General | Vinya els Vilars\nVi, història, cultura\nEl escritor y gran amante de la gastronomía, los vinos de Lleida y un verdadero promotor de los valores turísticos de las “Terres de Lleida” dedica en el Suplemento Lectures del Diario Segre un amplio reportaje a nuestra bodega. Historia, productos, etc. destacando también la oferta enoturística de Vinya els Vilars abierta a la posibilidad de realizar visitas turísticas, catas guiadas, celebraciones y fiestas en nuestras instalaciones -que cuentan también con un parquing para autocaravanas-.\nArticle al suplement Lectures de Diari Segre sobre Vinya els Vilars de Vidal Vidal\nEl 2 de juliol arriba la quarta edició del Tastjazz\nJa falta poquet, el 2 de juliol arriba una nova edició del Tastjazz a la fortalesa Vilars d’Arbeca\nEl dissabte 2 de juliol les ruïnes de la fortalesa Vilars d’Arbeca deixaran de banda per unes hores la seva tranquil·litat habitual per esdevenir l’escenari d’una atractiva proposta musical i enològica amb motiu de la celebració de la quarta edició del Tastjazz.\nSens dubte, una oportunitat única per gaudir d’aquest espai tan singular i estimat acompanyats de la música de La Vella Dixieland, més Miriam Barahona i una degustació dels vins de Vinya els Vilars i els dels nostres amics del celler Mas Blanch i Jové.\nLos vinos de Vinya els Vilars, de Arbeca a Düsseldorf\nUn any més, els vins de Vinya els Vilars d’Arbeca, de la DO Costers del Segre, estaran presents a la fira Prowein, que tindrà lloc del 13 al 15 de març en la localitat alemanya de Düsseldorf.\nEls vins del nostre celler, membre de la Ruta del Vi de Lleida, es podran veure a l’estand “Boutiques Wines” d’aquesta fira internacional que a la present edició comptarà amb un destacada presència de productors i elaboradors de vins i caves de Catalunya, especialment a través de l’estand de Catalunya, on hi haurà vins de les 12 denominacions d’origen del vi reconegudes a Catalunya, a més de caves.\nUna fira de gran projecció internacional\nProwein s’ha convertit en la fira vinícola més prestigiosa d’Europa, amb la participació de més 50 països. Enguany s’espera la visita de prop de 45.000 compradors professionals del sector minorista, majorista, importació i exportació, gran distribució i canal Horeca, a més de la premsa especialitzada encarregada de recollir i revisar les novetats que presentin els 4.783 expositors d’aquesta edició.\nSopars Maridats “I’mmm Lleida”\nOrganitzat per la Ruta del Vi de Lleida, es posa en marxa una atractiva iniciativa gràcies a la qual, diferents cellers i restaurants associats a la Ruta del Vi fusionaran els seus productes en uns originals maridatges enogastronòmics que de bon segur satisfaran les expectatives dels amants de la bona taula i el bon vi.\nAquest divendres 4 de març comença l’activitat amb dos sopars de maridatge, en un dels quals participarem amb els nostres vins. Concretament el que tindrà lloc al Restaurant 2007 de la Fuliola. Al finalitzar el mes, el divendres 25, els nostres vins tornaran a ser protagonistes d’aquesta atractiva proposta amb un sopar de maridatge al restaurant Atípic d’Agramunt\nInfo Maridatge divendres, 4 de març\nSopar de fusió dels nostres vins (Quim, Nena, Vilars Roble i Leix) i la cuina de Josep Mª Forn, del 2007 Restaurant de la Fuliola.\nPer reservar el vostre sopar cal que truqueu al 973 571 073.\nEl preu per persona serà de 30€\nRestaurant 2007 (La Fuliola – Av. Catalunya, 69)\n#NOESCAPSECRET que disfrutareu amb aquest Sopar Maridatge Vinya els Vilars Restaurant 2007


IB3N | El Ministeri de Defensa treu a subhasta el solar on s'ubica l'aparcament de Vasallo, a Maó\nIB3 Notícies > societat > El Ministeri de Defensa treu a subhasta el solar on s’ubica l’aparcament de Vasallo, a Maó\nEl Ministeri de Defensa treu a subhasta el solar on s’ubica l’aparcament de Vasallo, a Maó\nL'ajuntament lamenta que no els hagi oferit els terrenys abans de treure'l al mercat\nL’aparcament públic del carrer de Vassallo de Maó perilla. El Ministeri de Defensa, propietari del solar, acaba de treure’l a subhasta per 1.800.000 euros. L’ajuntament lamenta que el ministeri no hagi oferit els terrenys al municipi abans de treure’l al mercat i, per tant, que hagi privatitzat el seu aprofitament. Per un acord signat fa deu anys, la parcel·la acull una borsa d’aparcament de més de 100 places, una de les més cèntriques de Maó. Si l’ajuntament vol conservar-lo, haurà de presentar una oferta a la subhasta abans del setze de febrer.


Els 9 millors escalfadors de convecció - Classificació 2019 - Nou\nAquesta qualificació l'ajudarà a triar el millor escalfador convector per a habitacions de diverses mides. Una selecció de convectors es basa en les revisions dels clients i les especificacions dels equips.\nEscalfadors transportadors amb una capacitat de 1000 watts per 10-15 metres quadrats\nCalentadors convectors de 1500 W per a 15-20 m 2.\nCalefactors convectors de 2000 W per 20-25 metres quadrats. m\nA l’hora d’escollir un escalfador tipus convector, és important parar atenció a la seva potència. Què depèn directament de quina zona es pot escalfar el dispositiu. Les decisions incorrectes comportaran que el dispositiu no pugui fer front al volum d’aire disponible i estarà fresc a l’habitació.\nEls models més barats tenen un indicador de 1000 watts i són adequats per escalfar una superfície de 10-15 m2. Cal situar l’aparell en una paret o terra de manera que hi hagi accés gratuït a l’aire, no bloquejat pels mobles. Els equips d'aquesta categoria solen tenir un element de calefacció i un termòstat en el seu disseny. Els models més avançats també estan equipats amb un temporitzador i pantalla.\nHyundai H-HV16-10-UI620 Electrolux ECH / AS-1000 ER Ballu BEC / ETER-1000\nPotència de calefacció, W 1000 1000/500 1000/500\nZona de calefacció 13 15 15\nMides (WxHxT), mm 460x400x80 460x400x97 460x400x113\nPes kg 3 3,3 3,3\nDirecció Ajust mecànic\ntemperatura Pantalla electrònica Pantalla electrònica\nUn model senzill amb perforació a la part superior de la carcassa de sis fileres, que contribueix a la sortida ràpida i natural de l’aire calent. A la part inferior hi ha dues potes arquejades per a una col·locació estable al terra. La potència del dispositiu és de 1000 watts.\n+ Pros de Hyundai H-HV16-10-UI620\nNo s'escalfa l'habitació al matí - manté una temperatura uniforme durant tota la nit.\nAl cap de 20 minuts, la temperatura a l'habitació puja un parell de graus.\nHi ha un suport a la paret del tauler posterior, de manera que es pot penjar de forma estacionària i no ocuparà espai útil ni interferirà en el moviment.\nEl estoig té una forma i un disseny especial que protegeixen els elements interns de la humitat.\nLa RTE és monolítica i té una llarga vida útil.\nUn pes lleuger de 3 kg facilita el transport.\nTé només 80 mm d’amplada, cosa que permet utilitzar-lo en passadissos estrets.\n- Cons Hyundai H-HV16-10-UI620\nNo hi ha cap mànec de transferència: quan funciona, el cas és molt calent i és problemàtic transferir-lo fins a una cantonada a una altra habitació.\nInstrucció desinformativa amb informació immediata per a molts models.\nLes claus per ajustar la potència tenen un retroil·luminació feble: durant el dia no és visible en absolut i heu de mirar bé la seva posició per entendre el mode de funcionament que funciona actualment.\nSi el calefactor està penjat a la paret, és poc convenient que l’interruptor del termòstat es trobi darrere del panell exterior.\nConclusió Aquest escalfador és adequat per a un ampli bany de fins a 13 m2 o qualsevol altra habitació. L’habitatge està protegit contra les gotes d’aigua. Disposa de dos interruptors de commutació que distribueixen la potència de l’element calefactor per la meitat (500 W cadascun). Mitjançant un d’ells, podeu aconseguir un consum d’energia econòmic i mantenir una temperatura còmoda fins que funcioni la calefacció principal.\nElectrolux ECH / AS-1000 ER\nEs tracta d’un bell calefactor convector amb control electrònic, equipat amb pantalla i protecció contra sobreescalfament. La forma en forma de falca de la carcassa amb l'expansió cap amunt facilita el retorn accelerat de l'aire escalfat.\n+ Pros de Electrolux ECH / AS-1000 ER\nSeleccionant un nivell de potència de 500 o 1000 W permet simular el microclima en funció de l’època de l’any.\nControl electrònic de temperatura per a lectures més precises.\nUn temporitzador amb una autonomia de 24 hores per configurar la parada a meitat de la nit o preactivar el matí.\nLes rodes convenients per transportar-les a una altra habitació giren 360 graus.\nHi ha un muntatge de paret.\nPerquè els nens no facin les seves pròpies correccions, cal protegir els botons.\nLes dimensions compactes de 46x40x9,7 cm i un pes de 3,3 kg permeten muntar parets al GVL.\n- Cons Electrolux ECH / AS-1000 ER\nAdequat només per a la calefacció de temporada, quan el carrer encara tingui una temperatura més o com a complement de la calefacció principal.\nNo hi ha cap mànec per moure’s per transportar l’aparell calent de les rodes a una altra habitació.\nAlguns usuaris no tenen suficient control remot, donada la presència d’un temporitzador i un control electrònic.\nEls forats de la destral per fixar les cames: les vores són inclinades i no hi ha alineació.\nLa plataforma amb rodets es fixa en un cargol autopastellant: amb el pas del temps, es deixa anar i apareix un retrocés.\nUna pantalla blava molt brillant que reflecteix el sostre a la nit: això pertorba alguns.\nConclusió Aquest escalfador és adequat per a una forma rectangular. Es pot penjar a la paret final i pot iniciar la circulació de fluxos calents per tota la longitud de l’habitació. La funció anticongelació integrada podrà controlar la temperatura i encendre el dispositiu si cal.\nBallu BEC / ETER-1000\nUn modern escalfador convector amb ranures originals a la part superior del cos, premsat a través d'un plafó pla de metall. Això contribueix tant a l’intercanvi d’aire com a la protecció de les parts internes de l’entrada de pols.\n+ Pros de Ballu BEC / ETER-1000\nMoviment convenient a les rodes: no cal fer esforços excessius per moure-ho.\nDisseny creatiu del panell frontal.\nAjust de potència de 500 a 1000 watts.\nEl control electrònic amb pantalla és més convenient i precís.\nL’electrònica interna està protegida contra la humitat.\nTemporitzador per establir el període de treball.\nEs pot col·locar al terra o enganxar a la paret.\nQuan es captura, s’apaga.\n- Cons Ballu BEC / ETER-1000\nEls claudàtors es fixen amb cargols de tancació autònoma i poden trencar-se sota càrrega o desocupació.\nLa pols o taques greixoses són immediatament visibles al cos.\nQuan s’instal·la en un mur, un comandament a distància seria útil, però falta, fins i tot de forma opcional.\nNo hi ha cap mànec per dur-lo calent.\nConclusió L'escalfador és adequat per a una habitació infantil de fins a 15 m2. Al seu dispositiu s’inclou un ionitzador d’aire, que contribueix a la bona salut del nen. La presència d’un temporitzador ajudarà els pares a controlar el temps de calefacció perquè el nadó estigui còmode. Tots els paràmetres es guarden i es recorden, i els botons són fàcils de bloquejar pels usuaris curiosos.\nQuin escalfador convector de 1000 W heu decidit comprar?\nPer escalfar habitacions amb una superfície de 15-20 m2 trieu calefactors de convecció amb una potència de 1500 watts. Aquests dispositius utilitzen elements de calefacció amb una gran secció o longitud, cosa que va contribuir a l'augment del cos. Normalment, els models són 1.500 watts 10 cm més que els seus homòlegs “més joves”.\nHyundai H-HV15-15-UI618 Timberk TEC.E0 M 1500 Electrolux ECH / AG2-1500 T\nPotència de calefacció, W 1500 1500/900/700 1500\nZona de calefacció 18 18 20\nMides (WxHxT), mm 595x400x80 630x450x80 560x404x91\nPes kg 3,4 3,8 3,2\nAjust de potència\nDirecció Control de temperatura mecànic Control de temperatura mecànic Pantalla electrònica\nUn dels models més senzills de calefactor convector de dimensions de 59,5x40x8 cm. Té un control de control mecànic i es pot enganxar a la paret o suport sobre les seves pròpies potes.\n+ Pros de Hyundai H-HV15-15-UI618\nCalefacció ràpida de l'habitació a causa de l'augment de la potència del calefactor.\nNo hi ha olors alienes durant l’operació.\nMuntatge de la caixa d’alta qualitat sense buits.\nPreu relativament baix en aquesta categoria d'equips.\nL’aspecte estètic és adequat per a qualsevol entorn.\nLes cames estables evitaran que es bolquin amb cops lleugers.\n- Contra Hyundai H-HV15-15-UI618\nNo hi ha rodes al kit, de manera que moure's en estat calent és difícil.\nHi ha un so constant de baixa freqüència (com ara un transformador de cracking), que pot interferir durant la nit o treballar durant la taula.\nEl controlador de temperatura té un gran error i periòdicament cal ajustar la seva posició per aconseguir una temperatura còmoda.\nA la potència màxima, la part superior de la caixa s’escalfa i es pot cremar si la toqueu.\nAlguns usuaris van patir inflor en aquest cas.\nConclusió Un escalfador convector és adequat per escalfar una habitació de mida mitjana. El disseny dels forats té bisells en un angle agut, que impedeix la penetració accidental de la humitat al seu interior.\nUn model interessant amb tres files de perforació per a la sortida d’aire escalfat. Els panells laterals estan acabats amb plàstic i creen un tall decoratiu elegant. Dotat amb un control mecànic. Es pot col·locar sobre les pròpies potes o penjar en una paret.\n+ Pros Timberk TEC.E0 M 1500\nSi muntem en una paret, és fàcil arribar als interruptors de regulació de potència, ja que no són bloquejats per un panell extern massiu.\nCames amb una base àmplia es recolzen sobre un laminat relliscós.\nEl preu és totalment coherent amb la qualitat.\nTolera caigudes de tensió: es pot utilitzar en el sector privat.\nS'inclou muntatge de paret: no cal fer cap compra addicional.\nEls interruptors de commutació estan ben il·luminats i de seguida podreu veure quin mode està activat.\n- Cons Timberk TEC.E0 M 1500\nLes potes no estan connectades al cos: es tracta de suports que s’han de tirar al llarg de cada dispositiu quan es mogui l’altre lloc.\nAl voltant dels forats per al pas de la pintura d'aire calent està coberta.\nNo hi ha cap termòstat al circuit del dispositiu, només els commutadors de commutació per a limitació de potència.\nDurant el funcionament, el calefactor convector emet un zumbido de baixa freqüència, irritant l’oïda.\nEl cable d'alimentació és curt i requereix portar-lo, tret que el situeu molt a prop d'una presa de corrent.\nConclusió Aquest escalfador de tipus convector es caracteritza per un ajustament de potència de 700, 900 i 1500 W, que ajuda a ajustar més bé la temperatura a l’habitació. Si un gos o un gat gran viu a la casa, això no comportarà situacions perilloses, ja que el dispositiu s’apaga automàticament quan es captura.\nElectrolux ECH / AG2-1500 T\nUn dels convectors més populars amb una potència de 1500 watts. Té protecció contra la humitat i tanca automàtica en cas de sobreescalfament. La forma original amb una gran sortida de malla per a l’aire millora la convecció.\n+ Pros de Electrolux ECH / AG2-1500 T\nModel fiable amb un mínim d’elements interns, que garanteix un funcionament a llarg termini i menys possibilitat d’avaries.\nEl estoig és impermeable, de manera que les gotes d'aigua no perjudiquen l'escalfador.\nEscalfa una petita habitació de 10 m2 a 22 graus en 7 minuts.\nA l'interior de la unitat d'inversor, es consumeix electricitat econòmicament.\nLa funda fina de 9 cm no sobresurt massa de la paret.\nNo hi ha olors ni sons durant el funcionament.\n- Cons Electrolux ECH / AG2-1500 T\nEl color del panell de l’escalfador es mulla fàcilment i sovint s’ha d’esborrar, sobretot si s’instal·la a la cuina.\nNomés muntatge a la paret: sense rodes ni socals inclosos.\nSi l’ajusteu a la potència màxima, sovint desencadena protecció contra sobreescalfament, de manera que només es poden utilitzar valors inferiors per al funcionament continu.\nEl cable per a la presa és curt.\nConclusió L’escalfador de convectors es caracteritza per un escalfament accelerat i l’inici de la convecció a causa de l’element de calefacció en forma de X al seu interior. Aquest és el millor model per organitzar una calefacció alternativa a una casa d’hostes per als que els càlculs escalfen a principis de primavera o tardor.\nQuin escalfador convector de 1500 W heu decidit comprar?\nSi voleu escalfar habitacions espaioses o d’oficines, escolliu convectors amb una capacitat de 2000 watts o més. Aquest indicador és suficient per escalfar una zona de 20 a 25 m2. A causa de la potència augmentada, les dimensions d'aquests dispositius són més grans per allotjar elements de calefacció amb aquestes característiques.\nMolt sovint, la seva longitud és de 800-900 mm, i l'amplada es manté en uns 400 mm. La gestió és electrònica o mecànica. Altres funcions depenen únicament del fabricant, del model específic i del seu preu.\nElectrolux ECH / AG2-2000 T Timberk TEC.E3 M 2000 Hyundai H-HV15-20-UI619\nPotència de calefacció, W 2000 2000/1150/850 2000\nZona de calefacció 25 24 22\nMides (WxHxT), mm 670x404x91 775x440x130 920x400x80\nPes kg 3,6 5,3 4,1\nDirecció Pantalla electrònica Mecànic Mecànic\nElectrolux ECH / AG2-2000 T\nPotent escalfador de tipus convector de 2000 W amb protecció contra aigua i sobreescalfament propi. Dissenyada per a la instal·lació en habitacions de fins a 25 m2. Gràcies al seu pes hi ha penjats 3,6 kg a qualsevol paret.\n+ Pros de Electrolux ECH / AG2-2000 T\nCalefacció ràpida de l'habitació gràcies al potent TENU.\nFiltració d'aire de malla fina i filtre interior integrat.\nEl mòdul de control està seleccionat en funció de les necessitats de l’usuari.\nLes superfícies exteriors estan ben aïllades, de manera que és impossible cremar-se.\nNo hi ha crits, olors, brunzits.\nL’element de calefacció és monolític i la seva vida útil és de 25 anys.\n- Cons Electrolux ECH / AG2-2000 T\nAl preu del calefactor cal afegir el cost de la unitat de control, que varia entre 800 i 3000 rubles, segons el tipus.\nSi voleu tenir un model portàtil, les rodes hauran de comprar-se per separat.\nEs pot embrutar fàcilment.\nA la nit, els indicadors brillen molt i interfereixen amb els ulls tancats, de manera que cal fer la instal·lació perquè el convector no estigui al costat del llit.\nConclusió Inicialment, el fabricant produeix blocs de convecció amb control extraïble, que el comprador tria d'acord amb les seves necessitats. Per a una residència d’estiu, podeu prendre un interruptor de commutació mecànica i un dispositiu de retroalimentació a l’apartament per encendre i desactivar la calefacció de forma remota. És ideal per a aquells que solen viatjar de negocis.\nUn interessant model de calefactor convector amb relé tèrmic i dos commutadors. El tauler exterior està equipat amb nombroses perforacions a la part frontal i a la part superior, que es complementa amb entrades d'aire als laterals. Això contribueix a la ràpida circulació de l’aire interior.\n+ Pros Timberk TEC.E3 M 2000\nLa qualitat de la connexió de les peces de la caixa és alta: no hi ha buits ni voladures de les peces que s’ajusten de forma fluixa.\nCalefacció ràpida d’una habitació de 17 m2 de 21 a 27 graus (aproximadament una hora).\nEscalfament uniforme: no hi ha corrent calent intens que causi molèsties als ulls i a les altres mucoses.\nCombinat amb una varietat de dissenys de decoració d’habitacions.\nFuncionament silenciós: només fa clic al relé quan s’arriba a la temperatura establerta.\nSi utilitzeu quatre models d'aquest tipus, es substituirà la calefacció en una casa de camp.\n- Cons Timberk TEC.E3 M 2000\nA causa dels nombrosos forats forats, inevitablement tenen un error: hi ha fileres corbes i intervals asimètrics.\nCable curt de xarxa.\nMuntatge de paret complex: altres fabricants tenen un disseny més senzill.\nLa humitat baixa del 65 al 54% a una distància de 2 m de l'aparell.\nEl primer dia de feina, potser oloreu i fins i tot fumeu.\nEl metall del panell frontal és suau, per la qual cosa el maneig descuidat a prop d'objectes sòlids pot deixar una dent.\nDesprés de polsar-les, queden taques al cos.\nConclusió Un escalfador convector és òptim per a una àrea gran de saló de fins a 24 m2. Un enorme panell de 77,5x44x13 cm podrà fer front al treball de la calefacció principal o serà un bon complement a la primavera i la tardor, amb una calefacció central inactiva. La potència es pot ajustar de 850 a 2000 W amb un mode intermedi d’1150 W, convenient per a diverses temporades.\nAquest és el model "més antic" de la marca coreana, que copia completament el disseny de dispositius de baix consum, però que té unes dimensions diferents de 92x40x8 cm.\n+ Pros de Hyundai H-HV15-20-UI619\nEl estoig està pintat amb polvorització d'alta qualitat en pols, que manté un aspecte atractiu durant molt de temps tot i la temperatura de l'aire d'escapament.\nEl cordó del kit és llarg, cosa que és rara.\nNo magnetitza pols.\nEs manté de forma fiable sobre les pròpies cames; si per casualitat és fàcil de ferir, no caurà.\nPreu òptim i fabricant fiable.\nMalgrat les dimensions, pesa 4,1 kg, la qual cosa permet muntar-lo en envans prims.\nDisponible en dos colors: blanc i gris, facilitant la selecció de la decoració de la paret.\n- Cons Hyundai H-HV15-20-UI619\nLa primera vegada després de l’inici del treball pot ser que s’esquerda per dins, però després passa.\nEls usuaris tenen por de penjar-lo a una paret d'una casa de marcs, perquè la paret posterior del dispositiu està molt calenta.\nSi es deixa tota la nit amb màxima potència, el cable d'alimentació també està molt calent - al dispositiu 9 A.\nLa fixació de les cames al cos és feble: es pot trencar accidentalment.\nNo és convenient girar el relé tèrmic quan es munta a la paret: el panell exterior el tanca parcialment i cal arrossegar-se al darrere.\nConclusió Aquest convector és adequat per a una àmplia oficina. Un gran panell de 920 mm escalfa bé l’aire que hi entra i propaga ràpidament la calor a tota l’habitació. L’estil elegant és totalment coherent amb el disseny empresarial.\nQuin escalfador convector de 2000 W teniu previst comprar?


Salvador Vilaplana. Naturòpata. Bellver (Lleida) | Consumer\nSalvador Vilaplana. Naturòpata. Bellver (Lleida)\n«La llet es valora més pel que porta que pel que té»\nPer Jordi Montaner 21 de setembre de 2007\nSalvador Vilaplana, nascut i format en una típica ciutat industrial, va voler fer realitat el somni de viure en ple contacte amb la naturalesa, prop de la muntanya, en ple Pirineus català. Es va adoctrinar en el coneixement i la pràctica de les teràpies naturals i va obrir tenda i consulta en la localitat de Bellver. Però la publicació d’un article en el qual advertia dels perills de la llet de vaca en la revista Viure als Pirineus va posar als ramaders de la zona en contra seva.\nEn una comarca ramadera que viu tradicionalment del sector làctic, escriure un article així suposa, valgui la redundància, una mica de «mala llet».\nNo estic en contra dels ramaders, ni de les vaques, ni de la llet. Em limito a apuntar en el meu article algunes consideracions que disposen d’evidència científica i que considero irrefutables. Pot haver-hi qui no estigui d’acord, però ningú pot acusar-me de mentir.\nEl sindicat Va unir de Pagesos (UP) s’ha apressat a contestar el seu article amb una nota en la qual es reivindica el valor d’aquest aliment.\nM’acusen de no estar capacitat professionalment, la qual cosa és un error. La meva titulació és fruit de tres anys d’estudis i, des de gener d’aquest any, la Generalitat de Catalunya inclou al sector de les teràpies naturals en l’àmbit de la salut i certifica les nostres acreditacions. En el meu article em limitava a recordar als ramaders que l’home és l’únic mamífer que consumeix llet més enllà del període lactant i que, per tant, es tracta d’un consum contra natura. Les vaques que cuiden els amics ramaders gaudeixen de molt bona salut sense necessitat de consumir llet després del deslleti. D’igual forma, els homes i dones podem mantenir una salut excel·lent sense necessitat de consumir llet de vaca.\nCreu que es tracta d’una necessitat inventada?«La llet no és un aliment essencial en absolut, malgrat que hàgim combregat amb aquesta idea durant anys»\nEn efecte, la llet no és un aliment essencial en absolut, malgrat que hàgim combregat amb aquesta idea durant anys. La qüestió va arrencar en els seixanta amb la possibilitat de recol·lectar llet, emmagatzemar-la sense riscos sanitaris i cobrir amb ella alguns dèficit nutritius en determinats sectors de la població. Aviat es va convertir en un negoci, reforçat amb la moda dels iogurts, fins al punt que les indústries lleteres van acabar copant tot el sector alimentós. Avui, no obstant això, la llet és més famosa pel que porta que pel que és. Fibra, vitamina C, àcids grassos omega-3, soia i punts altres additius són els que la converteixen en un simple vector de nutrients. A sobre, li llevem el greix que naturalment porta, de manera que el que arriba a les nostres cases empaquetat en un tetra-brick no té res a veure amb l’extret de les ubres de les vaques. A més, la política europea i les seves regulacions han acabat deixant en suspens a la nostra ramaderia lletera, i d’aquesta crisi no tenim cap culpa els homeópatas.\nExpliqui’m alguna cosa bé de la llet.\nEn la sabana africana, els massai porten segles alimentant-se gairebé exclusivament de la llet i la sang dels seus caps de bestiar, i la seva salut no es veu en absolut compromesa per aquest hàbit nutricional.\nEn canvi, als països occidentals, les corbes d’augment de malalties cardiovasculars i càncers discorren gairebé paral·leles a les de consum de productes làctics. No nego que el consum de llet de vaca cobreix un paper nutritiu important en les etapes de creixement i més tard en la tercera edat, però fora d’aquestes etapes la seva utilitat és merament accessòria.\nAra doni’m un argument per no beure llet de vaca.\nDeixant a un costat les al·lèrgies, molts pediatres saben que la llet de vaca estimula la secreció mucosa i recomanen, o bé detenir el seu consum en nens molt constipats, o bé canviar a llet de cabra, que no causa aquest efecte.\nDe totes maneres, si la llet de vaca no és necessària en l’etapa adulta, la llet de soia que vostè ven tampoc ho hauria de ser.«Les corbes d’augment de malalties cardiovasculars i càncers discorren gairebé paral·leles a les de consum de productes làctics»\nUna persona sana no necessita llet de vaca ni de soia per seguir sent-ho. No obstant això, una persona sedentària, amb sobrepès, hipertensió o algun altre factor de risc cardiovascular, acostumada a beure llet en els seus desdejunis, farà bé a substituir les proteïnes de la llet de vaca per les de la soia. A Xina i Japó, on el consum de llet de vaca ha estat durant segles una minúscula anècdota, la soia proporciona a homes i dones una provisió proteíca de gran qualitat sense risc cardiovascular ni cancerós. D’altra banda, fruita seca, cereals, quinua o sèsam aporten tot el calci que necessitem i una mica més.\nA l’espera d’una llei\nCom Salvador Vilaplana, més de cinc mil professionals enquadrats en una dotzena de disciplines agrupades sota el terme de «teràpies naturals» esperen un reconeixement administratiu d’acord amb la confiança que els dipositen milers de clients. Igual que els ramaders, als quals Vilaplana subratlla que no desitja perjudicar, el sector de l’homeopatia travessa la paradoxal situació d’un àmbit de consum esplèndid però d’una debilitat sectorial preocupant.\nAl començament d’any, la Generalitat catalana va aprovar un decret de teràpies naturals dirigit als professionals sense titulació universitària, buscant la manera d’acreditar els seus coneixements i certificar la seva vàlua professional. Cinc mesos després, no obstant això, i després de les airadas protestes d’altres sectors sanitaris molt bé organitzats com el de la farmàcia, el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya va suspendre de forma cautelar els punts d’aquest decret relatius a l’homeopatia. El Departament de Salut català va recórrer, però els jutges van decidir reiterar la suspensió del nucli d’aquesta norma.\nEn el conjunt d’Espanya, les teràpies naturals esperen encara un ordenament jurídic i un reconeixement professional amb el qual l’Administració pugui acreditar als seus pràctics davant la societat.\narticle bellver leche de vaca-ca teràpies naturals vilaplana\nAlternatives a la llet de vaca per als nens


La lectora corrent: Ocells de Barcelona\nM'agrada observar els ocells urbans i escoltar-los. Fins i tot les cridaneres cotorres, si no m'agafen en un dia que estigui capficada per algun problema, em resulten agradables. Però no sempre puc esbrinar quines espècies són les que veig o sento pels carrers i jardins de Barcelona. Per això em va semblar molt útil el llibret Barcelona. Ocells de Barcelona, que va publicar l'Ajuntament el 2005. És de distribució gratuïta --o ho era, no sé si encara en deuen tenir exemplars-- i jo el vaig aconseguir a la Biblioteca Miquel Llongueres, de les Corts.\nBarcelona. Ocells de Barcelona, és un llibret de 48 pàgines molt útil per conèixer els ocells de la ciutat. Té una introducció sobre els diferents ambients ciutadans on viuen els ocells i les diferències segons l'època de l'any, amb unes taules que marquen en colors diferents factors com ara presència o absència segons l'època de l'any i el tipus d'espai on viu cada espècie. A continuació hi ha la descripció de 25 espècies, amb el nom popular català i castellà i el nom científic llatí, text descriptiu de l'ecologia de l'espècie i la seva presència a Barcelona i un petit requadre amb colors diferents que fan referència a les taules del principi.\nAl final hi ha un apartat de sonogrames de les veus de cada espècie. És una transcripció dels sons feta de manera gràfica, com si es tractés de la transcripció d'una melodia en un pentagrama. Però això no és tot. Jo sóc pràcticament analfabeta a l'hora de llegir una melodia (reconec les notes musical en el pentagrama, però sóc incapaç de saber com sonen totes juntes; com si algú conegués les lletres de l'alfabet però no pogués llegir les paraules que formen en un text) i el sonogrames tampoc no em serveixen de res. En canvi, sí que m'ha resultat molt útil el CD que inclou el llibret amb enregistraments de les veus de cada ocell. Així he pogut esbrinar que els centenars --milers segurament-- d'ocells que he sentit els capvespres d'estiu en passar per davant del Camp Nou (no en dies de futbol, però; si és que també canten, des del carrer se senten més les veus o els crits del públic) són falciots. M'ho imaginava, perquè se'n veuen volar molts. Però volia tenir-ne la certesa; qui sap si no hauria pogut haver-hi alguna altra espècie d'ocell que es queden dins del niu a aquella hora i fos la que cantava.\nPublicat per Mercè Piqueras a 10:07\nEtiquetes de comentaris: animals, Barcelona, Les Corts, llibres


Actualització del complement retributiu valencià | STEPV\ndimarts 02 febrer 2016 10:26 h\nTal i com vam informar-vos en el correu electrònic de divendres 29 de gener, la Direcció General de Personal i Centres ha resolt, amb data 4 de gener de 2016, l’actualització del Complement retributiu valencià en les nostres nòmines, seguint els criteris d’homologació retributiva amb els docents de l’ensenyament públic.\nPer tant, des de l’1 de gener de 2016 la Direcció General de Personal i Centres ha aplicat l’actualització de l’1% que marquen els pressupostos generals de 2016 en concepte d’increment salarial, un complement que per homologació tenim reconegut els docents de la concertada en pagament delegat.\nUs adjuntem la graella actualitzada del CRV segons categories. La podeu descarregar ací.\nHem de tenir en compte però que encara està vigent el RD 8/2010, pel qual se’ns aplica la retallada del 5% als nostres salaris.\nretribucions complements retributius


Festa Estellés: FESTA ESTELLÉS EN TWITTER\nL'Associació d'Editors del País Valencià s'uneix a la celebració de la Festa Estellés amb una iniciativa que sens dubte ajudarà a donar més visibilitat a la figura del nostre poeta. Es tracta de la «Festa Estellés en Twitter», dins de les activitats que tindran lloc a la Plaça del Llibre. Ací en teniu la informació que ens ha facilitat l'Associació d'Editors:\nEncetem una campanya en xarxes socials: es tracta de la «Festa Estellés en Twitter» (dins de les activitats proposades per a la Plaça del Llibre d'enguany). Començarà el 4 de setembre, coincidint amb la data de naixement del poeta, transcorrerà paral·lelament a la celebració ja consolidada de les «Festes i Sopars Estellés» i culminarà el dia 20 de novembre, dia del llibre valencià.\nA aquest esdeveniment, volem convocar a personalitats de la cultura i la societat civil valenciana; lectors/es, escriptors/es, llibrers/es, editors/es, i tot aquell que vulga sumar-se, a gravar un micro-vídeo llegint versos d’Estellés.\n-Aprofitar les sinèrgies de les festes Estellés per traslladar la festa també a les xarxes, creant un ambient festiu virtual que tindrà el seu desenllaç en La Plaça del Llibre.\n-Impulsar una efecte viral dels versos estellesians, perquè arriben a cercles nous; al mateix temps, animem als lectors no habituals a acostar-se als llibres en valencià.\n-Coordinació amb les distintes celebracions al voltant de la figura d’Estellés, que tindran lloc al llarg de tot el País Valencià, per contribuir a la creació d’una comunitat lectora, que coneix els nostres autors.\nPublicat per Festa Estellés a 9/03/2015\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A ALMUSSAFES\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A OLIVA\nIMATGES DE LA VI FESTA ESTELLÉS 2015 A PICANYA\nCRÒNICA I IMATGES DE LA VI FESTA ESTELLÉS 2015 A A...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A MORELLA\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A LA POBLA DE FARNALS\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A SAGUNT\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A LA POBLA DEL DUC\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A RIBA-ROJA\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A BENIGÀNIM\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A PICASSENT\nIMATGES I CRÒNICA DE LA FESTA ESTELLÉS A SANTIAGO ...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A MUSEROS\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A ALGINET\nCRÒNICA I IMATGES DE LA VI FESTA ESTELLÉS 2015 A Q...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A BENIFAIÓ\nIMATGES DE LA FESTA ESTELLÉS 2015 A LA BARRACA D'A...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A ONTINYENT\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A SANTIAGO DE XILE\nUNA PROPOSTA DIFERENT VI FESTA ESTELLÉS A CARCAIXE...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A CARLET\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A TORRENT\nIMATGES VI FESTA ESTELLÉS 2015 A ALBALAT DE LA RIB...\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A GANDIA\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A BENIMACLET\nVI FESTA ESTELLÉS 2015 A SANT JOAN D'ALACANT


Lladres de tombes - Kinea\nMenys ingressos, més atur, menys salut, més deute, més desnonaments... Tots aquests són efectes coneguts de les crisis econòmiques però... també, menys identitat, menys història, menys cultura? Doncs sí. Les crisis econòmiques i la inestabilitat política (sovint provocada també per problemes econòmics) augmenten notablement el robatori i la destrucció de monuments i objectes que representen un gran llegat històric i cultural.\nA Egipte, el clima d’inestabilitat política de 2011, per les protestes contra Hosni Mubarak, va facilitar i incrementar els robatoris d’obres arqueològiques que ja es produïen anteriorment. Els saquejos dels museus del país van commocionar la població i van conduir els ciutadans cairotes a realitzar una cadena humana al voltant del museu d’el Caire –on hi ha una de les majors col·leccions mundials sobre l’Antic Egipte. Malgrat la implicació de la ciutadania i de la comunitat internacional, els robatoris no es van aturar. L’agost de 2013, durant els sagnants enfrontaments entre els Germans Musulmans i el govern militar encapçalat per Adli Mahmoud Mansour, el Museu Nacional Malawi, a l’Alt Egipte, va patir un terrible i sistemàtic saqueig; mil de les mil cent peces del seu catàleg van desaparèixer de la col·lecció. I per si no fos suficient, els lladres van destrossar les peces més grans i difícils de traslladar. De moment, només s'han pogut recuperar una ínfima quantitat d’aquells objectes.\nMuseu d'Antiguitats Egípcies, El Caire / Ahmed Amin\nAls països en guerra com Iraq, el saqueig generalitzat de peces arqueològiques s'ha esdevingut de forma quasi ininterrompuda els últims dotze anys. L’any 2003, durant la invasió del país per part de les tropes nord-americanes, el Museu Nacional de Bagdad va ser saquejat. Encara que la investigació realitzada per les forces armades nord-americanes va determinar que no va ser obra de soldats americans, la sospita va seguir sobre les forces d’ocupació.\nMalgrat que el cas del Museu Nacional de Bagdad va ser el més conegut, la veritat és que el saqueig va ser la norma general en quasi tot el país. A més a més, durant la guerra, l’aixecament de campaments i les maniobres militars de les forces nord-americanes van produir danys seriosos a jaciments arqueològics de gran valor.\nA la zona d’Iraq i el Llevant, han arribat a ser tristament cèlebres els saquejos i la destrucció de patrimoni històric per part de l’Estat Islàmic. Les notícies sobre la destrucció dels jaciments de Palmira, qualificats per la UNESCO com crims de guerra, els vídeos on se’ls veu destruint a cops de martell estàtues mil·lenàries del museu de Mossul, la destrucció de l'antic temple de Baal o fins i tot el terrible assassinat públic del cèlebre arqueòleg Jaled Asaad qui, segons alguns testimonis, va ser torturar per a fer-li dir la ubicació dels tresors de Palmira, són només la punta de l’iceberg d'un conflicte que està portant conseqüències catastròfiques per al llegat històric d’una de les zones que va veure néixer la civilització.\nPerò la situació a Síria va més enllà del saqueig i la destrucció del grup terrorista. Abans de la seva aparició, en el context de la guerra civil que commou el país, molts jaciments van ser saquejats per grups organitzats però també per ciutadans empobrits que van veure a la manca de seguretat i al gran valor de les peces trobades una oportunitat de sobreviure. Quan l’Estat Islàmic va tenir el control d’una part del país, les autoritats van seguir permetent aquestes pràctiques amb la condició que una part dels diners obtinguts fos per a les arques del “califat”. La pràctica va acabar quan els fonamentalistes van decidir monopolitzar aquestes pràctiques i ser ells mateixos els encarregats d’extreure les peces i vendre-les a intermediaris que les mantenen ocultes durant uns anys, a l’espera que una nova crisi desviï l’atenció internacional i permeti treure-les discretament al mercat.\nEl mes de maig del 2014, com explica al seu blog de l’arqueòleg especialitzat en tràfic il·lícit d’artefactes històrics Sam Hardy, els Estats Units van tornar a Iraq antiguitats que van ser trobades per les forces especials nord-americanes durant l’operació en la qual van acabar amb la vida d’Abu Sayyaf, principal responsable fins llavors del contraban de petroli i gas de l’EI. Aquesta seria la primera prova material que ISIS trafica amb antiguitats.\nSón exclusius del nostre temps aquests robatoris i destruccions?\nEs podria pensar que aquests delictes són propis dels temps convulses del segle XX i XXI. Però la veritat és que el lladre de tombes ha estat una amenaça constant a través de la història de la humanitat.\nLes primeres referències a aquests saquejadors les trobem a l’Antic Egipte. Els rituals funeraris egipcis requerien enterrar els faraons envoltats de nombrosos objectes de gran valor perquè poguessin usar-los en “l’altra vida”. Això suposava un gran botí per a qualsevol que fos capaç d’apropiar-se’n. Les mesures preses per les autoritats faraòniques per evitar aquests robatoris van ser inútils. A finals de la XX dinastia (1186-1099 aC) la majoria de les tombes de la Vall dels Reis ja havien estat saquejades.\nLa primera investigació de la qual es té constància sobre el robatori de tombes data del regnat de Ramsès IX (1126-1108aC). El Papir Abbott detalla una investigació realitzada per les autoritats faraòniques: explica la inspecció del lloc saquejat i, fins i tot, esmenta algun interrogatori. Per la seva banda, el Papir Amherst, també de la mateixa època, recull les confessions de diversos lladres i els càstigs als quals van ser sotmesos.\nPapir d'Abbott / Captmondo, CC BY-SA 3.0\nA l’Antiga Xina també trobem evidències d’aquestes pràctiques. Durant el seu convuls govern, Cao Cao, rei de Wey (155-220), arriba a institucionalitzar el robatori de tombes entre els seus exèrcits. Són molt poques les sepultures reals xineses que han arribat intactes fins la nostra era. El cas més especial és el del mausoleu del rei Jinggong (537 aC). Els arqueòlegs que van investigar, l’any 1976, aquest edifici imponent de 5000 m2 i vuit pisos d'alçària van trobar 247 espais buits deixats pels saquejadors.\nA l’Edat Mitjana, a Europa, el tràfic d’antiguitats va ser relativament poc important, tot i que al segle XIV es detecta, a la República de Venècia, un important comerç de peces, especialment d’origen oriental.\nAmb l’arribada del renaixement es posa de moda la cerca d’antiguitats d’origen romà i grec i es consoliden les primeres col·leccions europees d’obres d’art antigues.\nDurant els segles XVII i XVIII els grans viatges i el col·leccionisme es generalitzen entre les classes altes de tota Europa. Es financen una gran quantitat d’excavacions dirigides no pas per l’interès acadèmic sinó per l’afany d’acumulació de riqueses. Al principi, les seves víctimes favorites eren Grècia i Egipte que es trobaven sota l’ocupació d’unes autoritats otomanes poc interessades en mantenir la riquesa històrica dels països ocupats. Amb aquest desig d’acumular les obres més belles o més significatives –segons els criteris de llavors–, molts dels saquejadors occidentals danyen –sovint de manera severa- peces que són importantíssimes per entendre l’estructura i el funcionament de la societat en l’antiguitat.\nUn dels exemples més significatius d’aquesta devastadora destrucció és el papir “Canon Real de Torí”, que es troba avui al Museu de Torí, Itàlia. Aquest papir va ser descobert a Luxor l’any 1822 pràcticament intacte. És un document únic i vital per a l’estudi de l’egiptologia perquè hi apareixia un complet llistat de déus, semidéus i reis mítics i humans, que segons el text, haurien governat Egipte des de l’inici dels temps. El manuscrit va quedar severament danyat a causa de la terrible negligència que es va tenir durant el seu trasllat i avui només se'n conserven alguns trossos.\nLluny de condemnar aquesta pràctica, els governs occidentals, moguts pel desig d’acumular prestigi, competeixen entre ells per veure qui té el monòlit egipci més gran. Aquest afany els va portar a patrocinar els lladres de tombes i van presumir d’això amb la creació de grans museus, com el British Museum (1753) o el Louvre (1793), que podrien ser anomenats “els grans museus del saqueig”.\nEls diplomàtics-arqueòlegs-aventurers d’aquella època, no s’assemblen en res a la figura romàntica que ha arribat als nostres dies (especialment gràcies a George Lucas i Indiana Jones i a les aventures d’Allan Quatermain a l'Àfrica). Eren més aviat lladres disposats a qualsevol cosa (suborns, extorsió, amenaces...) per tal de poder saquejar les peces més belles o de major valor i nodrir així les seves galeries d’antiguitats i relíquies. De vegades, fins i tot, grans monuments i edificis són traslladats pedra a pedra a ciutats europees. Alguns dels casos més significatius són les portes d’Istar de Babilònia, l’altar de Zeus de Pèrgam i altres edificis saquejats durant els segles XIX i XX que poden veure’s al Pergamon Museum de Berlin.\nEls principals objectius d’aquells saquejadors eren peces provinents de Grècia, Egipte i Mesopotàmia però pocs països es van lliurar de les seves urpes. Diversos claustres romànics i gòtics de monestirs i santuaris d’Espanya i de França poden visitar-se al museu The Cloister de Nova York.\nDurant el segle XX, aquestes activitats comencen a disminuir a mesura que molts dels estats espoliats promulguen lleis per protegir els seus béns culturals i històrics. Això no obstant, queden països la immensa riquesa arqueològica dels quals es converteix en moneda de canvi amb la qual complimentar els governs occidentals. Així, per exemple, trobem nombrosos temples i col·leccions funeràries venudes o regalades pel propi govern d’Egipte, com ara el Temple de Debod que actualment es troba a Madrid i que va ser un regal d’el Caire al govern espanyol l’any 1968.\nUn exemple emblemàtic és l’actitud del govern egipci durant la construcció, entre el 1956 i el 1970, de la presa d’aigua d’Aswan. La gran quantitat de jaciments que havien de quedar inundats per la presa d’aigua i la impossibilitat del govern de salvar-los tots, va conduir a una política de "qui ho vulgui que s'ho endugui". La UNESCO i la comunitat internacional van intervenir-hi però solament van poder salvar algunes de les peces i traslladar-les fora de la zona afectada. Als anys 70 el govern egipci va decidir, finalment, deixar d’utilitzar la seva riquesa arqueològica com a moneda de canvi diplomàtica i va començar a prendre mesures per protegir el seu ric llegat cultural i històric.\nLa intervenció dels organismes i la comunitat internacional i la promulgació de lleis de protecció han jugat un paper fonamental en la disminució de totes aquestes pràctiques. No obstant això, l’existència de màfies a nivell internacional que es dediquen al comerç d’aquestes riqueses i la persistència de situacions d’inestabilitat política en moltes regions, fan perdurar aquestes pràctiques. De quina manera es pot lluitar en contra d'això?\nEl primer pas per combatre-ho és entendre com funciona. Amb aquest objectiu, Kinea es va posar en contacte amb el Grup de Patrimoni Històric de la Unitat Central Operativa de la Guàrdia Civil de Barcelona. Segons el capità Javier Morales, les peces saquejades acostumen a passar per una complexa xarxa interna d’intermediaris que compra i ven, un cop i un altre, la peça, dins mateix del país d'origen, per tal de dificultar el rastreig dels responsables. Posteriorment, són introduïdes a Europa, normalment per mar –i especialment pel Mediterrani. És una forma més segura, barata i fàcil d’introduir les peces degut a la gran quantitat de mercaderies que entren diàriament als grans ports europeus.\nGuàrdia Civil : Operació Hieràtica / Ministeri de l'Interior\nUn cop són al país de destinació, passen per una segona xarxa d’intermediaris que les faran arribar al comprador final que, en general, serà un antiquari o una casa de subhastes que podrien no saber que estan adquirint un bé robat.\nEspanya, segons relata Morales, podria ser, sobretot, un lloc de pas per aquestes peces, un camí per a la seva venda a grans col·leccionistes o a cases de subhastes de la resta d’Europa i d'Amèrica. Degut a la gran quantitat de mercaderies que entren diàriament als ports mediterranis de l’Estat Espanyol, controlar el possible contraban es torna una feina titànica.\nRecentment, la Guàrdia Civil va desmantellar una xarxa encarregada d’introduir aquestes peces a Espanya i França. Va confiscar trenta-sis peces provinents dels jaciments de Saqqara i Mitt Rahina (prop d’el Caire) que haurien arribat al mercat amb un valor aproximat de 300.000 euros. Les peces van ser trobades el juny del 2014 en un contenidor del port de València, camuflades entre atuells d’escàs valor. Durant la investigació es van descobrir diversos documents sobre el contraban i la venda d’altres peces procedents d’Egipte.\nNo és el primer cop que apareixen a l’Estat Espanyol peces d’origen egipci. L’any 2010 es van localitzar a Barcelona obres provinents de la piràmide de DjedkareIsesi, al sud de Saqqara.\nEn aquesta ocasió va intervenir l’egiptòleg Josep Cervelló de la Universitat Autònoma de Barcelona, que va ajudar a restablir-les i tornar-les al seu país d’origen l’any 2012. La mateixa universitat va realitzar aquest vídeo per explicar l’experiència dels decomisos.\nEn el cas dels Estats Units, les enormes crítiques que ha rebut el govern per no evitar o fins i tot per ser partícip dels saquejos a Iraq durant les ocupacions militars, va fer que Washington enviés nombrosos experts de l' FBI a investigar els fets. Una gran quantitat de peces perdudes del museu de Bagdad van aparèixer en sòl nord-americà i fins i tot algunes es subhastaven a través d’Ebay.\nPer la seva part, la Interpol, per combatre el saqueig generalitzat de béns arqueològics, disposa a la seva pàgina web d’un catàleg consultable de peces artístiques i culturals desaparegudes i la ICOM (International Council Of Museums) elabora llistes roges d'articles històrics robats. Una breu consulta a qualsevol de les dues pàgines web abans d’adquirir qualsevol antiguitat ajudaria a combatre aquests delictes greus.\nEl robatori de relíquies arqueològiques és un problema que podem trobar en pràcticament tots els països amb un llegat cultural i històric ric. Els lladres veuen en aquesta activitat una forma fàcil d’aconseguir grans quantitats de diners i molts governs no li donen la importància que es mereix o es troben en situacions que requereixen altres prioritats. No obstant això, hem d’entendre que robant el passat d’un país no només s’està sostraient a aquest país una riquesa que legítimament li pertany, sinó que s’ens està robant, a tota la humanitat, una petita part de la nostra història, una peça de l’immens trencaclosques que composa el nostre passat que desapareix a mans de l’avarícia de saquejadors i col·leccionistes sense escrúpols.\nTraduït per Alba A. Holgado


Serways Hotel Weisskirchen Nord Rodgau Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Serways Hotel Weisskirchen Nord\nWeiskirchen an der BAB A3, Rodgau, Rodgau, Alemanya, 63110 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Serways Hotel Weisskirchen Nord ?\nMés informació sobre Serways Hotel Weisskirchen Nord\nDissenyat tant per oci com per negoci, Serways Hotel Weisskirchen Nord està situat idealment a Rodgau; una de les localitzacions més populars de la ciutat. A només 2 km del centre de la ciutat, la localització estratègica de l'hotel garanteix que els seus clients puguin accedir fàcil i ràpidament als punts d'interès locals. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nSerways Hotel Weisskirchen Nord també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rodgau. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de taxi, accés per a cadires de rodes, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids són només algunes de les comoditats que fan que Serways Hotel Weisskirchen Nord sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Serways Hotel Weisskirchen Nord és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Rodgau.\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 43 EUR\nComentaris d'Agoda (5)Comentaris de Booking.com (596)\nTots els tipus de viatgers (5)Viatger de Negocis (3)Famílies amb infants grans (1)Grups (1)


IniciConeix ESDiNotíciesEl graduat de lESDi Gerard Rubio participa a la Fundació Antoni Tàpies\nEl graduat de lESDi Gerard Rubio participa a la Fundació Antoni Tàpies\nL’exalumne graduat en Disseny Audiovisual de l’ESDi el passat 2013, Gerard Rubio, exposarà el seu Projecte de Final de Grau a la Fundació Antoni Tàpies. L’exposició s’inaugura el dia 15 de gener a les 19:30 i romandrà fins el dia 9 de febrer.\nEl projecte de Rubio, que duu el nom de ‘Open Knit’ planteja una crítica al model de producció i consum actual, posant com a alternativa una màquina de producció tèxtil que dóna poder als seus usuaris mitjançant l’autosuficiència i el desenvolupament creatiu. ‘Open knit’ confecciona peces de roba a mida de forma automatitzada a partir d’arxius digitals que es comparteixen desinteressadament a través d’un repositori online.\nPart d’aquest projecte també està exposat al hall de l’ESDi dins l’exposició Interactuo, Interactues, Interactua, Interactuem, Interactueu i Interactuen, que recull una mostra de Projectes de Fi de Grau en l’itinerari audiovisual del mateix curs. L’exposició es basa en què la interacció estableix un fil conductor entre la persona i la màquina però sobretot, crea xarxes de relació i amistat.


Claustre del Monestir de Poblet, en una imatge d'arxiu M.ROSA FERRÉ/ WIKIMEDIA COMMONS\nDimecres, 31 Gener 2018 16:15\nEl monestir de Poblet ha perdut més de 5.000 visitants durant el 2017, en comparació al 2016. Així es desprèn del balanç turístic anual facilitat per l'àrea de turisme del Consell Comarcal de la Conca de Barberà, sobre les dades recollides de les oficines de turisme, museus i monuments la comarca. El monestir cistercenc va rebre 100.800 turistes -mentre l'any anterior van ser unes 106.100. És el registre més baix dels últims deu anys, a excepció del 2011, any en què la xifra va quedar per sota dels 100.000. D'altra banda, però, l'oficina comarcal de turisme, situada dins la recepció del visitant del monestir de Poblet, ha registrat les millors dades des del 2010. Les consultes s'han mantingut -un increment del 0,32%, amb un total de 22.645 consultes-, mentre que el nombre de visitants ha augmentat en un 5,75% -i un global de 77.908 persones. Els catalans i els europeus són els que més visiten la Conca de Barberà.\nLes dades dels museus i espais visitables de la comarca són les Coves de l'Espluga, que han tingut un total de 47.522 visitants, el museu de la Vida Rural -16.153 visitants-, el celler i museu del vi -2.640 visitants-, el Museu de la Fassina Balanyà -amb 4.796 visitants-, el Museu Comarcal de Montblanc -que ha rebut 5.017 visitants-, el Museu i Forn de Vidre de Vimbodí i Poblet -un total de 7.432 visitants-, i el Museu de l'Alabastre de Sarral -que ha tancat any amb un total 1.231 persones, coincidint amb la celebració dels 100 anys de l'alabastre de Sarral.\nCom a novetats previstes per enguany, el Museu i Forn del Vidre esta duent a terme la renovació del taller del museu i nous materials didàctics per als tallers escolars i visites en família, segons informa el Consell Comarcal.\nTarraco Viva dona veu a les dones “silenciades” de l’Antiga Roma i Grècia\nLa Conca de Barberà celebra la Nit dels Museus amb diverses activitats gratuïtes


Sis detinguts per robar 45km. de cablejat telefònic a l'Alt Empordà, el Bages i la Segarra - Teleponent\nInici Succesos Sis detinguts per robar 45km. de cablejat telefònic a l’Alt Empordà, el...\nSis detinguts per robar 45km. de cablejat telefònic a l’Alt Empordà, el Bages i la Segarra\nImatge dels cables de telefonia sostrets en els robatoris a poblacions de l’Alt Empordà, el Bages i la Segarra\nEls Mossos d’Esquadra han detingut a sis persones, de nacionalitats brasilera, romanesa i espanyola, i d’edats compreses entre els 27 i els 51 anys, com a presumptes autores de cinc robatoris amb força de cable telefònic.\nEls lladres van sostreure més de 35 quilòmetres de cablejat i van deixar durant dies sense servei telefònic a més de 6.000 usuaris de diferents poblacions de les zones rurals de l’Alt Empordà, el Bages i la Segarra.\nLa policia estima que el grup criminal va donar sortida a disset tones de coure robat, amb les quals haurien aconseguit un benefici superior a 72.000 euros en el període d’un any i mig. Els detinguts han quedat en llibertat amb mesures cautelars, després de passar a disposició judicial.\nArticle anteriorAitona ret tribut ‘florejat’ i musical a Joan Manel Serrat\nArticle següentEl projecte de comissaria de districte a Mollerussa s’iniciarà aquest any


TALLER DE DISCAPACITAT (MIFAS) – Cicle inicial i cicle mitjà | ZER El Llierca\nEl dimarts 22 d’octubre de 2019, els alumnes de cicle inicial i cicle mitjà vam dur a terme un taller en el qual vam treballar la discapacitat física i visual. En Xavi, amb una lesió medul·lar com a conseqüència d’un accident en moto que va patir quan tenia vint-i-dos anys, no pot moure les cames. Aquesta lesió a la medul·la espinal li va produir una paraplegia, que es manifesta per una falta de sensibilitat i/o paràlisi total o parcial de les extremitats inferiors, i de la part del tronc sublesionat.\nEn Xavi ens va explicar les dificultats que es troba en el dia a dia, com superar-les i com circular amb una cadira de rodes. També ens va explicar que es podia haver quedat tetraplègic, sense mobilitat a les cames i els braços. En aquest cas vam aprendre a dibuixar i a pintar amb la boca. A més a més vam treballar la discapacitat visual, tot i que ell no la pateix, es deriva d’una pèrdua total o parcial de visió, com a conseqüència d’afeccions o malalties oculars i/o neurooftalmològiques. Tots els alumnes van poder experimentar la sensació que produeix la manca de visió i haver d’utilitzar un bastó.\nMoltes gràcies Xavi, t’admirem per la teva capacitat de superació!


"Els colors de la nit, coneix les papallones nocturnes", nova activitat a la Font Roja | ARA Multimèdia\nLes places són limitades i, per a inscriure's, cal enviar un missatge al següent correu: parque_fontroja@gva.es o crídar al 965 33 76 20.\nAquest mes d'agost, des de la Font Roja i, sota la campanya "Estiu al parc, el teu estiu", han programat tres activitats. La primera, anomenada "Els colors de la nit, coneix les papallones nocturnes", es realitzarà aquest divendres 6 d'agost a les 20:00h en el Centre de Visitants de la Font Roja.\nLa segona serà la Pujada al cim del Menejador, el divendres 20 d'agost a les 20:00h i, la tercera serà Anella en família, el dissabte 21 d'agost a les 9:00h.\nTotes les activitats estan dirigides per al públic en general i es recomana portar esmorzar/sopar, calát i roba adequada al camp. Les places són limitades i, per a inscriure's, cal enviar un missatge al següent correu: parque_fontroja@gva.es o cridar al 965 33 76 20.\nS'ajorna la XLII Pujada a la Font Roja


QUÈ FEM A TORTOSA?: Els ciutadans de Tortosa voten per mantenir el monument i reinterpretar-lo\nEls ciutadans de Tortosa voten per mantenir el monument i reinterpretar-lo\nUn 68,36% dels votants vol conservar el monument tot reinterpretant-lo per promoure la memòria històrica i la Pau\nNo ha estat fins a les 23:00h de la nit que s’han pogut donar per escrutats els resultats de cadascuna de les meses electorals. I és que, al llarg de tot el dia s’han pogut veure les llargues cues en cadascun dels punts de votació, fins al punt que algunes de les meses han hagut d’allargar fins a mitja hora més la jornada electoral, per tal que pogués votar tothom.\nL’Ajuntament havia habilitat d’entrada un total d’onze meses electorals, tal i com és habitual en els casos de les consultes populars, però, finalment, han resultat ser insuficients per absorbir tota la munió de participants a la jornada.\nSegons han anunciat, la participació final ha estat d’un total de 8.464 votants, el que representa un 29,73% del cens electoral. I d’aquests, un 31,25% (2.631 vots) ha escollit l’opció A, que era la de la retirada i museïtzació del monument; mentre que un 68,36% (5.775 vots), han preferit l’opció B, la de mantenir-lo i reinterpretar-lo.\nEn quan s’ha donat l’escrutini per finalitzat, l’alcalde de Tortosa, Ferran Bel, i els portaveus dels grups municipals, amb l’excepció del portaveu de la CUP, han comparegut a l’Ajuntament per fer la seva valoració de la jornada.\nPer la seva banda, l’alcalde de Tortosa, Ferran Bel, que, recordem-ho, ha votat a favor de reinterpretar el monument, ha explicat que “aquesta ha estat una consulta fruit d’un acord de quatre formacions polítiques” i s’ha afanyat a matisar que “no volem dir que hagi guanyat ni perdut ningú perquè l’objectiu era tenir una visió del parer de la ciutadania sobre el tema”.\nBel, ha destacat que “em sento satisfet i content per la participació obtinguda, ja que ha superat totes les nostres expectatives, comparant-ho amb altres consultes fetes a altres llocs del territori”.\nA més, també ha informat que “a la pàgina web de l’Ajuntament es publicaran tots els percentatges de cadascuna de les meses electorals”.\nD’altra banda, ha explicat que “els resultats parlen per ells mateixos”, tot destacant que “vivim en un país complex en el qual en hem d’acostumar a respectar-nos i acceptar-nos”.\nEn aquest sentit, ha dit que “avui no es votava ni feixisme, ni franquisme, no, es votava per saber si es volia museïtzar o no” i ha demanat “un pèl de respecte per la ciutat de Tortosa” perquè “qüestionar el seu tarannà democràtic no seria ni seriós ni convenient, ja que el municipi ha expressat lliurement a les urnes la seva opinió sobre el monument”.\nBel, ha detallat que “s’ha de començar a treballar per saber com s’ha de reinterpretar i contextualitzar, no és qüestió de començar a prendre mesures dilluns, però hi ha molta feina per fer i s’ha de fer actuar l’Administració que n’ostenta la titularitat”. A banda d’indicar que “també ens cal saber si hem de fer alguna modificació política del POUM”. En aquest sentit, ha matisat que “jo puc tenir la meva percepció i idea de treball sobre com contextualitzar-lo, però volem consensuar-ho amb la resta de formacions i acceptar també altres propostes”.\nBel, ha destacat el fet que “alguna formació política em vol dur al jutjat” i ha recordat que “aquest resultat no dóna lloc a pensar que el debat encara està obert, però cal reconèixer que sempre hi haurà algú que no ho acceptarà”.\nPel que fa a la consulta, ha dit que “no ho vull personalitzar en mi ni en l’equip de govern, perquè l’hem fet possible 19 dels 21 regidors d’aquest Ajuntament”. Així doncs, ha lamentat molt els fets perquè “les xifres són ben clares i si no ho accepten el camí és perillós”.\nFinalment, ha volgut agrair “la feina de tots els qui ho han fet possible, des de les meses, fins als mitjans pel vostre interès i per la cobertura”.\nPer la seva banda, la portaveu de CiU, Meritxell Roigé, s’ha mostrat satisfeta del resultat obtingut, to dient que “la gent ha votat i ha decidit què volen que es faci amb el monument de forma molt clara” i que “ara ens cal començar a treballar per fer-ho complir, perquè es quedi i es pugui reinterpretar”.\nPel que fa al portaveu d’ERC, Josep Felip Monclús, ha volgut agrair “l’esforç de tota la gent que ha lluitat perquè es dugués endavant la consulta”. Monclús, ha destacat que “hem obtingut un percentatge més alt del que esperàvem”. Ha dit que des del seu grup “respectem la decisió”, tot i que, ha puntualitzat que “ens pensàvem que hi hauria més gent que diria que no, però la realitat és la que és”.\nPel que fa a la feina que cal fer a partir d’ara, ha dit que “cal posar en marxa la descatalogació del monument i actuar en funció del que la ciutadania ha demanat que es faci”.\nPer la seva banda, el portaveu de Movem Tortosa, Jordi Jordan, ha considerat “baixa” la participació en la consulta, comparant-ho amb el 46% obtingut en el 9-N.\nJordan, ha lamentat que “no s’hagués fet una campanya institucional per la consulta ni informat la gent” i s’ha mostrat “decebut” amb el resultat perquè “no ha guanyat la nostra opció defensada”.\nD’aquesta manera, ha dit que considera que “cal fer pedagogia perquè ho entengui la resta de Catalunya”, ja que “creiem que hauria d’haver participat més gent i ara cal esperonar tot allò que digui el govern municipal”.\nJordan també ha explicat que el seu grup volia “donar una imatge de ciutat oberta al país i convertir el monument en un espai per la Batalla de l’Ebre, museïtzat, per a tota la ciutat i per al conjunt del país”.\nDes del grup municipal del PSC, el seu portaveu, Enric Roig, ha destacat que “cal agrair totes les persones que han estat a favor de la retirada del monument, tal i com el nostre grup defensava” i també ha considerat “insuficient” el percentatge de participació.\nRoig, s’ha mostrat “debut” amb el resultat i ha instat el govern a “celebrar més consultes perquè la gent està demanant poder participar més en política”.\nRoig, ha reconegut que “en democràcia la ciutadania parla i ha de poder dir el que vol” i ha explicat que “a partir d’ara, el govern municipal ens ha de dir què farà i hem de seguir incidint amb les nostres preocupacions fins trobar la solució”.\nPer la seva banda, el portaveu del PP, Xavier Dalmau, ha destacat que “avui ens trobem amb el compliment del reglament de participació ciutadana on està contemplat el dret de poder fer consultes” i ha valorat positivament les xifres de participació, ja que “són més ates que les d’altres eleccions, com, per exemple, les europees”.\nDalmau ha demanat a la resta de Catalunya que “respectin les Terres de l’Ebre i la decisió que avui ha pres la ciutadania de Tortosa” i ha destacat que “tots els partits i institucions haurien de respectar el resultat perquè estem en una democràcia i tots ho hauríem d’acceptar”.\nFinalment, ha dit que “l’Ajuntament haurà d’assumir el manteniment i la remodelació del monument i buscar solucions als problemes que tenim”.\nTambé ha volgut agrair “l’ajuda i la participació” de la Plataforma Tortosins pel Monument.\nPel que fa a les dues plataformes a favor i en contra del monument, cal destacar la compareixença del president de la Plataforma Tortosins pel Monument, Jaume Solé, que va mostrar-se satisfet amb el resultat perquè “hi ha una clara victòria en defensa del monument, a favor de reinterpretar-lo i contextualitzar-lo”. En aquest sentit, ha dit que “hem d’aconseguir que a partir d’ara aquest sigui un monument a favor de la Pau i per a tots els tortosins” i també s’ha sumat a la crida de “demanar respecte per la decisió a la resta de Catalunya”.\nNo obstant, els representants de la CUP i la portaveu de la Comissió per la retirada dels símbols franquistes de Tortosa, Esther Baiges, s’han negat a comparèixer a l’espai habilitat per a la premsa a l’Ajuntament i han preferit mostrar el seu desacord amb la consulta tot oferint les declaracions a peu de carrer.\nAixí doncs, la portaveu de la Comissió, Esther Baiges, ha qualificat de “despropòsit” l’opció de mantenir i reinterpretar el monument, tot dient que “no es pot convertir en una altra cosa d’un dia per un altre”.\nBaiges, ha dit que “seguirem treballant amb tota la força per reivindicar els nostres drets i llibertats” per tal “d’ajudar tots els represaliats que no són mereixedors d’aquest debat”.\nPel que fa a la consulta, ha dit que “ha estat un entrebanc i una pedra enmig del camí”, però que “més enllà del resultat, més tard o més d’hora, s’acabarà traient el monument d’aquest lloc”.\nBaiges ha instat l’Ajuntament a “adoptar una actitud més valenta i decidida” i ha assegurat que des de la Comissió “continuarem la nostra campanya analitzant la feina i els passos a seguir a partir d’ara”.


L'Hospital que mira al mar\nDimarts dia 7 de juliol al vespre es va fer la preestrena del documental "L'hospital que mira al mar" a la Filmoteca de Catalunya. Un documental de 53 minuts de durada que el programa Sense Ficció de TV3 emetrà el proper mes de setembre.\nMés informació "L'Hospital que mira al mar"\nExposició de la iraniana Behnaz Rezaei\nLa pintora i disenyadora iraniana Behnaz Rezaei exposa durant el mes de juliol els seus quadres al passadís central de l'Hospital del Mar.\nLa seva inspiració gira al voltant de l'expressió femenina, com a reflex de les dones perseguint els seus somnis.\nEls AMICS de l'Hospital del Mar t'animem a visitar-la.\nMés informació "Exposició de la iraniana Behnaz Rezaei"\nNou fàrmac pel càncer de mama\nRecentment s'ha presentat un nou fàrmac amb resultats soprenents en el càncer de mama, que és fruit de les investigacions realitzades en un estudi pioner a Espanya.\nJoan Albanell, Cap del servei d'Oncologia de l'Hospital del Mar, explica que és menys tòxic i més efectiu.\nMés informació "Nou fàrmac pel càncer de mama"\nApropant distàncies, apropant capacitats\nAquest estiu tres nedadors, Carles Céspedes, Fer Espina i David Presas, creuaran l'estret de Gibraltar, aniran des de Isla Tarifa fins a Punta Cires, i tornaran sense descansar i amb el seu propi esforç. Aquest és un repte que molt pocs han aconseguit abans, i el posen al servei de la recerca en discapacitats intel·lectuals.\nAmb aquest repte solidari volem fer visible que les distàncies, que de vegades semblen impossibles, són superables amb esforç i motivació. La il·lusió per superar-se és un dret de tothom.\nMés informació "Apropant distàncies, apropant capacitats"\nExposició "Rural Life in Rwanda" de l'Associació MD Open World.\nDe l'1 al 30 de juny de 2015, al passadís central de l'Hospital del Mar podreu veure l'exposició "Rural Life in Rwanda" de l'Associació MD OPEN WORLD. A través de l'exposició Rural Life in Rwanda presentem el treball dut a terme per la organització MD OPEN WORLD. Aquesta exposició vol mostrar mitjançant una reflexió crítica la situació en què es troba la comunitat de Cyahinda, una comunitat localitzada a la província Sud de Ruanda.\nMés informació "Exposició "Rural Life in Rwanda" de l'Associació MD Open World."\nCom cuidar els cartílags i les articulacions\nEn un article a la Vanguardia "Cuida tus Cartilagos. Los límites del ejercicio saludable" podeu trobar consells per detectar i reparar problemes en les articulacions. Ho explica, entre altres, Jordi Monfort, reumatòleg de l'Hospital del Mar de Barcelona.\nMés informació "Com cuidar els cartílags i les articulacions"\nEn motiu del Centenari de l'Hospital del Mar, al Museu d'Història de Catalunya hi podreu trobar una exposció que relata la història de l'hospital mostrant imatges inèdites, material històric i un documental. L'exposició es pot visitar gratuïtament fins el 14 de juliol.\nMés informació "Hospital del Mar: 100 anys amb el batec de Barcelona"\nEls màxims experts en cirurgia per l'epilepsia es reuneixen a l'Hospital del Mar\nEl passat divendres i dissabte va tenir lloc el III Simposio Internacional de Cirugía de la Epilepsia a l'Hospital del Mar.\nMés informació "Els màxims experts en cirurgia per l'epilepsia es reuneixen a l'Hospital del Mar"\nDar alivio al enfermo, el gran reto de los cuidados paliativos\nEn un article a El Periòdico, Josep Planas, responsable de Cures Pal·liatives a l'Hospital de l'Esperança (Parc de Salut Mar)\n"El 1,5% de la población precisa la intervención de un equipo multidisciplinar que da asistencia sanitaria, social y psicoemocional cuando la medicina ya no puede curar una enfermedad."\nMés informació "Dar alivio al enfermo, el gran reto de los cuidados paliativos"\nEn un artículo a El País, Juan Pablo Horcajada explica como la tonalidad de las secreciones mucosas pueden explicar como trabaja el sistema inmune.\nJuan Pablo Horcajada es el jefe del servicio de Enfermedades lnfecciosas del Hospital del Mar de Barcelona, y miembro de la junta directiva de la Sociedad Española de Enfermedades lnfecciosas y Microbiologia Clínica.\nMés informació "Qué significa el color de su estornudo"


Els ajuntaments del Berguedà rebran suport per retirar la neu acumulada - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls ajuntaments del Berguedà rebran suport per retirar la neu acumulada\nLa Diputació i el Consell Comarcal es reuneixen demà dijous\nredacció 07.02.2018 | 18:44\nLa Diputació de Barcelona i el Consell Comarcal donaran suport als ajuntaments de la comarca del Berguedà per retirar la neu acumulada en els darrers dies.\nAquesta ajuda s'engloba dins del protocol d'accions de suport en cas d'inclemències meteorològiques, impulsat per la Diputació de Barcelona. Segons el diputat adjunt d'Espais Naturals i alcalde de Cercs, Jesús Calderer, «aquesta línia d'actuació va encaminada a donar suport, especialment, als veïns que estan més allunyats de les poblacions».\nAquest programa va adreçat a cobrir els danys derivats de circumstàncies inevitables o imprevisibles per als ens locals, ocasionades per inclemències meteorològiques. És per aquest motiu que les ajudes aniran adreçades a realitzar actuacions en infraestructures, equipaments i béns que s'hagin vist afectats.\nEl diputat d'Infraestructures Viàries i Mobilitat de la Diputació de Barcelona, Jordi Fàbrega; el diputat adjunt d'Espais Naturals, Jesús Calderer; i el president del Consell Comarcal del Berguedà, David Font; es reuniran amb els alcaldes dels municipis del Berguedà afectats per les nevades d'aquests últims dies. Durant la trobada es donaran a conèixer els ajuts per retirar la neu dels camins municipals. La reunió tindrà lloc a les 11:30h al Centre Cívic de Vallcebre.


24 de gener de 2021 17:37\nEl candidat socialista es va llicenciar en filosofia que, com tothom sap en el món de la política, són els estudis necessaris per ocupar determinats càrrecs de l’administració. Com ara, per exemple, director general d’infraestructures de la Generalitat o ministre de Sanitat del govern espanyol.\nSalvador Illa va ser destituït en 2009 com a director general d’Infraestructures de la Generalitat en descobrir-se que el cost de la Ciutat de la Justícia de Barcelona, projecte estrella que ell mateix dirigia, s’havia disparat un 52%. Va passar d’un pressupost de 255 milions d’euros fins als 388 milions de cost final.\nEl cessament d’Illa es va produir tan sols tres dies abans de la inauguració de la Ciutat de la Justícia, el 27 d’abril de 2009. Va al·legar que el cessament va ser a petició pròpia perquè havia rebut una oferta per a treballar en l’empresa privada, i que volia deixar temporalment la política. Aquesta versió mai va resultar creïble, ni tan sols en les files del mateix PSC.\nEn les fotos de la inauguració de la Ciutat de la Justícia mai va aparèixer el màxim responsable polític del projecte, Salvador Illa, sinó el substitut en el càrrec, Joan Josep Isern Aranda, avui vicepresident de la Federació Catalana de Futbol. Quan Illa va ser fulminat del seu càrrec el socialista José Montilla era el president de la Generalitat, avui en el punt de mira pel seu fitxatge en Enagás. Aquest cessament va ser signat també per Montserrat Tura, consellera de Justícia de la Generalitat entre 2006 i 2010.\nEl president Pedro Sánchez intenta ara aprofitar el protagonisme de Salvador Illa com a ministre de Sanitat durant la pandèmia per a llançar-ho com a candidat del PSC a la presidència de la Generalitat en les eleccions catalanes que, a hores d’ara no se sap la data que es duran a terme. Voler aprofitar la seva actual coneixença pot ajudar, però amb més de 80.000 morts per coronavirus a la seva esquena no pot presumir precisament d’una brillant gestió.\nSalvador Illa ha anunciat que, si aconseguir la presidència de la Generalitat, la seva gran prioritat serà votar un nou acord que reconegui a Catalunya com una nació. El PSC no oculta que el seu propòsit és configurar un nou tripartit, aquesta vegada amb ERC i els Comuns, per a governar la Generalitat. Illa va ser alcalde de la Roca del Vallès (Barcelona) des de 1995 fins a 2005, any en què va ser nomenat director general d’Infraestructures del Departament de Justícia, en el Tripartit de Pasqual Maragall.\nVa agafar les regnes de les obres de la Ciutat de la Justícia a la fi de 2005 amb un pressupost de 255 milions d’euros, després d’haver retallat el projecte heretat de l’etapa de CiU. Aquesta modificació es va emportar en reduir en un 35% l’edificabilitat i suprimir dos dels 11 edificis que inicialment estaven previstos.\nNo obstant això, en tan sols quatre anys Illa va inflar el pressupost en 133 milions d’euros de més. Després de ser descobert aquest desviament pressupostari, la Generalitat va al·legar que havia estat necessari “per les contínues obres de reforma que s’han fet en els edificis abans d’estrenar-los”.\nA l’octubre de 2009 també es van descobrir importants sobre costos en una altra de les obres que Illa dirigia. En aquesta ocasió es tractava de l’ampliació de la presó de Can Brians, a Sant Esteve Sesrovires (Barcelona), la construcció del qual va costar inicialment 80 milions d’euros. Malgrat això, es van haver de executar diverses obres posteriors per a corregir greus deficiències detectades en la seva edificació. Illa i Illa i la seva mà dreta, Albert Batlle, van haver d’aprovar una partida de 600.000 euros per a remodelar el sostre de nou dels catorze mòduls del centre penitenciari.\nAquestes obres van arrencar a la fi de 2009 i van acabar el febrer de 2010. Anteriorment, el mes d’abril de 2009, es va haver d’adjudicar una altra partida de 800.000 euros per a canviar l’escomesa central d’aigua, ja que la presó estava plagada de goteres tan sols dos anys després de la seva inauguració. A conseqüència del pèssim estat en què es trobava, les avaries van arribar a provocar la caiguda del sostre del menjador i l’ensulsiada de les consultes mèdiques.\nTots aquests nyaps van provocar que el PSC decidís prescindir d’Illa com a director d’Infraestructures de la Generalitat. Miquel Iceta el va repescar el novembre de 2016 com a secretari d’Organització del PSC i finalment Pedro Sánchez el va nomenar ministre de Sanitat i convertir-lo en el seu interlocutor amb els independentistes d’ERC, el suport de la qual ha estat imprescindible per a aprovar els Pressupostos Generals de l’Estat de 2021 a canvi de la promesa de l’indult per a treure de la presó a Oriol Junqueras i la resta de colpistes de l’1-O.\nLes dades d’aquest article s’han obtingut d’un article dels periodistes Alejandro Entrambasaguas i Ma. Ruiz Coll de l’Okdiario.\nQuè en pensen vostès, benvolguts lectors? A la vista dels èxits obtinguts per aquest llicenciat en filosofia, tant en obres públiques com en sanitat, creuen que reuneix les condicions òptimes per a atorgar-li la confiança de governar la Generalitat? Quin interès tenen Iceta i Sánchez per col·locar-lo en l’administració catalana? No és un intent més per mirar d’evitar el triomf de l’independentisme en el Parlament de Catalunya? Confio que els ciutadans de Catalunya, amb els nostres vots, sabrem i aconseguirem evitar-ho.


Neix Phonos Netlabel, el nou segell discogràfic de Phonos - HISTORIAL - Phonos (UPF)\nNeix Phonos Netlabel, el nou segell discogràfic de Phonos\nNeix Phonos Netlabel, el nou segell discogràfic de Phonos - HISTORIAL\nActivitat Altres activitats Concerts Convocatòries Instal·lacions Netlabel Residències Ràdio Workshops Xerrades\nTemporada 2018-2019 2019-2020 2020-2021 2021-2022 Temporades anteriors\nAmb l'objectiu d'enfortir el nostre suport a artistes en residència i col·laboradores\nEstem molt contentes de compartir un projecte que porta un any i mig en el forn, i que per fi veu la llum. Es tracta del nostre nou segell digital, Phonos Netlabel, que acaba d'obrir les seves portes en phonosbcn.bandcamp.com i que molt aviat creixerà en publicacions de projectes realitzats o presentats a Phonos en els últims temps.\nAquest nou segell digital neix del desig d'enfortir el nostre compromís amb els nostres artistes en residència, així com amb alguns dels projectes presentats en les nostres sèries d'esdeveniments públics. És una oportunitat de fer història, de secundar amb afecte a les nostres artistes en residència, d'establir llaços més enllà dels marcs temporals establerts per a les presentacions i residències, i d'arribar a un públic fora de sala i fora del nostre àmbit d'acció local.\nComencem aquesta aventura amb dos nous treballs creats per a l'ocasió. El primer és no shell, just a voice de Teresa Pelinski, una jove artista i investigadora en residència que en aquest aforístic treball explora les relacions de la identitat vocal amb el lingüístic, amb el físic i amb el acusmàtic. La segona referència és de Pablo Sanz, artista sonor que inaugurava el nostre sistema d'àudio 3D en el Festival de Tardor Phonos al setembre de 2020, i que ens ha regalat (in)audible expressament per al naixement del nostre nou segell.\nEn les pròximes setmanes aniran apareixent de manera gradual treballs d'altres artistes que han deixat la seva petjada en Phonos recentment. Publicacions, entre altres, de Judro Guerrero i Roger Navarro, del projecte col·lectiu de Reiko Yamada i Maciej Lewenstein, o de la interpretació del Silenced d'Elena Rykova per FRAMES Percussion.


Per què fa tanta por una faldilla? Per Cristina Sánchez Miret\nPer què fa tanta por una faldilla?\nEn Mikel és un adolescent de Bilbao que va ser enviat al psicòleg del centre per un professor perquè va anar a classe amb faldilla. Això acaba de passar, el dia 27 d’octubre. Sí, jo també he pensat al començar a llegir la notícia que era d’una altra època, però no és el cas. No hem avançat tant com ens sembla, o en tot cas ben poc. Per sort per a la joventut, cada vegada té menys sentit la divisió tradicional sexe/gènere i això mateix ja és tot un canvi social que serà difícil d’obviar.\nNomés explicada fins aquí la història no dona compte de la magnitud de la tragèdia; i això que també hi va haver —o millor dit, no va faltar— a qui no li va semblar bé l’ocurrència i ho va fer notar de manera barroera. En Mikel va explicar a les xarxes el que li havia passat i d’aquesta explicació en va sorgir una iniciativa que consistia a anar a classe, independentment del sexe i de la identitat de gènere, amb faldilla, el dia 4 de novembre. I aquí el despropòsit encara es fa més gros; no pas el de les criatures que entomen el repte i que acaben sent moltes i a llocs prou distants, sinó el d’alguns professors. Abans es deia que les faldilles fan perdre el cap als homes, ara veurem que hi ha qui diu que el que fan perdre és la salut i, en realitat, el que poden arribar a fer perdre és la raó.\nUn gest tan senzill té una gran força revolucionària. Més encara si s’amplia en nombre i durada, perquè es carrega aquest ordre social establert heretat i realimentat incansablement per milers de soldats de l’ordre, la raó i el seny\nEn el cas de l’institut Indalecio Pérez Tizón de Tui, a Pontevedra, hi va haver amenaça d’expulsió als alumnes que hi anessin amb faldilles, i, segons el diari El Faro de Vigo, per persuadir-los de la iniciativa els van esgrimir arguments dels tipus “es passa fred”, “és antihigiènic” i "podeu agafar al virus”.\nAixò sí, aquestes desgràcies només es donaven en el cas que les faldilles les portessin els nois; no van considerar que en les noies tinguessin els mateixos efectes. Per a qui no ho hagi entès encara, no es tracta de la peça sinó de qui la porta. Aquesta és la lògica social del gènere patriarcal. Com que les faldilles són una cosa de dones, en les dones no passa res, però si la porten els homes, són figues d’un altre paner. Tant se val que els escocesos o els capellans ho facin, perquè, de fet, les que porten ja tenen un altre nom perquè no hi hagi confusió. És evident que el problema no està en els possibles efectes en la salut física —-de tan estúpids que són els raonaments esgrimits queden en ridícul—, però cal esmentar el que sigui abans de tocar el que és realment important: l’ordre social establert.\nUn gest tan senzill, tan petit, no és pas insignificant, al contrari, té una gran força revolucionària. Més encara si s’amplia en nombre i durada, perquè es carrega aquest ordre social establert heretat i realimentat incansablement per milers de soldats de l’ordre, la raó i el seny.\nEl patriarcat ha pogut amb el fet que les dones es posin pantalons, ha tolerat que els homes portin camisa rosa, però que aquests portin faldilla són paraules majors. No fos cas que al final realment la roba sigui neutra respecte del gènere, els colors ho siguin també i així en un llarg etcètera fins a arribar a les feines i a totes les coses; i fins i tot a nosaltres mateixos.\nOpinió Kamala, Marie i Joan. Harris, Sklodowska i Baez Montse Castellà\nOpinió Mulan i les dones guerreres Gemma Marfany


Programa M-Schools al Mobile World Congress 2015 – Innogent\nPrograma M-Schools al Mobile World Congress 2015\n10 Març 2015 innogentgencat5 comentaris\nEl Programa m-Schools, impulsat per Mobile World Capital Barcelona amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament de Barcelona i GSMA, i que té una vigència prevista de cinc anys 2013-2018, ha presentat al MWC una anàlisi del primer any de funcionament. El programa neix amb l’objectiu de motivar l’aprenentatge a través de les tecnologies mòbils, promoure les competències digitals i l’esperit emprenedor i construir un entorn obert per l’mEducació.\nEntre d’altres resultats, s’ha resaltat que durant aquest curs 2014-2015 s’ha posat en marxa el projecte Mobile History Map, que en tres mesos ha aconseguit la participació de 608 escoles i 774 professors, que desenvoluparan i geolocalitzaran continguts sobre 455 punts patrimonials de Catalunya.\nPodeu llegir la notícia completa aquí\nSi VOLEU CONÈIXER MÉS PRÀCTIQUES D'INNOVACIÓ VISITEU LA iNNOtECA\nm-Schools, Mobile World\nHola, gent innovadora!!!\nEls dijous recomanem: Testimoni d’una recerca pionera. Base Antàrtica\n5 thoughts on “Programa M-Schools al Mobile World Congress 2015”\n10 Març 2015 a les 9:55 am\nGràcies per l’apunt, el trobo molt interessant. Avui llegia a la Contra de la Vanguardia sobre aquest tema i de la idea de l’escola que té Richard Gerver.\n10 Març 2015 a les 9:57 am\nus deixo una notícia que em va encantar sobre innovació a l’escola, el nen com a protagonista.\n17 Març 2015 a les 10:49 am\nCrrec que ja el coneixeu, en Xavier Marcet té un blog genial, de qui he après molt. Escriu també a Sintetia i en un post parla sobre la innovació a l’administració que potser us interessarà. A través d’aquest post vaig descobrir un article molt interessant de Forbes sobre Sóc un ciutadà sóc el pressupost en el qual parla sobre la gestió de la innovació, dels ecosistemes, de la universitat.\n18 Març 2015 a les 1:39 pm\nEfectivament, Xavier Marcet va ser la persona que va conduir la sessió d’identificació de reptes per al llençament del Canal Innovació, tal com explicàvem a l’entrada del blog “Reptes d’innovació. Generalitat Girona”. Prenem nota del bloc que recomanes!\n05 Mai 2015 a les 7:08 am\nMoltes gràcies per llegir-me i que tingueu un bon dia. Avui us volia suggerir quelcom important que he descobert a través del butlletí a L’Abast del Departament de Benestar i Família de la Generalitat, tot un món per descobrir de les TIC i les discapacitats, per nens o no tant nens.Us adjunto l’enllaç http://discapacitat.blogspot.com.es/


El consum d'aigua a Eivissa duplica les recomanacions de l'ONU\nL'Organització de les Nacions Unides diu que no es pot passar dels 100 litres per persona i dia, però l'illa arriba als 201 durant la temporada alta\nPalmaEl consum d'aigua per persona i dia a Eivissa duplica els nivells recomanats per l'Organització de Nacions Unides, segons ha advertit aquest dimecres l'Observatori de Sostenibilitat d'IbizaPreservation. El consum durant la temporada baixa és de 196 litres per dia mentre que a la temporada alta puja fins als 201 litres cada dia, quan l'ONU recomana que el consum no superi els 100 litres per persona i dia.\nL'observatori indica que Barcelona el consum és de 103,4 litres d'aigua, o sigui, "la meitat" del que es consumeix a Eivissa, segons expliquen en un comunicat. Durant la temporada turística es consumeix el 62,8% del total anual de l'aigua a causa de l'increment de la població a l'illa.\nAixí i tot, destaquen que els turistes no consumeixen més aigua que els residents perquè la xifra és "pràcticament la mateixa", i consideren que el sector turístic està adoptant "de manera eficient" mesures d'estalvi d'aigua. "És la suma de la pressió humana a la qual es veu sotmesa l'illa la que genera l'augment en el volum global consumit", apunten.\nEivissa consum Aigua Ibiza Preservation


FeWos Haus Rebstock Sonthofen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 26 allotjaments a Sonthofen.\nStuibenweg 10, Sonthofen, Sonthofen, Alemanya, 87527 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre FeWos Haus Rebstock\nAl visitar Sonthofen, vosté es sentirà com a casa a FeWos Haus Rebstock, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nFeWos Haus Rebstock ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions per a minusvàl.lids, habitació familiar, biblioteca, màquina venedora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent camp de golf (a 3 km), solàrium, jardí. FeWos Haus Rebstock és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Sonthofen.\nCal que informeu el FeWos Haus Rebstock de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Sonthofen


Conèixer Catalunya: SANT MIQUEL DEL PORT. LA BARCELONETA\nMalgrat la trencadissa de començament d’agost, i les limitacions que això implica, aprofitava una visita al Serveis d’Atenció a la Depedència, situats a la Plaça Pau Vila, per fer un tomb per la Barceloneta.\nL’any 1753, es decidí construir el nou barri , tant per organitzar els voltants del port i per resoldre els greus problemes d'habitatge que tenia la ciutat; la Barceloneta va ser obra de l'enginyer militar Juan Martín Cermeño, i dirigí les obres el també enginyer Francisco Paredes. Es tracta inicialment d'una planta quadrada creuada per una trama viària ortogonal que determina la repetició d'un mòdul bàsic, l'illa de cases allargada en proporció d'1 a 9 orientada en direcció N-S i paral•lela al moll del port.\nLes illes es divideixen uniformement en parcel•les quadrades de 8,4 m, on s'edifiquen cases unifamiliars entre parets mitgeres compostes de planta baixa i pis —per tal que no impedissin l'acció de les bateries de la Ciutadella—, obertes a dos carrers i sense pati interior. Una rigorosa reglamentació fixava els materials de construcció, la distribució d'obertures –d'arc segmentat, porta al mig i dues finestres a cada costat de la planta baixa, i balcó central amb finestres laterals al pis–, els elements decoratius –volutes sobre les finestres i petit frontó sobre la balconada–, i la pintura exterior de colors vius. L'alçada dels edificis imposada pel veïnatge de la Ciutadella era proporcionada a l'amplada dels carrers, de 7,4 m, que permetia un bon assolellament dels habitatges. Els solars per a edificar eren cedits en propietat, lliures de censos, mitjançant un permís del capità general, que era qui tenia jurisdicció sobre el barri, malgrat que administrativament formava part de la ciutat de Barcelona.\nL'espai residencial conservà la trama urbana original i anà creixent horitzontalment amb bandes paral•leles a la platja mantenint-se el mòdul i el tipus d'edificació establert al moment de la creació del barri, atès que fins el 1859 continuà sobre la Barceloneta la jurisdicció militar. Cap a la fi del segle XIX, amb la urbanització del sector d'hortes de la part del N, les hortes d'en Gurri de l'antiga testamentària del marquès de la Quadra, amb illes de cases del tipus de les de l'Eixample i edificis de decoració modernista, el barri arribà a tenir la superfície actual. Al mateix temps, des del 1838, diverses reglamentacions permeteren d'aixecar més pisos als edificis, de tal manera que el 1872, cedint l'Ajuntament a les pressions de la Junta de Propietaris, s'autoritzà que les cases tinguessin baixos i quatre pisos, sense tenir en compte que, atesa l'amplada dels carrers, una part dels edificis quedaven sense sol. Paral•lelament es produí la fragmentació dels habitatges en separar-se la planta del pis, i dividir-se, cadascun d'ells, en dos; aparegueren així els característics “mitja casa” i encara el “quart de casa” –la quarta part de la casa original–, habitatge de lloguer de 28 m2, que arribà a ser predominant al barri. Barcelona retornava- amb matricula d’honor- als primers llocs del rànquing de corrupció politico- administrativa.\nDues grans places, dues casernes i una illa de cases d'ús no residencial amb magatzems de sal i vi i la casa del rei completaven el conjunt. Les dues places, delimitades per illes girades 180° respecte de les altres, tenien funcions diverses; l'una, anomenada dels Boters o de la Font, servia per a activitats menestrals o comercials i, més tard, a la fi del segle XIX, s'hi bastí el mercat, d'estructura metàl•lica, que hi ha encara avui; l'altra plaça donà entrada a l'església de Sant Miquel, patró del barri.\nL’edifici fou projectat per Pedro Martín Cermeño, i dirigiren les obres Damià Ribas i Francisco Paredes. Començada el 1753, tardà dos anys a construir-se. Originàriament era de planta quadrada, amb una cúpula central que se sostenia sobre quatre pilars. A l'interior hi havia la tomba del marquès de la Mina, obra de Joan Enric, destruïda durant la guerra civil de 1936-39. La façana és un bon exemple d'arquitectura religiosa barroca, inspirada en les esglésies jesuítiques de Roma i, per tant, dintre les formes barroques romanes de l'Escola de Fontana.\nÉs composta de dos pisos; el superior, més estret que l'inferior, que s'uneix amb ell mitjançant dos estreps en voluta a manera de cartel•les invertides, i es corona amb un frontó. Les estàtues de sant Miquel a la fornícula central, de santa Maria de Cervelló i sant Pere Gonçal Telm als extrems superiors, obra de l'escultor Pere Costa, completaven la façana fins a la guerra civil de 1936-39, que desaparegueren; La façana exornada també tenia escultures de Carles Grau.\nL'interior de l'església fou reformat el 1863 per Elies Rogent, i s'ampliaren les dues naus laterals, separades de la central per columnes toscanes. Aquesta reforma féu desaparèixer l'altar major original, obra de Deodat Casanoves, del qual només restà (fins el 1936) la imatge de l'arcàngel titular, obra de Lluís Bonifaç.\nL'església - que manté a la façana el nom en llengua castellana - és una obra destacada de l'arquitectura barroca classicista a Catalunya.\nEl Joan Giner, em deixava un llarg comentari :\nUn parell de detalls, En primer lloc, les estàtues que esmenta l'article de "santa Maria de Cervelló i sant Pere Gonçal Telm" no van ser fetes per Pere Costa (Pere Costa va fer la de Sant Miquel) sinó pel seu deixeble Carles Grau. L'article diu "La façana exornada també tenia escultures de Carles Grau", les estàtues de Carles Grau eren aquestes dues justament. En segon lloc, l’estàtua de Sant Elm sembla ser que era dedicada a "sant Pere Gonçal Telm" pero es va dedicar a aquest sant probablement per desplaçar a un altre Sant Elm, el Sant Elm que també es coneix com Sant Erasme. És aquest sant Elm i no pas "Sant Pere Gonçal Telm" el Sant Elm que des de l'edat mitjana va ser patró tradicional dels mariners arreu de les costes de Catalunya i de Mallorca (sant Pere Gonçal Telm ho era a Galicia i a altres llocs del regne de Castella, no pas aquí). Aquest Sant Em (i no pas sant Pere Gonçal Telm) es el que es venerava com a patró des pescadors de Barcelona en una capella del convent de Santa Clara (on havia també la confraria de Sant Elm, formada per pescadors), al barri de la Ribera i va ser després, quan es va enderrocar el convent de Santa Clara i gran part del que fins aleshores havia estat el barri dels pescadors de Barcelona (el barri de la Ribera) per construir la Ciutadella despres de la derrota a la guerra de Successió, quan es va fer el canvi i enlloc de seguir amb la tradició, es va fer el canvi per "Sant Pere Gonçal Telm" a l’església de Sant Miquel del Port de la Barceloneta. De fet la veneració a Sant Elm a la Barceloneta no només es reflexava a l’església, a banda hi ha el carrer de Sant Elm i, a més, la font d'aigua primitiva del moll de la Riba de la Barceloneta amb la que s'aprovisionava d'aigua als vaixells i que era anterior a la font de Neptú que es va construir el 1826 també al moll de la Riba, estava dedicada a Sant Elm. Actualment el carrer de Sant Elm es refereix al Sant Elm originari, es a dir Sant Erasme, i així es veu a les plaques del carrer (tot i que, per acabar d'embolicar la cosa, les plaques també tenen errors i la del principi del carrer es diferent de la del final del carrer). Quan es va construir el barri però lo de canviar el sant tradicional per un altre forà també es va fer al carrer i la prova de que també en això es va fer el canvi de Sant és que era el 14 d'abril la data en que es guarnia el carrer Sant Elm de la Barceloneta amb flors i els pescadors feien celebracions en honor al sant quan abans de la guerra de successió les celebracions en honor a Sant Elm al barri de la Ribera diria que es feien pel novembre (que es quan es celebra el sant originari). Al segle XVIII també es van anar canviant progressivament les celebracions en honor a la que des de l'edat mitjana va ser patrona tradicional dels mariners catalans (Santa Maria de Cervelló, que a més era barcelonina) pels de la verge del Carme\nPublicat per antoniomora.verges@blogger.com a 21:33