les associacions esmentades resulta indispensable. A qui li agrada qualsevol tipus de manifestació cultural deu contribuir econòmicament al seu sosteniment. I en això estem.\nAra bé, el que resulta inacceptable és que de cop i volta un sector cultural d’Algemesí, dinàmicament molt actiu, no tinga cap tipus de cabuda en la programació oficial. I més quan, com en el mes passat, l’oferta cultural de l’Ajuntament brillava per la seua absència; però això és un altre tema. ¿Com es possible que s’estiguen subvencionant dinars a determinades associacions culturals –mireu Algemesí en xifres – i no hi haja diners per a que els nostres cantants actuen a Algemesí o per a recolzar una obra de teatre en la que participen tres associacions del poble? Al meu entendre sols pots ser perquè s’està utilitzant la política cultural no per a fer cultura amb majúscules, sinó per a premiar als que pense que son “meus” i castigar els que crec que no ho són, i castigar, en defintiva, els que tenen un concepció “nefasta” de la valenciania. Lamentable però cert.\nSé que açò és un judici de valor, però també sé que les dades empíriques l’avalen. És inacceptable que els que estimem i reivindiquen un cultura d’arrel tradicional feta en valencià la tinguem que viure en una mena de semiclandestinitat. En la presentació del llibre parlàvem de la necessitat que té el nacionalisme valencià de recuperar espais. Crec que en Algemesí hem de recuperar espais que hem anat cedint, i aquest és un. Hem de reclamar que la programació oficial de l’Ajuntament tinga present també aquesta sensibilitat cultural. No es tracta de convertir-la en l’única, ni de que siga més important que altres manifestacions culturals, però tampoc es tracta de consentir que siga menys. Com sempre hem dit en MÉS ALGEMESÍ, es tracta de sumar, no de restar. Però alguns sols saben restar i dir que no.\n7 Responses to “Cultura en la semiclandestinitat”\nGràcies a Algemesinencs i a Pepe Manuel per participar. Com a principi general pense que està bé que se sàpiga en què ens gastem els diner. Estem en això (“Algemesí en xifres”), però hi ha coses difícil de quantificar; és el cas de la setmana de bous com indica Pepe Manuel. Crec que tot hem de ser conscients d’això, la qual cosa no vol dir que l’Ajuntament no dega d’assumir-les. Per la seua banda Algemesinenc ha entés perfectament quina és la meua queixa: es volen “ningunejar” eixes manifestacions culturals, però per sort a Algemesí hi ha gent disposada a reviscolar-la, i ho estan fent molt bé.\nPosted by Josep | 8 November 2011, 20:27\nCrec que s’està ignorant i deixant morir la cultura feta per als algemesinencs i pels algemesinencs. No sabia que als actors de l’obra de la pelitrumpeli se’ls havia ignorat d’eixa manera, i el cas del tancament de la casa cantonera em sembla un desgavell. Està l’actual equip de govern considerant la cultura una cosa “deficitària”? no es tan vistosa com les superobres?\nAnònim, jo crec que Josep, com a candidat de Mes Algemesí, sí ha de “fer política” amb temes relacionats amb la cultura, més si tenim en compte la seua tasca docent d’una assignatura “de lletres”. Josep, “ladran luego cabalgamos”\nPosted by algemesinencs | 7 November 2011, 22:52\nPer la meua part, estic d´acord en algunes de les coses que comentes, però molt desacord d´altres. Però vinc a escriure que una de les festes més importants d´Algemesí i que ens donen més renom a tot el país, no rep un céntim de subvenció i es la setmana taurina que tant critiqueu desde les vostres cadires a l´ajuntament. Aixina que menys plorar, que no sou els unics que vos sentiu ofesos. Gràcies per llegir i espere que ho tingau en consideració.\nPosted by pakito | 7 November 2011, 19:48\nGràcies Pakito a tu per participar. Jo sempre tinc en compte el que em digueu, i en concret t’he de dir que no és cert que critiquem la Setmana taurina com a tal. Nosaltres tenim un desacord en un tema de la setmana taurina -les becerrades tal i com es fan- i res més. Pense que la Setmana taurina és molt important i que el moviment associatiu que la duu endavant diu molt d’Algemesí. De fet com algemesinencs que som jo i altres membres del col·lectiu hem aportat idees per potenciar-la. A mi personalment no m’agraden el bous, però això no vol dir que no puga contribuir a millorar eixa Setmana que té, a més del bous, molts altres components. Per un altra banda si bés es cert que la festa no rep un cèntim de subvenció, no és menys cert que sí que costa molts diners a l’Ajuntament, t’ho puc assegurar, encara que això és natural i normal, donat també el que la festa significa per a l’economia local. Jo mai m’he queixat de l’ús d’eixos diners.\nPel que fa a l’entrada aquesta, la meua intenció no era plorar, sinó reclamar el que pense que és just, i és que pense que la nostra política cultural flaqueja en eixe punt. No reclame subvencions per a eixes ni altres associacions, sinó implicació en la promoció de la cultura, que aquesta no margine a cap tendència o gust.\nGràcies Pakito per fer-me arribar la teua opinió.\nPosted by Josep | 7 November 2011, 20:25\nPAKITO ha dit: “una de les festes més importants d´Algemesí i que ens donen més renom a tot el país, no rep un cèntim de subvenció i es la setmana taurina”.\nImagine que tindrà renom en alguns ambients taurins, que cada vegada són més minoritaris a la nostra societat. El negoci de la tauromàquia està en crisi, per si no ho sabies. En tot cas, això del renom és com a mínim discutible, opinable. Però el que és indiscutible i inopinable és això de que dius que “no rep un cèntim de subvenció”. A vore Pakito, entera’t per favor, de qui paga l’ocupació de via pública a la Plaça Major del poble i al parc Salvador Castell durant tres o quatre setmanes a l’any, qui paga la neteja viària especial de la setmana de bous dels carrers del poble, qui paga la llum dels espectacles nocturns a la plaça, qui paga la llum de les casetes del parc, qui paga les hores extres dels policies locals i altre personal municipal. Això és només per dir algunes despeses que no totes. Entera’t a quan puja tot això i voràs els cèntims que ens costa a tots aquells que ens hem d’anar del poble eixa setmana.\nPosted by Pepe Manuel | 7 November 2011, 20:40\nNO FACES POLÍTICA D’ALGO QUE NO ET PERTANY. CADA MOCHUELO A SU OLIVO.\nPosted by ANÒNIM | 7 November 2011, 12:27\nDisculpa, anònim, però discrepe. Jo no faig política de res que no em pertany, però la política cultura no deixa de ser política i afecta a tots. Jo no m’apropie del mèrit d’aquestes associacions que és seu i únicament seu i que són associacions que no estan vinculades a cap partit polític, sinó que són profundament plura. Ara bé per ser polític tampoc tinc vetat el parlar del que a mi m’interessa. Ho faig en un blog personal, no del partit, i ho faig com a un ciutadà més, com tu. Això és totalment lícit i autocencurar-se seria nefast. S’ha de parlar de política cultural. Una cosa és parlar de política cultural i un altra jutjar una obra cultural per qüestions merament polítiques. Jo faig el primer, perquè és la meua obligació, però no el segon, i més quan ho faig des d’un fòrum com és un blog pensat precissament per això, per a que puga expressar-me com a ciutadà.\nSalutacions i gràcies per llegir l’article. La discrepància, sempre es bona.\nPosted by Josep | 7 November 2011, 12:46\nFatal error: Uncaught Error: Cannot use string offset as an array in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php:62 Stack trace: #0 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(363): ics_import_parse('/homepages/1/d3...') #1 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-functions.php(208): ICalEvents::get_events(Array, 1582429144, NULL, 10) #2 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/ics-import.php(575): ICalEvents::custom_display_events(Array) #3 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-includes/widgets.php(738): widgetICSImporter(Array) #4 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/functions/admin-sbm.php(22): dynamic_sidebar('right_sidebar') #5 /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/themes/themorningafter_3_3_1/sidebar.php(2): woo_sidebar('right_si in /homepages/1/d346401751/htdocs/josepbermudez/wp-content/plugins/wordpress-ics-importer/import_ical.php on line 62


10-40 ampolles / min Sistema de control de PLC de màquina de tapatge d’ampolles disponible - Vialliquidfillingmachine.com\nNP-YGX4 Màquina automàtica per omplir ampolles de iogurt de plàstic iogurt\nPodem personalitzar les màquines exactament segons les vostres ampolles i segons les vostres necessitats.\nSom professionals en el camp de les màquines d’ompliment d’ampolles i d’embalatge de bosses amb molts anys d’experiència!\n2. La màquina utilitza un braç mecànic per cargolar taps, equipat amb dispositiu automàtic de lliscament, per evitar danys a la tapa.\n3. Les màquines utilitzen el farcit de la bomba dosificadora de tipus pistó (quan la diferència de volum d'ompliment és gran, cal substituir el cos corresponent de la bomba) de gran precisió;\nL’estructura de la bomba adopta un mecanisme ràpid de desmuntatge, fàcil de netejar i desinfectar.\n4. La broqueta d’ompliment estava equipada amb dispositiu antigoteig.\nQuan ompliu líquid, la boquilla d’ompliment es capbussa al fons de l’ampolla, pujant lentament, pot prevenir efectivament les bombolles.\nDimensió total L6000 * W1500 * H1900m


El restaurant del santuari dels Àngels reobre amb una nova gestió - Diari de Girona\nLa Societat Vitrall substituirà el polèmic Antonio Ariza, que durant el passat estiu es va enfrontar a diversos grups de visitants · Tant el bar com l'hostatgeria estaven tancats des del mes de setembre, a l'espera d'una solució\nlaura fanals 14.01.2020 | 00:21\nEl santuari dels Àngels, en una imatge d'arxiu. aniol resclosa\nEl santuari dels Àngels, en una imatge d'arxiu.\nEl restaurant del santuari de la Mare de Déu dels Àngels ha reobert aquest cap de setmana amb una nova gestió, a càrrec de Societat Vitrall, després d'uns mesos tancat arran de la polèmica generada per l'anterior responsable, Antonio Ariza, que va tenir diversos enfrontaments amb usuaris. Després d'això, les instal·lacions van quedar tancades durant uns mesos mentre el Bisbat buscava qui se'n faria responsable. I ja l'ha trobat. Ahir, el Bisbat va anunciar que el restaurant, que funcionarà cada dia de la setmana, ja torna a estar obert, mentre que l'allotjament es posarà en marxa a partir d'aquest proper cap de setmana, juntament amb la botiga de records.\nLa nova gestió de l'hostatgeria anirà a càrrec de la Societat Vitrall de Girona, que, segons ha informat el Bisbat, ja compta amb altres establiments en el sector de la restauració. D'aquesta manera, la nova societat prendrà el relleu d'Ariza, que va tenir enfrontaments amb diversos visitants, que el van acusar d'haver-los amenaçat. Els episodis més greus es van produir aquet estiu, quan un grup de Madremanya que es disposava a fer un sopar popular de festa major va denunciar que Ariza els havia fet fora de «males maneres»; i pels volts de Sant Llorenç (10 d'agost), quan un altre grup de persones que va pujar a veure la pluja d'estels de la nit de Sant Llorenç va afirmar que el restaurador els havia amenaçat de fer-los fora «a cops d'escopeta». Aquella nit, fins i tot els Mossos hi van haver d'acudir per tal de posar pau. En tots els casos, Ariza va negar les acusacions i va assegurar que havia estat ell qui havia rebut amenaces per part dels visitants.\nDavant de la situació, finalment, el Bisbat va decidir prendre cartes en l'assumpte i va decidir buscar un nou responsable per posar-se al capdavant del santuari. Per això, des de finals del mes de setembre les instal·lacions han estat tancades, mentre el Bisbat estudiava quina era la millor opció. Finalment, s'ha decidit per la Societat Vitrall, que ja s'ha posat mans a la feina per tal de recuperar el temps perdut i tornar a convertir el santuari dels Àngels en el punt de trobada entre els excursionistes i devots gironins.\nMentrestant, el Bisbat segueix pendent de rebre el vistiplau d'Urbanisme per al nou Pla Urbanístic dels Àngels, que permetria l'ampliació del menjador i fins i tot la construcció d'una piscina. El projecte, impulsat pel Bisbat l'any 2014, va ser avaluat per Urbanisme el passat mes d'octubre. La iniciativa proposa set intervencions arquitectòniques i urbanístiques, la més espectacular de les quals és la construcció d'un nou menjador voladís adossat a la façana est, de 221 metres quadrats i amb capacitat per a 115 comensals que es convertiria en un mirador privilegiat al massís de les Gavarres.\nLa comissió d'Urbanisme va veure amb bons ulls la proposta però va fer alguns requeriments tècnics, que el Bisbat haurà d'ajustar i incorporar al projecte. Tot i això, el Bisbat ha assegurat que es tracta d'un projecte antic i que en aquests moments no tenen previst tirar-lo endavant. De fet, des de la diòcesi asseguren que, malgrat s'acabi aprovant el document, es troben a «anys llum» de voler tirar endavant un projecte d'aquestes característiques.


L'operació contra el blanqueig de capitals a Amposta preveu decomissar diners, immobles i vehicles | Diari de Tarragona\nL'operació contra el blanqueig de capitals a Amposta preveu decomissar diners, immobles i vehicles\nSegueixen els escorcolls simultanis a sis immobles i una botiga. Després se'n preveuen fer quatre més\n12 de Diciembre de 2017 - 11:22 hs\nEls Mossos d'Esquadra han tallat carrers por poder portar a terme els escorcolls. Foto: Mossos d'Esquadra\nL'operació policial contra una banda establerta a Amposta acusada de blanqueig de capitals procedents de la droga s'està allargant més del previst, després de més de tres hores de recerca, principalment de diners.\nEl dispositiu, per part dels Mossos d'Esquadra i de la Policia Local, ha començat a les vuit del matí en set registres simultanis: sis a domicilis i un a una tenda. Es tracta d'edificis situats als barris del Grau i les Quintanes, a carrers com Agustina de Aragón, Navarra, Vázquez de Mella i a l'avinguda de la Ràpita.\nL'objectiu és decomissar diners procedents de la venda de substàncies estupefaents, per la qual cosa es compte amb l'ajut de la Unitat Canina, especialitzada en la recerca de bitllets.\nPerò a part dels diners també es preveu decomissar immobles i una quinzena de vehicles, alguns d'ells de gamma alta.\nLa previsió que realitzen els investigadors es efectuar onze detinguts, tots ells de nacionalitat espanyola. Alguns ja havien estat arrestats anteriorment per un delicte contra la salut pública.\nAmpli desplegament policial aquest matí a Amposta. Foto: Mossos d'Esquadra\nQuan acabin aquests escorcolls al nucli urbà d'Amposta se’n podrien fer quatre mes a finques situades al voltant de la localitat.\nLa investigació d'aquest cas l'ha portada la Unitat d'Investigació del Montsià dels Mossos d'Esquadra. I en aquest dispositiu intervenen també agents adscrits a la Unitat de Seguretat Ciutadana, Tedax, i Àrea Regional de Recursos Operatius (ARRO).


Revisió legal en alimentació ecològica | Consumer\nRevisió legal en alimentació ecològica\nEl Parlament Europeu proposa millorar la informació sobre els productes ecològics, apostant per la claredat i la transparència\nEls aliments ecològics tornen a estar en el punt de mira de les autoritats europees, després que el Tribunal de Justícia i la normativa comunitària posessin punt i final als problemes de la normativa espanyola amb l’etiquetatge bio. Fa amb prou feines uns dies el Parlament Europeu, a través de la Comissió d’Agricultura, aprovava un informe per millorar la informació sobre els productes ecològics. L’objectiu no és un altre que augmentar la protecció dels consumidors sobre l’etiquetatge dels productes obtinguts mitjançant agricultura ecològica.\nActualment, l’agricultura ecològica és un dels sectors més dinàmics, amb una dedicació d’un 3,6% de la superfície agrícola de la UE, proporció que augmenta al ritme d’un 30% anual. La UE, a més, és conscient del progressiu augment del consum d’aliments ecològics i dels problemes que poden aparèixer respecte a la informació que acompanya als productes, especialment a través del seu etiquetatge.\nPer això, la Comissió d’Agricultura del Parlament Europeu acaba de fixar la seva postura sobre la certificació i etiquetatge dels productes ecològics, apostant per la claredat i la transparència de la informació incorporada. L’informe alerta de la problemàtica relativa a la inspecció, certificació i etiquetatge de productes importats, la introducció dels quals s’ha produït en la UE com a conseqüència de la creixent demanda d’aquest tipus de productes.\nLa proposta parlamentària per a ecològics exclou l’ús d’hormones i antibiòtics en els animals i qualsevol tipus de modificació genètica\nAixí les coses, la nova proposta legislativa considera que les etiquetes dels aliments ecològics haurien de permetre la traçabilitat del producte, incloent un logotip europeu que permetés distingir als aliments que contenen un 95% de components orgànics, amb independència de l’ús d’altres segells identificatius. El Parlament Europeu considera a més que la normativa hauria d’abastar tant les condicions de producció dels aliments ecològics com les de magatzematge.\nEn aquest sentit, els consumidors han de tenir coneixement de les característiques pròpies dels aliments procedents de l’agricultura biològica, com la no utilització de pesticides. A més, tant la producció com les pràctiques agrícoles aplicades als productes orgànics han de garantir el respecte del cultiu pel medi ambient i la biodiversitat, basant-se en el reciclat i en la rotació de cultius i evitant la modificació genètica, les hormones i els antibiòtics en els animals.\nL’Eurocambra proposa també que perquè un producte es consideri ecològic no pot haver estat manipulat genèticament, encara que les normes permeten que s’etiqueti com a tal sempre que la seva contaminació no superi el 0,9%. I és que el text presentat insta als Estats membres a adoptar mesures encaminades a evitar qualsevol tipus de contaminació accidental. A més, sol·licita que ni en l’agricultura ecològica ni en la medicina veterinària puguin usar-se productes obtinguts mitjançant manipulació genètica, i insisteix en la necessitat de reforçar la regulació de l’etiquetatge per prevenir irregularitats.\nPer a la ponent de l’informe l’objectiu és garantir als consumidors una informació adequada sobre el que compren, considerant que les etiquetes han de reflectir tant la procedència del producte com els criteris de qualitat sota els quals s’ha elaborat. El document serà sotmès a votació pel Ple del Parlament Europeu a la fi d’aquest mes de març. Al juny seran els ministres d’Agricultura dels 27 Estats membres els qui fixaran la postura final de la Unió Europea.\nAndalusia i el seu Pla de Consum\nAndalusia està situada entre els primers llocs d’Europa en agricultura ecològica. La superfície dedicada a l’agricultura ecològica ha superat el mig milió d’hectàrees (537.000), fins a aconseguir un 10,5% o de la superfície agrària útil. A més el 6,5% del territori andalús gaudeix ja d’un maneig ecològic, adaptat a les seves condicions de sòl i clima, comptant amb un total de 6.159 operadors en 2006.\nA més de presentar una campanya per fomentar durant el mes de març el consum d’aliments ecològics, la Junta d’Andalusia acaba de presentar als sectors afectats l’esborrany de l’II Pla d’Agricultura Ecològica 2007-2013 que el seu objectiu, entre uns altres, serà impulsar el consum intern amb una producció diversificada i fomentar els canals curts de distribució de l’agricultura ecològica.\nNo obstant això, pot dir-se que la situació actual del mercat intern andalús és de desproveïment pel que fa a aquest tipus de productes, a fi de poder donar resposta a una demanda futura cada vegada més creixent per part dels consumidors. Això no ha de sorprendre si tenim en compte que el 90% de la producció andalusa es destina a l’exportació, la qual cosa impedeix incrementar el consum d’aliments ecològics en la Comunitat.\nLes dades més recents que maneja la Conselleria d’Agricultura i Pesca adonen que si ben el 54% de la població afirma haver adquirit algun producte ecològic en l’últim any, tan sols un 15% compra aquests aliments de forma ocasional. Un percentatge que es redueix al 1% per a la franja de població que els consumeix habitualment. L’estratègia per fomentar el consum intern a Andalusia ja ha començat a produir-se a través de tendes especialitzades, així com també amb la introducció d’aliments ecològics en les mitjanes i grans superfícies. Una altra de les vies utilitzades és la dels programes socials, mitjançant els quals es pretén introduir el consum d’aliments ecològics a través de centres com a col·legis, residències, guarderies i hospitals. A Andalusia ja mengen aliments ecològics unes 60.000 persones.\nLa legislació en l’àmbit de l’agricultura ecològica d’EUA ha ajudat a desenvolupar un dels segments agraris amb major creixement, encara que encara representi una petita proporció de les terres agràries, tan sols un 0,5% de les superfícies de cultiu certificades com a ecològiques i un altre 0,5% de les superfícies dedicades a pastures, l’any 2005.\nLes dades són evidents a la vista de la superfície dedicada en 1990, quan va ser aprovada la Llei de Producció d’Aliments Orgànics (Organic Foods Production Act), i en la qual EUA tenia una mica menys de 400.000 hectàrees de superfície dedicada a la producció d’aliments ecològics. L’any 2002, quan el Departament d’Agricultura nord-americana (USDA) va posar en pràctica els estàndards de producció ecològica, la superfície dedicada a aquesta producció s’havia doblegat i, així mateix, es va doblegar de nou entre els anys 2002 a 2005. En l’actualitat, i segons dades del Servei de Recerca Econòmica del Departament d’Agricultura, els productors nord-americans dediquen més d’1,62 milions d’hectàrees a la producció d’aliments ecològics.\nLa legislació i normativa que el Departament d’Agricultura va posar en pràctica a nivell nacional des d’octubre de l’any 2002 requereix que tots els productors ecològics, excepte els petits productors (amb vendes inferiors als 5.000 dòlars), hagin de ser certificats per l’Estat o una agència privada d’acreditació, sota els estàndards establerts per l’USDA. L’any 2005 existien 53 organismes de certificació, inclosos 19 Estats.\nDe moment, la legislació de referència només va a ser aplicable a un petit percentatge dels principals cultius nord-americans, doncs només el 0,2% del blat de moro, el 0,2% de la soia i el 0,5% del blat són produïts de forma ecològica a EUA. No obstant això, els principals productes agraris certificats com a ecològics són les fruites i hortalisses i, entre elles, el 6% de la superfície total dedicada a pastanagues, el 4% de la superfície dedicada a enciam o el 3% de la superfície destinada a pomes. Entre els productes ramaders, destaca la llet de vaca certificada com a ecològica, amb un 1% sobre el total de la producció o els ous amb un 0,6% de la producció certificada com a ecològica.


Serra del Buixcarró - Societat Excursionista de València\nMiguel Ortiz 12/03/2018 2 min de lectura\nPer fi la nostra “Societat Excursionista de València” és una realitat, legalitzada i reconeguda. Malgrat...\nPer fi la nostra “Societat Excursionista de València” és una realitat, legalitzada i reconeguda. Malgrat que mai hem faltat a la cita amb la Natura, ara ens congratulem de que ho fem amb noms i cognoms.\nEsta excursió, si bé, és la primera que realitzem com a nova entitat, no deixa de ser una més en la llista d’activitats que hem decidit que siga llarga i fructificant.\nAvui la Colla de Senders ens apropa als limits de la comarca de La Valldigna, un passeig per la serra del Buixcarró entre els termes municipals de Pinet i Quatretonda.\nEsmorzàrem en el Pla de Corrals i amb cotxes per la pista que du a Quatretonda arribàrem fins la senda que puja a la “font de la Falaguera” i la “casa del tio Honorio”, uns 300 m. de desnivell que es va fer molt agradable. Com també agradable fou la caminada per la cresta albirant la vall de Pinet, amb la seua forma circular on al llarg del temps ha anat dipositant-se de dels barrancs dels voltants la marga de color roig donant-li eixe aspecte tan característic al seu paisatge.\nAlgunes cases mig enderrocades ens donaven testimoni d’una activitat de subsistència no massa llunyana en el temps.\nDesprés d’una llarga baixada arribàrem a la pista novament i d’alli en poc més de 20 minuts a l’àrea recreativa de “la Bastida” on dinàrem i descansàrem. Ja de tornada als cotxes passàrem per l’alberg que estava tancat.\nEl vent ens acompanyà en tot moment però açò no va impedir que el bon humor i les rialles foren, com sempre, el nostre company de caminada.\nUs deixe algunes fotos com record d’este diumenge on la flor d’ametller donava color a un dia amenaçador què frisava, sense aconseguir-ho totalment, amagar el sol.\nFotos de Agutí\nTags: Buixcarró La Vall d'Albaida València\n1 comentario en «Serra del Buixcarró»\nGracias Emili por tu interés y ayuda con el blog.


RECAPITULACIÓ: COSES INTERESSANTS QUE LA GENT VA FER AMB LES APLICACIONS D'ANDROID A WINDOWS 11\nProbablement ja ho sabeu, però oficialment és possible executar aplicacions d'Android a Windows 11 a través de l'Amazon App Store. Tot i que Microsoft només tenia la intenció d'utilitzar-ho a la branca Beta del programa Windows Insider, com que Android és de codi obert, la gent ja ha fet coses interessants encara que no oficials.\nVam excavar una mica i vam fer una ullada a totes aquestes coses, i algunes més. Però tingueu en compte que no ens fem responsables dels danys al vostre ordinador si proveu algun dels trucs o trucs esmentats als fils que compartim.\nCàrrega lateral d'aplicacions d'Android 'no autoritzades'.\nVam descobrir com descarregar aplicacions d'Android a Windows 11 mitjançant adb i el subsistema de Windows per a Android i la botiga d'aplicacions Aurora. Instagram funciona perfectament. Chrome no. S'instal·len equips i moltes aplicacions MSFT. Al·lucinant, ara podeu fer tot això de manera nativa a Windows. Windows 11 és fantàstic pic.twitter.com/ORsYgWnH31\n— Arif Bacchus (@abacjourn) 20 d'octubre de 2021\nA causa de la naturalesa de codi obert d'Android i de la forma en què està dissenyat el subsistema de Windows per a Android, tècnicament és possible anar més enllà de les 50 aplicacions d'Android disponibles per provar a l'Amazon App Store. Mitjançant l'ús de Eines de desenvolupament adb de Google i un indicador d'ordres per descarregar el fitxer APK de la botiga d'aplicacions Aurora, podeu obtenir moltes aplicacions d'Android addicionals a Windows 11.\nVam provar aplicacions com Instagram, Teams, Google Photos, Netflix i més, i totes les aplicacions van funcionar bé. Tanmateix, les aplicacions que depenen dels serveis de Google Play (com Chrome o Snapchat) no funcionaran ja que el subsistema de Windows per a Android no té aquests fitxers. També n'hi ha actualment és una pàgina de GitHub que fa un seguiment de quines aplicacions funcionen a WSA i quines no, així que mireu-ho!\nUtilitzant l'Amazon App Store al canal de desenvolupament de Windows Insider\nSubsistema de Windows per a Android per al canal de desenvolupament des de Windows 11\nEl següent és un Redditor que va fer l'impossible. Amb uns quants passos senzills, aquesta persona va poder instal·lar i utilitzar el Amazon App Store al canal de desenvolupament del programa Windows Insider. Microsoft només pretenia que les aplicacions d'Android funcionessin al canal Beta de Windows 11 (citant que representa la versió de Windows 11 que s'acabava de llançar), però això no va aturar aquest Redditor. Si captureu i baixeu manualment els fitxers de Microsoft Store d'Amazon App Store des d'Internet i també executeu una ordre al terminal de Windows, podeu fer que la funció s'executi en un ordinador del canal de desenvolupament.\nEvita el compte d'Amazon i la restricció només als EUA\nUn altre Redditor va aconseguir eludir el compte d'Amazon i la restricció només als EUA de les aplicacions d'Android a Windows 11. Amb aquest mètode, no podeu utilitzar l'Amazon Appstore, però encara podeu obtenir el subsistema bàsic de Windows per a Android i utilitzar-lo per aplicacions de càrrega lateral (com hem esmentat a la part superior d'aquesta peça.) El procés consisteix a descarregar el subsistema de Windows per a fitxers d'Android al costat com a paquet d'aplicacions i després actualitzar-lo a Microsoft Store.\nPunt de referència: el rendiment del subsistema de Windows per a Android és del 85% del de Windows 11\nEl subsistema Windows per a Android sembla tenir entre el 80 i el 85% del rendiment de la CPU del sistema operatiu natiu. des de Windows 11\nTeniu curiositat pel rendiment del subsistema de Windows per a Android? One Redditor va fer proves de referència. La WSA va obtenir una puntuació de 997 d'un sol nucli i una puntuació de 3.122 de nucli múltiple. Mentrestant, el Windows 11 natiu va obtenir 1181 en proves d'un sol nucli, així com 3682 en proves de múltiples nuclis. Això és al voltant del 80% o el 85% del rendiment de la CPU nativa. Molt sorprenent, tenint en compte que la WSA és essencialment una màquina virtual.\nÚs d'Android Teams a favor dels Electron Teams a Windows 11\nCom a Microsoft, he sentit que t'agrada Teams, així que vaig posar Teams als teus Teams. Executar Teams a Windows 11 com a aplicació per a Android és molt agradable. Les aplicacions d'Android se senten més ràpides que l'aplicació d'escriptori Electron nativa! Fins i tot té la capacitat de respondre a les notificacions! pic.twitter.com/FyNO3daubE\n— Arif Bacchus (@abacjourn) 21 d'octubre de 2021\nEl problema vell de Microsoft Teams a Windows és el rendiment. Se sap que l'actual client d'escriptori basat en electrons és un porc de recursos i rendiment. Tanmateix, podeu descarregar l'aplicació Microsoft Teams mitjançant Aurora per obtenir una millor experiència. Ho vam provar i les coses semblen molt més ràpides i ràpides en comparació amb l'aplicació nativa de Windows.\nJugant dues versions de Minecraft\nAra pots jugar (una mica) dues instàncies diferents de Minecraft al mateix ordinador! des de Windows 11\nAquest és divertit! Gràcies a la possibilitat de descarregar aplicacions d'Android, ara podeu executar dues versions de Minecraft una al costat de l'altra a Windows 11. Aquest Redditor va aconseguir descarregar la versió d'Android del hit-joc i va obrir la versió de Windows juntament amb la versió d'Android. Molt divertit!\nÚs d'aplicacions d'Android TV a Windows 11\nAlgunes aplicacions d'Android TV funcionen amb WSA des de Windows 11\nCom que Android TV es basa en Android, podeu executar aplicacions d'Android TV a Windows 11! Aquest Redditor va poder fer funcionar Smart YouTube TV, així com Aptode TV, que és una botiga d'aplicacions alternativa per a Android TV. No veiem per què voldríeu fer això, ja que podeu accedir a YouTube des del navegador web, però és genial veure les aplicacions de televisió que s'executen a Windows\nÚs d'un llançador d'Android per obtenir i accedir a més informació del sistema\nPodeu carregar lateralment un llançador per obtenir més accés/veure informació des de Windows 11\nUna altra cosa interessant que la gent ha fet és instal·lar llançadors d'Android al subsistema de Windows per a Android. Això és una mica estrany, ja que no hi ha cap funcionalitat per al propi llançador, però us permet obrir una aplicació de configuració i veure més informació sobre el propi subsistema mitjançant una aplicació de configuració.\nXbox 360 comercialitza ofertes\nAquesta és només una ullada ràpida a algunes de les coses que la gent ha estat fent amb el subsistema de Windows per a Android. Ens encantaria saber quins són els vostres pensaments. Deixa'ns un comentari a continuació, ja que estem planejant parlar de les aplicacions d'Android a Windows 11 a l'episodi d'OnPodcast d'aquesta setmana.\nopcions de color de xbox one\nnous paquets de mapes per a bo3\nFuncions del mode Déu de Windows 10


Text: CapCreus online\nEls grecs es van establir aquí a principis del segle VI abans de Jesucrist, i més tard els romans van iniciar la romanització de la península (s.II a. de C.) també des d'aquest lloc, no només per les raons estratègiques que els brindava el Golf, sinó també per la indubtable bellesa d'aquest enclavament.\nLes excavacions es troben a dos quilòmetres de L'Escala i a una mica més de cinc-cents metres des de St.Martí d’Empúries. Des d'ambdues poblacions pot accedir-se al recinte a través d'un passeig per als vianants inaugurat com a tal l'any 92 amb motiu de l'arribada de la flama olímpica.\nEstàtua de l'Asklepios Columna romana a les rests del fòrum de la ciutat romana\nVal la pena fer esment que tan sol des d'aquest passeig, que voreja les platges de St.Martí, pot observar-se un moll hel·lenístic en excel·lent estat de conservació (s. I a. de C.).\nEl nom actual d'Empúries prové del terme grec "Emporion" que significa centre de compres o centre comercial i descriu correctament el propòsit del lloc doncs la ciutat estava a l'origen situada en el delta antic del Fluvià, en l'encreuament de diverses rutes comercials i posseïa un port natural que oferia una bona protecció per a les naus comercials.\nEl primer assentament grec aquesta datat en el segle VI a. de C. El seu emplaçament se situava en l'actual població de St.Martí d’Empúries, (Palaià Pólis) que en aquella època es trobava totalment envoltada d'aigua i que més tard s'integraria al litoral gràcies a les aportacions de sediments del Fluvià.\nAl segle V abans de Crist els grecs van canviar Emporion de posició, de Sant Martí d'Empúries a l'actual localització de les excavacions. Emporion es va convertir ràpidament en un dels ports comercials més importants del mediterrani.\nMosaics romans en una de les cases\nDurant la segona guerra púnica, (s. III a. de C.), Emporion es va convertir en una possessió romana a la qual van anomenar Emporiae. Aquest va ser el començament de la romanització de la Península ibèrica.\nJulius Caesar va estimar probablement que Emporiae era un lloc especial i va construir un barri romà nou darrere de la ciutat originalment grega, que va anar deu vegades més gran per als veterans de les seves campanyes bèl·liques. Mentre que els grecs van adaptar les seves construccions al terreny els romans van dissenyar un pla urbanístic similar a un tauler d'escacs i van fer que el terreny s'acomodés a les seves necessitats. Amb la finalitat d'entretenir als residents es va construir un Amfiteatre i un gimnàs així com comerços i tavernes agrupades al voltant del fòrum.\nLes cases conserven nombrosos mosaics pintures i ornamentación, pot veure's amb bastant claredat la distribució de les mateixes així com: el clavegueram, una fàbrica de salaons, un Fòrum, un Amfiteatre i una Basílica entre moltes altres construccions.\nUna porta a la antiga muralla romana\nNecessari és esmentar l'estàtua de Asklepiós el déu de la medicina, en excel·lent estat de conservació, la imatge de la qual representa sovint a les ruïnes, situada en el temple del mateix nom.\nEn el s.III d. de C. Empúries va perdre la seva importància i la ciutat es va abandonar. Quan, durant el segle XVII l'Escala va ser augmentant d'importància, moltes pedres gregues i romanes d'Emporion o Emporiae van servir com material de construcció. Les excavacions d'Empúries van començar a l'any 1908 i continuen avui. Només el 25 % de la superfície s'ha excavat.


Entre boscos i muntanyes, fusió amb la natura: TRAVESSA CAVALLS DEL VENT\nDesprés de tornar del pirineu aragonés i aprofitant el bon estat físic que comporta pujar muntanyes de més de tres-mil metres, vaig plantejar-me fer la Cavalls del Vent al Parc natural del Cadí-Moixeró en solitàri.\nEl nom de Cavalls del Vent, ve donat per uns rituals de celebració que realitzaben els Tibetans als cims de les muntanyes, la idea era invocar els esperits d'aquestes, fent ofrenes per fortificar l'aire vital que consideren el suport de l'ànima. D'aquesta manera tindrien més fortuna i prosperitat. Una de les ofrenes, eren banderes de colors anomenades Cavalls del Vent. Aquestes les trobarem en molts dels refugis de la travessa.\nLa travessa circula enmig del Parc Natural del Cadí-Moixeró ocupa una extensió de 41.342 hectàrees repartides entre les províncies de Barcelona, Lleida i Girona. Concretament a les comarques del Berguedà, Alt Urgell i Cerdanya. L'alçada del terreny oscil.la entre els 800m i els 2648m (Cim Volturó o Puig Canal Baridana).\nEs tracta d'una serra composta pel Moixeró i el Cadí d'uns 30 km de longitud i per diversos petits massissos, com la Tosa, Puigllançada, Pedraforca, serres baixes com les de Gisclareny o Gavarret i valls com la de Josa o Bastareny.\nUn dels millors panorames que podem trobar al Parc són les parets de roca dels vessants nord de la serra del Cadí, amb impressionants cingleres que formen murs verticals composats per més de 500m de caiguda. També els pollegons del Pedraforca amb la seva forma d'enforcadura.\nLa meteo del Parc és ben diferent en funció dels mesos de l'any. A l'hivern podem trobar mínimes per sota els -20ºC amb neu de novembre a maig que es perd a les cotes més elevades on hi acostuma a bufar un fort vent. Durant l'estiu una temperatura agradable tot i que el contrast entre el dia i la nit és destacable. La temperatura mitjana anual volta els 11ºC a les zones de menys alçades i als 0ºC a les zones més elevades.\nLes gairebé deu mil persones que viuen als municipis del Parc es dediquen a l'explotació ramadera i forestal, els conreus són utilitzats per alimentar el bestiar i cada vegada més s'estan promocionant més les activitats relacionades amb el turisme.\nAnem a parlar una mica d'aquesta travessa. El recorregut volta els 90 km's i és en forma circular. El desnivell acumulat positiu és de 5200m.\nLa organització ha planificat la ruta amb vuit etapes corresponents als vuit refugis que hi trobem però també hi trobem les modalitats de 36h i 24h. El punt de sortida i el sentit de la ruta és lliure i cadascú pot arreglar-s'ho com cregui convenient.\nEls refugis són els següents: Serrat de les Esposes, Cortals de l'Ingla, Prat d'Aguiló, Lluís Estasen, Gresolet, Sant Jordi, Rebost i Niu d'Áligues.\nAl meu entendre, la ruta està molt ben senyalitzada amb cercles de pintura taronges. A les parts elevades de la Serra de Cadí, on no hi trobem ni roques ni arbres, la ruta està marcada amb petites estaques de fusta amb acabament també de color taronja. Per ajudar, els canvis bruscos de direcció també estan senyalitzats en forma de fletxa pintada taronja. Molts trams de la travessa coincideixen amb senders tant de gran com de petit recorregut.\nPer a mi és la travessa de casa, ja que pràcticament coneixia tot el recorregut i tard o d'hora l'havia de fer continuada. Partint del mapa del recorregut, vaig planificar la ruta amb tres etapes que es completen en dos dies i mig circulant en sentit anti-horari. Aqui en teniu el reportatge per etapes.\nMapa de la travessa (extret de la pàg. dels organitzadors de la travessa web: www.cavallsdelvent.com\n1ª Etapa: Refugi Serrat de les Esposes - Refugi Gresolet\nDistància: 31,6 km\nTemps empleat: 8h30m\nDesnivell + : 1587m\nDesnivell - : 1798m\nInicio el recorregut al Refugi del Serrat de les Esposes (1505m) al Pla de les Esposes, a la carretera que puja del petit poble ceretà de Riu de Cerdanya cap a Coll de Pendís\nLa distància fins el refugi dels Cortals de l'Ingla és curta i transita per un camí ben fresat enmig de pi roig i avetoses\nEn aquest punt ja veiem el refugi dels Cortals de l'Ingla a l'esquerra. Al fons la Serra de la Muga per la qual transitaré en poca estona\nRefugi dels Cortals de l'Ingla (1610m)\nA partir d'aqui el sender puja cap a Coll de Pendís enmig d'uns boscos amb impressionants avets\nColl de Pendís (1786m)\nDes de Coll de Pendís, el camí puja en suau ascens fins guanyar el Serrat de la Muga. La cara nord del Pedraforca (2506m) treu el cap a l'esquerra i el Comabona (2547m) a la dreta\nSerra de la Muga per on passa el recorregut fins gairebé els peus del Comabona on em despenjaré cap a la dreta en direcció nord per canviar de vessant\nJa he canviat de vessant, ara flanquejo enmig de tartera fina per sender ben fresat en direcció el refugi de Prat d'Aguiló\nEstic circulant pel vessant nord de la Serra de Cadí. Ja puc veure la cara nord del Comabona (2547m) i del Pic d'Aguiló (2494m)\nEspectacular les cingleres de la cara nord del Cadí\nL'escarpada cara nord del Pic d'Aguiló (2494m)\nHe arribat al tercer refugi del dia: Prat d'Aguiló (2037m). Ara tocarà guanyar 400m de desnivell en curta pujada continua fins arribar dalt del Cadí mitjançant el Pas dels Gosolans\nÚltims metres abans d'arribar al Pas dels Gosolans (2430m)\nAra puc gaudir de les valls interiors del Cadí. Vaig travessant-les per catifes de curta herba verda fins arribar a la Serra Pedregosa\nEn poca estona ja diviso la Serra Pedregosa que hauré de travessar pel seu vessant interior\nEstic en plena Serra Pedregosa, al fons la Serra dels Cortils i a l'esquerra el Pic del Cabirol (2443m)\nAra canvio de vessant per baixar directe fins el Collell (1845m) on enllaçaré amb la pista que es veu a la imatge, ben bé fins als peus del Pedraforca on hi trobem el refugi Lluís Estasen\nEl Collel (1845m), a partir d'ara segueixo caminant per pista\nLa vall que porta a Gresolet\nVistes de la Serra Pedregosa des de la seva vessant sud\nLa pista que segueixo passa ben bé pels peus del Pedraforca. Això és el que em trobo quan aixeco el cap\nArribo al refugi Lluís Estasen (1647m)\nEm queden poc més de 3 km's per completar l'etapa fins el refugi de Gresolet, que consistirà en un descens vertiginós d'uns gairebé 400m de desnivell per bosc de faig. Cal anar amb compte si ens trobem que ha plogut ja que el sender baixa fort i és fàcil relliscar\nArribem a la rasa on em refresco amb aigua fresca i neta. Uns pocs metres de pujada i arribo al refugi de Gresolet\nArribo al refugi de Gresolet (1290m) sobre les 17h. Etapa completada\n2ª Etapa: Refugi de Gresolet - Refugi de Rebost\nDesnivell + : 1948m\nDesnivell - : 1531m\nSurto del refugi de Gresolet i em trobo aquest pal indicador tant curiós. Encara queden molts km's per arribar al cel!\nEl sender d'inici puja fins el Coll de la Bauma (1577m) i flanquejant en pla i baixada suau fins Cal Cerdanyola on començen uns 700m de desnivells amb pujada fins el refugi de Sant Jordi pel bonic camí dels Empedrats. Mentre baixo em giro per contemplar la Serra Pedregosa que vaig creuar el dia anterior\nJa estic en ple ascens pels Empedrats. El camí puja i travessa varies vegades aquest espectacular torrent amb bonics salts d'aigua. Em desvío uns metres per anar a mirar com baixa el salt del "bullidor de la llet", però està sec, no obstant baixa aigua pel torrent provinent d'altres llocs\nSegueixo pujant i paro un moment a fer-me una foto amb aquest salt d'aigua tant bonic\nA mesura que vaig pujant el torrent es fa més petit. Ara circulo enmig de bosc caducifoli. La pujada es fa llarga i pesada, l'he enganxat a ple migdia, però per sort el sol no sobrepassa el bosc\nArribo al refugi de Sant Jordi (1570m) on em disposo a dinar un entrepà de pa amb tomàquet i tonyina\nA partir d'aqui la ruta flanqueja amb suau baixada i torna guanyar alçada fins el Coll d'Escriu (1509m). Posteriorment baixem fortament per pista enmig de bonica fageda fins arribar al poble de Gréixer (1345m) on iniciarem l'ascens final enmig de prats fins el refugi de Rebost (1640m).\nDurant l'ascens al refugi de Rebost trobo grans prats a la zona de Millarés\nA mesura que vaig guanyant alçada puc visualitzar tota la Serra de Moixeró, que hauré de creuar l'endemà. Poso les dues imatges fent la Serra de Moixeró al complet. A la segona imatge, el Penyes Altes (2279m) que també visitaré demà\nApunt d'arribar al Refugi de Rebost. Ja veig la pujadeta que m'espera per l'endemà. Els núvols toquen la Tosa d'Alp (2537m) on hi ha situat el refugi de Niu d'Aligues (2520m)\nPer fi arribo al refugi de Rebost (1640m), ha estat un dia molt trenca-cames i d'eterna pujada. Toca un merescut descans abans d'afrontar la darrera etapa\n3ª Etapa: Refugi de Rebost - Refugi Serrat de les Esposes\nTemps empleat: 5h22m\nDesnivell + : 1240m\nDesnivell - : 1446m\nPer a mi, sens dubte la millor etapa. Primer pujem fins la Tosa d'Alp fins als 2537m, després caranejem per tota la Serra de Moixeró per les parts altes, pujem fins el seu punt més alt, Penyes Altes (2279m) i baixem fins a l'extraordinàri i vistós Pla de Moixeró. Etapa on gairebé sempre ens situem per damunt de 2000m i podem gaudir de grans paisatges tant del Berguedà com de la Cerdanya.\nFa una mica que he sortit del refugi de Rebost en continua pujada. Estic apunt d'enllaçar amb la carena que em portarà a la Tossa d'Alp que ja es divisa al fons\nEls animals del bosc m'han vingut a visitar i ens hem donat el "bon dia"\nEstic en plena carena on el pendent es suavitza, avanço ràpidament al punt més elevat del dia\nNo podien faltar-hi els meus estimats isards, que freqüenten habitualment aquestes contrades\nCim de la Tossa d'Alp (2537m)\nVista de tot el recorregut que faré properament: Serra de Moixeró, amb el Penyes Altes (2279m) al centre. Un recorregut ben magnífic\nZoom cap aquesta zona on es pot intuir el sender\nRefugi de Niu d'Aligues (2520m)\nEl sender va pujant i baixant suaument amb molts trams planers. Tot per sender estret i molt ben fresat. Sempre caminant de cara al Penyes Altes\nPujo una mica per arribar al cim del Penyes Altes (2279m)\nLa Tossa d'Alp vista des de Penyes Altes amb tot el recorregut desfet\nDes d'aqui es veu l'entrada de vehicles al túnel del Cadí, al costat del poble de Gréixer per on circulava el dia anterior\nVistes cap al sud del Berguedà amb una bona calitja\nVistes cap a l'oest, on em dirigiré properament: Plans de Moixeró\nJa estic creuant els Plans de Moixeró, l'herba ben arraserada pel bestiar i d'un color molt viu donant-li vida, i és que les plujes han acompanyat la zona! Mirada enrere cap al Penyes Altes.\nAquestes en són les culpables. Sembla que s'agrupen, s'esperen tempestes per la tarda\nVeiem la Cabana de Moixeró i el sender que ens portarà a l'inici del descens directe cap al refugi del Serrat de les Esposes pel vessant nord de la serra\nAbans però he de creuar el Coll de Moixeró (1972m), caminant amb el Comabona de cara\nUn munt de papallones agrupades al voltant d'un bassalt fangós\nEstic finalitzant la travessa. Abans d'arribar al refugi em trobo aquest cep esculpit en fusta, però tot i que volia anar a donar un tomb aviam què veia, només em quedaven forçes per beure'm una cervesa ben freda\nRefugi Serrat de les Esposes (1505m), finalització de la travessa i completada en un total de 23h 26m caminant repartit en dos dies i mig\nPublicat per Carles Gutiérrez Burniol a 9:51\nGuau! quina ruta més complerta! 90km! impressionant Carles...la meva més sincera enhorabona.\nQuin salt d´aigua més maco i les papallones precioses.\n17 de setembre de 2013 a les 23:09\nSi Amalia, és un lloc sensacional que forma part de la meva terra, m'hi sento com a casa i era evident que tenia que fer la travessa sencera i continuada. Ús recomano molt la zona, el Cadí Moixeró és espectacular !!!!\n20 de setembre de 2013 a les 0:02\nClara Bosch ha dit...\nVolem anar fer la ruta a finals d'agost principis de setembre. La volem fer amb 4 dies i en principi volia endur-me la gossa però m'han dit que farà massa calor, que és molt rocós i que es faria mal als coixinets per la calor...què en penses? moltes gràcies!!!\n31 de juliol de 2017 a les 18:06\nHola Clara! No puc orientar-te massa pq no hi entenc de gossos, suposo q dependrà tb de la raça i les seves qualitats.\nEl terreny és pedregós o amb sender fresat i còmode tb trams de pista forestal. Gestionar bé l'aigua és de lo més important ja q hi ha trams llargs en alçada on no se'n troba. Actualment els torrents baixen gairebé secs, tot i q esperem q d'aqui a finals d'agost s'hagi regat...\nLa ruta val molt la pena, disfruteu-la!\n3 d’agost de 2017 a les 23:25


ELECCIONS CATALANES 27S: Símptomes de decadència | Opinió | EL PAÍS Catalunya\n15 GEN 2015 - 00:18\tCET\nNo citaré noms en negatiu, perquè ningú s'ofengui, però reflexionar sobre la decadència d'alguns dels arquitectes contemporanis és un repte per visibilitzar per quines raons es produeix. Encara que siguin processos comuns a diverses èpoques i arts, és possible que certa tendència actual a la marca, a la mercantilització i al malbaratament potenciï aquesta pèrdua de qualitat en arquitectes que l'havien aconseguit en algun moment, però que, posteriorment, es repeteixen i es parodien.\nEl primer factor és l'excessiva dependència del mercat, amb les conseqüències que comporta entrar en una lògica de marca que es pretén que sigui estable i que, per tant, ha d'oferir una arquitectura tan previsible com els productes de les empreses comercials. Això sintonitza amb el fenomen actual que alguns estudis internacionals s'han convertit en empreses amb capital forà, que tenen contractats els arquitectes, que donen el nom a la firma, però que no gestionen la seva pròpia empresa.\nEn relació amb això, podem establir que la decadència es produeix per la repetició dels èxits arquitectònics, reproduint formes i llenguatges, cosa que es dóna en grans firmes que tenen seus i projectes en diverses ciutats. És llavors quan s'ensinistra cada un dels diversos equips perquè dugui a terme els projectes seguint estrictament un vocabulari ja definit en obres prèvies.\nUna tercera característica, relacionada amb les primeres i que històricament ha definit la pèrdua de creativitat, és la incapacitat d'evolucionar. Mentre que artistes com Pablo Picasso, Virginia Woolf, Julio Cortázar, Frank Lloyd Wright, Le Corbusier, Lina Bo Bardi o Rem Koolhaas es van renovar i s'han reinventat contínuament per desafiar la seva gran facilitat per a la creació, d'altres repeteixen un llenguatge establert ja al principi; són personalitats hermètiques a les possibilitats d'un aprenentatge que hauria de ser continu.\nNo es poden repetir formes arbitràries com grans cubs, gratacels singulars o cobertes sinuoses, menyspreant l’entorn urbà\nUn altre factor d'error i obsolescència són els excessos en el canvi d'escala. Hi ha arquitectes capacitats per a l'escala del disseny, l'interiorisme o edificis d'una certa grandària, però que difícilment pot portar-se a una escala major i més complexa. Un gran conjunt no es pot resoldre com un edifici engegantit o com una suma d'objectes, negant les aportacions a l'espai públic; o un projecte de gran complexitat urbana no es pot afrontar amb la lògica del disseny d'una plaça.\nEn relació amb això, un altre element de decadència, especialment en aquells estudis amb seus en diversos llocs del món, és la tendència a projectar el mateix en qualsevol lloc. Projectar igual a Itàlia que a l'Argentina, els Estats Units o el Japó ha demostrat els límits dels que en el seu moment van ser grans mestres i referències imprescindibles.\nNo es poden repetir les mateixes formes, siguin extraordinàries o estiguin relacionades amb la tradició tipològica d'un lloc, en qualsevol context i per a qualsevol programa; ni es poden repetir formes arbitràries com grans cubs, gratacels singulars o cobertes sinuoses, menyspreant l'entorn urbà. Això té a veure amb l'esgotament neoliberal dels repertoris formalistes i arbitraris, amb la incapacitat o el desinterès per entendre i inspirar-se en cada realitat, en els paisatges, les cultures i els costums de les persones.\nEn la segona meitat del segle XX es va donar una altra raó en la dificultat d'alguns arquitectes, l'obra dels quals era molt dependent de certes tecnologies i sistemes constructius específics d'un moment industrial, per adaptar-se als canvis.\nAquesta decadència de l'arquitectura convertida en la marca repetitiva de certes firmes té relació amb l'absència de valors ètics quan s'accepten encàrrecs inadequats, sense fer-se responsables de les conseqüències ni tenir en compte la insostenibilitat de certs projectes i tipologies. Podem constatar-ho en obres monumentals als Emirats Àrabs, la Xina i altres països emergents, fetes per arquitectes coneguts sense el menor escrúpol en relació amb el context i al que s'elimina; al sistema polític, les condicions de feina i els drets humans, o al malbaratament de recursos.\nTenir en compte aquests factors de decadència podria ser positiu per potenciar-ne els antídots i enriquir aquelles maneres de fer que superen aquestes limitacions i que estan relacionats amb el fet de tenir valors ètics, projectar atenent a la qualitat i al temps necessari, des de la cultura del lloc, fent arquitectura sostenible socialment, i aprenent de cada encàrrec i context social per poder experimentar i no repetir-se. Aquests criteris per evitar abusos i repeticions haurien de ser un referent dins de l'ensenyament de l'arquitectura, en els principis dels jurats per atorgar premis i en les normatives i els criteris que cal seguir en els encàrrecs públics.


Les comarques de Tarragona perden presència bancària en la darrera dècada\nLes comarques de TGN perden presència bancària en la darrera dècada\nEl Circ Més enllà de TGN dimarts, 19 de desembre de 2017\nMenys entitats bancàries, menys oficines i menys treballadors. I oficines més grans i preparades per atendre a més persones i més concentrades en zones urbanes. Aquest és la radiografia del darrer Observatori Empresarial presentat per la Confederació Empresarial de la Província de Tarragona, que posa de manifest que el mercat bancari de la demarcació de Tarragona es mostra cada vegada més concentrat i amb menys actors implicats.\nUna imatge d'una oficina de la desapareguda Caixa Tarragona, l'any 2013. Foto: circdetarragona.com\nEn concret, les dades de l’Observatori recullen que el nombre d’entitats financeres presents a la província de Tarragona era de 28 l’any 2006 i, actualment, l’any 2017, se’n registren només 7. La mateixa dinàmica segueixen el nombre de les oficines d’entitats de crèdit, que han descendit de 781 l’any 2006, a 447 el 2017.\nPel que fa al nombre de treballadors per compte d’altri del sector financer a les comarques de Tarragona, el descens se situa de 4.154 (2006) a 2.822 (2017). Per contra, el nombre de treballadors del sector per compte propi ha crescut, de 607 el 2006 a 822 el 2017.\nEl Gabinet d’Estudis de CEPTA preveu que la dinàmica d’ajust del nombre d’entitats i oficines bancàries del conjunt de la província durant els darrers anys és previsible que continuï, tot i que amb menys intensitat, ja que els principals processos de consolidació bancària ja s’han dut a terme. Així, el Gabinet d’Estudis recorda que encara queden pendents “serrells importants”, com l’absorció de CX per part del BBVA, o l’adquisició de Banco Popular per part de Banco Santander.\nPer aquesta raó, segons les dades de l’Observatori, no és descartable que en els propers dos o tres anys, el nombre d’oficines s’ajusti en un 10 o15% addicional, i que el nombre de treballadors també evolucioni a la baixa, tot i que amb una intensitat menor.\nTot i que a curt termini, no cal esperar que aquesta decisió afecti la seva presència a la demarcació, en termes de xarxa comercial, si pot verificar-se un canvi en l’aproximació al problema d’un possible excés de capacitat, tot passant a ser tractat des d’una perspectiva més objectiva i, fins i tot, allunyada de qualsevol connotació territorial.\nAquest fet és especialment important pel nombre d’oficines que mantenen en molts àmbits on altres entitats financeres ja han decidit prendre decisions de tancament. Si aquesta dinàmica es manté, el fenomen de pèrdua de presència d’oficines bancàries i, fins i tot, de caixers automàtics, a les zones rurals o als àmbits perifèrics dels nuclis de població més importants, es veurà significativament agreujat en el futur.\nEvidentment, el manteniment del procés d’implantació de noves tecnologies serà un factor que contribuirà a disminuir l’efecte del tancament de punts de venda convencionals. Per tant, és consolida el canvi de model iniciat amb motiu del procés de consolidació d’entitats financeres, que està afectant amb tota intensitat al teixit financer tarragoní, de la mateixa manera que també s’està manifestant a l’àmbit general.\nEl BBVA, nou patrocinador de Santa Tecla\nTGN estalvia 100.000 euros anuals reaprofitant bancs i senyals de tràfic


Corbins entrega els diplomes de Català del curs “lletres per a tothom” - TOTLLEIDA\nCorbins entrega els diplomes de Català del curs “lletres per a tothom”\nCurs adreçat a les persones nouvingudes\nForma part del Servei de primera acollida del Consell Comarcal del Segrià i està adreçat a les persones nouvingudes\nL’Ajuntament de Corbins ha fet entrega aquest dimecres al vespre dels diplomes del curs d’alfabetització de Català “Lletres per a tothom” als 15 alumnes que hi han participat.\nEl programa, que va arrencar al setembre finalitzant al desembre i es va impartir a la Biblioteca municipal, s’ha basat en coneixements bàsics de la llengua catalana i està adreçat a persones nouvingudes.\nEl mòdul A3 de llengua catalana forma part del conjunt d’accions i recursos del Servei de primera acollida del Consell Comarcal del Segrià. L’objectiu d’aquest servei és respondre a les necessitats inicials de formació i informació de les persones nouvingudes, com són l’acompanyament, la formació i la certificació d’uns coneixements mínims per facilitar el viure i treballar a Catalunya; tot plegat en el marc de la Llei 10/2010, del 7 de maig, d’acollida de les persones immigrades i les retornades a Catalunya.\nL’alcalde de Corbins, Jordi Verdú, el vicepresident del consell Comarcal del Segrià, Toni Bosch i el professor del curs, Marc Casals han fet entrega dels diplomes. Verdú ha assenyalat que les eines que posa a disposició el consistori i el Consell Comarcal “no servirien de res sense l’empenta, disposició i voluntat d’integració dels participants, que des de la seva arribada han mostrat estima cap a la nostra terra, costums i llengua, fent-se-la seva”.\nEn aquest sentit, Verdú destaca “l’orgull com a alcalde de veure que persones nouvingudes, que han fet front a moltes dificultats, puguin donar un pas més per veure amb dignitat i fer-se estimar pel veïnat de la Vila”. A més, ha anunciat que des de l’Ajuntament continuaran apostant amb aquesta integració de persones nouvingudes al poble i la propera tardor/hivern es durà a terme una nova edició.\nSobre el Servei de primera acollida\nEl servei de primera acollida consta d’un itinerari formatiu amb tres mòduls: Coneixement de les llengües oficials a Catalunya, coneixement de la societat i cultura catalana i coneixements bàsics del món laboral.\nRespecte a la primera part de coneixement dels idiomes oficials, durant els darrers cinc anys, s’han posat en marxa a la comarca edicions del «Lletres per a Tothom» per cobrir el mòdul d’alfabetització en català. Aquest model metodològic té una durada de 90 hores lectives.\nReunions de treball del subdelegat del Govern a Lleida, José Crespín, amb els alcaldes d’Alfés, Hilari Guiu, i de Montoliu de Lleida, Josep Guillamet.


REF: I9964-5 file_copy Copiar l'enllaç\nShBarcelona té el plaer de presentar aquest bonic pis de lloguer temporal situat a Ciutat Vella.\nÉs ideal per compartir pis entre estudiants que vinguin a viure a Barcelona temporalment i busquin viure en un emplaçament privilegiat.\nAquest bonic pis se situa en el carrer Joaquín Costa, al barri del Raval. Just a la banda de l'edifici trobem en MACBA, amb una plaça d'ambient alternatiu on es practica l'skate.\nEn aquest barri hi ha un ambient multicultural que atorga als seus petits carrerons un estil molt personal i viu.\nDes d'aquesta ubicació pot arribar caminant a llocs de gran interès com les Rambles, Plaça Catalunya o El Mercat de la Boqueria. Està molt ben comunicat amb la resta de la ciutat gràcies a la parada de metro de Sant Antoni (L2).\nAquest fantàstic apartament es divideix en tres dormitoris, dos d'ells individuals i un tercer doble, totalment moblats i amb molt d'espai d'emmagatzematge.\nTambé disposa d'una cuina office, amb obertura a l'menjador, equipada amb tota mena d'estris.\nEl saló-menjador disposa d'una taula amb espai per a 4 comensals, un gran sofà chaise longue davant d'un televisor de pantalla plana on podrà fer una marató de les seves pel·lícules favorites, i sortida a l'exterior. El bany complet disposa de dutxa i també compta amb un lavabo.\nEl pis té dues sortides a l'exterior amb 2 balcons molt acollidors. Un dóna al carrer i és més lluminós, l'altre, més gran, comunica amb un illot de cases.


Segon bisó decapitat a la reserva valenciana de Valdeserrillas\nEl Seprona troba, juntament amb el segon cos, els dos exemplars vius que havien desaparegut la setmana passada\n22/09/2016 - 17:33h\nUn dels bisons de la reserva de Valdeserrillas apareix decapitat\nEl Servei de Protecció a la Natura de la Guàrdia Civil (Seprona) ha trobat aquest dijous decapitat un dels bisons desapareguts la setmana passada a la reserva de Valdeserrillas, a València. Divendres passat ja se’n va trobar un primer espècimen, el mascle alfa de la bandada que habita la reserva natural de Benaixeve, també decapitat i amb signes d’enverinament, que responia al nom de Sauron.\nProp d’aquest segon bisó s’han trobat als altres dos que estaven desapareguts des de la setmana passada en una reserva de gairebé 400 hectàrees. La resta de la bandada també podria haver estat enverinada, ja que mostrava símptomes d’intoxicació gàstrica i el Seprona ha trobat fa poc boles de verí prop de l’aigua. Segons la investigació, el primer exemplar de 800 quilos va ser decapitat amb una destral i es preveu que el segon haja estat executat de la mateixa manera.\nEls agents a càrrec de la investigació inspeccionen des de dilluns les finques limítrofes, i parlen amb agricultors i propietaris dels terrenys pròxims a la reserva. Les línies d’investigació apunten que l’exemplar va ser executat com a trofeu de caça, tant pel cap com pel banyam o per una venjança cap a la reserva de Valdeserrillas, encara que no es descarta cap possibilitat.\nLa bandada de la reserva de Valdeserrillas es componia de nou exemplars de bisó europeu, que participaven en un projecte de conservació, dos dels quals s’han trobat morts.


Noticies - L’Ajuntament reforça les accions socials per cobrir les necessitats alimentàries i de lleure dels infants aquest estiu\nL’Ajuntament reforça les accions socials per cobrir les necessitats alimentàries i de lleure dels infants aquest estiu\nL’ampliació d’horari dels casals d’estiu als centre oberts de la ciutat, l’increment de la dotació de les targetes nominals per a l’adquisició d’aliments, el suport al servei d’atenció que ofereix l’AVV Escodines i el projecte d’Invulnerables Manresa són les propostes extraordinàries adreçades als infants i adolescents en situació de risc durant els mesos d’estiu.\nL’Ajuntament de Manresa, a través de Serveis Socials, i amb el suport de Creu Roja Manresa, l’AVV Escodines i el projecte Invulnerables Manresa, portarà a terme aquest estiu quatre accions extraordinàries que tenen l’objectiu d’omplir el buit d’atenció que comporta els mesos d’estiu, en els quals els infants i adolescents atesos per aquests serveis deixaran d’anar a escola i es quedaran sense beca de menjador i recursos de lleure.\nEls detalls del paquet d’accions en marxa que poden beneficiar a prop d’un miler d’infants de la ciutat durant aquest estiu han estat presentats aquest migdia per la regidora d’Acció Social i Cooperació de l’Ajuntament de Manresa, Àngels Santolària; el president de Creu Roja Manresa, Miquel Riera; i la coordinadora del programa Invulnerables Manresa, Pilar Izquierdo. Hi ha assistit també la tècnica de Serveis Socials de l’Ajuntament de Manresa, Josefina Ramirez.\nSantòlària ha fet una valoració molt positiva de les accions previstes que suposen una ampliació i un reforç de les iniciatives que es van fer l’any passat amb la voluntat de “de cobrir el buit d’atenció que es produeix a l’estiu als infants de les famílies més vulnerables”.\nLa regidora ha explicat que una de les accions es centra en l’ampliació del casal d’estiu als centres oberts de la ciutat durant els mesos de juliol i agost, augmentant l’horari d’atenció a 6 hores, de 8,30 a 14,30 h. L’objectiu és continuar oferint a les famílies el suport socioeducatiu que es dóna durant la resta de l’any, i proporcionar dos àpats diaris als 60 infants que s’atenen en aquests moments en els centres oberts. Els centres oberts són el de La Font (Grup La Font dels Capellans, 11, escala 1), el Sergi Aguilera (Bernat Oller, 14-16) i La Xalesta (Grup La Balconada, C. Comerç, 14).\nGarantir una alimentació adequada i l’accés a activitats d’oci i educatives\nPer altra banda, l’estada als casals garanteix una alimentació equilibrada i saludable per a tots els joves, es proporciona l’esmorzar i el dinar.\nDurant les sis hores diàries de casal es realitzen diferents activitats esportives, de lleure (piscina i jocs grupals), educatives (tasques de suport escolar i tasques d’higiene personal).\nL’ampliació del Casal d’Estiu als centres oberts, que es por dur a terme gràcies al suport dela Generalitat, suposarà la contractació de més persones i d’un servei de càtering pel dinar del migdia. El cost del projecte és de 46.675€.\nLa segona acció és continuar el projecte que es va engegar l’any passat. Es tracta d’unes targetes nominals amb import limitat per l’adquisició d’aliments en un establiment determinat i estan actives els mesos de juliol, agost i setembre.\nEls Serveis Socials municipals determinen les persones beneficiàries de les targetes i la Creu Roja Manresa entrega les targetes als usuaris i fa el control del programa. Aquest suport s’oferirà als infants que han tingut beca de menjador i han estat complementats per l’Ajuntament de Manresa, uns 652 infants aproximadament.\nAquest any s’han destinat 50.000 € a les targetes, s’ha augmentat l’import per infant.\nMiquel Riera ha explicat que en aquesta edició l’Ajuntament de Manresa ha fet un treball previ per informar a les famílies perquè coneguin aquest ajut de 40 euros mensuals (juliol-agost) per infant– 26 euros el setembre-, “ajuts que l’any passat van funcionar molt bé i que les famílies han de justificar amb els comprovants de compra”. Creu Roja, a més, complementa el lliurament de la targeta amb recomanacions alimentàries a les famílies beneficiàries.\nLa tercera acció és donar suport econòmic a l’AAVV de l’ Escodines que per tercer any consecutiu portaran a terme un servei diari a infants durant l’estiu, de dilluns a divendres de 17.30 a 20.30 hores. El centre oferirà durant el mes d’agost i fins el 8 de setembre un servei d’activitats gratuït per quaranta infants de3 a16 anys de famílies ateses pels Serveis Socials.\nDurant les tres hores que dura el casal es duen a terme activitats de lleure, organitzats amb tres grups d’edats diferents, i se’ls dóna un berenar complet. El cost d’aquesta acció voreja els 6.000 €.\nUn altre de les accions que tindran lloc aquest mes de juliol, és el Casal d’estiu que impulsa el programa Invulnerables Manresa. La seva coordinadora Pilar Izquierdo ha assegurat que aquesta iniciativa arribarà aquest estiu a 130 infants, i tindrà lloc al Congost, de 9 a 5 de la tarda amb el suport de la Fundació Bàsquet Manresa . Aquesta oferta d'ocu inclou excursions i sortides un cop a la setmana a les Piscines Municipals.


MiT intervé en les II Jornades de Prevenció de la Delinqüència i Seguretat Pública de Xàbia – consultoriamit.com\nMiT intervé en les II Jornades de Prevenció de la Delinqüència i Seguretat Pública de Xàbia\nBlanca Moreno, directora de la consultoria, realitza una ponència sobre violència de gènere en la joventut.\nDurant els dies 25, 26 i 27 de febrer, la població de Xàbia ha acollit la celebració de les II Jornades de Prevenció de la Delinqüència i Seguretat Pública, un fòrum d’anàlisi i debat per a professionals en l’àmbit de la seguretat i la justícia organitzat per la Policia Local del municipi alacantí.\nLes jornades s’han estructurat en diferents temàtiques i en elles han participat, a més de cossos de seguretat, professionals de la magistratura, de l’àmbit social i agents d’igualtat de diferents parts de l’Estat i d’Anglaterra. La directora de MIT, Blanca Moreno, ha intervingut en la tercera jornada, centrada en el treball dels poders públics en l’abordatge de la violència de gènere. La moderada de la ponència va estar María del Carmen Izquierdo Rodríguez, psicòloga del Gabinet Psicopedagògic de l’Ajuntament de Xàbia. Concretament, Blanca Moreno ha analitzat l’origen d’aquesta xacra social i diferents estratègies de prevenció i actuació per erradicar-la entre les generacions més joves. L’intendent en cap de la Policía Local de Xàbia va lliurar una placa commemorativa a la directora de MiT en agraïment per la seva participació a les jornades.\nAltres de les temàtiques analitzades en aquestes jornades han estat els nous reptes als quals s’enfronten els policies locals, tals com el control de masses en espectacles i esdeveniments públics o la resposta davant delictes de desobediència. Així mateix, diferents professionals van analitzar l’ús de les noves tecnologies de la informació en la comissió de delictes, prestant especial atenció a l’ús de xarxes socials, els delictes tecnològics o la penalització dels delictes cibernètics després de la reforma del Codi Penal.\nPàgina web de l’Ajuntament de Xàbia\nBlanco Moreno, directora de MIT, ha participat en un debat televisiu sobre Paritat empresarial


el bloc de francesc matas salla: Aprendre del 15 M\n#acampadasol #acampadabcn #spansihrevolutio #globalcamp #spansihrevolutio #globalcamp.\nÉs ridícul i fora de lloc pretendre donar lliçons o dir-li's el què han de fer al moviment 15 M de les massives assemblees a les places. Fins i tot ara amb les assemblees descentralitzades als barris i pobles és un nou fenomen en el què l'esquerra s'hi ha d'atansar i emmirallar.\nQuan l'esquerra transformadora havia pogut ni tant sols somiar una mobilització massiva, assembleària, amb un grau notable d'organització del jovent, com la que estem vivint des de fa set setmanes?\nQui pot ser tant cec com per no veure que el moviment 15 M està canviant els paràmetres en el que es mou i progressa la consciència del jovent d'aquest país, amb la simpatia plena i expressa de la població?\nEns cal aprendre amb humilitat i entusiasme de com es pot mobilitzar a la gent jove. Convé cercar el lloc adient per part de l'esquerra transformadora. Cal acceptar el marc del moviment on centenars de milers de joves ha iniciat un procés de maduració i compromís polític. Sense certa sensació d'anar a pescar ni de pedants crítiques alliçonadores. Hem de formar part íntima de la construcció del moviment dins les activitats i mobilitzacions. Aleshores, sí, siguin benvingudes tota aportació i crítica, per sobretot incorporar al si de l'esquerra política amb representació parlamentària la rebel·lió i les lliçons de les noves fórmules que assaja el jovent.\nÉs absurd intentar una crítica professoral des de fora, és a dir aliena al moviment real tal com es dona. I és il·lustratiu que hi hagi qui se senti al·ludit per la crítica lúcida del moviment 15 M: "Li diuen democràcia i no ho és", "democràcia real, ja!", "no ens representen, no", "fora els privilegis de la classe política" (ai las, la classe en comptes de dir el gremi, el corporativisme, l'estament, els i les representants electes? quin destret, déu meu!).\nÉs palès que hi ha qui tampoc veu que no es volen les representacions que trastoquen i perverteixen la voluntat i la sobirania popular. Quin és el greuge de que s'assimilin o no es distingeixin prou bé els de les dretes dels de les esquerres? Sense anar més lluny, en el Parlament de Catalunya qui està lliure d'haver aprovat retallades per tirar la primera pedra contra el jovent que es revolta contra les retallades? Entre en Mas de CIU (retallador major) i el jovent combatent contra les retallades, com es pot ni per un moment fer causa comú amb declaracions celestials democràtiques de CiU? Hi ha una confusió d'alt grau, i no és pas par part del moviment 15 M, sinó dels diputats i diputades que combreguen i són hostatges dels cants de sirenes del discret encant de la nostra burgesia, i del temor de les conseqüències dels atacs dels financers especulatius des dels Bancs i els Fons d'inversió.\nEn tot cas és des del cor del moviment què es pot contribuir a cohesionar-lo i contribuir a que la consciència política s'enforteixi contra les mesures neoliberals retalladores de l'austeritat de CiU, les del govern espanyol del PSOE, i l'amenaça roent del PP.\nFoto de Laia Rosich del 19 Jn a Barcelona.\nPublicado por francesc matas salla en 8:46:00


Els avis de la Casa Rosa de Caldes celebren el 33è aniversari - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nL'Associació de gent de la tercera edat "Casa Rosa" de Caldes de Malavella va celebrar ahir divendres, 7 d'abril, el 33è aniversari de l'entitat. La jornada va començar amb una missa a l'església parroquial de Sant Esteve i, en acabat, un autobús ha traslladar tots els assistents a un dinar de germanor a Girona, que va seguir una sessió de ball per arrodonir la festa.\nD'altra banda, l'Ajuntament del municipi va homenatjar, també ahir divendres, els dos vilatans que enguany fan els 100 anys o més. Es tracta d'Agustina Gonzalez Sanchez, que el proper mes d'octubre farà els 100 anys, i Pedro Valle Armero, que té 101 anys. L'alcalde Salvador Balliu i la regidora de la gent gran Gemma Alsina els van lliurar un ram de flors.


El Ministeri de Sanitat premia la política d’Igualtat d’Unió de Mútues – Unión de Mutuas\nEl Ministeri de Sanitat premia la política d’Igualtat d’Unió de Mútues\nEl Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat ha lliurat a Unió de Mútues el distintiu “Igualtat a l’Empresa”, amb el qual l’entitat ha estat reconeguda per la seva política d’igualtat de tracte i de promoció d’igualtat d’oportunitats entre les treballadores i els treballadors.\nEl reconeixement, que ha estat lliurat per la ministra de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat, Dolors Montserrat, té una validesa de tres anys i fins avui són un total de 142 les empreses espanyoles que compten amb aquest reconeixement.\nEntre els factors que el Ministeri ha tingut en compte a l’hora d’atorgar aquest distintiu figuren l’establiment de criteris que permeten valorar equitativament les feines desenvolupades per ambdós sexes així com facilitar la conciliació de la vida personal, familiar i professional.\nEn aquest sentit, Unió de Mútues disposa de mesures i actuacions a favor de la presència equilibrada de gèneres en tots els grups professionals, l’accés de la dona a càrrecs directius i de responsabilitat, la conciliació de la vida personal, familiar i laboral i l’ús no sexista del llenguatge.\nLa concessió d’aquest distintiu implica la inclusió d’Unió de Mútues en la Xarxa DIE, l’objectiu principal de la qual és l’intercanvi de bones pràctiques en matèria d’igualtat d’oportunitats entre dones i homes en l’àmbit laboral mitjançant la celebració de jornades presencials i grups de treball.\nEl distintiu Igualtat a l’Empresa se suma al segell Fent Empresa. Iguals en Oportunitats que la Generalitat Valenciana ha atorgat als tres plans d’igualtat que, des del 2009, la mútua ha implantat en l’organització, en reconeixement a la incorporació de mesures innovadores per corregir les desigualtats de gènere.\nTambé, en el seu compromís amb la igualtat, Unió de Mútues està adherida als principis del Pacte Mundial i als Principis d’Apoderament de les Dones del Pacte Mundial i ONU Dones, orientats a la promoció de la igualtat de gènere a les empreses i en tots els sectors de la vida econòmica.


8. On i com va néixer Jesús - Opus Dei\n8. On i com va néixer Jesús\nDels evangelistes, Mateu i Lluc ens diuen que Jesús va néixer a Betlem (veure la pregunta: Jesús, ¿va néixer a Betlem o a Natzaret? ). Mateu no precisa el lloc, però Lluc assenyala que Maria, després de donar a llum el seu fill, “ho va recolzar en un pessebre, perquè no havia lloc per a ells en l'estança” (Lc 2,7).\nPreguntes sobre Jesucrist i l'Església 22/05/2006\nEl “pessebre” indica que al lloc on va néixer Jesús es guardava el bestiar. Lluc assenyala també que el nen al pessebre serà el senyal per als pastors que allí ha nascut el Salvador (Lc 2,12.16). La paraula grega que empra per a “estança” és katályma . Designa l'habitació espaiosa de les cases, que podia servir de saló o quart d'hostes. En el Nou Testament s'utilitza altres dues vegades (Lc 22,11 i Mc 14,14) per a indicar la sala on Jesús va celebrar l'últim sopar amb els seus deixebles. Possiblement, l’evangelista vulgui assenyalar amb les seves paraules que el lloc no permetia preservar la intimitat de l'esdeveniment. Justí ( Diàleg amb Trifó 78) afirma que va néixer en una cova i Orígenes ( Contra Celso 1,51) i els evangelis apòcrifs refereixen el mateix ( Protoevangeli de Jaume 20; Evangeli àrab de la infància 2; Pseudo-Mateu 13).\nLa tradició de l'Església ha transmès des de molt aviat el caràcter sobrenatural del naixement de Jesús. Sant Ignasi d’Antioquia, cap a l'any 100, ho afirma en dir que “al príncep d'aquest món se li va ocultar la virginitat de Maria, i el seu part, així com també la mort del Senyor. Tres misteris portentosos obrats en el silenci de Déu” (Ad Ephesios 19,1). A la fi del segle II, sant Ireneu assenyala que el part va ser sense dolor (Demonstratio Evangelica 54) i Climent d'Alexandria, en dependència ja dels apòcrifs, afirma que el naixement de Jesús va ser virginal (Stromata 7, 16). En un text del segle IV atribuït a sant Gregori Taumaturg es diu clarament: “en néixer (el Crist) va conservar el si i la virginitat immaculats, perquè la inaudita naturalesa d'aquest part fos per a nosaltres el signe d'un gran misteri” (Pitra, “Analecta Sacra”, IV, 391). Els evangelis apòcrifs més antics, malgrat el seu caràcter extravagant, preserven tradicions populars que coincideixen amb els testimoniatges suara assenyalats. Les Odes de Salomó (Oda 19), l'Ascensió d’Isaíes (cap. 14), el Protoevangeli de Jaume (cap. 20-21) i el Pseudo-Mateu (cap. 13) refereixen com el naixement de Jesús va estar revestit d'un caràcter miraculós.\nTots aquests testimoniatges reflecteixen una tradició de fe que ha estat sancionada per l'ensenyament de l'Església i que afirma que Maria va ser verge abans del part, en el part i després del part: “L'aprofundiment de la fe en la maternitat virginal ha dut a l'Església a confessar la virginitat real i perpètua de Maria (cf. DS 427) fins i tot en el part del Fill de Déu fet home (cf. DS 291; 294; 442; 503; 571; 1880). En efecte, el naixement del Crist ‘lluny de disminuir va consagrar la integritat virginal' de la seva mare (LG 57). La litúrgia de l'Església celebra a Maria com la ‘Aeiparthenos', la ‘sempre-verge' (cf. LG 52)” (Catecisme de l'Església Catòlica, n. 499).\nBibliografia: Catecisme de l'Església Catòlica ; J. González Echegaray, Arqueología y evangelios , Verbo Divino, Estella 1994; S. Muñoz Iglesias, Los evangelios de la infancia , BAC, Madrid, 1990; F. Varo, Rabí Jesús de Nazaret , BAC, Madrid 2005.\n4. Dossier informatiu sobre Guadalupe Ortiz de Landázuri\n5. Mes de maig, el mes de Maria


ELS RECOMANATS DE LA MULASSA: de març 2017\nPublicat per La Mulassa a 11:21 Cap comentari:\nComencem els més venuts amb una publicació local: IMSA, una empresa como paradigma de las Españas (Ed. Cronos) de Carmen Izquierdo Benítez. El llibre ens relata la controvertida història real d'una fàbrica que ha viscut, en la seva estructura i organització, els fenomens que han construït la Catalunya i l'Espanya dels últims setanta anys.\nSeguim amb La senyora Stendhal (Ed. Columna) de Rafel Nadal. Quan l'últim dia de la guerra una bala sega la vida de la Rossa en un tiroteig, el destí d'en Lluc queda lligat per sempre al de la senyora Stendhal, que el criarà com si fos fill seu. La força de la mare adoptiva, la rebel·lia del jove Dani i la saviesa de l'avi Dídac acompanyaran la mirada innocent del nen per un paisatge carregat d'emocions i promeses.\nEn tercer lloc trobem Un home cau (Ed. Rosa dels vents). El periodista Jordi Basté, conjuntament amb l'escriptor Marc Artigau, ens presenten el cas del detectiu privat Albert Martínez, un investigador de Barcelona molt especial, gastrònom i seductor, que ha d'esclarir les causes de la desaparició d'un home al Port Olímpic i s'endinsa en la fosca història d'una família de l'alta burgesia.\nContinuem amb el premi Ramon Llull, Rosa de cendra (Ed. Columna) de Pilar Rahola. Són moments efervescents i les guspires comencen a saltar. La Lliga Regionalista guanya les eleccions del 1901 sota el lideratge de Cambó i Prat de la Riba. Els monàrquics i els lerrouxistes s'organitzen i l'estat activa la reacció. Catalunya viu moments de pors i d'incerteses, però també de grans il·lusions i esperances. I la família de l'Albert viu les violentes contradiccions d'una època convulsa que desemboca en la Setmana Tràgica del 1909.\nI acabem amb La magia de ser Sofía (Ed. Suma). Després de l'èxit dels seus anteriors llibres, Elísabet Benavent torna amb una nova història d'amor diferent que parla dels somnis per complir, de les rutines en les relacions de tota la vida i de les connexions entre éssers que no es busquen i a qui el destí s'encarrega d'unir.\nPublicat per La Mulassa a 10:39 Cap comentari:\nMes de febrer, mes de Carnaval, no és d'estranyar trobar entre els més venuts llibres sobre aquesta festa.\nEn primer lloc, com és habitual, En Dolcet: el caramel que volia anar a la comparsa (Ed. El Cep i la Nansa) de Susana Peix.\nDesprés de l'èxit d'A tres metros sobre el cielo i Tengo ganas de ti, arriba l'esperat desenllaç de la història d'amor.\nSeguim amb Carnestoltes (Ed. La Galera), d'Anna Canyelles i il·lustracions de Roser Calafell, el rei Carnestoltes ha vingut per regnar. El seu regnat és curt, però farcit de soroll, festa i diversió.\nEn quart lloc tenim el pop-up El monstre de colors (Ed. Flamboyant) d'Anna Llenas. El monstre de colors haurà d'aprendre a posar en ordre l'alegria, la tristesa, la ràbia, la por i la calma. Amb aquest magnífic àlbum il·lustrat i les seves il·lustracions expressives, els més petits de casa podran identificar amb facilitat les diferents emocions que viuen dia a dia.\nI acabem amb un altre llibre d'Anna Llenas: T'estimo quasi sempre (Ed. Estrella Polar). Descobreix gràcies al Lolo i la Rita l'educació emocional. Per què un mateix tret d'una persona fa que de vegades ens agradi i d'altres ens molesti? En Lolo i la Rita són amics malgrat les seves diferències. Acceptar-les sovint no els és fàcil. Però qui els va dir que ho seria? Un conte per a nens i grans que ens convida a la tolerància i l'acceptació d'allò que és diferent, mostrant el màgic efecte dels pols oposats.\nPublicat per La Mulassa a 18:24 Cap comentari:


Un afectat de la vila per participacions preferents recupera els diners mitjançant l’OMIC | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nUn afectat de la vila per participacions preferents recupera els diners mitjançant l’OMIC\nL’OMIC tramita les reclamacions a la Junta Arbitral de Consum, que és una de les vies més efectives per recuperar el capital\nUn ciutadà de Palau-solità i Plegamans que estava afectat per la problemàtica de les participacions preferents ha aconseguit recuperar el 100% del seu capital en dictar-se un laude de la Junta Arbitral de Consum satisfactori per als seus interessos. El laude ha decretat la nul·litat del contracte que en el seu dia li va fer Catalunya Caixa, amb el qual van transformar els seus estalvis en participacions preferents d’aquesta entitat.\nAquest usuari és la primera persona del municipi que ha aconseguit recuperar els seus diners a través de les gestions fetes per l’Oficina Municipal d’Informació al Consumidor (OMIC) de l’Ajuntament de Palau-solità i Plegamans. Va fer la seva primera consulta a l’OMIC al setembre del 2012. A l’octubre es va interposar la reclamació per anar a la Junta Arbitral, ens que ha dictat el laude satisfactori a finals de maig del 2013.\nCarme Cabeza, Tinenta d’Alcaldia d’Acció Social i regidora de Consum de l’Ajuntament, recomana a totes les persones afectades de la vila “acudir a l’OMIC per informar-se sobre com poden recuperar els seus diners, ja sigui en la problemàtica de les participacions preferents com en el cas del deute subordinat”. De fet, des de l’OMIC s’aconsella presentar la reclamació i la tramita a la Junta Arbitral de Consum com a via més efectiva per recuperar els diners. Aquest organisme declara la nul·litat d’aquests contractes, i el conseqüent retorn dels diners, si es demostra que es va fer amb manca d’informació i/o sense que l’entitat financera facilités a l’usuari tota la documentació necessària. La regidora Cabeza afegeix que “poden presentar aquestes reclamacions totes les persones afectades, també les que van acceptar canviar les participacions preferents o el deute subordinat per accions”. De fet, poden fer-ho també les que s’han vist afectades per aquests productes de Bankia, ja que aquesta entitat ha comunicat, a finals del mes de maig del 2013, que també accepta els laudes de la Junta Arbitral de Consum.\nA dia 5 de juny l’OMIC ha atès un total de 48 consultes de persones que han vist afectats els seus estalvis per participacions preferents o deute subordinat de diverses entitats financeres. A més ja ha tramitat un total de 19 reclamacions a la Junta Arbitral de Consum, incloent-hi la del ciutadà que ha recuperat els seus diners. La resta estan pendents de resolució. L’OMIC atén totes les persones que vulguin fer una consulta o una reclamació per temes de consum, de dilluns a divendres, de 10 a 14h. Cal concertar hora de visita al telèfon 93.864.80.56. L’OMIC es troba a la Casa Consistorial (plaça de la Vila, número 1).\nÚnica oficina de Catalunya Caixa a Palau-solità i Plegamans


Jornada formativa del Debat Constituent aquest dissabte a Sabadell | elsot.cat\nActe: Jornada formativa sobre organització territorial\nLloc: Espai Cultura, a la Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859 (c. d’en Font, 25. Sabadell. Vegeu el mapa).\nPonents: Josep Ramon Barberà (doctor en Dret Administratiu i professor de la UPF), Mireia Boya (doctora en gestió i ordenació del territori, ambientòloga i activista) i Enric Tello (catedràtic de la Universitat de Barcelona d’Història Econòmica, Institucions, Política i Economia Mundial)\nBenvinguda i presentació: Lluís Llach i Entesa del Vallès Occidental\nCal inscripció prèvia mitjançant aquest enllaç.\nEl 22 juliol es va dissoldre aquest Consell Assessor i es va formar el Debat Constituent, que és un procés participatiu transversal, inclusiu i plural on el conjunt de la societat civil parlarà i debatrà sobre diferents àmbits temàtics amb la finalitat de conèixer la seva opinió i recollir-la. Actualment, hi ha un ampli consens en la societat catalana per superar el marc autonòmic actual i participar més directament en la política i la presa de decisions. En resposta a aquesta necessitat, es proposa desenvolupar aquest procés participatiu perquè el conjunt de la societat civil s’informi i debati sobre tots els àmbits constituents amb l’objectiu d’establir les bases constitucionals per al futur polític de Catalunya. El resultat d’aquest procés es traslladarà a les forces polítiques del Parlament, a les quals correspondrà actuar en conseqüència als resultats.\nEs faran 7 Jornades formatives, cadascuna sobre un tema concret i a 7 ciutats diferents del país. El seu objectiu és presentar i donar eines per al debat en cadascun d’aquests àmbits. Les Jornades en faran durant els mesos de setembre i octubre. La relació de aquestes jornades, la seva temàtica, les ciutats on es faran i les dates, la trobareu al web: debatconstituent.cat . El proper dissabte 28 de setembre, se’n farà una a Sabadell, com s’ha explicat a l’inici.\nLes enteses territorials dinamitzaran aquests debats i, per facilitar-ne la gestió i el seguiment, comptaran amb formularis de preguntes per a cada tema de debat i possibles respostes entre les quals els participants escolliran la més similar a la seva opinió. El disseny del sistema de preguntes, en total 80, permetrà processar i quantificar les opinions expressades. El qüestionari també recull una opció en blanc on expressar una opinió diferent.\nPerquè els resultats dels debats ciutadans recullin l’opinió de les persones de forma transversal, és imprescindible la participació del major nombre d’homes, dones i entitats de Catalunya en aquests debats. Cal dinamitzar l’intercanvi d’opinions de la ciutadania i el debat per a recollir-ne l’opinió i el sentiment majoritari en aquests 7 àmbits. Aquesta dinamització ens pertoca a totes les entitats dur-la a terme. En aquest sentit, cal destacar l’esperit transversal, plural i d’auto-organització en que s’inspira el Debat Constituent.


Queixa al Departament d’Ensenyament – AFA Els Pinetons\nQueixa al Departament d’Ensenyament\n29 de novembre de 2018 22 de desembre de 2020\nA través del formulari:\nVull: Foremular una queixa\nSubtema 1: Educació Secundaria\nSubtema 2: Educació Secundaria obligatòria\nAssumpte: Institut Escola Els Pinetons (Ripollet)\nLes famílies dels infants de l’Escola Els Pinetons de Ripollet, reclamem una solució per al curs vinent 2019/2020 en relació a l’arribada a secundària.\nPer al pròxim curs surten tres línies i un bolet de la nostra escola, un total de 100 nens i nenes, que juntament amb dues línies i un bolet més de l’escola Josep M. Ginesta 75 nens i nenes més, que tenen com a centre de secundària adscrit el mateix institut, l’Institut Palau Ausit.\nEn total surten 175 nens per a una oferta de 120 places de secundària.\nA més, les famílies i infants de la nostra escola demanem una continuïtat en la línia pedagògica que vam escollir per a infantil, la qual no trobem en cap dels instituts del municipi, que a més ja pateixen una massificació i una falta de recursos cronificada.\nA la nostra escola també, comptem amb un SIEI que atén a més de 10 nens i nenes, però que són només una petita part de l’alumnat amb NEE que van escollir aquesta escola i que necessiten una continuïtat i una atenció específica, que creiem que seria molt adequada amb un institut escola.\nAgrairíem ser escoltats i poder parlar de la realitat de la nostra escola i del nostre municipi i aconseguir un Institut Escola Pinetons, que seria una opció per a millorar la situació general de la secundària a Ripollet i també una opció molt positiva per als nostres infants.