Farinera Coromina treu un sac de 5 kg per a fans de fer pa - Diari de Girona\nFarinera Coromina treu un sac de 5 kg per a fans de fer pa\nL'empresa de Banyoles vol donar suport al petit comerç i respondre a les demandes que han rebut de particulars\nacn | banyoles 06.05.2020 | 08:27\nFer pa, galetes o unes magdalenes a casa durant el confinament s'ha convertit en una de les activitats més compartides en la família, sobretot en aquelles on hi ha infants. Des de l'inici de l'estat d'alarma, els supermercats van anar exhaurint els seus estocs de farines i llevats i, ràpidament, aquests dos productes es van convertir en els més buscats. Enmig d'aquesta situació, l'empresa de Banyoles Farinera Coromina acaba de treure al mercat un sac de cinc quilos de farina que es pot adquirir a les fleques artesanes d'arreu del país. L'empresa vol posar en valor la feina dels artesans del pa oferint també aquest format per al consumidor i donar resposta a la creixent demanda de particulars que els ho han demanat.\nSota el lema 'Els forners venem farina', des de la Farinera Coromina proposen un sac de cinc quilos perquè els flequers de tot Catalunya puguin tenir en format gran un dels productes més preuats durant el confinament. El gerent de la companyia, Lluís Coromina, ha explicat a l'ACN que han pensat un disseny "atractiu i divertit" per donar forma un producte que conté "varietats de blats d'alta qualitat i de proximitat". Fins ara els artesans ho venien de forma particular amb formats d'un quilo però ara han decidit adaptar-se a les noves demandes.\nSegons Lluís Coromina, a partir d'ara ja no caldrà que el consumidor vagi a comprar el pa al forn i la farina en un altre establiment, sinó que podrà comprar els dos productes "amb farines de gran qualitat" professionals al mateix punt. Des de la setmana passada que ja estan disponibles en forns de Catalunya i a partir de la setmana vinent arribarà a altres punts com les Illes Balears.\nEl gerent ha explicat que el que han fet des de la farinera és "posar-se en la pell" dels seus clients, els forners, i han estudiat com els podien ajudar a "tirar endavant" en uns moments de crisi "tan complicats". D'aquesta manera, confien en oferir una nova via d'ingressos per als forners i, al mateix temps, donar resposta a aquells consumidors que durant aquests dies s'han posat en contacte amb l'empresa per aconseguir el producte tot i que ells no venen directament al públic.\nUna caiguda del 35% de la facturació\nEn el cas de la Farinera Coromina, la crisi del coronavirus els ha reduït un 35% la facturació. Un dels causants de la davallada per a molts forns i també, de retruc, per a les farineres, ha estat la frenada d'activitat de sectors com l'hosteleria i el turisme. Molts dels forns distribueixen també els seus productes a bars i restaurants i el seu tancament obligat, d'un dia per l'altre, ha tingut un impacte "important" en les seves vendes.\n"Malgrat això ens podem considerar afortunats de poder seguir treballant", ha assenyalat Coromina. Admet que no es tracta d'una situació de "fàcil" gestió i que han hagut d'implementar mesures de seguretat per poder seguir amb l'activitat. Així, des de l'inici de la crisi s'ha proveït de material de protecció per a tots els empleats, s'han mantingut les distàncies i s'han adaptat els torns de treball. També s'han restringit els espais comuns com el menjador de la fàbrica i cada quinze dies es fan desinfeccions a les instal·lacions.\nReivindicar els forns artesans\nPer Lluís Coromina és important reivindicar la figura del forner artesà. "Durant tot el confinament han estat oberts, malgrat haver tingut moltes complicacions, i en molts casos potser ni els compensava", ha assenyalat. "Tot i els problemes, han seguit al peu del canó perquè el consumidor tingués accés a un producte de primera necessitat i de qualitat", ha afegit.\nTambé ha destacat que abans de la crisi sanitària "ningú parlava de farina". "Més aviat era una indústria molt avorrida", ha afirmat però també ha admès que els artesans del pa han vist com en els últims anys es valorava cada cop més el producte amb un consumidor més exigent.


Un Musical Innominable | Cristina Farreras\nEls propers 29/03/2015 farem Un musical innominable al Teatre auditori Agustí Soler i Mas, a Navarcles. La sessió del 29/03/2015 a les 21 hores serà una sessió solidària a benefici d’Un Bri d’Esperança de la Cristina, la fundació creada per a ajudar-la a pagar les despeses que suposen totes aquestes teràpies. La iniciativa ha estat liderada per en Pepo Flores. Gràcies a tots, de tot cor!\nUn musical innominable neix com una paròdia dels llibres d’en Harry Potter. Tot i que tothom podrà reconèixer perfectament als personatges dels llibres, segurament s’emportaran alguna sorpresa pel que fa a la trama de la història. Aquesta està basada en vàries de les novel·les del nen que va sobreviure, particularment Harry Potter i la pedra filosofal, Harry Potter i el calze de foc, Harry Potter i el misteri del príncep i Harry Potter i les relíquies de la mort. L’humor d’aquest musical està pensat per a tots els públics. No només per a aquells que siguin especialment coneixedors de la història del nen de la cicatriu, sinó que per a tothom que tingui ganes de riure una estona.\n15 joves actors donen vida a tots els personatges de la saga.\nEsperem que no ens calgui una vareta màgica per a aconseguir que el públic es diverteixi, però en el cas que ens fes falta… no patiu! Tenim a tota una companyia de bruixots i bruixes esperant per fer servir els seus poders!


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: Lucio Dalla\nCommoció a Itàlia per la mort del cantant Lucio Dalla\nVa ser «il car amico» d'Itàlia i ha mort a conseqüència d'un infart després d'una actuació a Suïssa. En 45 anys de carrera va ser reinventant la música melòdica italiana, el pop i el rock, amb un estil propi que jugava amb el drama, la ironia i l'humor. La seva Caruso, que va cantar el mateix Pavarotti, li va donar la fama internacional que sempre va tenir a Itàlia.\nEl cantautor va oferir dimecres un concert a la ciutat suïssa de Montreaux, «un concert normal, de més de dues hores, amb un públic molt calorós que va propiciar un ambient realment bonic», segons el responsable de l'espectacle. L'endemà al matí, ja es va trobar malament. «Morir no era l'estil de Dalla», ha dit el seu agent, Michele Mondella.\nTenia 69 anys i seguia en actiu. Hi havia participat aquest any al festival de San Remo, en un duo amb el jove Pierdavide Carone, per a qui havia compost una cançó. Era l'última baula d'una carrera que va començar en els 60 i que el va convertir en un personatge proper per a diverses generacions d'italians. La seva veu trencada caracteritzava les seves incursions en el jazz, el soul, el rock i el pop per crear un estil que partia de la música tradicional italiana i que l'allunyava dels habituals melòdics del país.\nControvertit, iconoclasta i divertit, va cantar a la vida quotidiana amb poesia contemporània i va vendre nou milions d'discos de Caruso a tot el món. A Espanya també va triomfar amb aquesta cançó i després va gravar en espanyol, en els noranta, els seus àlbums Canvi i Cançons. De les seves composicions han fet versions diversos cantants espanyols.\nEls grans de la música italiana de les últimes dècades han lamentat la seva mort i li han dedicat grans elogis com a cantautor i com a persona. El president de la República, Giorgio Napolitano, ha dit d'ell que és un autor «de veu fort i original, que ha contribuït a innovar ia promoure la cançó italiana en el món. Ha estat un artista estimat per molts italians de diverses generacions ».


Com Reduir La Grandària D'Una Foto Mac ▷ ➡ Aturada Creativa ▷ ➡\nHa de canviar la mida d'algunes fotos per poder pujar-les al seu lloc web, però després d'haver-se mudat recentment a Mac, ¿No sap quins programes utilitzar per fer això? Què passa si et dic que pots fer tot sense descarregar ni tan sols una aplicació de Internet? No estic fent broma. Si vols aprendre Com reduir la mida d'una foto en Mac, Tot el que ha de fer és aprofitar a l'màxim el potencial d'una de les eines incloses «estàndard» en macOS.\nÒbviament, en el cas que el que ja ofereixen les PC de «poma mossegada» no estigui satisfet (o, en qualsevol cas, si està buscant una alternativa vàlida), sempre pot recórrer a l'ús d'eines de tercers. Troba tot el que s'ha explicat en detall a continuació.\nLlavors? Puc saber què segueixes fent amb ells? Col · loqui còmodament davant la seva Pc de confiança i immediatament comenci a concentrar-se en llegir la informació a continuació. Estic segur que a la fi podràs dir que estàs content amb el que has après i que, fins i tot, estaràs llest per dir que en realitat va ser bufar i fer ampolles. Què tal si apostem?\n1 Funcions «estàndard»\n2 Eines de tercers\nCom vaig dir a l'començament de la guia, per reduir la mida d'una foto en Mac, primer pot utilitzar les funcions d' preestrena, L'aplicació inclosa en macOS per veure i editar imatges i arxius PDF. Si troba l'aplicació ja instal·lada en el seu PC, no necessita descarregar-d'Internet.\nPer canviar la mida d'una imatge amb Vista prèvia, tot el que ha de fer és obrir l'arxiu fent doble clic i seleccionant l'element Ajustar mida ... de menú Instruments. A la finestra que s'obre, escriviu les dimensions d'ample o alt a les que desitja reduir-les en els camps apropiats i feu clic al botó bo per guardar els canvis. Si no voleu canviar la mida de les imatges mentre manté intacta la seva relació d'aspecte, tregui la marca de verificació de l'element Canviar la mida proporcionalment i continuar com es veu a dalt.\nNo vol reduir «físicament» la resolució d'una imatge, sinó fer que pesi menys? Cap problema Obriu la foto a Vista prèvia i seleccioneu l'element Exporta ... de menú expedient. A la finestra que s'obre, seleccioneu JPEG des del menú desplegable Format i feu servir la barra d'ajust de l' Qualitat per seleccionar el nivell de qualitat amb què guardar la imatge. Per descomptat, com més petita sigui la qualitat seleccionada, menor serà el pes de l'arxiu obtingut.\nA més de reduir la mida d'una foto a la vegada, amb Vista prèvia també pot canviar la mida de diverses imatges a el mateix temps. De quina manera Ho explicaré immediatament. Obriu la primera foto de la qual voleu canviar la mida i després seleccioneu l'element miniatures de menú vista i veurà que apareix una barra lateral amb la miniatura de la imatge seleccionada.\nEn aquest punt, arrossegament amb el ratolí totes les imatges que voleu canviar de mida a la barra lateral Vista prèvia i seleccioneu-pressionant la combinació de tecles cmd + un en l' teclat de Mac. Després seleccioneu l'element Ajustar mida ... de menú Instruments i escriviu les dimensions (en píxels) que vol aplicar a tots els arxius seleccionats a la finestra que s'obre.\nSi no desitja canviar la resolució de les fotos sinó només «aclarir-», feu clic amb el botó dret a qualsevol de les miniatures i seleccioneu l'element Exporta com ... des del menú que apareix. A la finestra que s'obre, seleccioneu JPEG des del menú desplegable Format i utilitza la barra d'ajust de qualitat, com es va veure anteriorment, per ajustar la qualitat (i, per tant, el pes) de les imatges que es guardaran. Fàcil, oi?\nEstà buscant una alternativa vàlida a Vista prèvia per reduir la mida d'una foto en el seu Mac però no sap en quines eines confiar? Cap problema, puc donar-te alguns consells a l'respecte. A continuació trobareu les indicades (i explícites) aquelles que, en la meva humil opinió, representaven algunes de les millors aplicacions (Fora de línia i en línia) pertanyents a la categoria en qüestió. ¡Poseu-los a prova immediatament! Veuràs que no et penediràs.\nLa primera de les eines de tercers per reduir la mida d'una foto en Mac de la qual vull parlar és iResize. Aquesta és una aplicació gratuïta que no s'ha actualitzat durant uns anys (però segueix funcionant perfectament) gràcies a la qual, com s'endevina pel nom, és possible canviar la mida i comprimir les imatges guardades a la Mac. És molt senzill, a i Els resultats finals estan assegurats.\nPer descarregar-lo a la seva Pc Apple, connectat a la pàgina dedicada present en el MacUpdate, Pressiona a l'enllaç descarregar que està a la part superior i feu clic a la redacció No gràcies, duu-me al meu descàrrega.\nQuan es completi la descàrrega, traieu el fitxer Codi postal que acaba d'obtenir en qualsevol posició i arrossegament la icona de el programa que era present dins de la carpeta aplicacions de macOS, després feu doble clic per iniciar-lo.\nAra que veu la finestra de iResize en el seu escriptori, arrossegament en el panell Llistat d'imatges (Esquerra)-les (o fotos) sobre la qual desitja actuar. Més tard en el panell Visor d'imatges (El central) pot obtenir una vista prèvia.\nDesprés usa el panell OPCIONS (Dreta) per establir les dimensions en píxels. Feu servir la barra reguladora especial sota de la capçalera Dimensions en píxels: que especifiquen les dimensions exactes a través del camp dedicat, el que indica si s'ha d'actuar horitzontal o verticalment en la imatge.\nSi, d'altra banda, desitja comprimir-les, moveu el cursor sobre la barra reguladora sota de la capçalera Compressió JPEG: o especifiqui el percentatge de reducció a través del camp adjacent. Si ho desitja, abans de continuar amb el guardat, també pot provar el grau de compressió fent clic al botó Prova de compressió JPEG.\nFinalment pressiona el botó Canviar la mida ... que es troba en el panell al centre, indica la ubicació on voleu desar el fitxer de sortida i feu clic a redimensionar aquí.\nUn altre recurs que pots utilitzar és XnConvert. És un programa de cost zero útil per dur a terme operacions bàsiques d'edició d'imatges. Entre les diverses funcions ofertes, també integra algunes útils per al propòsit en qüestió. Per tant, no és un recurs dissenyat específicament per a canviar la mida de les fotos a Mac, però encara pot ser útil en aquest cas.\nPer descarregar-lo al teu Mac, visita el lloc web de el programa, desplaceu-vos cap avall a la pàgina que es mostra i feu clic al botó Mac DMG 64bit.\nQuan es completi la descàrrega, obriu el paquet dmg obtingut i arrossegar la icona de XnConvert a la carpeta aplicacions a través de la finestra que va aparèixer a l'escriptori. Després, s'iniciï el programa fent clic a la seva icona que s'ha afegit als Plataforma de llançament.\nAra que veu la finestra XnConvert en el seu escriptori, arrossegament sobre les fotografies que voleu canviar de mida i feu clic a la pestanya accions. Alternativament, feu clic al botó Afegeix arxius ... o en això Afegeix una carpeta ... per seleccionar «manualment» les fotos o carpetes que les contenen en les que desitja actuar.\nEn aquest punt, pressiona el botó Afegir acció>, Seleccioneu l'article imatge i eso redimensionar des del menú que apareix. Establiu tots els paràmetres que voleu utilitzar per canviar la mida de les fotos a través dels menús inferiors (pot obtenir una vista prèvia de el resultat final a la dreta) i feu clic al botó convertir.\nTambé pot canviar la mida de les seves fotos digitals de tal manera que es talli la part que excedeixi la resolució desitjada. Per fer això, seleccioneu Canviar la mida de la imatge més aviat que redimensionar de menú Afegir acció>.\nPer defecte, el programa crea una còpia de les imatges redimensionades en la mateixa posició que els arxius font. No obstant això, si desitja canviar aquest comportament i definir una ubicació de sortida diferent, feu clic a la pestanya destinació a la part superior de la finestra de el programa, pressiona el botó (...) el trobes a la secció destinació i indica el camí que prefereixes des d'allà.\nSi la seva necessitat és reduir la mida d'una foto en Mac en format JPEG actuant sobre el grau de compressió, pot confiar JPEGmini. Aquest és un programa especialment utilitzat per al propòsit que es pot utilitzar mitjançant un simple arrossegar i deixar anar. Està disponible tant en una versió gratuïta (la qual solia escriure en aquest pas) que li permet comprimir fins a un màxim de 20 imatges per dia com en una versió paga (sense cap limitació).\nPer usar-lo, primer connecteu-vos a la pàgina web de el programa i feu clic al botó prova gratis, Per descarregar JPEGmini al teu Mac.\nQuan es completi la descàrrega, obriu el paquet .dmg obtingut i arrossegament la icona de el programa a la carpeta aplicacions. Després accedeixi a l' Plataforma de llançament i iniciar JPEGmini des d'allà. Després seleccioneu la casella relacionada amb l'acceptació dels termes d'ús del programari, premeu acceptar i després en Comenceu la seva prova gratuïta. Completeu els camps a la pantalla amb el seu nom i correu electrònic i premeu el botó per continuar.\nAra que finalment veu la finestra principal del programa a la pantalla, arrossegament sobre les fotos en format JPEG que desitja comprimir i pressioni continuar per començar el procediment. Després, se li mostrarà quant va ser possible comprimir la imatge i la fotografia original serà reemplaçada per la «alleugerida» que acaba de generar.\nSi voleu evitar que el programa modifiqui les imatges originals, abans de començar el procediment de compressió com vaig indicar anteriorment, premeu el botó cursors que està a la part inferior esquerra, selecciona l'opció Exporta a carpeta, Indiqui la carpeta a macOS en què desar el resultat final i feu clic a aplicar.\nSi no voleu utilitzar una de les aplicacions «clàssiques» anteriors, també pot confiar en una eina en línia com ILoveIMG per intervenir en les teves imatges. És un servei web, gratuït i funcional des de qualsevol navegador, que proporciona als usuaris eines diferents i interessants útils per canviar la mida i reduir el pes de les fotos en format JPG, PNG, SVG i GIF. També li permet actuar en lots i té una interfície d'usuari realment dolenta.\nPer provar-ho, connecteu-vos a la pàgina d'inici de l'servei i feu clic al botó seleccionar imatges per seleccionar-les (o fotos) en el seu Mac que voleu canviar de mida. Alternativament, arrossegueu les imatges directament a la finestra de el navegador, a la banda de l'escriptura deixa anar les fotos aquí. També pots pujar fotos des google Conduir a Dropbox, Simplement feu clic a les icones relacionats i escrigui els detalls d'inici de sessió de l'servei.\nDesprés de carregar, indica si vol canviar la mida de la imatge especificant la mida exacta en píxels o si ha d'intervenir per percentatge. En el primer cas, s'especifiqui l'amplada i l'altura en els camps apropiats a la dreta, trieu si voleu mantenir les proporcions deixant o traient el xec de l'article Mantenir la relació d'aspecte i indiqui si està interessat en ampliar la imatge final si l'original és més petita afegint la marca a la casella No s'engrandeixi si l'original és més petit.\nDesprés feu clic al botó Canviar la mida de les imatges col·locat a la part inferior de la pantalla. Una vegada que es completi el procediment, la descàrrega de la imatge redimensionada s'iniciarà automàticament. Si no comença sol, pressiona el botó Descarregar IMATGES redimensionades per forçar-lo. Si prefereix guardar la imatge en Google Drive o Dropbox o per obtenir un enllaç per compartir-la en línia, premeu els botons dedicats a la dreta.\nPer canviar la mida d'una imatge per percentatge, seleccioneu la pestanya en percentatge que troba a la dreta a la pàgina principal de l'servei i indica quant vol fer que la foto sigui més petita, triant una de les opcions disponibles. La resta dels passos a seguir són idèntics als que he esmentat anteriorment.\nSi, d'altra banda, vol reduir el pes en KB, MB, etc. d'una foto, l'eina que necessita és el que trobarà en aquesta altra pàgina. Després carregui les imatges sobre les que desitja actuar com ho vaig explicar en les línies anteriors i després premeu el botó IMATGES col·lapse que està a la part inferior dreta.\nA la fi de l'procediment, el resultat final es descarregarà automàticament al seu Pc i també se li mostrarà quant es podria reduir la mida de l'arxiu. Si la descàrrega no comença automàticament o si voleu desar la imatge en un dels serveis de emmagatzematge en el núvol compatibles, seguiu les instruccions sobre què fer que li vaig donar fa un moment.\n* PC i Consoles, comprimir arxius\nCom reparar discs durs


Serveis de consigna i dutxes per a temporers ampliats fins el 31 d'agost - Teleponent\nInici Societat Serveis de consigna i dutxes per a temporers ampliats fins el 31...\nServeis de consigna i dutxes per a temporers ampliats fins el 31 d’agost\nL’Ajuntament de Lleida ha decidit ampliar uns dies més els serveis de consigna i dutxes que s’han estat oferint des del 14 de juny en el marc del projecte d’atenció a persones temporeres, coincidint amb la campanya de recollida de la fruita.\nEntre el 23 i el 31 d’agost, aquests dos serveis funcionaran de 8 a 10 h i de 20 a 21 h amb voluntaris de Creu Roja Lleida i Adra Lleida i personal de l’àrea d’Inclusió Social de l’àrea de Benestar Social de la Paeria, segons han informat fonts municipals.\nTal com estava previst, dilluns va finalitzar l’atenció de l’Oficina Única per a temporers i aquest dimecres acaben -a excepció dels servei de consigna i dutxes- la resta de serveis que s’estaven prestant al pavelló 3 de Fira de Lleida (bugaderia i entrepans), que un estiu més s’han coordinat en xarxa amb la implicació de diverses entitats de la ciutat i l’Ajuntament.\nL’alcaldessa en funcions de Lleida, Montse Mínguez, ja va apuntar aquest dimarts la possibilitat que el Pavelló 3 de Fira de Lleida pogués seguir prestant uns dies més algun dels serveis que s’ofereixen als temporers durant la campanya de la fruita i que els tècnics municipals i les entitats socials col·laborades ho estaven estudiant.\nFinalment, aquest dimecres, des de la Paeria han anunciat que se seguiran prestant fins a final d’agost els servies de consigna i dutxes.\nMínguez també va voler defensar el tinent d’alcalde i regidor de Polítiques per als drets de les persones, Xavier Rodamilans, davant les crítiques rebudes des de la Plataforma Fruita amb Justícia Social sobre la que qualifiquen de “nefasta” gestió de la Paeria pel que fa a l’acollida dels temporers que arriben a ciutat per treballar a la campanya de la fruita. En aquest sentit, la plataforma va reclamar la dimissió de Rodamilans.\nUna de les peticions de Fruita amb Justícia Social a la Paeria era que es mantinguessin els serveis a temporers al Pavelló 3 de Fira de Lleida (dutxes, guarda-roba, perruqueria i entrepans), així com l’obertura de l’equipament a les nits perquè els temporers que dormen cal carrer hi puguin pernoctar “fins a finalitzar realment la campanya”.\nArticle anteriorQuatre excursionistes francesos es topen amb una ossa amb tres cadells a Montgarri, a la Val d’Aran\nArticle següentNou cas de maltractament d’un animal a Lleida


Victoria hotel Holywell Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVictoria hotelHight street Holywell Flintshire, Holywell, Holywell, Regne Unit, CH8 7TW - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en163comentarisVictoria hotelVeure més fotos"The wifi speed was brilliant (Room 22). Very clean, nice bed..."EdwinUnited KingdomVeure més fotosVeure totes les 25 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Holywell, Victoria Hotel Aa1 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Victoria Hotel Aa1 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Holywell, faci de Victoria Hotel Aa1 la vostra llar.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantIf you expect to arrive after 18:00, please inform the property in advance. You can use the Special Requests box when booking, or contact the property directly with the contact details provided in your confirmation.\nAllotjaments a Holywell


La Regidoria de Medi Ambient engega una estratègia integral per controlar les espècies plaga al municipi\nIniciInformacióLa Regidoria de Medi Ambient engega una estratègia integral per controlar les espècies plaga al municipi\nL'Ajuntament del Vendrell ha posat en marxa una nova estratègia per gestionar i controlar les espècies plaga i espècies invasores al municipi. En concret, el protocol s'aplicarà sobre les poblacions de coloms domèstics i estornells i també de cotorres argentines.\nTot i que la Regidoria de Medi Ambient ja fa temps que treballa per controlar les poblacions d'aquestes espècies, les accions dutes a terme fins ara no havien resultat efectives del tot. Per aquest motiu, segons explica el regidor de Medi Ambient, Jaume Piñol, s'ha decidit aplicar una estratègia més global que no es reduirà a la captura o eliminació dels animals, sinó que també actuarà en les fonts d'aliments, en les fonts de cria, en els dormidors i en la conscienciació dels ciutadans sobre la necessitat de no alimentar aquest tipus d'animals.\nSegons el regidor, l'objectiu d'aquesta planificació global és minimitzar les molèsties que generen aquestes espècies als ciutadans, com els greuges que provoquen tant en edificis públics i privats com a la via pública.\nDes de dijous passat, l'empresa Estrategia K està realitzant una auditoria al municipi per detectar els punts més conflictius. Pel què fa als coloms i estornells, principalment es troben al nucli antic, al Tancat i a Mas d'en Gual, on causen problemes a causa dels excrements a la via pública i del deteriorament d'edificis històrics o d'edificis a mig construir, on fan els nius. La cotorra argentina té la seva població concentrada sobretot a Coma-ruga, en zones enjardinades amb grans arbres, i causa molèsties auditives, construeix nius molt grans i malmet els fils elèctrics quan estan en zel.\nJordi Baucells, tècnic d'Estrategia K, ha explicat que s'actuarà en tres àmbits. D'una banda, es faran accions de sensibilització per comptar amb la complicitat dels ciutadans per reduir el problema. De fet, l'ordenança de Convivència i Civisme ja regula l'alimentació d'animals a la via pública i preveu sancions per aquestes accions. A més, es farà una detecció dels llocs on les espècies plaga dormen i hi fan els nius. En cas que sigui públic, es procedirà a tapar o, en el cas d'edificis particulars, s'assessoraran els propietaris per evitar l'entrada i colonització dels ocells. A més, es duran a terme actuacions preventives com la instal•lació de gàbies de captura i xarxes en llocs estratègics.


El bloc d'en Ramon Bassas: Miquel Sala al Museu-Arxiu\nFins el proper 17 d'octubre s'exposa al Museu Arxiu de Santa Maria de Mataró (Beata Maria, 3 ) l'exposició fotogràfica Visions de Mataró 1980-1995, amb unes cinquanta peces de Miquel Sala i Girbal, traspassat ara farà un any. Vaig poder assistir el dia de la inauguració, emotiva com mai, i des d'aquí us la vull recomanar molt especialment.\nEm Miquel Sala, segons va explicar en Manel Salicrú -director de la institució- a la inauguració, va proposar cap el 1980 fer una volta per la ciutat i fotografiar-ne alguns racons. La ciutat de dalt a baix, no aquella que molts tenen (encara) al seu medieval cap. Quinze anys més tard, Miquel Sala va proposar fer exactament la mateixa volta i les mateixes fotos, bé, més aviat fer fotos als mateixos llocs on s'havien repetit. La mostra exposa les dues sèries, comparant racons, en alguns llocs amb algun complement d'una foto moderna feta per col·laboradors del Museu.\nÉs recomanable per vàries raons. Una, per veure les fotos en sí mateixes. En Miquel Sala és un d'aquests milers d'afeccionats a la fotografia que n'han tret tan se suc sense dedicar-s'hi professionalment. N'hi ha molts i -com veig que va això de la tecnologia- crec que n'hi haurà més. Dues, Per fer la mirada a la ciutat real, que tan poc sovint fotografiem. Tres, per comprovar que on s'ha vist més clarament els anys de democràcia que ha tingut el nostre país ha estat en el tractament de l'espai públic: les places i carrers, la reconquesta ciutadana de l'espai (en la festa, en els carrers per vianants...), en els serveis per als barris, en la qualitat urbana....\nEls humans som afeccionats a l'enyor, més encara quan veiem fotos antigues. Certament, allò antic remet als anys que érem més joves -o infants- i als paisatges que ens van congfigurar com som. Però també és cert que l'esforç titànic (i relativament ràpid: algunes coses de 1995 ja han fet un canvbi brutal) que s'ha fet per a la transformació d'aquesta nostra ciutat tan grisa, tan vella, tan poc monumental és un dels motius d'orgull que ens podrem endur al futur. I en Miquel Sala ens ho ha llegat de testimoni.\nPublicat per Ramon Bassas a 9/01/2009 08:47:00 p. m.


A la pell d'en Papell: 13 de setembre 2009, Arenys de Munt\nDiumenge va ser un dia històric, la vila d'Arenys de Munt va votar la primera consulta per la Independència que es fa a Catalunya. Tot gràcies a l'entitat Moviment Arenyenc per l'Autodeterminació (MAPA), partits independentistes i molts voluntaris. L'ambient d'Arenys era espectacular, érem milers d'independentistes allà concentrats per donar suport als arenyencs i arenyenques i perquè poguessin votar amb total seguretat i normalitat. I així va ser.\nL'ambient festiu va ser-hi durant tota la jornada, només pausat per la manifestació de la Falange (autoritzada per l'Estat Espanyol). Uns 70 feixistoides van baixar d'un autobús i mig, per fer el més estrepitós ridícul amb els seus càntics, moviments de braços feixistes i símbols del tot il·legals a qualsevol país democràtic. Recordem que els parlamentaris europeus dels grups socialistes, populars i liberals han tocat el crustó a l'Estat Espanyol per permetre manifestacions, partits i simbologia feixista. Espanya ha quedat retratada.\nTambé recordem que en Montilla va defensar el dret a manifestació dels falangistes i no va dir ni piu sobre el dret dels arenyencs i arenyenques a decidir. Per no parlar de la senyora Chacón posant al mateix sac els feixistes i els que volem democràcia. El PSC-PSOE té un problema molt greu posant-se al mateix nivell que el PP, C's i la Falange. Ells ja han triat bàndol com a bons unionistes que són.\nLa jornada va continuar amb tota mena d'actes, des de concerts d'en Gerard Sesé, Cesk Freixas, David Rossell i Titot, passant per actes de cultura popular fins a tota mena de dinars populars que organitzaven entitats i partits polítics.\nMalgrat la pluja de la tarda, que va fer témer una crescuda de la riera que finalment no va ser, la jornada va continuar amb total tranquilitat i normalitat democràtica. L'eufòria era contínua, es respirava alegria i il·lusió a l'ambient. El resultat era el de menys, allò important era que la consulta es fes, marcava un referent.\nLes urnes van tancar a les 8 del vespre amb una participació del 41%, superior als referèndums de l'estatut, de la constitució europea i les eleccions europees. Aquells qui diuen que l'autodeterminació no interessa a la gent potser que s'ho facin mirar, a Arenys de Munt ha quedat clar que a la gent li interessa més la independència que no pas l'estatut retallat.\nFinalment els resultats van ser aclaparadors, el sí va arrasar amb un 96% dels sufragis.\nEl resultat és molt important perquè deixa clares vàries coses:\n- Arenys de Munt és independentista\n- Els partidaris del NO no van fer ni campanya, simplement van passar de la consulta i en la seva gran majoria es van abstenir.\nPerò el més important de tot és que la consulta es va poder realitzar, no era il·legal de cap de les maneres ja que la convocava una entitat privada (MAPA) i els ciutadans d'Arenys de Munt van poder exercir el seu dret de decidir. Aquesta és la clau, que la gent exerceixi aquest dret i el reclami. No ha de fer por preguntar a la gent què vol, al contrari, una consulta popular és la màxima exspressió de la democràcia.\nL'efecte serà multiplicador, tot de pobles ja s'hi han interessat i molta gent ja s'està mobilitzant per fer el mateix als seus respectius pobles i ciutats, Castellar no n'hauria de ser l'excepció i en això treballem. Fins i tot es parla de coordinar les consultes i fer-les el mateix dia a totes els pobles i ciutats de Catalunya, fer un cop d'efecte.\nAixò ha començat i no té aturador. Hi ha dos bàndols clars, els que volem més democràcia independentment del resultat i els que volen prohibir i prohibir. Només ens falta escollir. Jo hi tinc clar, i tu?\nPublicat per Jordi i Oriol a 16:53\n15 de setembre de 2009, a les 22:18


L'Ajuntament d'Alcoi centralitza la recollida de material per a Ucraïna - El Nostre Ciutat\nL’Ajuntament d’Alcoi centralitza la recollida de material per a Ucraïna\nLes persones, empreses o associacions que vulguen fer donacions ho podran fer cridant a l'ajuntament o a través de les entitats que estaran coordinades per a recollida per part del personal municipal\n4 març 2022 13:50\nConcentració de protesta contra la guerra, dilluns passat. XAVI TEROL\nL’Ajuntament d’Alcoi s’ha adherit al dispositiu organitzat per la Federació Valenciana de Municipis i Províncies per a la recollida de material necessari per a l’ajuda humanitària a Ucraïna. El consistori centralitzarà la recollida del material, totes les entitats, empreses o particulars que vulguen fer les seues donacions hauran de trucar al telèfon 96 553 71 00, extensió 3079 en horari de 9 a 14 hores.\nLa Federació Valenciana de Municipis i Províncies va traslladar ahir les indicacions efectuades pel consolat d’Ucraïna sobre les necessitats que existeixen i que sol·liciten preferentment en la recollida solidària, es necessita material sanitari, tèxtil d’higiene, de refugi, aliments i altres.\nEn concret pel que respecta al material sanitari, especifiquen que necessiten, per als primers auxilis: benes, cotó, iode, pomades analgèsiques, antibiòtics, betadine, aigua oxigenada, pegats contra hemorràgies, medicaments per a estómac, medicaments per a cremades, torniquets d’embenatge, farmacioles… Igualment en el cas d’ortopèdia: Silla de rodes, caminadors, crosses.\nAixí mateix en el cas tèxtil: roba i calçat tant per a dones, com homes i la infància, mantes, tovalloles, roba de llit i roba interior tèrmica.\nQuant a la higiene: Material d’un sol ús/ Tovalloletes humides, Compreses femenines/ comprimides, Kits d’higiene: maquinetes afaitar, pastura dents i raspalls, sabó…, Detergents i productes d’higiene personal.\nTambé és necessari material de refugi, Karemats (catifes d’espuma), carpes, matalassos, sacs de dormir, matalassets, Escalfadors de carpa, escalfadors, Llanternes, Piles, bateries, bancs d’energia i Generadors.\nRespecte als aliments, han de ser no peribles i en concret necessiten: Menjar enllaunat, Fruita seca, Xocolate sense llet, Barretes energètiques, Galetes, café i te, Menjar bebés: potets, llet en pols i Aigua potable.\nFinalment quan altres materials: vaixella d’un sol ús (plats, culleres, ganivets, gots), per a les comunicacions: telèfons mòbils, walkie-talkies, transmissors de radi, ràdios. Portàtils i tauletes (amb la màxima duració de bateria possible) i contenidors per a líquids amb capacitat de 10 i 20 litres.\nLes persones, empreses o associacions que vulguen fer donacions ho podran fer cridant directament a l’ajuntament al telèfon 96 553 71 00, extensió 3079, en horari de 9 a 14 hores, o a través de les entitats que recullen material, que s’hauran de posar en contacte amb l’Ajuntament per a coordinar la recollida per part del personal municipal.\n“Volem donar la benvinguda a totes les famílies que ja han arribat a la nostra ciutat. És important que en uns moments tan durs aquestes persones senten tot l’afecte i solidaritat del poble alcoià. Agraïm a totes les entitats que ja estan treballant per a recollir el material necessari per a ajudar al poble ucraïnés que està patint l’atac rus. Des de l’Ajuntament centralitzarem la recollida per a fer-la arribar de manera segura”, ha destacat l’alcalde, Toni Francés.\nCal indicar que les famílies que arriben seran derivades a Serveis Socials que durà a terme el procés necessari en cada cas. Des de l’Hospital Verge dels Lliris han preparat el protocol per a la creació de targetes SIP provisionals i dur a terme la vacunació adequada. També està organitzat el protocol per a l’escolarització.


Kvebergsøya Gard Folldal Noruega - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGrimsbu, Folldal, Folldal, Noruega, 2580 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Kvebergsøya Gard està situat idealment a Folldal; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nKvebergsøya Gard ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nL'ambient de Kvebergsøya Gard es reflexa en cada habitació. servei de despertador, calefacció, despertador, llits extrallargs (> 2 metres), habitacions interconnectades disponibles són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com pesca, equitació, jardí, esports d'aigua (no motoritzats), sala de jocs. Kvebergsøya Gard és una elecció inteligents per a viatgers a Folldal, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Kvebergsøya Gard de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (50) Parelles (31) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (3) Grups (3)


SOS Racisme organitza sopars interculturals entre veïns del mateix barri | betevé\nSOS Racisme organitza sopars interculturals entre veïns del mateix barri\nRedacció | diumenge, 30 de novembre del 2014, a les 21.15\nS'acaben de conèixer... i soparan junts. Són una família catalana i una altra de colombiana que han decidit passar una estona plegats. ANI LONDOÑO "Me gustaría saber qué piensan, la gente de fuera viene aquí ¿a qué?, o ¿por qué? No sé, saber qué piensan ellos sobre nosotros." MAR LLOPIS "Em semblen superinteressants aquestes iniciatives que es fan a nivell de sensibilització perquè a través del contacte és la manera que trenques barreres." Es tracta del projecte La Família del Costat que organitza el col·lectiu Sos Racisme. MAR CARRERA, portaveu de Sos Racisme Catalunya "Hi ha molta lluita per fer a nivell de racisme social i institucional però als nostres barris és important trobar espais d'encontre, de trobada, d'interculturalitat." Durant aquest cap de setmana s'han organitzat una vintena de dinars i sopars entre famílies de diferents orígens. RAIMON GUBERNA "Per a ells moltes vegades tot i aquest entorn de diversitat és dificil traspassar barreres, arribar a persones que no formin part del seu propi grup." ANI LONDOÑO "Solamente estás aquí como para trabajar y ya está y no conoces a nadie, como la misma rutina de cada día. No, es como tal vez acoplarse más a esta sociedad, si estás aquí tienes que buscar el contacto con la gente de aquí". El districte d'Horta Guinardó ha estat el primer escenari d'aquestes trobades. SoS Racisme vol estendre la iniciativa a altres zones de la ciutat el proper trimestre.\nLa Família del Costat és un projecte que arriba per primera vegada a Barcelona, però SOS Racisme ja l’havia posat en marxa a altres ciutats. “Hi ha molta lluita per fer quant a racisme social i institucional, però als nostres barris és important trobar-hi espais d’encontre, de trobada, d’interculturalitat”, explica la portaveu de SOS Racisme Catalunya, Mar Carrera. Aquí, de moment, hi participen una vintena de famílies d’orígens diferents que viuen, totes, al districte d’Horta-Guinardó. Durant el 2015 s’organitzaran noves trobades en diferents zones de la ciutat.\nL’objectiu és compartir un àpat per crear vincles i apropar cultures. Amb aquest esperit, la Mar Llopis i en Raimon Goberna han obert les portes de casa seva per sopar amb una família que ve de Colòmbia. “Em semblen superinteressants aquestes iniciatives de sensibilització perquè a través del contacte és la manera que trenques barreres”, opina la Mar. El seu marit afegeix que “per a les persones que vénen d’altres països és difícil arribar a persones que no formin part del seu propi grup”. Per això, SOS Racisme s’encarrega de posar en contacte famílies de diferents cultures.\nL’Ani Londoño és colombiana i ha anat amb la seva família a sopar a casa de la Mar i en Raimon. Ella té molt clar què espera d’aquesta trobada. “M’agradaria saber què pensen, la gent de fora ve aquí… a què? Per què? No sé, saber què pensen ells sobre nosaltres”, explica. Assegura que cal trencar la rutina diària i “relacionar-se amb persones d’aquí”.\nTot i això, SOS Racisme remarca que no es tracta de famílies catalanes que acullen famílies d’altres països, sinó que pot ser a la inversa, o bé poden trobar-se dues famílies nouvingudes.\n— interculturalitat — racisme — SOS Racisme\nEls veïns volen revifar el carrer de Pere IV


Cupcakes de maduixa | Consell Comarcal del Maresme\nInici Economia i Treball Productes de la Terra Cupcakes de maduixa\nHarmonia Aquestes postres que ens facilita el Taller del Dolç de Canet de Mar harmonitzen amb el vi DO Alella: Dolç Mataró del Celler Alta Alella. Frescor i equilibri, notes dolces i fresques amb harmonia entre espècies i fruites madures, plat i vi per fer una bona “sobretaula” Imatge\n250 g de mantega sense dal a temperatura ambient\n400 g de glaça (icing sugar) sinó, o sucre glacé\n2 cullerades de nata 35% m.g\n200 g de maduixes.\nPosem el forn a 180º (160º si és amb ventilador).\nPreparem la safa per a cupcakes amb 12 càpsules de paper.\nPiquem les maduixes a trossets petits. Reservem.\nTamisem la farina amb el llevat químic en un bol i reservem.\nBatem la mantega amb el sucre fins que s’integrin i la barreja s’aclareixi. Hi afegim els ous, un a un, batent fins que s’hi incorporin.\nHi posem la meitat de la farina i batem a velocitat baixa.\nA continuació, hi afegim la llet, barrejada a,b l’extracte de vainilla i tornem a batre.\nDesprés, l’altra meitat de la farina i batem a velocitat baixa fins que la barreja sigui homogènia. Hi incorporem les maduixes amb una espàtula.\nRepartim la mexcla en les càpsules, sense omplir-les més de 2/3\nEls posem al forn 22-25 minuts o fins que un escuradents surti net.\nEls deixem temperar 5 minuts a la safata i després sobre una reixeta.\nPer preparar la crema:\nTriturem les maduixes amb el passapuré i reservem. A continuació, hem de tamisar l’icing sugar i col·locar-lo en un bol amb la mantega i la llet. Cobrint el bol, batem primer a velocitat baixa durant un minut.\nTot seguit, batem almenys 4 minuts més a velocitat alta fins que la barreja estigui plenament integrada. Hi incorporem les maduixes i batem 2 minuts més.\nDecorem els cupcakes usant la màniga pastissera i una mduixa natural.\nEl Taller Dolç\nArticle anteriorCoca mar i horta\nArticle següentFaves del Maresme amb maduixots del Maresme


President del PDC a Lleida\n© Agraïment infinit\nDe tant en tant, vostès hauran llegit, gràcies a l’amabilitat dels directors, articles meus signats com a president a Lleida de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) i, més recentment, del Partit Demòcrata Català. Ja no n’escriuré cap més en aquesta condició, car estic a punt de deixar d’exercir la presidència del partit després de més de vuit anys.\nEn aquests gairebé cent mesos ha passat de tot i força. La història s’ha accelerat. Des de finals del 2007, especialment el 2008, fins al 2013, amb un breu i esquifit parèntesi el 2010, la crisi econòmica va impactar fortament l’economia catalana, amb decreixements substancials del PIB i el corresponent augment de l’atur i la precarietat que han dut a conseqüències personals i socials que encara perduren, malgrat estar més esmorteïdes avui que no pas fa un parell d’anys. Sort n’hi ha hagut, i n’hi ha, de la xarxa familiar i de la social, i de l’acció dels poders públics. Europa va acudir al rescat sense pronunciar aquest mot maleït. Tots plegats vam aprendre que ser un Estat té els seus avantatges.\nEn aquest context, el país ha fet un salt endavant en l’autoestima i en la determinació per agafar el present i el futur amb les seves mans. Al 2008, el nou Estatut encara era vigent, malgrat que ja s’apreciaven indicis que acabaria com el rosari de l’aurora. La sentència del 2010 del Constitucional va sacsejar com mai la política catalana. El “Som una nació. Nosaltres decidim” va desfermar un moviment que no té aturador ni marxa enrere, malgrat que no tingui un futur predeterminat. D’un Parlament que confiava en el perfeccionament de l’autogovern en el marc constitucional s’ha passat a un altre de majoria sobiranista. Espanya roman inamovible. Cap proposta de solució. Cap projecte.\nMontilla, amb el suport del tripartit, presidia la Generalitat. Poc poder tenia CDC. Mas, malgrat guanyar les eleccions, era cap de l’oposició. No seria fins a tocar de Nadal del 2010 que esdevindria el 129è president. Avui està a les portes d’un judici per posar les urnes en la consulta del 9 de novembre de 2014 i ja no té el despatx a Palau. Del govern tripartit es passà a un govern de CiU, seguit d’un monocolor de CDC (per primer i darrer cop), fins al de Junts pel Sí. CiU només perviu als ajuntaments i les administracions locals, havent guanyat les dues eleccions municipals darreres. Unió Democràtica de Catalunya s’ha col·lapsat. El PSC, l’altre partit que ha presidit el Govern en època contemporània, perd llençols a cada bugada. Sorgeixen noves forces polítiques. Puigdemont presideix el Govern. Espanya va camí d’unes terceres eleccions generals consecutives, si ningú no hi posa remei. De vertigen.\nCDC ha metamorfitzat en el Partit Demòcrata Català (PDC), de naturalesa indubtablement independentista. Cap partit no ha vist un canvi de tanta radicalitat i projecció que ja estava contingut, tanmateix, en l’ADN fundacional. En el seu origen, un partit nacionalista, amb vocació de pal de paller, tranversal, que buscava el reconeixement de la personalitat de Catalunya, en el si d’una Constitució democràtica de soca-rel que permetés el ple desenvolupament nacional del país, amb les institucions pròpies, singularment la Generalitat, com a instrument d’autogovern amb poder polític i capacitat de definir polítiques pròpies.\nDes de la LOAPA, la marxa enrere. Les competències de la Generalitat, passades pel sedàs. El nou Estatut, un miratge. El pacte fiscal, una impossibilitat. El ple reconeixement de la nació no està ni estarà a l’agenda de l’Espanya nacional, única, indivisible. Inevitablement, el partit que més ha fet per l’entesa amb l’Estat i que hi ha posat el coll més cops per ajudar al seu progrés (des del suport a Felipe González en temps dificilíssims, al de Zapatero quan Rajoy no escoltà la Merkel per evitar el col·lapse econòmic espanyol) va optar per seguir el camí, costerut i engrescador, necessari, que comparteix amb molts catalans i catalanes, amb moltes organitzacions i partits, que ha de dur al reconeixement de la Catalunya sobirana com un nou estat d’Europa.\nEl PDC neix en moments de turbulència després d’un període convuls. Necessitarà temps. El que s’està fent té molt mèrit i risc. No és fàcil fer una metamorfosi de gran abast. El maquillatge no serveix. Vivim un canvi d’època, a més de ser època de canvis. Els dolors del part són evidents. Per sort, les seves arrels, el seu bagatge i full de serveis a la societat lleidatana i catalana l’avalen. Té bons fonaments i una bona direcció: la coordinadora general, Marta Pascal, és una persona íntegra, molt preparada; en Mas i na Munté, presidents, saben on tenen la mà dreta i són persones de vàlua contrastada i patriotisme indubtable.\nArriba l’hora de cedir el testimoni després de tota aquesta història viscuda i completada la transició en el partit. Els associats decidiran lliurement les persones que assumiran les direccions territorials, vegueria i comarques, en moments decisius. Em poso a la seva disposició i els dono les gràcies pel que han fet i faran.\nA mi només em queden els agraïments, sentits, de cor. Als meus companys de partit, que m’honoraren amb la presidència, amb qui he compartit temps apassionants i de qui tant he après. A les persones d’altres partits, pel respecte i la consideració mutus. A les persones que han fet confiança en el partit i a les seves coalicions en les diferents convocatòries electorals.\nI a totes aquelles amb qui m’he trobat i a qui he procurat atendre com corresponia, amb deferència i estima. Sempre m’he sentit acollit. Una abraçada a tots. Fins una altra.


Resposta a la Sentència del Suprem 15/10/2019 – L'Ametlla en Comú Podem\nResposta a la Sentència del Suprem 15/10/2019\nMOCIÓ DEL GRUP L’AMETLLA EN COMÚ PODEM DE L’AJUNTAMENT DE L’AMETLLA DEL VALLÈS EN RELACIÓ AMB LA SENTÈNCIA ALS LÍDERS POLÍTICS I SOCIALS DE L’INDEPENDENTISME\nEl 14 d’octubre de 2019 es va conèixer la sentencia del Tribunal Suprem al judici als líders de la societat civil i representants polítics. Una sentència que condemna a Jordi Cuixart, Jordi Sànchez, Carme Forcadell, Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Josep Rull, Jordi Turull, Dolors Bassa i Raül Romeva amb penes de fins a 13 anys.\nAlhora, el Tribunal condemna per desobediència a Santi Vila, Carles Mundó i Meritxell Borràs amb multes fins a 200 euros diaris per 10 mesos. La sentència significa la culminació d’un procés de judicialització de la política al que mai s’hauria d’haver arribat, doncs es tracta d’un conflicte de naturalesa política. És per això que, ara més que mai, cal una resposta política que se sustenti en els grans consensos de la societat catalana i que, per tant, inclogui la màxima transversalitat possible de les forces polítiques i socials. Una resposta que, lluny d’incitar a la divisió i a la confrontació dins la societat catalana, generi cohesió. Una resposta que, al mateix temps, contribueixi a l’estabilitat política que el país necessita. Només amb la llibertat dels presos i les preses polítiques podrem obrir una nova etapa de desbloqueig. Al mateix temps, entenem que en aquests moments el país ens demana que posem les institucions al servei del diàleg polític i que treballem per trobar solucions a l’actual conflicte polític. Llibertat, diàleg i solucions son els tres pilars sobre els quals ha de pivotar la política catalana en els propers temps.\nEl grup de l’Ametlla en Comú – Podem de l’Ajuntament de L’Ametlla del Vallès proposa al ple l’adopció dels següents\nL’Ajuntament de L’Ametlla del Vallès es posa al servei del diàleg polític i a treballar per trobar solucions a l’actual conflicte polític.


El blog de Jordi Cabré: Possibilisme\nReconec que ara voldria poder escriure sobre altres coses, però assegut davant l’ordinador no puc evitar de mirar-me el meu fill de quinze mesos i pensar que el que surti ara del Parlament de Catalunya haurà de viure-ho ell, o sofrir-ho, durant ben bé trenta anys. És per això que cada article i cada esmena esdevenen crucials en aquest moment, i no només perquè determinaran si som una nació o una casa de nines, sinó també perquè cada renúncia impedirà reivindicar greuges durant un bon grapat d’anys. Tot el que no escrivim ara no ho podrem plantejar en el futur per pur sentit de la vergonya i de la lleialtat al Parlament. O sigui que, més que mai, té sentit que els escriptors parlem de política i d’Estatut. Perquè tenim una mica de legisladors, perquè tot allò que posem en un llibre és llei dins del seu propi univers, i perquè té vocació de perdurar. Un escriptor sap més bé que ningú el risc vertiginós que hi ha en cada paraula.\nI, en el fons, la setmana que ve tot es reduirà a una sola equació: o tenim un Estatut digne, blindat, justificat en drets històrics i que ens doni sobirania (no només resultats a llarg termini, sinó sobirania) en la recaptació i gestió dels nostres impostos, o bé tenim un text escrit a conveniència del PSOE. Doncs bé: en aquesta dinàmica hi ha un partit que té (per segona vegada, tot sigui dit) la responsabilitat històrica de decantar els nostres destins cap a un costat o cap a l’altre. M’atreveixo a pensar que ningú no ha votat mai ERC perquè faci d’àrbitre amb camisa negra, sinó perquè jugui i marqui gols, si és possible, en porteria contrària. Com bé va dir el seu líder, en cas de no ser constitucional tot plegat, la culpa no seria de la voluntat del poble de Catalunya, sinó de la mateixa Constitució. Tot això deixant de banda que no hi ha cap article que prohibeixi a Catalunya disposar d’un concert econòmic. I que el govern “amic” de Madrid ja ha deixat clar que en el fons només es tracta de si el text estatutari els agrada o els desagrada. Amb tot això, amb les màscares ja fora, no hi ha cap excusa ara per no fer l’Estatut que ens cal. Aquest és el veritable possibilisme, el d’aprofitar les possibilitats que ens dóna la composició parlamentària d’avui i que no es donaven l’any 1979. Com deia aquell, pitjors que els Estatuts retallats són les ànimes retallades.\nMilitants d’ERC em vénen amb l’argument que no es pot fer un Estatut sense el PSC. Sí, és cert (i hom es pregunta si aleshores potser, amb la lògica d’abans, el problema no seria Catalunya, sinó el PSC). Però, tot i així, ningú no s’imagina el principal partit del govern votant “no” contra el seu principal projecte de legislatura. És a dir que l’opció per un bon Estatut, l’opció de la no- renúncia als propis principis ideològics, no faria inviable l’aprovació del text. Ben al contrari: és l’única forma de fer-la viable. Dit d’una altramanera, CiU es pot permetre perfectament votar en sentit negatiu i poder defensar aquesta posició davant les urnes i la història. El PSC, en canvi, no. Aquí, doncs, no hi ha cap àrbitre que hagi de posar pau entre dos bàndols (ni amenaçar amb reformes electorals: representa que això és una negociació i no un atracament amb navalla). El que hi ha són dues opcions contraposades, dues maneres d’enfocar el nostre futur a 30 anys vista. L’únic que ha de fer ERC és triar en quina de les dues opcions es troba més còmoda. La setmana que ve sabrem si el nostre Parlament es decanta per una claudicació en tota regla o bé pel veritable possibilisme.\nPublicat al diari AVUI. 23-09-2005\nPer Jordi Cabré el 9/23/2005\nTorna a l'escola\nTothom al Fossar


DadesCat (Sant B-Sant Co)\nAnar a: [ Sant B ] [ Sant Bartomeu del ] [ Sant Bl ] [ Sant Car ] [ Sant Cl ] [ Sant Climent de la ]\nEl plaer més difícil de transmetre és el de llegir. (Montserrat Roig i Fransitorra)\nSant Baldiri (Lliçà d'Amunt, Vallès Oriental) Raval, al sud del poble, vora la capella de Sant Baldiri, esmentada ja el 1075. El 1679 hi fou dut l'antic altar de l'església parroquial, el qual fou dedicat el 1716 a la Mare de Déu de la Serra.\nSant Baldiri (Cistella, Alt Empordà) Santuari (459 m alt), al cim de la serra de Sant Baldiri, al nord-oest del terme. És un petit edifici romànic, amb campanar d'espadanya i porxo.\nSant Baldiri (el Port de la Selva, Alt Empordà) Santuari, situat en un puig, prop de la costa i del terme del Port de la Selva. El 974 l'església fou donada pel comte Gausfred I d'Empúries-Rosselló al monestir de Sant Pere de Rodes. Hom fortificà el lloc al s XVI (es conserva la torre rodona), i restaurà el santuari el 1849. És tradicional l'aplec del 20/mai.\nSant Baldiri (Santa Cristina d'Aro, Baix Empordà) Santuari, dins la parròquia de Solius.\nSant Bartomeu (Bellpuig d'Urgell, Urgell) Antic convent de franciscans observants de la custòdia de Catalunya, als afores de la vila. L’ordenà construir Ramon Folc de Cardona-Anglesola, baró de Bellpuig i comte d’Oliveto, quan era lloctinent de Sicília. Erigit sobre un antic eremitori dedicat a sant Bartomeu, es fundà el 1507 i tingué diferents etapes constructives. Sembla que al començament es planejà una obra senzilla i austera, però el lloctinent, des d’Itàlia, manà d’augmentar les dotacions. Aquest edifici conventual és de planta rectangular i s’organitza a l’entorn de dos claustres centrals. El menor, situat prop de l’entrada, és de dos pisos, d’estil gòtic. El segon claustre, o pati de la cisterna, presenta una galeria baixa amb quatre arcs apuntats per banda, amb volta de creueria que descansa sobre uns contraforts desproporcionats que donen al pati. La tercera galeria, d’ordre toscà, fou erigida el 1614. L’element més notable és sens... Segueix...\nSant Bartomeu (Olius / Solsona, Solsonès) Cim (876 m alt) de la serra que separa les valls del Cardener i de la riera de Solsona, entre els dos municipis.\nSant Bartomeu (Ulldemolins, Priorat) Ermita, al congost de Fraguerau, en un coster que domina, per la dreta, el riu de Siurana.\nSant Bartomeu d'Almisdrà (Oriola, Baix Segura) Poble (cast: San Bartolomés), situat 7 km a l'est del cap municipal, al bell mig de l'horta. Eclesiàsticament depengué fins al s XVIII de la parròquia del Salvador de la ciutat; actualment constitueix una parròquia separada.\nSant Bartomeu de Bell-lloc (Cantallops, Alt Empordà) Veure> Bell-lloc.\nSant Bartomeu de Cabanyes (Órrius, Maresme) Església, al coll de Sant Bartomeu, depressió de la Serralada Litoral al nord-est del turó de Séllecs, al límit amb el municipi de la Roca del Vallès. L'església és esmentada ja l'any 931. L'actual edifici és romànic; el 1299 depenia ja de la parròquia d'Argentona. Al s XIX passà a la parròquia d'Òrrius.\nSant Bartomeu de Covildases (Vidrà, Ripollès) Antiga església, sufragània de la parròquia i municipi, situada a llevant del terme, al vessant meridional del puig de Cubell (1.482 m alt), damunt la riera de Sant Bartomeu, afluent per l'esquerra del riu Ges. Rebé el nom de la vil·la rural vidranesa de Covildases (960). S'erigí al pas del s XI al XII. Funcionava com a sufragània el 1123. El terratrèmol del 1425 destruí la volta i l'edificació, que fou reparada definitivament el 1548. No té culte des del 1936; l'edificació romànica és en curs de restauració.\nSant Bartomeu de la Quadra (Molins de Rei, Baix Llobregat) Llogaret (156 m alt), en un coll entre les valls de les rieres de Vallvidrera i de Santa Creu (o riera de Sant Bartomeu), al voltant de l’església parroquial (Sant Bartomeu), esmentada ja al s XIII, dins el terme del castell d’Olorda. Al s XIX formà part del municipi de Santa Creu d’Olorda, de la qual parròquia depenia ja al s XVI; però el 1916, en dividir-se aquest terme entre Sarrià i Molins de Rei, passà a formar part d’aquest darrer municipi. L’antiga església, romànica, i un retaule gòtic del s XV foren destruïts el 1936 i, aquella, refeta després del 1939.\nSant Bartomeu de la Valldan (Berga, Berguedà) Veure> Valldan, la.\nSant Bartomeu de Matamala (Porqueres, Pla de l'Estany) Ermita, als vessants septentrionals de la serra de Sant Patllari.\nSant Bartomeu de Mont-ras (Bigues i Riells, Vallès Oriental) Església i antiga parroquia, situada al nord-est del poble, al límit amb el terme de l'Ametlla del Vallès, al vessant meridional del Puiggraciós. Al seu voltant ha estat construïda una urbanització. És esmentada ja el 1123; havia depès de Sant Pau de Montmany, però el 1135 formava part del feu, després baronia, de Montbui.\nSant Bartomeu del Boí (Vistabella del Maestrat, Alcalatén) Veure> Boí, el.\nSant Bartomeu del Grau (Osona) Municipi: 34,37 km2, 868 m alt, 863 hab (2015). Situat a l'altiplà del Lluçanès, separat del terme de Gurb pels cingles de Sant Bartomeu del Grau (904 m alt). L'àrea forestal és ocupada per bosc de pins i pasturatges. Agricultura de secà: cereals (blat, ordi, civada i sègol) i patates. Ramaderia porcina. Indústria tèxtil. S'ha desenvolupat la funció d'estiueig i de segona residència (torres i urbanitzacions). El poble es formà a partir del 1672 prop d'un antic hostal; el 1780 s'hi bastí l'actual església parroquial. El municipi comprèn, també l'antiga quadra del Boquers i les esglésies de Sant Genís Sadevesa i de Sant Jaume de Fenollet. Àrea comercial de Vic. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nSant Bartomeu del Torricó (el Torricó, Llitera) Església, al sud-oest del poble, al límit amb el terme de Tamarit de Llitera. És romànica, de petites dimensions, amb dos absis, un a cada extrem de la nau.\nSant Bartomeu d'Olorda (Molins de Rei, Baix Llobregat) Veure> Sant Bartomeu de la Quadra.\nSant Bartomeu Sesgorgues (Tavertet, Osona) Poble i antiga parròquia rural, a l’extrem oriental del terme. La demarcació parroquial es troba repartida entre els municipis de Tavertet i de l’Esquirol. Rep el nom de la riera de les Gorgues, que passa sota l’església. Existia ja el 1072. Originàriament era del terme del Cabrerès; més tard formà una quadra civil i s’uní al terme de Tavertet (1840). Vers el 1450 s’uní com a sufragània a Sant Martí Sescorts. Tenia 5 famílies el 1515 i 12 famílies el 1687. El 1855 recobrà la independència parroquial (tenia aleshores 200 h). Tenien la jurisdicció civil els hereus del casal dels Desvilar, proper a l’església. L’església és en part romànica (s XII), però fou ampliada i reformada el 1769.\nSant Benet (Alcoi, Alcoià) Caseria, al sud-oest de la ciutat, a la dreta del riu de Polop, dividit entre Sant Benet Alt i Sant Benet Baix.\nSant Benet (Alcalà de Xivert, Baix Maestrat) Ermita (312 m alt), al cim de la muntanya de Sant Benet, contrafort meridional de la serra d'Irta, damunt el poble d'Alcossebre.\nSant Benet (Susqueda, Selva) Santuari (1.144 m alt), al cim de la serra de Sant Benet, al sector oriental de les Guilleries, que separa les valls d'Osor i del Ter.\nSant Benet, raval de (Tortosa, Baix Ebre) Veure> Jesús, raval de.\nSant Benet de Bages (Sant Fruitós de Bages, Bages) Veure> Bages, monestir de.\nSant Benet de Lleida (Lleida, Segrià) Col·legi de la Congregació Claustral Tarraconense. Establert el 1592 per a la formació dels novicis i el joves monjos benedictins dels monestirs afiliats a la congregació. Fou dotat amb les rendes d'antics monestirs i priorats catalans, adjudicades per butlla del papa Climent VIII. Residia en un vell casal de la ciutat, que el 1636 hom considerava ruïnós. El 1669 es traslladà a Cervera, interinament, fins que passà a Sant Pau del Camp, de Barcelona, el 1672.\nSant Benet de Montserrat (Marganell, Bages) Abadia de monges benedictines, nascuda canònicament el 1952 com a resultat de la fusió en una sola comunitat de les antigues de Santa Clara de Barcelona i de la de Sant Benet de Mataró. Aquesta darrera, filial de Sant Pere de les Puelles, fou fundada el 1881, i el seu convent fou destruït el 1936. Acabada la guerra, ambdues comunitats s'uniren en l'antic monestir de Santa Cecília de Montserrat, on residiren entre el 1940 i el 1954, fins que decidiren la fusió i la creació d'un nou monestir. Hom adoptà i amplià l'edifici de l'hotel Marcet, en un vessant de Montserrat, prop de la colònia Puig. Actualment hi ha unes 50 monges.\nSant Bernabe (Tortosa, Baix Ebre) Antic convent franciscà observant, dit també de Jesús, a la dreta de l'Ebre, al voltant del qual sorgí el raval de Sant Bernabe o raval de Jesús (dit, també, de Sant Benet), fundat el 1429, que el 1524 passà als franciscans recol·lectes, que hi restaren fins a l'exclaustració del 1835.\nSant Bernabé de les Tenes (Ripoll, Ripollès) Poble de l'antic mun. de la Parròquia de Ripoll, aturonat a la dreta de la riera de Vallfogona. La vil·la Tennas, o Tendas, pertanyia al monestir de Ripoll des del 890. La parròquia s'organitzà el s. XI; depenia del monestir i era servida des de Ripoll. El 1878 es reorganitzà independentment, però ara és servida des de Vallfogona.\nSant Bernabé de Polinyà (Polinyà de Xúquer, Ribera Baixa) Església i caseria, vora el terme d'Alzira.\nSant Bernat, alqueria de (València, Horta) Veure> Rascanya.\nSant Bernat de Montseny (Montseny, Vallès Oriental) Capella i hotel (880 m alt), al veïnat de Montseny d'Amunt, al vessant meridional del Matagalls, en un petit replà que domina, per l'esquerra, l'alta vall de la Tordera.\nSant Blai (Alacant, Alacantí) Barri obrer de la ciutat, que sorgí vora l'antic cementiri de Sant Blai, desaparegut, a ponent de la ciutat, entre el que fou barranc de Sant Blai i l'estació del ferrocarril de Madrid. El 1952 fou erigida la parròquia de Sant Blai. Des de fa alguns anys s'hi celebren unes festes de moros i cristians.\nSant Blai (Tivissa, Ribera d'Ebre) Ermita o santuari, 2 km al sud-oest de la vila, al vessant d'un puig coronat per les restes de l'anomenat castell de Sant Blai, que hom fa remuntar a època musulmana. L'edifici actual és neogòtic, del 1858; l'interior, molt més petit, era medieval (segons una tradició, bou bastida per commemorar la conquesta cristiana de Tivissa).\nSant Blai, mas de (la Morera de Montsant, Priorat) Masia, a l'est del poble, a l'indret on hi havia hagut l'antic monestir cistercenc de Bonrepós. En extingir-se la comunitat, esdevingué granja dels cartoixans d'Escaladei. Vora el mas, formant part del mateix edifici, hi ha l'ermita de Sant Blai.\n36 ILLES BALEARS - HISTÒRIA\nSant Blai de Campos (Campos, Mallorca Oriental) Antiga parròquia i santuari, situada 3 km al sud de la vila, en terreny planer. Fou una de les primitives parròquies de Mallorca, erigida el 1248 i dedicada a sant Julià, advocació que ha passat a la parroquial de la vila de Campos. El 1405 consta com a parròquia vella i, en perdre l'antiga funció, es dedicà a sant Blai i es convertí en un santuari, on se celebra un tradicional aplec el 3/feb. És un edifici gòtic rectangular. En una capella lateral guarda un retaule del s XV. Tingué prop seu un cementiri i clos tancat, convertit en parc municipal el 1958.\nSant Boi, barca de (Sant Boi de Llobregat, Baix Llobregat) Embarcació emprada per a transportar viatgers, mercaderies, vehicles i bestiar de riba a riba del Llobregat, en una de les principals vies de comunicació que unien Barcelona amb Tarragona i València i secundàriament amb Saragossa i Madrid. Des del s XVII, substituïa un antic pont fet al s XIV i que fou conservat fins a la fi del s XVI. El peatge era cobrat pel municipi barceloní; el 1715, amb la Nova Planta, la seva explotació passà a les mans del patrimoni reial. Amb l'obertura, l'any 1769, del pont de Molins de Rei, la seva utilització decaigué, a causa de la desviació del trànsit pel port, i esdevingué d'interès únicament local. Perdurà fins a mitjan s XIX, que fou construït el pont de Sant Boi.\nSant Boi, baronia de (Catalunya) Jurisdicció senyorial, formada després de la segregació del castell de Sant Boi de la baronia d'Eramprunyà. Apareix amb el nom de baronia des que, el 1523, fou comprat als Torrelles per Antoni de Cardona i Enríquez. El succeïren els seus fills Joan de Cardona i de Requesens i Anna de Cardona i de Requesens, que aportà la baronia al seu marit Balasc d'Alagó-Arborea i Boter, comte de Villasol, i llurs descendents, els marquesos de Santa Cruz.\nSant Boi d'Alcalà (Baix Llobregat) Veure> Sant Boi de Llobregat\nSant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) Municipi: 21,54 km2, 30 m alt, 82.195 hab (2015), (ant: Alcalà). Situat a la dreta del Llobregat, al peu de la Serralada Litoral. L'agricultura és bàsicament de regadiu, gràcies a l'aprofitament de les aigües derivades del Llobregat pel canal de la Dreta i l'extreta de pous; els conreus més estesos són els d'arbres fruiters i hortalisses. De secà s'hi conreen cereals i llegums. La indústria s'ha desenvolupat ràpidament gràcies a la proximitat de Barcelona; sobresurten les indústries tèxtil, de la construcció, siderometal·lúrgica, de materials per a la construcció, derivats de la fusta i química. La població gairebé es va quadriplicar en el període 1960-80 a causa de la immigració. La vila, situada a la vora dreta del Llobregat, és formada pel nucli antic, al voltant de l'antic castell de Sant Boi (actualment hotel), amb l'església del s XVIII i notables casals dels s XV-XVIII. Institut Psiquiàtric de la Mare de Déu de Montserrat (creat el 1854). Barri residencial de Marianao i els perifèrics de la Ciutat Cooperativa, del Bori (a l'antiga quadra de Benviure), de Casa Blanca i de Cinco Rosas. Dins el terme hi ha també el santuari de Sant Ramon i restes ibèriques i romanes. Àrea comercial de Barcelona. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades - Museu - Escola Música - Festival Altaveu - Fundació Llor\nSant Boi de Lluçanès (Osona) Municipi: 19,5 km2, 813 m alt, 544 hab (2015). Situat al Lluçanès, als vessants meridionals del massís dels Munts. Comprèn la capçalera de la riera de Sorreigs. El sector forestal és ocupat per boscs de pins i alzines i pasturatges. L'agricultura és bàsicament de secà: cereals (blat, ordi, civada, sègol), patates i farratge. Les principals activitats industrials són les tèxtils (cotó); tenien tradició els paraires. Darrerament s'ha desenvolupat la funció d'estiueig i segona residència. El poble és centrat per l'església parroquial de Sant Boi, barroca, obra de Josep i Jacint Moretó (1763-75). La major part de les cases foren bastides al s XVIII. Dins el terme hi ha notables masies, com les del Vilar de Sant Boi, Vila-rasa, Viladecans, Cornet, etc, així com l'església de Sant Salvador d'Orís. Àrea comercial de Vic. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades - Escola Aurora\nSant Bonaventura de Barcelona, col·legiata de (Barcelona, Barcelonès) Antic col·legi de franciscans observants, situat a la Rambla, prop del carrer de la Unió, al solar de l’Hotel Orient. El fundà el 1627 el mercader Pere Canals i li donà el solar el duc de Cardona. L’església fou beneïda el 1634 i el col·legi començà a funcionar el 1635, per bé que no s’acabà del tot fins el 1764. Per disposició del fundador n'eren administradors els consellers de Barcelona. Era un gran edifici amb dos claustres, on residien habitualment 24 religiosos. S'hi ensenyava filosofia, dret canònic i teologia. Tenia una gran biblioteca i fou un centre d’estudis religiosos important. El 1834, a la vetlla de l’exclaustració, tenia 24 estudiants. Exclaustrat el 1835, es destinà a local de policia, i ben aviat fou venut i aterrat; sobre el seu solar es construí l’Hotel Orient.\nSant Bonifaci (Vinaixa, Garrigues) Santuari i antiga caseria, al nord del poble, a l'esquerra de la riera de Vinaixa, al límit amb el terme dels Omellons.\nSant Calze del Cos de la Noblesa Valenciana, germandat del (País Valencià, 1917 - ) Corporació de la noblesa. Fundada amb estatuts propis reformats el 1923, per donar culte i guàrdia d’honor al Sant Calze de la seu de València. És sota la protecció de la Mare de Déu dels Desemparats i de sant Francesc de Borja. Per formar-ne part cal ésser catòlic, súbdit de l’Estat espanyol, títol del regne o primogènit de títol del regne, o membre d’altres cossos nobiliaris de l’estat. Les dones han d’ésser representades per llurs marits o, en cas de no casades, per un cavaller de la Germandat.\nSant Carles, fort de (es Castell, Menorca) Antiga fortificació, auxiliar del gran fort de Sant Felip, que s'assenta damunt la punta de Sant Carles (límit meridional de la bocana del port de Maó i septentrional de la cala de Sant Esteve). Actualment hi ha un far.\nSant Carles, fort de (Palma de Mallorca, Mallorca Occidental) Fortificació defensiva del port de la ciutat (o fort de Portopí). Fou projectada el 1600 i construïda en 1610-12 a l'anomenada punta de Sant Carles, entre Portopí i Cala Major, a càrrec del col·legi de mercaderia, el municipi i la corona. Fou ampliat en 1662-63; el 1965 l'ajuntament en sol·licità la cessió al municipi.\nSant Carles de la Ràpita (Montsià) Municipi: 53,7 km2, 11 m alt, 14.760 hab (2015), (fam: la Ràpita). Situat al sector sud-oest del delta de l'Ebre (istme del Trabucador, península de la Banya i port dels Alfacs); accidentat a l'oest per la serra de Montsià; estany de l'Encanyissada. Es conrea prop del 30% del terme, amb conreus de garrofers, olivera, vinya i ametllers, al secà i, arròs i cítrics, al regadiu, que és possible gràcies al canal de la dreta de l'Ebre. Compta amb una cooperativa agrícola i un sindicat arrosser. És el nucli mariner més important entre Tarragona i Castelló de la Plana; actualment hi ha un port esportiu, comercial i de pesca (cal destacar, per la seva importància, la captura de llagostins). Les salines, que ocupen el 19% de l'àrea no conreada, i ja explotades des del s XIV, són les més importants de Catalunya. Les principals indústries es relacionen amb l'alimentària (derivada de l'agricultura), la química i la construcció. També cal esmentar la construcció de barques i... Segueix...\nSant Carles de Peralta (Santa Eulària del Riu, Eivissa) Poble i parròquia (74 m alt), al nord del cap municipal, a ponent de la talaia de Sant Carles (235 m alt). Població disseminada. Església de mitjan s XVIII.\nSant Cebrià de Cabanyes (Sant Fost de Campsentelles, Vallès Oriental) Veure> Cabanyes.\nSant Cebrià de Lledó (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, Baix Empordà) Despoblat, dins l'antic terme de Cruïlles. És situat als vessants nord-occidentals del puig d'Arques, al sector de les Gavarres. L'església parroquial de Sant Cebrià era de l'arxiprestat de la Bisbal. El lloc formà part de la baronia de Cruïlles.\nSant Cebrià de Pineda (Peralada, Alt Empordà) Antiga cel·la monàstica del territori de Peralada; de situació desconeguda, discutida des del 877 entre els monestirs de Banyoles i de Sant Policarp de Rasés. És considerada de Banyoles entre el 877 i el 899; aquest any fou adjudicada per un precepte reial a la seu de Girona, juntament amb les cel·les veïnes de Sant Pere de Rodes, Sant Joan Sescloses i Sant Fruitós de la Vall de Santa Creu. En crear-se el monestir de Sant Pere de Rodes, aquest la considerà seva (934-1090). Banyoles la hi discutí el 1090 i guanyà el plet. Consta com a propietat de Banyoles entre el 1097 i el 1174, i després se'n perd el record.\nSant Cebrià de Rosselló (Rosselló) Municipi: 15,80 km2, 6 m alt, 10.716 hab (2013), (fr: Saint-Cyprien). Situat a la Salanca, a l'est de la comarca, a la plana costanera (aiguamolls), on hi ha la llarga platja de Sant Cebrià, sorrenca. Agricultura de regadiu (fruiters i hortalisses), així com de secà (vinya), la qual ocupa els terrenys més propers a la costa; producció de vins. Ramaderia (bestiar boví, oví i cabrum). Activitat pesquera (sardines), en regressió. L'afluència de turisme, gràcies a l'atracció de la platja, ha desenvolupat la indústria hotelera, així com la de la construcció, i s'han creat noves urbanitzacions a la costa. Població en ascens. El poble correspont a l'antiga vil·la Salix. Església parroquial dels s XII-XIII. Dins el terme hi ha l'església i antic poble de Vila-rasa. Ajuntament (en francès) - Turisme (en castellà)\n53 CATALUNYA NORD - HISTÒRIA\nSant Cebrià de Rosselló, camp de (Sant Cebrià de Rosselló, Rosselló, feb/1939 - ?/1939) Camp de concentració organitzat a la platja pel govern francès, destinat, com el proper camp d'Argelers, a les tropes de la República Espanyola que arribaven al territori de l'estat francès durant l'evacuació de Catalunya als darrers mesos de la guerra civil. S'hi concentraren 30.000 homes, els quals foren traslladats, al cap de pocs mesos, en una gran part, al camp del Barcarès. A la mateixa platja ha estat aixecat un monument en honor al president de la Generalitat de Catalunya Lluís Companys.\nSant Cebrià de Saorra (Saorra, Conflent) Església del poble, dins el nucli urbà, que fa funcions parroquials.\nSant Cebrià de Vallalta (Maresme) Municipi: 15,69 km2, 71 m alt, 3.326 hab (2015). Situat a l'interior de la comarca, als vessants meridionals de la serra del Montnegre, a l'esquerra de la riera de Vallalta, a la qual desguassen alguns torrents afluents. Una bona part del territori és coberta de boscs de pins, alzines, alzines sureres i castanyers. La principal activitat econòmica és l'agricultura: els conreus més estesos són els de cereals, hortalisses, llegums, fruites i vinya. Ha adquirit importància la funció d'estiueig i de segona residència. Població en ascens. El poble es centrat per la parròquia de Sant Cebrià (esmentada ja al s X). És notable el casal de can Coris, d'estil gòtic tardà (s XV). Àrea comercial de Calella. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades - Informació\nSant Cebrià dels Alls (Cruïllee, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, Baix Empordà) Poble (o Camós de les Gavarres), a l'extrem meridional del terme, als vessants orientals del puig d'Arques, a les Gavarres. L'església parroquial pertany a l'arxiprestat de Girona. L'antiga casa forta de Camós és actualment pagesia. El lloc formà part de la baronia de Cruïlles.\nSant Cebrià d'Horta (Barcelona, Barcelonès) Ermita, dedicada a sant Cebrià i santa Justina, al peu de la serra de Collserola, dins l'antic municipi d'Horta. Existia al s XII; segons la tradició hi residí Francesc d'Assís, en el seu suposat viatge a Sant Jaume de Galícia, i Ignasi de Loiola, de pas vers Terra Santa. Sota la protecció de Ferran II, s'hi establí poc temps (1493) una comunitat de mínims; hi residí fra Bernat Boïl. Es trobava ruïnosa el 1786 i fou refeta al s XIX. És lloc tradicional de romiatge. L'aplec és el 26 de setembre.\nSant Celoni (Vallès Oriental) Municipi: 65,24 km2, 152 m alt, 17.317 hab (2015). Situat a l'esquerra de la Tordera i a les vores del seu afluent el Pertegàs, entre el Montseny i el Montnegre, al nord-est de Granollers, al límit amb la comarca de la Selva. Boscos de pins, alzines, roures, faigs, etc. Alternen els conreus de secà (cereals i vinya) amb els de regadiu (hortalisses). Ramaderia bovina i ovina; granges avícoles. Important activitat industrial: tèxtil, química, de la construcció, siderometal·lúrgica, de derivats de la fusta, extractiva i alimentària. La vila és a l'esquerra de la Tordera; església parroquial gòtica, a la façana de la qual, al s XVIII, és feren uns importants i sumptuosos esgrafiats d'estil barroc; capella de Sant Erasme; el 1984 fou inaugurat el Museu de Geologia. El municipi comprèn, també, el poble de la Batllòria, els pobles rurals de Pertegàs, Montnegre, Fuirosos, Vilardell i Olzinelles, l'església de Santa Maria de Montnegre i el santuari del Puig de Bellver. Àrea comercial de Granollers. Fou el centre del priorat de Sant Celoni i el 1319 els hospitalers hi establiren la comanda de Sant Celoni. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades - Ball de Gitanes - Centre Excursionista - Club Ciclista\nSant Celoni, Francesc de (Catalunya, s XV) Síndic de la ciutat de Girona. Assistí al parlament de Catalunya reunit durant l'interregne (1410-12). Amb el seu col·lega el jurista Guillem Domenge protestà vivament de la forma en què foren nomenats els compromissaris de Casp. Arribà a declarar davant el Parlament que no reconeixeria la sentència o compromís (1412). Aquesta actitud inicial no seria obstacle per al seu acatament posterior al nou monarca elegit, Ferran I d'Antequera.\nSant Celoni, Guillem de (Catalunya, s XIII) Cavaller. Participà a la conquesta de Mallorca el 1229. Com a premi dels seus serveis li foren donades vuit jovades de terra al terme de Pollença.\nSant Celoni, priorat de (Sant Celoni, Vallès Oriental) Priorat canonical. Filial del monestir de Santa Maria de l'Estany, establert a la primitiva església de la vila, entre els actuals carrers Major i de les Valls. Resten ruïnes de l'absis i part dels murs. L'església fou donada el 1088 per Guillem Humbert de les Agudes, senyor del lloc, al monestir. En adquirir el lloc els hospitalers sorgiren tensions (1151-85) entre aquests i el bisbe de Barcelona per raó d'haver quedat dins la força, i estigué a punt de desaparèixer. El 1532 se secularitzà (era aleshores del bisbat de Barcelona) i es convertí en simple benefici; l'església era ja ruïnosa el 1508.\nSant Climenç (Pinell de Solsonès, Solsonès) Poble i nucli urbà més important del municipi, aturonat a 800 m entre les rieres de Sallent i de Sanaüja, al sud-est de l'església de Pinell, a l'indret de l'antic castell de Sant Climenç, bastit al s XIV (que formà part del comtat de Cardona). La seva església parroquial és dedicada a sant Climent.\nSant Climent (Maó, Menorca) Poble, situat 5 km al sud-est de la ciutat. El nucli urbà és format per carrers agrupats rectilíniament al voltant de l’església parroquial i la plaça. El pariatge de Jaume II de Mallorca disposà el 1303 l’erecció de la capella de Musuptà a la garriga de Musuptà, com a sufragània de Santa Maria de Maó. El 1641 es bastí una nova església, reformada al s XVIII. El 1818 Sant Climent passà a vicaria, i el 1877 a parròquia. El temple actual, de tres naus i estil neogòtic, fou començat el 1889 i acabat el 1950. A la seva demarcació hi ha l’aeroport de Menorca o de Sant Climent, les caseries de Binicalaf i Binimaimut i les urbanitzacions de Binidalí, es Canutells i Son Vitamina.\nSant Climent, aeroport de (Maó, Menorca) Aeroport, situat al sud-est de l’illa, a 4,5 km de la ciutat i a 2 del poble de Sant Climent. Oficialment hom el denomina aeroport de Menorca. Inaugurat el mar/1969, consta d’una pista de 2.450 m de longitud i 45 m d’amplada, estació de passatgers i mercaderies, instal·lacions i serveis d’incendis, combustibles, control i protecció. Per les seves característiques tècniques permet l’aterratge de reactors de tipus mitjà i àdhuc, sota determinades condicions tècniques, dels de gran tonatge. Les línies regulars establertes enllacen amb Barcelona, Mallorca, Madrid i Londres, i són nombrosos els vols xàrter amb Anglaterra, Irlanda, Alemanya i Holanda. Ha passat de 239.000 passatgers el 1970 a 2.605.938 passatgers, 31.804 moviments d’aeronaus i 3.244.377 tones de càrrega el 2008.\nSant Climent, Berenguer de (Barcelona, s XIV) Cavaller. El 1388 sortí elegit conseller segon de Barcelona, després de les reformes del sistema electoral introduïdes per Joan I. No desitjava pas la conselleria; calgué, perquè l'acceptés, que el veguer de Barcelona l'amenacés amb una penyora de 100 lliures. Per una ironia de la sort hagué de ser encara Conseller en Cap en 1392-93. Pel set/1393 féu un sentit discurs al Consell de Cent, davant el rei Joan I, acomiadant-lo per a la projectada expedició a Sardenya. El mateix monarca reproduí en una lletra aquest discurs, un dels pocs que es conserven dels consellers en data tan reculada. El 1395 un Berenguer de Sant Climent era veguer de Berga i el Berguedà.\nSant Climent, Bernat de (Barcelona, s XIV) Prohom barceloní. El 1343 fou un dels qui donaren la benvinguda de la ciutat a Pere III el Cerimoniós quan aquest tornà de Mallorca. El 1348 fou enviat a València pel rei de cara a minar la Unió valenciana amb promeses i persuassions, poc abans de ser iniciada la marxa militar que obtindria el triomf decisiu de Mislata.\nSant Climent, Elisenda de (Lleida, s XIII) Dama. De casada visqué a Pollença. Caigué presonera, amb el marit i la filla, dels pirates tunisencs que atacaven les costes mallorquines. A Tunis, l'emir dit pels cristians Miralmomoní prengué per muller la joveníssima filla d'Elisenda, Guillemona, que es canvià el nom pel de Rocaia. Morí per aquest temps el marit d'Elisenda, la qual restà al palau de l'emir fins que es casà en segones núpcies amb el famós mercader Arnau de Solsona. Anà amb aquest a viure a Lleida. A la insabuda d'aquell s'endugué de Tunis una relíquia que era considerada el Sant Drap de la Passió de Crist. Li havia estat donada en secret per la seva filla, que restava a Tunis i que preferia que la relíquia passes a terres cristianes. Poc després l'emir entaulava una acció diplomàtica enèrgica prop de Jaume I, demanant la... Segueix...\nSant Climent, Francesc de (Catalunya, s XIV) Cavaller. Hi ha dubtes de destriament amb l'homònim. Serví a Sardenya, on hi era el 1357. El 1364 era veguer del Conflent. El 1367 fou ambaixador de Pere III el Cerimoniós davant el príncep de Gales.\nSant Climent, Francesc de (Lleida, s XIV – s XV) Prohom. Era paer de la ciutat el 1413, quan es produí l'alçament de Jaume d'Urgell, contra el nou rei Ferran I. Fou un dels principals col·laboradors del comandant de la plaça, Riambau de Corbera, per mantenir Lleida en mans del rei.\nSant Climent, Guillem de (Catalunya, s XV) Cavaller. El 1462, en esclatar la guerra contra Joan II, es declarà partidari d'aquest. Per l'oct/1462 la generalitat l'inclogué en una llista d'enemics de la terra. El 1471 anà d'ambaixador a Nàpols. Hi concertà el matrimoni entre Frederic, el fill segon del rei Ferran de Nàpols, i Joana, filla de Joan II.\nSant Climent, Jaume de (Catalunya, s XIV) Cavaller. Fou conseller en cap de Barcelona. Ocupava el càrrec el 1399, quan el rei Jaume III de Mallorca vingué a prestar homenatge, a la capella del palau reial, a Pere III el Cerimoniós. Assistí a la ceremònia. Prestà alguns serveis útils al rei Pere.\nSant Climent, Jaume de (Catalunya, s XIV) Eclesiàstic. Era cabistol de la seu de Barcelona. El 1362 dirigí la conspiració perquè s'evadís del Castell Nou barceloní Jaume IV de Mallorca, i fins li facilità les claus falses que li permeteren d'escapar.\nSant Climent, Pere de (Catalunya, s XIV) Cavaller. Serví a Sardenya. Rebé donacions de recompensa. Figura entre els catalans que tenien possessions feudals a l'illa el 1332.\nSant Climent, Pere de (Catalunya, s XIV) Ciutadà de Barcelona. El 1354-55, durant l'absència de Pere III el Cerimoniós, que era en campanya a Sardenya, fou membre del consell de governació del Principat, que presidia Pere de Montcada.\nSant Climent, Pere de (Catalunya, s XIV – s XV) Cavaller. El 1409, amb Ramon Fiveller, escriví una carta expressant la seva inquietud per certes veus de casori entre una filla de l'infant de Castella i el petit Frederic de Luna, aleshores promès a Violant de Prades. Era procurador de la generalitat als territoris de l'antic comtat d'Empúries el 1411. Hagué d'afrontar llavors un incident greu, quan Joan de Vilamarí s'emparà del castell de Palau-saverdera, prop de Roses, que pertanyia a Ramon Sagarriga, governador del Rosselló i de la Cerdanya. Diversos intents de mitjanceria sobre el cas fracassarien totalment. No aconseguí tampoc que Vilamarí cedís i li deixés ocupar de manera pacífica la fortalesa en nom de la generalitat, per tenir-la en custòdia mentre n'era dirimida jurídicament la possessió. Per reduir Vilamarí hagué de sotmetre'l a un setge en regla amb forces de la generalitat i artilleria. Aquest cas fou un dels desordres més greus entre els esdevinguts al període crític de l'interregne 1410-12.\nSant Climent d'Almafà (Baix Llobregat) Veure> Sant Climent de Llobregat.\nSant Climent d'Amer (Amer, Selva) Poble, a l'est de la vila, a l'esquerra del riu Brugent i a la capçalera de la riera de Sant Climent, afluent del Ter per l'esquerra. El poble és centrat per l'església parroquial de Sant Climent, que havia estat possessió del monestir d'Amer. Era lloc reial al s XVII.\nSant Climent de Codinet (Noves de Segre / Pla de Sant Tirs, Alt Urgell) Veure> Codinet, monestir de.\nSant Climent de la Riba (Lluçà, Osona) Església i masia, situades en un petit serrat al nord-oest del terme, sobre la riera de Merlès. El lloc, juntament amb l'església, fou donat per dot a Guisla de Lluçà (morta el 1026), muller del vescomte Bernat I de Conflent. L'heretà el seu fill Ermengol, bisbe d'Urgell, i a la seva mort, els seus marmessors el revengueren a Sunifred II de Lluçà (1037). Els Lluçà cediren el mas i l'església al monestir de Lluçà i fou des d'aleshores cap d'una batllia seva. L'església fou sufragània de Lluçà fins el 1878. Erigida en parròquia rural i refeta aleshores la seva església, es troba avui dia abandonada i sense culte, per manca de feligresos.\nSant Climent de la Serra (Fullà, Conflent) Antiga església, esmentada ja el 1025, al límit amb el terme de Cornellà de Conflent, de la qual només hi ha restes de l'absis.\nSant Climent de la Torre de Foix (Guardiola de Berguedà, Berguedà) Antic poble (954 m alt) i parròquia (o Sant Climent de Vallcebre), sota els cingles de Vallcebre, dominant la confluència del riu de Saldes amb el Llobregat. L'iglésia és un interessant edifici romànic del segle XI, consagrada el 1040.\nSant Climent de Llobregat (Baix Llobregat) Municipi: 10,83 km2, 87 m alt, 4.013 hab (2015). Situat al vessant nord-est del massís de Garraf, al sud-oest de Sant Feliu de Llobregat. Drenen el territori una sèrie de rieres que formen la riera de Sant Climent. El territori, molt trencat, és en part cobert de pinedes i matollar. La principal riquesa és l'agricultura, predominantment de secà, amb conreus de garrofers, vinya i alguns fruiters (cirerers). De regadiu s'hi conreen hortalisses. Ramaderia porcina. Centre d'estiueig i de segones residències. Població en ascens. El poble és a la capçalera de la riera homònima. Església parroquial de Sant Climent, amb campanar romànic. Museu del Pagès. Àrea comercial de Barcelona. El lloc formà part de la baronia d'Eramprunyà fins a mitjan s XVII. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nSant Climent de Peralta (Forallac, Baix Empordà) Poble de l'antic mun. de Peratallada, al sector meridional del terme. L'antiga església parroquial de Sant Climent, de què només resten poques ruïnes, amb sepultures excavades a la roca, era una cel·la monàstica on el 844 residien uns monjos. El 881 la seva propietat fou cedida per privilegi de Carloman a la seu de Girona, cessió confirmada per un altra privilegi reial del 898 i per una butlla del 1010. A la fi del s. XI se n'apoderaren els senyors de Peratallada, fins que el 1137 Dalmau de Peratallada la retornà a la seu de Girona. Fou després una simple parròquia.\nSant Climent de Reglella (Illa, Rosselló) Antic monestir benedictí, a la vora de la Tet, aigua amunt de la vila. És esmentat ja el 844, quan el seu abat Sistremon rebé un precepte d'immunitat de Carles el Calb. Al s XII era ja un simple priorat que depenia del monestir de Sant Andreu de Sureda. Deixà de tenir comunitat des del s XIV i la seva església era regida per un sacerdot nomenat per Sureda. El 1570 l'antic monestir i les seves rendes foren units a la dotació de la comunitat de Sant Esteve de Pedreguet, parròquia d'Illa. Resta l'església, romànica, molt reformada en la volta i posteriorment fortificada; i també part dels antics murs de defensa i restes del monestir.\nSant Climent de Soler (Bolvir, Baixa Cerdanya) Veure> Soler.\nSant Climent de Taüll (la Vall de Boí, Alta Ribagorça) Església romànica. És una de les més importants del grup de la vall de Boí, bastida a partir de mitjan s XI (segurament amb motiu de l’intent dels Erill, senyors de la vall, de crear un nucli monàstic), prop del nucli de Taüll, on hi ha l’església de Santa Maria (entre ambdues hi ha encara la de Sant Martí, conservada en part). Fou refeta i decorada el 1123, any que la consagrà Ramon Guillem, bisbe de Roda, al qual havia passat per algun temps la jurisdicció religiosa de la vall (des del 1040 era de la mitra d’Urgell). És un edifici de tipus basilical, de tres naus, separades per columnes cilíndriques, amb coberta de fusta i tres absis, decorats per arcuacions cegues i lesenes, convertides en mitja columna, de tradició llombarda. La part més notable és el campanar, que s’aixeca a l’angle del mur de migdia, tocant l’absidiola, aïllat del mur, de sis pisos de finestres... Segueix...\nSant Climent de Torogó (Tremp, Pallars Jussà) Antic priorat benedictí, filial del monestir d'Alaó, situat al llogaret de Torogó. Entre els anys 838 i 846 els abats d'Alaó adquiriren terres i l'església de Sant Climent, situades a la vil·la rural de Torogó del castell d'Orrit. El 974 ja es feien donacions a l'església de Sant Climent, on el 984 hi havia una comunitat, filial d'Alaó, regida pel prior Cometal. Les notícies sobre el priorat es perden al segle següent; continuà com a simple propietat d'Alaó.\nSant Climent de Vallcebre (Guardiola de Berguedà, Berguedà) Veure> Sant Climent de la Torre de Foix.\nSant Climent Sescebes (Alt Empordà) Municipi: 24,46 km2, 86 m alt, 601 hab (2015). Situat a les vores del Net, afluent de la Muga per la dreta, als contraforts meridionals de la serra de l'Albera. La part muntanyosa és coberta de bosc, especialment d'alzines sureres, que havien estat explotades, i de garrigues i matollar. Agricultura de secà, amb conreus de cereals (blat, civada i ordi), vinya i oliveres. Boscos de sureres. Jaciments de ferro sense explotar. Campament militar. El poble és a l'esquerra de la riera d'Anyet. Església parroquial de Sant Climent (inici del s XVIII). El municipi comprèn, a més, el poble de Vilartolí, el veïnat d'Ullastre, la masia dels Solers amb l'antiga església de Santa Fe dels Solers, diverses masies i alguns monuments megalítics. Àrea comercial de Figueres. Ajuntament - Estadístiques - Consulta de dades\nSant Corneli (Albanyà, Alt Empordà) Antiga església, fins el 1969 del terme de Bassegoda (Garrotxa), al límit amb el Vallespir i la línia fronterera franco-espanyola, vora el torrent de Sant Corneli, afluent de la Muga. És un petit edifici romànic, actualment arruïnat. Formava part del terme de Ribelles.\nSant Corneli (Cercs, Berguedà) Nucli miner (991 m alt), el més important de les mines de Fígols, al planell estès entre els cingles de Vallcebre i de la Garganta, dominant la vall del Llobregat.\nSant Corneli (la Vall d'En Bas, Garrotxa) Veure> Santa Magdalena del Mont.\nSant Corneli (Conca de Dalt, Pallars Jussà) Santuari (1.341 m alt), al cim de la serra de Sant Corneli, fins al 1969 del municipi d'Aramunt. La serra és la continuació vers l'oest de la serra de Carreu, que separa les conques de Dalt (Aramunt i Hortoneda de la Conca) i de Baix (Orcau).\nSant Cosme (el Prat de Llobregat, Baix Llobregat) Barri residencial, obrer i perifèric, promogut per l'Obra Sindical del Hogar dins el pla d'absorció del barraquisme de Barcelona. Es començà a edificar el 1965 i és format per blocs d'habitatges de planta baixa i dos pisos, que han esdevingut aviat deteriorats a causa de la mala qualitat de la construcció: l'OSH ha esmenat els principals defectes de l'edificació, després de continuades protestes populars. La proximitat a l'aeroport de Barcelona ocasiona als seus habitants fortes molèsties.\nSant Cosme (l'Albí, Garrigues) Raval, a l'oest de la vila.\nSant Cosme (Sant Joan les Fonts, Garrotxa) Veïnat, als vessants meridionals del turó de Sant Cosme (613 m alt), al sud-est de la serra d'Aiguanegra. L'església de Sant Cosme pertany a la parròquia de Begudà.