Gent Normal: GUIA DE FESTIVALS D'ESTIU 2013: JUNY\nEstàs com en Tom York, mirant amb un ull la tenda de campanya Quetchua i amb l'altre els dies de vacances? A GN us portem la guia pràctica dels festivals d'aquest estiu. Comencem amb els festivals destacats d'aquest juny amb el PopArb, Festus, Sónar, Festival Jardins de Pedralbes (ah, no, aquest no) i Milestone Project\nMilestone Project, 31 de maig al 9 de juny, Girona.\nAquest festival és estrany, diferent, amb coses molt bones i coses no tan bones. Com molts dels festivals grans (Mil·leni, Temporada Alta, etc.), és un festival d'activitats independents, i per si fos poc, no és de música o d'una cosa en concret. Hi ha dues dates, el 7 i el 8 que són de "Pensament", conferències de Ignacio Castro, Manuel Delgado, Luís Arenas, Oriol Leira, Daniel Inglada i César Rendueles, aquest és segurament el punt més fort i a celebrar. El més fluix és el de "Gastronomia", però si coneixeu mínimament Girona, sabreu que ja abans de tenir el millor restaurant de món, el tema d'anar a sopar era, i és, l'activitat cultural preferida de la ciutat. Una colla de restaurants proposaran plats únics fins al 8 de juny, i desembutxacant l'oferta es rebran descomptes per als concerts de les Ribes del Ter. Aquest apartat de música serà el 7 de juny amb Olivermoon, Mishima, Amadou & Marian i Savats i el 8 de juny amb The Dirty Club, CocoRosie, Antònia Font i Maika Makovski, ambdós dies per 15 € cada un o per 20€ l'abonament dels dos dies. Però no tot és efímer, el Milestone Project també tindrà una vessant de Street Art on artistes com Blu, Malakkai, Cyop&Kaf i Momo engalanaran alguns racons de Girona amb el seu talent.\nH-Titud Fest, 6, 7 i 8 de juny, Vidreres\nL'H-Titud Fest és un osais dins els festivals d'estiu. Quan tots es preocupen de les últimes novetats i els grups de moda ells son ferms com el coala enganxat a l'arbre del cartell. El cap de setmana fort passarà a les piscines de Vidreres (Girona), un dels millors entorns que s'ha vist, divendres hi actuaran els grups I'm, Rippers, Flying Over, White Mystery, Dr. Explosion i la gran novetat: La Quiet. Dissabte 8 hi tindrem als Toundra, Action Beat, Èric Fuentes i el Mal, Cohen, Zimt, Tröpical Ice Land, Ask The Dust, The Black Panthys Partys i Zombies & Diamonds. Un cap de setmana rodó.\nSónar, 13, 14, 15 i 16 de juny, Barcelona\nEl festival d'electrònica fa vint anys, que es diu aviat. Aquest any la novetat més gran és la pèrdua del MACBA per a les celebracions dels Sónar Dia, tot i que no l'abandonen del tot, ja que hi organitzen la festa d'inauguració i de cloenda. El cartell, com cada any, ple d'artistes de renom i d'una taula mitjana més que interessant, entre els destacats hi ha Kraftwerk (3D Show), Pet Shop Boys, Skillex, Major Lazer, Jurasic 5, Nicolas Jaar, Liars, Chromatics, Diplo, Sébastian Teller, Gold Panda, Vatican Shadow, Ólafur Arnalds Trio, bRUNA, Za!, Jansky i Tiger Menja Zebra\nFestus, 28 i 29 de juny, Torelló\nEl Festus és reinventa i aquest any porta un dels cartells més eclèctics i inquiets. Sota la premissa del Moviment, concepte vertebrador de la majoria d'actuacions, i amb la totalitat de les actuacions gratuïtes, podrem veure obres, directes i espectacles de Bradien + Eduard Escoffet, Carlos Valverde, Cia Blanco Roto, Device, Diana Gadish, Enric Farrés + Quim Packard + El conde de Torrefiel, Generatio Spontanea, Insectotròpics, Ireneu Tranis, Jordi Galí, Los Man Ones, Los Zinc Co., Nura Dansa, Ocellot +Lluís Huedo, Orchestra Fireluche, Pere Faura, SSM Big Hand, Tanit Plana, Tiger Menja Zebra, Toti Toronell, Tuya i Zero en Conducta.\nPopArb, 28 i 29 de juny, Arbúcies.\nEstem davant la millor edició del festival, sense cap mena de dubte. És el més eclèctic i madur on pràcticament es difumina la línia entre els caps de cartell i la taula baixa. L'edició d'enguany promet molta gresca, molts balls sense abandonar el pop i el folk tant característics del PopArb on, tot i que són la majoria de noms, s'han de destacar als grups com Univers, Za!, Ocellot, Santa Rita, Salvaje Montoya i The Suicide Of Western Culture, Oliva Trencada, Espaldamaceta, Bremen, Joan Colomo (ull, que vindrà a reinventar la radiofórmula! Qui no hagi vist què és això que es calci, serà el més gran que hagi vist mai), Miquel Serra, El Petit de Cal Eril, Inspira i Pau Vallvé..\nEtiquetes: festival, Festus, H-TITUD FEST, Milestone Project, PopArb, PopArb 2013, sónar\ni el ForaMuralla??


El proper dijous 11 de febrer a les 19:30h a la Fundació Valvi (Girona), hi haurà la presentació del llibre "Pensar és triomfar. La publicitat a través de la història" del director del Grup Recerca Comunicació Social i Institucional de la UdG, Dr. Lluís Costa.\nEl llibre interpreta la publicitat des de la història: què passava, per què passava i on passava. L’activitat publicitària era inintel·ligible sense la crònica sociopolítica de l’època. Com explica el publicitari Robert Rodergas, en el pròleg de l'obra, "el gran mèrit de Pensar és triomfar és que amb cada plat de crònica publicitària puntual, hi serveix un acompanyament que no és només bon maridatge sinó el complement històric perfecte que fa més rigorós, atractiu i saborós l’àpat literari". A més, en el llibre trobareu les claus per entendre els variats canvis tècnics i conceptuals que la comunicació comercial ha hagut de fer, i que haurà de fer, amb la finalitat d'adaptar la seva funció a distintes èpoques, modes i costums; amb aquesta lectura les mutacions que t’esperen et seran més entenedores i comprensibles.\nPer tant, si hi ha una certa curiositat per saber com la publicitat ha anat conformant els continguts i fins i tot el format dels mitjans de comunicació, aquí hi ha l’explicació adient. Si tens dubtes per si els anuncis creen necessitats o les necessitats creen anuncis, ho aclariràs també.\nEn l’acte de presentació també hi intervindran el president de la Fundació Valvi, Sr. Joaquim Vidal i Perpiñà, l’escriptor i professor de la UdG Dr. Lluís Muntada i el director de l’editorial UOC, Dr. Lluís Pastor.\nEn el context de la promoció del llibre, Lluís Costa ha estat entrevistat en el programa radiofònic FeM Girona a l'emissora de La Xarxa, explicant el llibre. Una obra que relliga el viatge social, polític i econòmic de la nostra societat amb la trajectòria publicitària a través del temps. A més, en aquesta obra es volen afrontar els interrogants d’avui coneixent com es van resoldre els d’ahir. L’enllaç de l’entrevista aquí.\nHi esteu convidats. En el següent enllaç trobareu la corresponent invitació.


VI TROBADA ESTATAL DE NARRACIÓ ORAL per Guadalupe Blesa – ANIN\nVI TROBADA ESTATAL DE NARRACIÓ ORAL per Guadalupe Blesa\nVI TROBADA ESTATAL DE NARRACIÓ ORAL\nper Guadalupe Blesa\nDes de Barna a Valencia\ncon mis cuentos a la espalda\nluciendo mi narrativa….\nEncara que no veníem cantant dins del cotxe, ho podríem haver fet perfectament ja que anàvem cap al VI Encuentro de Narradores tremendament animats. Aquest cop es celebrava a Llíria (València) i, malgrat que érem ja a finals de gener, el clima ens era favorable.\nI no només el clima exterior sinó també el que hi vàrem trobar a l’arribada: un magnífic clima d’amistat, alegria, retrobament amb amics i companys de professió que no vèiem des del V Encuentro, a l’Escorial (Madrid). Però sobretot, i com no podia ser d’una altra manera, anàvem plens de ganes d’explicar, d’explicar-nos i d’explicar contes. No sé si els narradors sabem fer altres coses, però del que sí estic ben segura, és que el millor que fem és xerrar, narrar i parlar i parlar i parlar. Perquè per poder «viure del cuento» (aquest era el títol d’aquesta VI Trobada de Narradors), s’ha de parlar molt i, sobre això, se n’ha de parlar també molt.\nParlar de qui pot o no «viure del cuento», professionalment parlant. Temes tan punyents com:\n•Es considera i considerem la narració oral com una professió?\n•Què és ser un professional de la narració?\n•Qui pot ser-ho?, quin requisits existeixen (anys dins la professió, número d’actuacions, determinats ingressos anuals…)?\nI tot això, companys, us puc assegurar que va donar molt i molt que parlar. Tant com quasi bé els 2 dies sencers que vàrem estar plegats. I no només es va debatre el tema en grups de treball, on cadascú donava la seva opinió i exposava les seves experiències al respecte de l’assumpte, sinó que se’n continuava parlant pels passadissos, en el temps de descans i, fins i tot, a l’hora de menjar.\nI és que el tema dóna molt de si per la seva pròpia complexitat. Tanta, que fins i tot els senyors d’Hisenda no tenen ni tan sols un epígraf per a nosaltres. Però amb molt bon criteri ens han col·locat dins del «règim especial d’artistes i toreros». Perquè d’artistes ho som un rato llarg, i toreros…, estic segura que més d’un narrador ha hagut de lidiar amb el públic, el programador, la biblioteca de torn i, fins i tot, amb algun responsable de la sala o bar on es feia l’actuació.\nTambé ens barregen dins d’aquest especial calaix de sastre amb «humoristas, caricatos y excéntricos». El tema de l’humor i la caricatura pot aparèixer en els nostres contes o en la nostra actuació. I amb relació a excèntrics, cadascú s’ho sabrà, perquè en aquest món de la narració, com en molts altres, hi ha de tot.\nI parlant de «lo humano y lo divino», van anar passant les hores i les activitats que els companys de NANO tenien preparades per a nosaltres: Una primera taula rodona amb programadors de la Biblioteca de Cuenca, l’Ajuntament de Benicàssim i la Diputació de Valencia. Per seguir després amb una altra per parlar de la SGAE, CEDRO i AISGE.\nI ha tornat la polèmica al voltant de la «famosa i temuda SGAE»: si ens pot afectar o no, si ens pot fiscalitzar, si cal pagar-la…, en definitiva, si cal o no tenir-li por. Cada entitat va exposar quines eren les seves competències, quins drets gestionaven cada entitat i com ens podien afectar a nosaltres con a narradors. I des del primer moment es va arribar a la conclusió que els narradors orals ens trobem en una mena de llimb, ja que la major part de les vegades no som els autors dels textos que narrem. I com que no fem una representació d’aquests textos, tampoc se’ns pot considerar artistes (en el sentit més estricte de la paraula), ja que sembla que aquesta definició està bàsicament pensada per al món del teatre, cinema o circ.\nLa SGAE va deixar clar que només pot representar-nos, sempre que el nostre espectacle tingui un format més o menys teatral. Mentre que AISGE podria gestionar els nostres drets d’imatge sempre que aquesta fos reproduïda per mitjans audiovisuals. I perquè hi intervingués AISGE caldria que nosaltres els demanéssim específicament el seu suport, ja que aquesta associació representa els drets de ballarins, actors i directors d’escena i orquestra. I nosaltres no pertanyem a cap d’aquests col·lectius. Encara que jo em perdo amb tota aquesta maranya de tecnicismes semilegals, vaig arribar a la conclusió personal que calia desmitificar d’una vegada per totes la tan temuda SGAE, ja que ni ens pot atacar ni tampoc defensar. En cap del dos casos no formem part d’un col·lectiu «perillós», ni pel volum de feina ni de facturació (això darrer, en tot cas, de moment…).\nI com que la jornada havia estat llarga i espessa, el millor que podíem fer era sortir al jardí a estirar les cames, fer una cigarreta i prendre un aperitiu per agafar forces i retornar a la sala amb ganes de continuar escoltant i aprenent coses noves.\nLa següent sessió era d’escriptors i professors dedicats a recopilar històries, els quals ens van explicar quina era la seva tasca i com la desenvolupaven. De quines fonts bevien, on anaven a buscar totes aquestes llegendes a les quals després els narradors posem veu i forma.\nRebuscar llegendes antigues i populars per després recopilar-les, classificar-les i numerar-les (en tenen més de 2500), em va semblar una feina d’allò més interessant.\nSaber que algú ha tingut la paciència i perseverança que es necessiten per aglutinar gran part de les llegendes urbanes, que avui en dia es transmeten mitjançant el boca-orella, va fer que la meva admiració cap als escriptors augmentés encara més. I en aquest llibre hi vaig veure una bona eina, una bona font d’on beure i treure informació de cara a les nostres sessions.\nI el VI Encuentro seguia i seguia… en un sense fi d’informació, col·loquis i taules rodones.\nI li va tocar el torn a les associacions de narradors, i un membre de cada una d’elles ens va explicar a la resta qui són i què fan. D’aquesta manera es va donar a conèixer ANIN (Associació de Narradores i Narradors que encara que no té delimitada l’àrea geogràfica dels seus associats, la majoria d’ells són de Catalunya).\nEs va presentar l’ANP, Associació de Narradors Professionals; AEDA, Asociación Profesional de la Narración Oral en España; MANO, Asociación Madrileña de Narración Oral; Narradores de Poniente; KONTALARIAK, Asociación de Narradores del Pais Vasco, i NANO, Narradores amb Narradors Organitzats de la Comunitat Valenciana, encarregats de l’organització del Encuentro.\nI el temps anava passant, i les hores corrien ràpides. L’espectacle de teatre i varietés de la primera nit, la festa disco de després i la peregrinació en romeria cap a la Capella de Santa Xe-Resade de l’últim dia, em van deixar molt bon sabor de boca.\nDurant dos dies vàrem escoltar, aprendre, dialogar, menjar, beure, cantar i riure perquè, companys, no sols de contes viu l’home!!!.\nCONCLUSIONES DEL VI ENCUENTRO DE NARRACIÓN ORAL\nMEMORIA SOBRE EL VI ENCUENTRO DE NARRADORES CHARLA DEL FEST (Federation of European Storytelling )


Manifestació – Provocant la Pau\nProvocant la Pau a la gran manifestació a Barcelona pels refugiats\n19 febrer, 2017\tPLP\tManifestació, Refugiats\nMés de mig milió de persones van participar dissabte 18 de febrer a Barcelona en una gran manifestació per a demanar l’acollida de refugiats sota el lema “Prou excuses. Acollim ara”, culminant la campanya “Casa nostra, casa vostra”, i exigint a les autoritats europees i espanyoles un compromís més gran en l’acollida de refugiats a Europa.\nUn equip de Provocant la Pau va participar activament a la manifestació, amb una pancarta i crits a favor de l’acollida de refugiats i la pau.\nManifestació a Barcelona per a demanar l’acollida de refugiats\n17 febrer, 2017\tPLP\tManifestació, Refugiats\nPROVOCANT LA PAU participa a la manifestació que es fa a Barcelona DISSABTE 18 DE FEBRER dins la campanya Casa nostra, casa vostra, per a demanar l’acollida de persones refugiades i migrants amb l’eslògan “Prou excuses. Acollim ara”.\nLa campanya CASA NOSTRA, CASA VOSTRA prepara la Manifestació Volem Acollir, que serà la mobilització més gran a Europa per a exigir un canvi global de les polítiques de fronteres i de refugi. La marxa insta el govern espanyol a complir la legalitat internacional i els compromisos d’acollida.\nLa manifestació surt de la plaça Urquinaona a les 16 h i va fins al Passeig Marítim, a l’altura del Parc de la Barceloneta. En un gest simbòlic, la ciutadania sortirà del centre de la ciutat i portarà el seu clam al Mediterrani, on l,any passat van morir més de 5000 persones arriscant la seva vida per trobar un lloc digne on refer la seva vida.\nLa manifestació es preveu que arribi a les 18 h al Parc de la Barceloneta, on hi haurà una escenografia muntada per la FURA DELS BAUS.\nYour ticket for the: Provocant la Pau a la gran manifestació a Barcelona pels refugiats


MariaDB s’uneix amb SkySQL - YCOM\nMariaDB s’uneix amb SkySQL\nAmb l’operació, MariaDB no deixarà de ser un producte obert i lliure, ha tranquil·litzat el seu fundador.\nMichael ‘Monty’ Widenius, fundador de MySQL, va deixar enrere Sun quan aquesta fou adquirida per Oracle, i va crear MariaDB. Doncs bé, ara MariaDB s’uneix amb la base de dades SkySQL.\nSota el nom de SkySQL, la nova companyia tindrà com a objectiu “desenvolupar MariaDB en una base de dades opensource realment interoperable” i “NewSQL” (aquest darrer terme es refereix a bases de dades SQL que tracten de tenir el rendiment de les bases de dades NoSQL però que continuen comptant amb transaccions i mantenen les garanties ACID).\nEn paraules del mateix Michael Widenius “Puc assegurar que el projecte MariaDB continuarà sent de codi lliure, tant l’empresa com els usuaris de MySQL i MariaDB es beneficiaran dels productes i suport de SkySQL”.


Una nova jornada de protestes contestada amb foc pel règim repressiu de Baixar al-Assad\nLes tropes de seguretat estarien obrint foc contra els manifestants. L'OTAN diu, però, que no intervindrà sense mandat de l'ONU\nRedacció Damasc 17/06/2011 17:10\nUn divendres més milers de sirians aprofiten la pregaria més important de la setmana musulmana per, en acabat, trobar-se als carrers de diverses ciutats del país i protestar contra el règim del president Baixar al-Assad, malgrat la brutal repressió que ja fa setmanes que pateixen.\nLa cadena britànica BBC informa del fet no confirmat que les forces de seguretat estarien obrint foc contra els manifestants en diferents punts del país, una setmana més. Per ara, però, no hi cap balanç del número de ferits o morts.\nS'han registrat manifestacions populars a les ciutats d'Homs, Baniyas i a la capital, Damasc.\nMentrestant, milers de sirians del nord, propers a la ciutat de Jisr al-Xugur, fortament bombardejada pel règim la setmana passada, continuen fugint cap a la frontera amb la veïna Turquia.\nPer la seva banda, el secretari general de l'OTAN, Anders Fogh Rasmussen, ha condemant avui la "infàmia" dels atacs de les tropes sirianes contra la població civil, tot i que ha precisat que l'Aliança no intervindrà sense el mandat de l'ONU.


Days Hotel Hotspring Fuzhou Fuzhou Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.68 West of Beihuan Road, Gu Lou District, Fuzhou, Xina, 350001 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Days Hotel Hotspring Fuzhou?\nHabitació rosa amb llit tipus king (Rose Room with King Bed)\nHabitació Cherry Blossoms amb 2 llits individuals (Cherry Blossoms Room with Twin Bed)\nHabitació lliri amb llit tipus king (Lily Room with King Bed)\nHabitació rosa amb 2 llits individuals (Rose Room with Twin Bed)\nHabitació Cherry Blossoms amb llit tipus king (Cherry Blossoms Room with King Bed)\nBarri Gu Lou District Gu Lou District Districte de Jin An Gu Lou District Gu Lou District Gu Lou District\nMés informació sobre Days Hotel Hotspring Fuzhou\nSituat a Gu Lou District, Days Hotel Hotspring Fuzhou és el lloc perfecte per gaudir de Fuzhou i els seus voltants. A 6 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Parc Ping Shan, Parc Zuo Hai, Fuzhou Plaza.\nWyndham Hotels & Resorts és ben reconeguda per la seva qualitat de serveis i el seu personal amable, i Days Hotel Hotspring Fuzhou compleix amb aquesta expectativa. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Days Hotel Hotspring Fuzhou es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Days Hotel Hotspring Fuzhou.\nHabitació Cherry Blossoms amb llit tipus king\nHabitació Cherry Blossoms amb 2 llits individuals


Castelló iniciarà el curs escolar amb millores en huit col·legis públics | Castelló Extra\nFins a huit centres educatius de la ciutat de Castelló inicien el curs aquesta setmana amb millores en les seues instal·lacions. De fet, el regidor d’Educació, Francesc Mezquita, ha destacat que “totes les intervencions i actuacions que hem dut a terme aquest estiu, orientades a millorar accessos, paviments, banys o la climatització, han arribat a temps i ens permeten arrancar el curs amb totals garanties“.\nAl col·legi Illes Columbretes s’ha pavimentat la pista de bàsquet, i l’escola Pintor Castell, a banda de les millores en els accessos, també s’ha pavimentat el camp de futbol. Pel que fa als centres educatius d’Isabel Ferrer i Fadrell, en ambdós col·legis s’han reformat els banys, tant de l’alumnat com del professorat. Un altra escola on s’ha actuat ha estat el Sanchis Yago, en el qual s’han canviat les finestres i s’ha pavimentat l’entrada. També, a La Marina, on s’han instal·lat noves persianes.


1 min. Barcelona 17/05/2011 16:58\nDissabte Mazoni actua al Palau de la Música en la presentació del seu últim disc Fins que la mort ens separi (2011). Tal com ja ha passat en els concerts previs de la gira, Mazoni convidarà a l’escenari del Palau un pianista voluntari per tal que interpreti amb el grup un dels seus himnes, Ei, que surt el sol. En aquest vídeo de l'ARA, Jaume Pla, líder del grup, explica què haurà de tocar l'espontani o espontània que vulgui tocar amb ells al Palau.\nTenir l'opció de tocar el piano del Palau no és l'únic atractiu afegit del concert, que coincideix amb la clausura del Festival de Guitarra. El músic empordanès i la seva banda comptarà amb alguns convidats especials i també regalarà a tots els assistents un CD amb tres temes inèdits, resultat del procés compositiu de treballs anteriors però enregistrats recentment.


ERASMUS + – IES Francisco Figueras Pacheco, Alicante\nERASMUS +Vicente Torregrosa2020-05-14T05:09:15+00:00\nAl llarg dels 50 anys de vida de L’IES Fco Figueras Pacheco s’ha anat configurant una de les característiques més importants de la identitat del nostre centre: la internalització de la seua tasca educativa, que s’ha materialitzat en moltes experiències d’intercanvis educatius amb escoles d’altres països. L’aprenentatge lingüístic i l’experiència cultural han estat els objectius d’aquestes mobilitats que han portat als nostres alumnes a Holanda, França, Itàlia, Alemanya, Regne Unit, USA…\nAmb l’arribada dels programes educatius europeus a primeries del segle XXI, hem consolidat aquesta trajectòria que ens ha dut a participar en diversos programes finançats per la Unió Europea: Grundtvig, Leonardo, Comenius, i ara en el programes Erasmus+.\nEls programes Erasmus+ en què participa i ha participat el nostre centre són programes pertanyents a l’acció clau 2 o KA2 de Cooperació per a la innovació i intercanvi de bones pràctiques i programes de l’acció clau KA1 de Mobilitat per a l’Aprenentatge.\nEls nostre projectes KA2 són Associacions Estratègiques en l’Àmbit de l’Educació i Formació, tant pel que fa a la participació de personal i estudiants de cicles formatius (KA202), com pel que fa a la participació de professorat i alumnat de l’àmbit escolar (KA229).\nEn l’actualitat participem en tres projectes KA229.\nEl Projecte Erasmus European Classroom (2014-2017): és un gran projecte ja finalitzat en el qual vam treballar amb sis socis europeus sobre la possibilitat d’establir un currículum d’estudis comú per a l’etapa de Secundària. Podeu veure la tasca que es va dur a terme en la web del projecte: http://www.europeanclassroom.eu.\nERASMUS+ K229 (2018-2020):\nErasmus+ KA103 es un programa dirigit al professorat i estudiants d’Educación Superior. En el nostre institut són els estudiants d’ un cicle formatiu de grau superior (Animación Sociocultural i Turística, Educació Infantil, Integració Social i Márketing) i el professorat que fa classes en un cicle formatiu de grau superior. Aquest programa Erasmus+ pretén millorar l’ocupació i la participació dels ciutadans/es de la Unió Europea en els àmbits de l’ educació, la formació, la joventut i l’esport. El programa ofereix beques de mobilitat per a l’ aprenentatge en el territori europeu amb objectius com:\nL’adquisició de competències per a millorar el desenvolupament personal i l’oportunitat en el mercado de treball europeu.\nDonar suport al desenvolupament professional dels que treballen en educació, formació i la joventut…\nMillorar la competència en llengües estrangeres dels participants.\nIncrementar en els participants la sensibilització i la comprensió d’altres cultures i països.


A Font Romeu, sol i neu, una crònica molt personal - Diari de la neu\nA Font Romeu, sol i neu, una crònica molt personal\nCatalunya NordIvan Sanz 04.04.201521.00 h\nUn dia excepcional el d'avui per esquiar a tot el Pirineu. Sol, neu en abundància i un suau però constant aire de nord que ha mantingut el mantell de neu en molt bones condicions fins ben entrada la tarda. En el meu cas m'he decantat per Font Romeu, una de les estacions integrades dins el conjunt d'estacions de Les Neus Catalanes, a la Catalunya del Nord.\nD'entrada cal avisar-vos que Font Romeu és història pura en el món de l'esquí a la Catalunya del Nord. El primer remuntador, molt rudimentari, s'hi va instal·lar l'any 1937, el que us permet fer-vos una idea de la solera que arrossega aquesta estació, de gran prestigi a tot França. La seva estació veïna, Pirineus 2000, no es va desenvolupar fins a mitjans anys 70 i poc més tard ja quedaria unida a Font Romeu.\nFont Romeu i Pirineus 2000 disposen de 23 remuntadors moderns i sumen 43 quilòmetres de pistes, amb la pràctica totalitat d'elles amb neu de canó de suport (500 canons). No cal dir-vos que disposa de traçats de totes les dificultats, amb grans extensions de bosc de pi negre i avets i que us serà gairebé impossible fer totes les pistes en un sol dia.\nLa principal observació a a Font Romeu és que a l'estació s'hi accedeix pel seu vessant sud i en una cota molt alta, a 1.960 m., fet que d'altra banda sembla lògic si es vol mantenir la neu en bones condicions en aquest vessant. També s'hi pot accedir des del telecabina que surt del centre urbà de Font Romeu a la cota 1.775 i que us deixarà al sector de Les Airelles, entrada principal de l'estació.\nLa cota més alta és al Roc de la Calme, a 2.213 m. Pel vessant nord tot són pistes negres i vermelles que tenen la seva cota més baixa en els 1.700 m. del Pla dels Aveillans.\nEsquiar a Font Romeu també vol dir gaudir d'uns paisatges especialment espectaculars. Pel seu vessant sud podreu observar, com si ho fessiu des d'un balcó, la majestuositat del massís del Canigó, les crestes del Pirineu Oriental, amb cims com Eina o la Cambra d'ase i el sempre imponent Puigmal. Més a ponent la Tosa d'Alp i la serra del Cadí.\nPel vessant nord observareu a un cop de pedra el Pic del Peric (2.810 m.) i el Carlit (2.921 m.) i als seus peus el llac de les Bulloses. Finalment a llevant podreu veure el sempre "discret" massís de Madres.\nCatalà a pistes, imatge francesa 100% i un snow park impressionant\nMolts cop haureu sentir a dir que a Font Romeu s'hi escolta el català i fa només uns dies en vam explicar el perquè en aquest mateix diari. És cert, avui ho he pogut comprovar, m'atreviria a dir que gairebé el 50% de les converses eren en català o el castellà catalanitzat que es parla al Principat. Ara bé, l'estació té un aire afrancesat amb algun retoc "demodé" que segur que us pot resultar curiós, especialment en el nucli urbà on hi ha les botigues, supermercats, hotels històrics... per alguna cosa som a la Catalunya del Nord, administrativament francesa.\nCom us comentava abans, amb un dia no en fareu prou per conèixer bé aquesta estació. Hi ha racons i pistes que val la pena descobrir pel vostre compte i que, un cop esquiades, sentireu la necessitat de repetir-les. Segur, perquè tenen un traçat molt ben dissenyat, i aquesta afirmació no és un tòpic.\nFinalment donar-vos un consell: si visiteu Font Romeu és del tot necessari que us passeu una estona per veure l'snow park del sector la Calma i els seus s"clients". Passar uns pocs minuts veient els salts que es fan en aquest snow-park per joves que tant aviat parlen francès, com català o castellà, us permetrà fer-vos una idea de per on van les noves generacions del surf de neu. No tindreu la sensació d'haver perdut uns minuts d'esquí i en canvi haureu incorporat una nova percepció de cap a on va el món de la neu.


Les eleccions ajornarien la notificació de la sentència\nTot apunta que la sentència coincidiria amb la precampanya en el cas d'eleccions\nRedacció 13/08/2019 14:15h\nSi tot segueix segons el previst, la sentència del judici del Procés estarà a punt a principis d’octubre. Una data que, si Pedro Sánchez no és investit el 23 de setembre, coincidirà amb la precampanya de les eleccions que es durien a terme el pròxim 10 de novembre. Així doncs, un nou procés electoral influiria directament en l’ajornament de la notificació. Seguint una llei no escrita, el Tribunal Suprem no interfereix en processos electorals, per aquest motiu no faria pública la sentència, segons apunta el diari 'ARA'.\nTot i que un ajornament de la notificació no influiria directament sobre la votació de les noves seleccions, si podria tenir un impacte en el desenllaç de la situació política posterior perquè la sentència arribaria poc després, segons diu Ernesto Ekaizer al mitjà. Qui també expressa que fonts judicials assenyalen que el problema és l’ajornament de la notificació: «Pot conduir a una prolongació excessiva. El millor seria aconseguir la investidura al setembre» per així «poder tenir govern per aquelles dates».\nLa debilitació del poder polític\nA més, també assenyala que l’augment de poder de les institucions judicials ha omplert el buit i ha provocat una debilitació de la política i els polítics, en general. Així ho apunta Ekaizer, qui creu que una relació entre la sentència i una possible repetició electoral reflectiria la transició entre «l’estat de dret i l’estat judicial a Espanya».\nAquest, també assenyala la dificultat d’escollir un moment en el qual unes eleccions no estiguin condicionades per repercussions polítiques, tenint en compte que la Diada de Catalunya i el segon aniversari de l’1-O.\nLes deliberacions que es van dur a terme al llarg del judici han guiat el camí cap a una sentència que s'afirma «serà dura». Un fet que, no obstant això, ja es donava per descomptat després de mantenir les presions preventives al llarg de tot el procés. El que encara no se sap, i es pregunta Ekaizer, és si se'ls condemnarà per rebel·lió o conspiració per a la rebel·lió.\nEleccions Tribunal Suprem Procés Català


Comença el reforç de personal als serveis socials de Palamós i Vall-llobrega • Ràdio Capital de l'Empordà\nAmb les noves incorporacions i l’ampliació de la jornada laboral d’alguns professionals, ha començat el reforç de personal als serveis socials de Palamós i Vall-llobrega. Aquest reforç ve dictat pel nou conveni firmat a l’octubre entre l’Ajuntament de Palamós i el Consell Comarcal del Baix Empordà.\nDes de l’Ajuntament volien garantir una atenció adequada a les noves necessitats. Per això calia actualitzar la gestió de l’equip bàsic d’atenció social primària. Amb aquest objectiu es va treballar un nou conveni, que inclou al municipi de Vall-llobrega, amb el Consell Comarcal del Baix Empordà, de qui depèn des de 1993 la gestió d’aquest servei, tal com correspon per als municipis de menys de 20.000 habitants.\nLes novetats d’aquest nou conveni incorporen un treballador social i un administratiu. Mentre que augmenta la jornada d’un educador social, d’un integrador social, a l’atenció psicològica. El conveni també rep, per part del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies el 100% del finançament de cara a un programa de fisioteràpia, la cessió d’ajudes tècniques per a persones amb dependència, el Programa de promoció i implantació del servei de Teleassistència per a persones grans, i el Programa d’atenció a la dependència.\nL’acord també ha suposat que el Consell Comarcal es responsabilitzi de la gestió de les Ajudes d’urgència social, així com la gestió del cobrament de la part que pertoca als usuaris del Servei d’Atenció Domiciliària, el cost dels quals és assumit per l’ajuntament.\nFins ara l’Equip Bàsic d’Atenció Social (EBAS) de Palamós i Vall-llobrega estava format per: un/a educador/a social amb funcions de coordinació de l’equip, quatre diplomats/des en treball social, dues educadores socials (una a jornada completa i l’altra a mitja jornada), un/a auxiliar administratiu/va i tres treballadores familiars.\nEl nou conveni ha donat relleu al darrer que es va signar entre els dos ajuntaments i el Consell Comarcal del Baix Empordà l’any 2015.\nArticle anteriorViatges Capitals: Varsòvia\nArticle següentEfemèrides – 14 novembre


El comú i el Govern aposten per recuperar el comerç clàssic i obr\nNoticies » Política 23 d'agost, 2018\nIncrementar la qualitat del turista que va al Pas de la Casa. Aquest serà un dels eixos del pla de dinamització que està ultimant el comú d´Encamp. El cònsol major ha avançat en entrevista a RTVA que cal posar fre a l'obertura de supermercats i apostar per l'especialització.\nEl comú d´Encamp s'ha proposat modificar el model de turista que visita el Pas de la Casa. Una part de les propostes que recollirà el pla de reactivació es centren a aturar la proliferació de supermercats i, en canvi, incentivar l'obertura de comerços petits i especialitzats, que promoguin l´arribada de nous visitants. Cal un canvi de dinàmica. "L'efecte està sent invers. Botiga que s'està tancant, enlloc d'obrir una botiga d'aquestes característiques, s'està obrint un supermercat", lamenta el cònsol major, Jordi Torres.\nEn aquesta línia també s´ha expressat el ministre de Turisme, que apunta que cal trencar la dinàmica del comerç de tabac i alcohol, concentrat als supermercats. Francesc Camp creu que "s'ha de tornar a un Pas de la Casa de fa vint anys, on hi havia òptiques, joieries, més perfumeries, més botigues de roba esportiva, de roba normal i corrent. Això s'està perdent i si es perd això, es perd el tipus de client que et vindrà a comprar això".\nSegons el cònsol encampadà, un dels problemes del Pas de la Casa és que la majoria de turistes d'estiu són excursionistes, que no fan nit al poble. "S'hauria de parlar amb apartaments turístics i hotels, perquè tenim molta oferta d'aquest producte, però a l'estiu la major part, el 80%, està tancat. Hem d'insistir perquè mirin d'obrir més hotels o apartaments turístics i a veure si entre tots aconseguim generar un producte perquè la gent no solament pugi al Pas de la Casa a comprar, sinó que s'hi quedi dos o tres dies", és el que diu que han de fer.\nA banda dels treballs de millora de l´entorn urbà, el comú també preveu aprovar, entre setembre i octubre, el nou reglament per homogeneïtzar les terrasses de bars i restaurants. L´objectiu és que totes segueixin una línia estètica similar i se n'elimini la publicitat.


Apartment Hameau Pons França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment HameauApartament4 rue de Chez Mesnard, Fleac-sur-Seugne, Pons, França, 17800 - Veure al mapaExcel·lent8,8Basada en1comentariApartment HameauVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Hameau és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Fleac-sur-Seugne. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Hameau asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Hameau.\nCal que informeu el Apartment Hameau de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Data: 28/10/19 22:39\nAgobiada de la vida\nBé, vaig començar l'insti al septembre amb el meu grup d'amics i amigues, fins aqui tot super bé. Però jo mai he tingut sort en les amistats, i bueno, com de costum, me vaig tornar a quedar sola. He perdut tantes amistats i m'he quedat tantes vegades sola, q he arribat a pensar q el problema sóc jo, pq no es normal q sempre me quedi sola. Ho he passat molt malament amb les amistats, inclus he arribat a tenir pensaments suïcida. Ademes de tenir problemes amb les amistats, tinc problemes en els estudis, no es q se me donin malament, al contrari, m'agrada estudiar. Però últimament vaig molt estresada, no tinc temps per a mi, per fer les meves coses, per disfrutar de la meva adolescència. Sempre estic o fent deures o estudiant, i començo a estar una mica cansada de la vida. Sempre intento q els meus pares estiguin contents amb mi, q s'alegrin de les meves bones notes, i quan vec q no ho puc conseguir, m'agovio. Les amigues q tinc ara diuen q mai surto en elles, q estic tancada a casa, q no faig res divertit, q sóc una avorrida... i no es q no vulgui sortir en elles, es q no puc. Tinc ganes de desaparèixer, de deixar-ho tot i poder descansar en pau, tinc por de equivocar-me, de fer un pas en falç i donar un disgust als meus pares... Mai m'ha agradat explicar el que sento a ningú, pero me dono conta de q necessito ajuda. No puc més, necessito q algu m'ajudi, me doni consells i me digui que he de fer en la meva vida.\nData: 20/11/2019 19:56\nOstres, crec que estaves en un moment força atabalat!\nNo sempre és fàcil compaginar les obligacions amb la diversió i tinc la sensació que tu sents que has d'escollir una cosa o l'altra. Potser t'aniria bé parlar d'aquesta pressió que sents amb els teus pares, per explicar-vos que no els vols decebre i que no saps com organitzar-te.\nSegurament ells et poden ajudar a organitzar una mica el teu temps, a distribuir-lo de manera que puguis sortir amb les amigues i puguis seguir amb els deures i els estudis. Crec que si ets sincera amb ells et sentiràs molt més acompanyada i això reduirà la teva sensació d'estrès.


Manual del corredor novell\nLa millor manera de posar a prova les teves condicions físiques i valorar si el teu entrenament ha estat bo, és inscriure’t en una de les moltes curses que s’organitzen arreu del territori català. Tot i que a priori estem parlant d’una competició no professional on l’únic objectiu és gaudir d’aquest esport, només el fet d’estar inscrit a una cursa organitzada implica nerviosisme i una sèrie d’incògnites que poden portar al corredor a no gaudir de la cursa en aquesta primera experiència. A continuació us oferim alguns consells per a preparar el vostre primer repte amb les màximes garanties d’èxit.\nUtilitza roba còmoda, bàsicament la roba que hagis utilitzat en els teus darrers entrenaments i que t’ofereixi garanties de no patir cap mena de molèstia. No és gens recomanable estrenar cap peça de roba el mateix dia de la cursa i per descomptat que les vambes cal que siguin les que has utilitzat habitualment en els últims dies de preparació. En cas que faci fred o plogui és interessant portar roba eixuta en una motxilla que podràs deixar a l’inici de cursa al guarda-roba.\nÉs molt probable que els mateixos nervis previs a l’inici de cursa et deixin sense gana, però cal que pensis que el teu cos necessita energia per afrontar-la amb garanties de no patir una davallada de forces. El més recomanable és menjar 2 hores abans de la prova aliments que siguin fàcils de digerir.\nPren-t’ho en calma, val molt la pena arribar amb temps suficient, el fet d’arribar tard pot fer minvar el teu rendiment físic. D’altra banda, l’espera prèvia acostuma a ser molt llarga, pel que és recomanable escalfar, distreure la ment, escoltar música, etc. Tot per fer més agradable l’espera fins al tret de sortida.\nÉs fonamental beure líquids amb independència de la meteorologia del dia o de la distància que t’hagis marcat com a objectiu. L’aigua és el millor aliat, cal beure de mica en mica sense omplir l’estómac. En funció de la distància, les curses compten amb avituallaments, pel que és important que t’informis d’aquest fet per preparar la hidratació del teu cos.\nInici de cursa\nL’objectiu és aconseguir un ritme que et permeti gaudir de la cursa, no et fixis en els corredors que tens al voltant, cadascú té un objectiu i una forma física diferent de la teva i no és bo seguir els passos de ningú. Tampoc és recomanable sortir fort, ja que posteriorment es pot pagar l’esforç físic. No vulguis sortir en posicions capdavanteres, si el teu cos respon bé ja tindràs temps per avançar posicions i millorar el teu temps, cal tenir en compte que ens les proves amb xip, el teu temps comença a comptar en el moment que passes la línia de sortida i no pas en el moment que es dóna el tret de sortida.\nTags: començar a córrer manual corredor novell nous corredors primera cursa running aprenent\n← Rànquing de les 4 millors webs especialitzades en rutes Els múltiples beneficis de practicar running →


Badanotis :: El proper mes de setembre s’obre el periode d’inscripció per accedir als horts urbans de Sant Adrià\nEl proper mes de setembre s’obre el periode d’inscripció per accedir als horts urbans de Sant Adrià\nInscripcions del 22 de setembre al 17 d’octubre\nRedacción - 30/08/2014 04:33\nEl pròxim vinent de setembre s'obrirà el període d'inscripció per accedir als horts urbans de la ciutat de Sant Adrià. Les inscripcions, en concret es podran fer del 22 de setembre al 17 d'octubre.\nEls horts urbans són una iniciativa destinada a la gent gran del municipi pensat com a programa de participació social i millora ambiental.\nEl projecte té com a objectius recuperar espais urbans per a l'ús públic, proporcionar a la gent gran un espai per conrear i adjudicar la cura d'aquest conreu, potenciar les relacions intergeneracionals. També millorar la qualitat de vida i la participació i col·laboració dels ciutadans i ciutadanes en la millora ambiental.\nHi ha 22 parcel·les: 4 al passeig de la Pollancreda, i 18 a la Masia de Can Serra.\nLes condicions per accedir-hi són, segons dades de l'Ajuntament tenir 60 anys o més. Estar empadronat a Sant Adrià de Besòs. Presentar la sol·licitud normalitzada dintre del període especificat. No tenen opció les persones que ja han fet ús d'una parcel·la en un altre sorteig.\nEl reglament de règim intern i de funcionament dels horts urbans es podrà consultar a les Oficines d'Atenció al Ciutadà (OAC)\nPel que fa al sistema d'adjudicació, les parcel·les seran adjudicades mitjançant un sorteig públic. A cada participant li correspon un número que se li adjudica en el moment de presentar la sol·licitud. Els participants hauran de deixar constància en la sol·licitud si volen participar en el sorteig d'una zona en concret o de totes dues. El sorteig de totes dues zones es farà el mateix dia. Les persones que hagin escollit dues zones i en el sorteig els toquin totes dues, han d'escollir-ne una en el mateix acte del sorteig.\nDel 22 de setembre al 17 d'octubre (ambdós inclosos) a l'Oficina d'Atenció Ciutadana\nHorari: matins: de dilluns a divendres de 9 a 13.45 h. tardes: de dilluns a dijous de 16 a 18.45 h\nDocumentació per fer la sol·licitud: formulari de sol·licitud i fotocòpia del DNI.\nEs farà pública la llista d'admesos el dia 28 d'octubre al tauler d'anuncis de l'Ajuntament. S'obrirà un termini de reclamacions a la mateixa OAC, del 28 d'octubre al 10 de novembre. La publicació de la llista definitiva serà el 12 novembre.\nPel que fa al sorteig tindrà lloc el 17 de novembre, a les 12 h, a la sala de plens de l'Ajuntament de Sant Adrià.


Una de les opinions punyents publicades recentment es titula “Els vuit errors de Yahoo! que n’han provocat el desballastament”, de Jordi Sabaté.\nYahoo! El miratge del passat\nEn el seu text, Sabaté explica perquè la història d’una “empresa que nedava en diners” i era el “rei mides” de Internet, ha acabat en “humiliació”. A través d’una prosa tendenciosa, ofereix una llista de punts que acaben tots ells a la mateixa conclusió. Per a l’autor, que Yahoo! deixés escapar Google i Facebook és, en definitiva, l’explicació del desastre.\nPerò posar la vista en el retrovisor a vegades por perjudicar l’anàlisi d’algunes decisions.\nProbablement Yahoo! “es va asseure al tron de l’Olimp tecnològic”, però no va es va convertir en una màquina de fer diners fins ben entrat el segle XXI. Durant els seus primers deu anys va ser un forat negre, tot i ser un dels noms estrella de les carteres de inversió. L’any 2001, amb la punxada de la bombolla tecnològica, Yahoo! va declarar uns 92,79 milions de dòlars de pèrdues.\nGoogle i Facebook van trucar al portal de Internet, just durant els anys que el pessimisme era moneda de canvi quan es parlava de “negocis de Internet”. Sense ofici ni benefici, aleshores era comprensible que Yahoo! deixés escapar la compra d’un buscador per 5.000 milions de dòlars. Si Amazon era vist amb reticència, res a dir quan es tractava de comprar altres models de negoci que tampoc generaven cash.\nPotser és veritat que va comprar Flickr, un dels principals catàlegs de Internet de fotografies, i no la va donar rendiments. Però la inversió només va costar 25 milions de dòlars!\nSi Jordi Sabaté és crític sobre les oportunitats perdudes de Yahoo!, per altra banda minva els seus èxits. La inversió milionària de Alibaba només apareix en una línia de text. No obstant és el que ha donat oxigen al grup fins el dia d’avui i és el fonament del nou grup Altaba. Després de diverses desinversions, la participació de Yahoo! a Alibaba encara està valorada en 33.680 milions de dòlars, segons els resultats anuals.\nYahoo! No és Google\nNi la marca, ni el nom, ni les seves funcions, ni la “famosa cultura” d’empresa… Les característiques de Yahoo! tenen poca relació amb les de Google. Salvant algunes excepcions, com Marissa Mayer, qui va passar de les files secundàries del buscador a la direcció del portal del logo lila l’any 2012.\nLa marca Yahoo! va néixer com un portal en competència directe amb altres noms de moda d’aquells moments com Excite, Altavista, Lycos, Magellan, Hotseek o, en el cas nacional, l’escandalosa Terra. La seva funció d’aquests projectes no era la recerca, sinó proveir a l’usuari d’un ecosistema per l’incipient consumidor d’Internet.\nL’usuari que visitava per primera vegada la xarxa podia començar a navegar a través d’aquests portals. En això es basaven les primeres classes d’informàtica. Et donaven la direcció d’un portal de referència – en aquells dies navegàvem amb Netscape – i t’explicaven els serveis que t’oferien per comunicar-te amb el món exterior: la recerca de pàgines, el correu electrònic, els fòrums on consultaves qualsevol estupidesa…\nYahoo! com American Online o la resta de players de la època de la bombolla tecnològica no nedaven en diners. Ho feien els seus fundadors, però les seves empreses com els seus accionistes, van acabar perdent milions. El motiu principal és que, malgrat l’extraordinària nova tecnologia, cap dels models de negoci de llavors donava ni un duro.\nL’aparició de Google es va produir quan aquests portals ja estaven en estat de maduració. De fet, la seva incorporació al Nasdaq es va produir després de l’esclat de la bombolla punt com. Al contrari que Yahoo!, Excite i companyia, Google es focalitzava únicament en la indexació de pàgines web. Una petit servei del immens catàleg que tenien les altres marques i que ningú s’imaginava com monetitzar.\nCom es podia aguantar un model de negoci que, inicialment, no es sustentava en anunciants i només tenia un servei?\nProbablement Yahoo! va deixar passar una oportunitat d’or quan els fundadors de Google van trucar a la seva porta. Però, per què un portal de Internet amb tantes funcions, havia de replicar la seva base de dades de pàgines ja indexades?\nNingú s’hauria imaginat que Google acabaria construint la seva pròpia versió d’ecosistema. Començant pel correu electrònic i sumant més i més serveis: Google Maps – la pitjor amenaça, sense cap mena de dubte -, Chrome, Android, la seva versió de SaaS amb el Google Drive, la compra de YouTube, a més de diversos intents fallits de xarxes socials com el Buzz o el Wave.\nA través d’aquesta gamma de serveis Google ha desbancat els tradicionals portals amb un model de negoci totalment propi. En aquest, els anuncis continuen sent la principal font de ingressos, però no través de banners fixos, sinó a través del sistema de subhastes. Els anunciants apareixen en els resultats d’una recerca o en pàgines web afiliades, a través de Google AdSense, en funció de les preferència de cada usuari.\nA més del creixement de la marca de Larry Page i Sergei Brin, a Yahoo! li van créixer els problemes interns. Els seus fundadors es van retirar, deixant en mans de Carol Bartz una època negra per a la companyia, del 2009 al 2011. A un regnat de dos anys el va succeir la direcció de Scott Thompson, que va durar mesos. El hedge fund Third Point, de Dan Loeb, va fer tots els possibles per destituir Thompson i substituir-lo finalment per Marissa Mayer.\nA Mayer i al seu equip se li ha de concedir el mèrit de desbloquejar les negociacions entre Yahoo! i Alibaba. Això li va permetre vendre una participació de la multinacional xina. Amb els ingressos de les desinversions, el nou equip va dirigir els esforços en rentar la imatge de Yahoo!, establir noves relacions, noves adquisicions (Tumblr…). I, el més important, transformar completament el “portal Yahoo!” en un nou mitjà de comunicació. Ponderant els canals de streaming i alguns apartats estrella, com Yahoo! Finance.\nYahoo! havia de ser diferent, ni un nou Google ni un nou Facebook. Ja que a Internet, el que es proposa a copiar una idea, sempre falla.\nPerò aquests objectius van començar a implementar-se quan ja quedaven poques cartes per jugar. Per sort, amb la seva base d’usuaris, encara hi ha compradors com Verizon per quedar-se amb la marca. De moment, 4.800 milions de dòlars. De l’antiga llista de portals – Altavista, Terra, Lycos… – ben pocs van tenir la mateixa sort!\nLes passions que van despertar les empreses d’Internet i qualsevol marca amb la denominació “.com” estan analitzades amb precisió en el llibre “Bull! A History of the Boom and Bust” de Maggie Mahar.\nPer entendre l’evolució dels ecosistemes dels mitjans de comunicació, com Google, hi ha l’obra mestra “The Master Switch: The Rise and Fall of Information Empires” de Tim Wu.


“Que mai deixi de practicar la caritat” - Opus Dei\n“Que mai deixi de practicar la caritat”\nNo resulta compatible estimar Déu amb perfecció, i deixar-se dominar per l'egoisme ―o per l'apatia― en el tracte amb el proïsme. (Solc, 745)\nL'amistat vertadera comporta també un esforç cordial per comprendre les conviccions dels nostres amics, encara que no arribem a compartir-les, ni a acceptar-les. (Solc, 746)\nNo permetis mai que creixi l'herba dolenta en el camí de l'amistat: sigues lleial. (Solc, 747)\nUn propòsit ferm en l'amistat: que en el meu pensament, en la meva paraula, en les meves obres relacionades amb el proïsme ―sigui qui sigui―, no em condueixi com fins ara: és a dir, que mai no deixi de practicar la caritat, que mai no doni pas en la meva ànima a la indiferència. (Solc, 748)\nLa teva caritat ha de ser adequada, ajustada, a les necessitats dels altres...; no a les teves. (Solc, 749)\nFills de Déu!: condició que ens transforma en quelcom més transcendent que en persones que se suporten mútuament. Escolta el Senyor: vos autem dixi amicos! ―som els seus amics, que, com Ell, donen gustosament la seva vida els uns pels altres, a l'hora heroica i en la convivència corrent. (Solc, 750)\n"No hem de voler esquivar la seva Voluntat" (30 de octubre)\n“Hi ha mil maneres d'orar” (29 de octubre)\n2. Meditació del vicari de Catalunya. Divendres Sant\n3. Missatge del prelat (20 d'octubre de 2020)\n4. «Fratelli tutti», la nova encíclica del papa Francesc\n5. Treball ordinari i com s’ha de santificar (III): Cortines\n6. Vers la santedat\n7. Treball ordinari i com s’ha de santificar (I): venedor de formatges\n8. Recés del mes d'octubre\n9. Sant Josepmaria i la Mercè


El TSJ cita Milagrosa Martínez perquè ingressi voluntàriament a la presó el 24 de maig\nL'ex-presidenta de les Corts està condemnada a nou anys per la seva implicació en el cas Fitur de la trama Gürtel\nEl Tribunal Superior de Justícia del País Valencià (TSJ) ha citat l’ex-presidenta de les Corts i ex-consellera de Turisme, Milagrosa Martínez, i la resta de condemnats pel cas Fitur, perquè ingressin voluntàriament a la presó el 24 de maig. Un dia abans comunicaran en quin centre volen complir la pena. Martínez està condemnada a nou anys, en el marc de la trama Gürtel, per la construcció del pavelló del País Valencià en la Fira Internacional de Turisme.\nMartínez ha dit que recorrerà la sentència, ratificada pel Tribunal Suprem espanyol, davant el Tribunal Constitucional espanyol amb un recurs d’empara. També estan condemnats pel mateix cas Francisco Correa, considerat el cap de la trama, amb 13 anys de presó; Pablo Crespo, número 2, amb 13 anys i tres mesos; i Álvaro Pérez, El Bigotes, amb 12 anys i tres mesos.\nEl funcionari de l’Agència Valenciana de Turisme, Isaac Vidal, està condemnat a 7 anys de presó; a l’exadministradora d’algunes societats de Gürtel, Isabel Jordá, a 6 anys de presó; a Cándido Herrero, exempleat de l’empresa Orange Market, a 4 anys i 4 mesos; Jorge Guarro, excap de Promoció de l’Agència Valenciana de Turisme, a 4 anys; i Mónica Magariños, exempleada d’Orange Market, i Ana Grau, excoordinadora de Fires de l’Agència Valenciana de Turisme, a 3 anys cadascuna.\nA la sentència es remarca que les relacions entre les empreses de la trama Gürtel i la conselleria de Turisme eren ‘tan fluïdes’ abans i després dels contractes que es va produir ‘un desembarcament’ i ‘una substitució’ de l’administració per les empreses de la trama, que confeccionaven i redactaven els contractes, dissenyant els criteris de valoració de les propostes. Així mateix, assenyala que això va ser possible gràcies a les relacions personals d’amistat entre Correa, Pérez i Crespo amb l’ex-consellera Martínez i els funcionaris.\nEntre altres multes, Correa, Crespo i Pérez han d’abonar 3,9 milions cadascun pel delicte de tràfic d’influències. A més, la sentència estableix que els tres esmentats més Isabel Jordán, Milagrosa Martínez, Betoret, Vidal i Guarro, indemnitzin de forma solidària a la Generalitat en la quantitat de 271.636 euros, amb responsabilitat solidària parcial també de Mónica Magariños i Cándido Herrero.


EL COR DE LES APARENCES: Consideracions a Marga Núñez sobre la naturalesa mil.lenarista de Sendero Luminoso\nConsideracions a Marga Núñez sobre la naturalesa mil.lenarista de Sendero Luminoso\nPel que fa a la qüestió del mil.lenarisme de SL, de debò, fes-me cas, oblida-te’n. No té cap sentit que perdis el temps en una dilucidar si ho són o no ho són. A no ser, és clar, que el teu objecte sigui l’organització mateixa. I encara així, la qüestió de la seva tipificació t’hauria de ser més aviat irrellevant.\nAra bé –i plantejant el tema sols en termes d’erudició– el que la teva entrevistada fa és confondre dues coses: el mil.lenarisme, com a fenomen d’amplíssim espectre i llarguíssima durada, i el nativisme o revitalisme d’un bon nombre de moviments i revoltes indígenes al llarg de diversos segles, incloent-hi la de Tupac Amaru a la que ells d’alguna forma invoquen com a precedent.\nJo crec que procura mantenir la distància amb marxistes com ara Pacheco Farfán, o abans de intel.lectuals com César Guardia Mayorga o Virgilio Roel, que si que expliciten una forta influència revitalista "incaïca". Per cert, el cas de l'indigenisme bolivià, a lo "Evo" sí que seria un exemple de com a mínim component nativista.\nPer nativisme s’entenen moviments que es produeixen en contextos colonitzats i que impliquen la convicció de que els ancestres tornaran per a encapçalar l’expulsió dels invasors per restaurar l’esplendor imaginat abans de la conquista. Evidentment són moviments profètics i per tant caben perfectament dins de la tipologia mil.lenarista, és a dir aquella relativa a corrents que s’organitzen i es mouen a partir de la convicció de que la fi de les vicissituds i misèries del present seran superades per un fet alliberador melodramàtic que es considera imminent i que es pot propiciar o accelerar. En el cas andí, estem parlant de moviments i revoltes que es produeixen pràcticament des del mateix segle XVI i s’estenen fins l’actualitat. Tots tindrien en comú la voluntat de restablir l’estat de coses anterior al sotmetiment espanyol, l’era daurada del Tahuantinsuyu, el Temps de l’Inca.\nSi vols saber més, la persona que per mi millor ha escrit sobre el tema és Marco Curatola. Conec dos textos seus molt bons i que et seran d’allò més útil: “Mito y milenarismo en los Andes. Del Taki Onqoy a Inkarri”, en Alpanchis, N° 10, Cuzco, 1977, pp. 65-92 i “Discurso abierto sobre los cultos de crisis”, en Anthropologica. Pontificia Universidad Católica del Perú, N° 5, Lima, 1987, pp. 73-118. Com a complement, busca el de Waldemar Espinozar, “Un movimiento religioso de libertad y salvación nativista” en Ossio, 1973, pp. 143 -157, i els llibres de Luis Millones, Historia y poder en los Andes Centrales. Alianza América, Madrid, 1987, el de Segundo Moreno, Sublevaciones indígenas en la Audiencia de Quito. Desde comienzos del siglo XVII hasta finales de la Colonia, Quito, 1985, i el de Juan M Ossio., Ideología mesiánica del mundo andino. Antología. Edición de Ignacio Prado Pastor, Lima; 1973.\nT’adjunto la bibliografia sobre cultes de trànsit i revitalisme que donava amb una assignatura que es deia “Teories de la màgia” que ja no es fa. Mira-t’ho, però sols com a curiositat. Ja et dic que jo no em complicaria massa la vida amb el tema.\nAra bé, el que passa és que aquesta dona es confon quan associa mil.lenarisme a una cosa no occidental. És just al contrari. El profetisme mil.lenarista sols és comprensible com a conseqüència del contacte amb els colonitzadors, perquè és un tipus de convicció que sols té sentit en les tradicions religioses que van heretar l’escatologia mazdaista, és a dir el judaisme, el cristianisme i l’Islam.\nEn el cas americà això és especialment clar. L’esperança salvadora en l’arribada d’ “aquell que ha de tornar” per alliberar el poble és un préstec de la presència cristiana a Amèrica. De fet, la mateixa conquista va tenir molt d’empresa mil.lenarista, en el cas espanyol per la forta orientació que els invasors havien rebut del joaquimisme, la derivació renaixentista de les profecies d’Eiximenis.\nEn el cas nord-americà és encara més clar, per la presència colonitzadora de fugitius anabaptistes i d’altres heretgies radicals. Al sud aquesta influència va venir per la via catòlica, però sempre una mica marginal perquè l’Església no creu en la parusia o segona vinguda, que és un dels elements claus del profetisme cristià. Tot això, casos com els dels jesuïtes a Paraguai o, ja fa ben poc, de la mateixa teologia de l’alliberament posarien de manifest la consistència d’aquest element profètic en l’evangelització.\nPerò no li donis voltes. El mil.lenarisme és un fenomen inequívocament occidental i occidentalitzador, en la mesura que introdueix la història i el seu sentit en els sistemes de representació indígenes.\nPer si t’interessa el tema, un llibre, en aquest cas sobre el profetisme que va orientar l’evangelització de Mèxic pel franciscans: La memòria del Sants (Publicacions de l’Abadia).\nSi t’interessa la història del mil.lenarisme a Europa a partir del segle XI i fins la Reforma, mira’t el gran clàssic de Norman Cohn, En pos del milenio (Alianza). És un dels meus llibres favorits.\nSi vols, un dia que estiguis avorrida, quedem i et foto un rotllo de carrerilla sobre husites, uterites, domicians, flagel·lants... En Rodrigo, un amic i ex alumne, està fent una compilació sobre bandits i rebels i li he proposat un sobre Robin Hood, un exemple llegendari de la importància que va tenir el wycliffisme al segle XIII. Apassionant.\nÉs interessant, per exemple, veure la vigència de les idees mil.lenaristes en els mass media. Vols saber que se n’ha fet del mil.lenarisme? No busquis indis al.lucinats expectants pel retorn dels deus o els ancestres. El que has de fer és mirar, per exemple, “Matrix” o seguir la sèrie “Galática” o coses per l’estil. Es allà on veuràs la vigència de coses com “l’elegit”, “l’esperat”, el viatge a la “Terra Promesa”, etc.\nTota la història europea contemporània està marcada per moviments profètics. Pensa en el cas claríssim del nazisme: Hitler sempre es va considerat una mena de Mahdid i es curiossísima la influència que va rebre de certes formes d’ismaelisme.\nUna altra exemple. Ara estic preparant la propera escopofília i pensava fer-li un homenatge a Bobby Farrell. Sap quina posare? Doncs “Rivers of Babylon”, que és una cançó mil.lenarista, en concret rastafarí, com correspon a l’origen antillà dels components de Boney M.\nPel que fa al pensament i l’acció revolucionàries, el mateix. Aquí t’haig de confessar la meva feblesa. M’apassiona el cas anglès, amb els ranters i els cavadors, comunistes radicals que segueixen Cronwell al crit de “volem el cel i el volem ara”. Un altre llibre que adoro: el de Christopher Hill, El mundo trastornado (Siglo XXI).\nPensa en exemples més recents. El més clar és el dels anarquistes, sobre tot a Andalusia, dels que s’ha reiterat el fort component messiànic. Aquí també tens un gran clàssic: Rebeldes primitivos, d’Eric Hobsbawn (Ariel).\nEl cas del comunisme és una mica més complicat. Potser té raó la dona amb la que has parlat quan et diu que SL no és un moviment mil.lenarista, però perquè sigui “occidental”, sinó perquè segurament es manté fidel al marxisme-leninista més fidel al materialisme d’Engels, que va denunciar la condició antidialèctica de la filosofia utopista en el seu famós Del socialismo utópico al socialismo científico. Però la veritat és que no es pot dir el mateix del marxisme europeu ja irrecuperable de messianisme que pren en bona mesura de la teoria crítica alemanya, derivada de fonts judaiques –Benjamin, Adorno, Horkheimer, Marcuse...– o cristianas –Bloch–. Després de la contracultura i la “nova Esquerra” dels 60, la influencia del protestantisme d’esquerres americà ja ha estat definitiva..., i catastròfica.\nPer si t’interessa, t’adjunto una cosa que vaig escriure fa temps sobre la dimensió utòpica –i per tant profètica– que té la ciutat. És diu “Un lloc enlloc” i va sortir a la revista Transversal, 4 (1997).\nPerò, creu-me, no té sentit que t’empatollis amb aquesta qüestió en relació al teu objecte. Què més dóna si són o no són mil.lenaristes o si se’n consideren.\nEl que si has d’anar a compte és amb el crèdit que li dones a les entrevistes. Recorda que el que et diu un o una entrevistada, com és el cas que m’esmentes, no explica res, sinó que ha de ser explicat. No clarifica el sentit de l’acció, sinó que forma part de l’acció mateixa. T’adjunto uns apunts que tenia de quan feia Mètodes, per parlar del tema de l’entrevista.\n[La foto de l'entrada l'he pres de blogs.heraldo.es]\nPublicat per Manuel Delgado a 2:34


UN PESSIC DE SUCRE: Braç de Ganache de Xocolata\n200 grs. de xocolata\n* El dia abans fem el bescuit. Preescalfem el forn a 180º centígrads escalfor a dalt i a baix. Preparem una placa amb paper de forn.\n* En un bol i amb les barnilles muntem els ous i hi afegim el sucre, ha de quedar una crema esblanqueïda. Afegim la farina tamisada amb el llevat i acabaem de barrejar.\n* Posem la massa a la placa i estirem bé perque quedi una capa fina. Posem al forn i deixem 8-10 minuts o fins que estigui daurada i cuita.\n* Treiem la placa del forn posem a sobre un paper de forn i tapem amb un drap humit, enrotllem i deixem refredar 2 hores. Ja tenim la planxa preparada per farcir...\n* El matí del dia que s'ha de menjar preparem l'almívar. En un pot posem l'aigua, el sucre, el moscatells i la llimona i posem al foc fort. Amb unes barilles anem remenant, passats 5 minuts i quan s'hagin integrat bé els ingredients i el sucre s'hagi fos bé, retirem del foc i reservem.\n* Preparem el Ganache muntant la nata i barrejant amb la xocolata fosa.\n*Muntem el braç. Desenrotllem la placa i amb un pinzell untem bé l'almívar. Posem el Ganache per sobre i enrotllem. Tallem les bores i decorem amb més ganache l'exterior del braç. Reservem a la nevera mínim 1 hora. Treiem, decorem amb les maduixes i servim.\nAmb aquestes quantitats ha sortit un braç de la llargada de la safata i bastant dens.\nTambé el podem omplir de nata!\nLa recepta mare d'aquest Braç han estat varies fonts, blogs i llibres. Hem fet un matxambrat!


El PP demana al Consell que aplicació l'IVA reduït a l'orfebreria i indumentària festera de la Comunitat | Valencia Extra\nEl Grup Parlamentari Popular a les Corts ha presentat una iniciativa parlamentària en la qual insta el Govern valencià a aplicar l’IVA reduït (10%) als productes d’orfebreria i indumentària vinculats a les festes tradicionals de la Comunitat Valenciana.\nAixí ho ha explicat el portaveu d’Indústria del GPP, Felipe Carrasco, qui ahir va traslladar aquesta iniciativa a la Societat de Festers d’Ontinyent durant una visita a la localitat al costat dels senadors Fernando de Rosa i Rubén Moreno i la portaveu del PP a l’Ajuntament, Mercedes Pastor.\nEn la proposta es planteja, així mateix, l’aprovació de beneficis o exempcions fiscals per als autònoms i empresaris dels sectors d’indumentària i orfebreria, així com una flexibilització en els tràmits de petició i concessió de les ajudes.\n“El sector de la festa tradicional valenciana no és alié als problemes que ha ocasionat la pandèmia de la COVID, i és just ajudar-lo al cap d’un any en blanc per la suspensió de celebracions”, ha assenyalat Carrasco. La iniciativa fa referència a festes tradicionals com la Magdalena, les Falles, les Fogueres de Sant Joan o els Moros i Cristians, “reconegudes internacionalment i que viuen també la incertesa de no saber què passarà en 2021”.\nCarrasco ha assenyalat que les cancel·lacions o modificacions “generen un crebant enorme per a tots els sectors econòmics que viuen entorn d’aquestes festes populars”. Així, ha manifestat les dificultats que posen en perill la continuïtat d’artistes fallers, de fogueres, bandes de música, pirotècnics, indumentaristes, orfebres “i una infinitat de sectors genuïns de la Comunitat Valenciana”.\nEl portaveu d’Indústria del GPP ha anunciat que aquesta iniciativa es presentarà també al Senat i el Congrés. “Els autònoms i empresaris que es dediquen a la indumentària i orfebreria tradicional són un col·lectiu en situació de greu vulnerabilitat econòmica i els poders públics han de vetllar per salvaguardar i protegir la cultura i tradicions. Estem obligats a protegir, entre altres, els sectors de la indumentària i orfebreria, que són el pilar de les festes, la cultura i les tradicions”, ha conclòs.


COMUNICAT ESQUERRA DE MENORCA SOBRE LA NOVA LLEI DE LLOGUER TURÍSTIC\nEl debat que s'ha suscitat entorn de la Llei de Lloguer Turístic, aprovada pel Parlament balear el passat 18 de juliol, és el mateix que es genera en ciutats com Barcelona o Madrid els centres històrics de les quals estan sent sotmesos a intensos processos de gentrificació. La costa en general i les grans ciutats estan assistint en els últims anys a fenòmens especulatius en el sector del lloguer d'habitatges que porta com a conseqüència desplaçaments de la població autòctona cap a la perifèria urbana en el cas de les grans ciutats i grans dificultats d'allotjament en la població treballadora flotant estacional en la costa, tot això a causa de l'increment extraordinari del preu dels lloguers.\nEn aquest context social on una vegada més les classes treballadores són les afectades, és lògic que es vulguin establir mesures reguladores que ordenin i controlin aquesta activitat econòmica que ara mateix es mou, en una mesura important, en la total il·legalitat. Saber qui està en aquest negoci –siguin particulars o plataformes digitals- així com imposar-los normes de registre i funcionament és alguna cosa no només normal sinó també just pel que fa a qualsevol altra activitat econòmica implantada, que es regeix per les seves normes específiques.\nPerò, més enllà del debat sobre la idoneïtat de les mesures preses per al conjunt de les Illes caldria, incidir en una altra qüestió bàsica que s'esbiaixa en ell, que està directament relacionat i que cobra una especial importància per les seves repercussions en la població: el dret a l'habitatge.\nEl dret a l'habitatge no deixa de ser mer paper mullat avui dia quan els desnonaments segueixen a l'ordre del dia, ja que s'han produït en el conjunt de l'estat 17.055 llançaments en el primer trimestre d'aquest any, la qual cosa ha suposat un repunt després de set mesos de descensos trimestrals amb un augment del 2,2% en la taxa interanual. En aquest escenari de precarietat habitacional, indubtablement l'augment del preu dels lloguers aprofundeix encara més aquest clima de deterioració social. Però la pregunta que ens hem de fer és saber quin ha de ser la resposta de l'administració a aquest fet. Més enllà de la importància de regular una activitat privada, que ha de fer-se sense cap gènere de dubtes per tallar de soca-rel els desajustaments socials que produeix la inacció, l'administració ha de garantir l'accés a l'habitatge de tota la població mitjançant actuacions públiques dirigides a disposar d'un important parc públic d'habitatges gestionat des de les autonomies i els municipis. El lloguer social és alguna cosa habitual en molts països europeus com en el cas de Dinamarca, Suècia, Holanda, França, Regne Unit o Àustria, que sobrepassen o mantenen entorn del 20% les seves xifres d'aquesta modalitat de lloguer sobre el total del parc d'habitatge, mentre que Espanya es redueixen a un trist 2%. No pot ser que ens acontentem amb regular una activitat que genera dubtes, sinó que s'ha d'actuar de forma integral en tots els àmbits on el dret a l'habitatge es vegi afectat i per això s'han d'impulsar polítiques garantistes en tots els nivells de l'Administració que ho permetin.\nÉs una bona notícia en aquest sentit algunes iniciatives municipals per augmentar els escassos índexs de lloguer social mitjançant diferents fórmules que van des de la compra directa de pisos, l'obtenció de crèdits en condicions avantatjoses per poder construir i la construcció de noves promocions amb aquest mateix objectiu. La pròpia acció pública a més d'aportar possibilitats habitacionals als col·lectius amb menys ingressos de la població ajuda així també a moderar les rendes del mercat de lloguer privat.\nMolts diran que com es finança actuacions d'aquest tipus. A més de prioritzar les actuacions socials als pressupostos l'altra via és la fiscal. D'una banda cal eliminar les importants deduccions fiscals amb les quals compten les Societats Anònimes Cotitzades d'Inversió al Mercat Immobiliari (SOCIMIS), que busquen gestionar el parc d'habitatges buits. D'altra banda gravar amb impostos directes, de tan poc grat dels poderosos, a aquells amb un patrimoni immobiliari abusiu. Com a exemple, pot citar-se que, a Nova York, l’"impost mansió", que grava els habitatges d'alt standing, finança el lloguer social.\nUna altra qüestió important és la urgent derogació de la Llei 4/2013 que ha contribuït als processos alcista en les rendes i tornar a la LAU de 1994 o fer una nova llei que possibiliti el lloguer social en el conjunt de l'estat. És fonamental també gestionar des de les Administracions autonòmiques els habitatges adscrits al Sareb amb criteris socials i no de mercat.\nAugmentar per tant el parc públic d'habitatge per a lloguer social, implementar mesures fiscals adequades, limitar el preu del lloguer privat i regular els nous àmbits de tinença i lloguer, facilitaran l'accés a l'habitatge en condicions dignes a totes les persones. És a dir, el que s'ha de buscar és una visió integral del problema de l'habitatge en aquest país, amb el protagonisme públic en tots els àmbits, per sobre de l'interès especulatiu.


Enric Valor, novel·lista\n21 d'agost de 2011 homenatge\nAquest article el vaig escriure pocs mesos després de la mort d’Enric Valor, però no he pogut aclarir on el vaig publicar.\nEn aquests mesos posteriors a la mort d’Enric Valor s’ha lloat a bastament, sovint a l’engròs, com s’escau en la lloança post morten, la seua obra literària. Aquest és un (mal) costum propi de les nostres latituds polítiques. La glòria de l’escriptor en català acostuma a ser gairebé sempre efímera i de cos present. Com un acte de falsa contrició per la contumaç invisibilitat a què és condemnada la literatura catalana al País Valencià. Caldrà entendre que el reconeixement públic arriba, doncs, més per edat que no per mèrits; més encara: per edat “innòcua”.\nTocant a l’obra d’Enric Valor, la majoria dels qui n’han parlat, o escrit, han posat l’èmfasi en les seues rondalles, sens dubte el seu treball més popular. Tanmateix, fet alfarràs de tot plegat, m’ha fet l’efecte que són pocs els qui han llegit com cal la seua aportació a la república de les lletres. I tinc aquesta sospita justament per l’excessiva referència a aquesta faceta diguem-ne menor de les rondalles, com també a la seua contribució normativitzadora. Unes coses per altres, em dóna peu a deduir una plausible ignorància pel que fa al coneixement –la lectura– de les seues obres majors.\nFins i tot, caldrà “denunciar” la intenció de folcloritzar l’abast literari de l’obra d’Enric Valor, en la mesura que la sobrevaloració de les rondalles està ocultant l’altra literatura seua, justament la que l’ha convertit en la figura literària que és, si més no per als escriptors que el considerem, d’una manera o altra, un referent particular. De fet, a la vista del caire que han tingut moltes de les manifestacions d’homenatge, és fàcil caure en l’error –o en la trampa– de creure que Enric Valor va ser folclorista. I no hauríem de col.laborar a fer créixer aquest equívoc: Enric Valor era NOVEL·LISTA, i fora romanços.\nLa idea de l’emigrant i L’ambició d’Aleix han estat esmentades de tant en tant a l’hora de mirar de demostrar que hom l’ha llegit. Fins i tot, s’hi afig, de manera més esparsa, grosso modo, la trilogia del Cicle de Cassana, de la qual se’n fa l’enumeració per títols –Sense la terra promesa, Temps de Batuda i Enllà de l’horitzó– però que, en la majoria dels casos, potser ha reomplit fins ara, lenitivament, algun prestatge més o menys ornamental del menjador o la saleta d’estar.\nSi la mort d’un escriptor ha de deixar només un rastre d’esqueles i un grapat d’elegies circumstancials, ni tan sols aquesta efímera vindicació haurà servit per a obligar-nos a conèixer-lo com caldria.\nTot escriptor té una obra que és la seua herència principal, l’aportació particular que permetrà que el seu nom i la seua escriptura assolesquen la categoria més perdurable. En Enric Valor aquesta obra és, al meu parer, Sense la terra promesa, primera entrega d’aqueixa trilogia cabdal tan voluminosa i esmentada com poc i malament llegida. Sense la terra promesa va ser escrita a finals dels anys setanta. Enric Valor era aleshores un home d’edat que havia bastit la seua obra literària partint de refer rondalles populars i amb un novel.la –L’ambició d’Aleix– que en el moment de la seua publicació, i per raons purament polítiques (de censura), va passar amb més pena que glòria. La influència literària d’Enric Valor en el moment emergent de les lletres valencianes dels anys setanta, tot seguit de la mort del dictador, va ser més aïnes escassa. Hem de lamentar que aquesta novel.la extraordinària que és Sense la terra promesa no l’haguera poguda escriure trenta anys abans, quan tocava que Enric Valor estiguera costat per costat amb els seus coetanis italians Pratoloni, Pavese o Moravia. Possiblement, si haguérem tingut aquesta sort, la fisonomia de la literatura valenciana actual haguera estat ben diferent.\nTanmateix, a diferència dels italians, que s’alliberaren de la llosa feixista l’any 1945, a l’estat Espanyol aquesta llosa, granítica i feixuga, s’allargassaria durant trenta anys més. Tan llarga condemna impediria a Enric Valor dedicar-se amb una mínima normalitat a perfilar el seu ofici d’escriure.\nAmb tot, no trau a cap de res lamentar-se d’allò que ha anat com ha anat i no com haguérem volgut que anara. Siga com siga, i amb tots els desastrosos avatars que coartaren els nostres escriptors de posguerra, Enric Valor encara ha pogut deixar-nos un tast excel·lent de la seua cuina literària. Com a escriptor, vull reivindicar la seua literatura més ambiciosa: si voleu saber quina és la categoria extraordinària de la literatura d’Enric Valor cal llegir Sense la terra promesa. Aleshores, els qui han caigut en el parany de creure que Enric Valor fou un folclorista que literaturitzava rondalles populars, s’adonaran que és un dels grans escriptors de la literatura catalana del segle XX –el més important novel·lista valencià del segle XX!–, i que la literatura en català al País Valencià existeix malgrat la invisivilitat a què la sotmeten, que crea i creix per continuar l’actitud tenaç de l’escriptor de Castalla.\n6 Respostes a "Enric Valor, novel·lista"\n21 d'agost de 2011 a les 23:41\nToni, Sens dubte cal reivindicar el Valor novel·lista, però penso que cal reivindicar-lo tot, en el seu poliedrisme. Perquè el Valor de les rondalles no desmereix el Valor novel·lista i tot plegat no es podria entendre sense el Valor lexicògraf i gramàtic.\nA mi m’agrada entendre els personatges en la seva globalitat, en tots els seus vessants. I Valor presenta moltes facetes interessants!\n22 d'agost de 2011 a les 10:56\nLes Rondalles “són un subproducte de la censura”. Si les circumstàncies socials i polítiques hagueren sigut altres, possiblement, i lamentable, cap gran novel.lista s’haguera entretingut recullint tots eixos relats de tradició oral que formen part de la nostra cultura popular i, amb el temps, aquests hagueren desaparegut. A més, des de molt menuts, els xiquets poden conèixer la figura d’Enric Valor i el gènere rondallístic gràcies a aquesta “literatura popular”. Per tant, està bé, fins i tot potser és necessari, recalcar l’eminència de la seua novel.la, però també és molt important la seua tasca com a rondallista. I evidentment, com a lingüísta.\nPer cert, la gran riquesa de vocabulari i d’expressions genuïnes valencianes que hi ha a “Sense la terra promesa”, també es troba a “Quina lenta agonia la dels ametlers perduts”; enhorabona.\n22 d'agost de 2011 a les 14:22\nFrancesc J Lopez ha dit:\n23 d'agost de 2011 a les 1:04\nbuscava l’article que t’havia llegit aleshores per enllaçar-lo al meu apunt i, mira per on, l’has recuperat i m’has facilitat la feina. Gràcies.\n28 d'agost de 2011 a les 21:28\nEl que ve tot seguit és el comentari que et vaig enviar ahir i que, sapastre com sóc, a l’hora d’enganxar-lo des d’un document d’OpenOffice va sortir el que va sortir: un desastre gairebé il·legible.\nEt demano discupes i et prego que anul·lis aquell “bunyol”:\nEstic d’acord amb el comentari d’A.G. en el sentit que si no haguessin\nestat tant el temps com les circumstàncies les que van ser i li van\ntocar viure a Enric Valor, aquest no hauria dedicat els esforços que\nva dedicar a la recopilació de les Rondalles, i\navui, molt més que probablement, parlaríem -sens dubte, també, amb\nmolt més material- de la importància de la novel·lística de\nValor, però d’aquí ve la que per a mi és una de les grandeses del\npersonatge: la seva humilitat a l’hora de sacrificar la que crec que\nfou la seva gran devoció -la de narrador- en favor de la seva gran passió: la llengua.\nValor,sembla ser que esperonat per Sanchís Guarner, era conscient de la\nimportància que tenia que no es perdés la tradició oral,\nseriosament amenaçada de mort i, per dir-ho d’alguna manera, no li\nvan caure els anells a l’hora d’involucrar-se en la tasca de\nrecopilació de les Rondalles, uns textos que, i\naixò crec que s’ha de tenir molt en compte, serien en molts casos\nles primeres lectures dels més menuts, que, amb tota naturalitat,\npodrien començar a llegir la mateixa llengua amb què parlaven.\nMitjançant els apunts dels diferents blogs que s’han sumat a aquest homenatge,\naixí com a través dels comentaris que s’hi han adreçat, m’ha\nalegrat assabentar-me de la quantitat de persones que al País\nValencià recorden l’agradós que els va resultar llegir, de petits, El mig pollastre, o El dimoni\nValor no només va sacrificar la devoció de narrador en les Rondalles, ja que quan va sortir de la presó,\nsense recursos econòmics, va involucrar-se en la revista Gorg,\naportant allà, com remarca Francesc Pérez i Moragón, a Gorg.\nUna possibilitat decapitada, tot el seu saber:\n“Un aspecte destacable de la qualitat lingüística general, una mica sorprenent si es té en\ncompte que la majoria dels col·laboradors tenien una formació no\ngens completa en aquest sentit. No hi ha dubte que el cordialíssim\nEnric Valor hi degué esmerçar moltes hores, refent i en alguns\ncasos, així cal suposar-ho, traduint textos del castellà.“\nDisculpa, per favor, si m’he allargat massa, però m’admira l’amor que va\nprofessar Enric Valor durant tota la seva vida a la llengua.


El PSPV, Compromís i Podem es conjuren per cloure la crisi del Botànic\nAvui és convocada la comissió de seguiment, que pretén de llimar les diferències entre els socis de govern abans del Debat de Política General\nAvui a les 18.00 es reuneix la comissió de seguiment de l’Acord del Botànic. El PSPV, Compromís i Podem intentaran cloure la crisi de les darreres setmanes, oberta arran del vot favorable de la Conselleria d’Hisenda als límits de dèficit proposats pel govern espanyol al Consell de Política Fiscal i Financera. L’objectiu és de llimar les diferències entre els socis de govern abans del Debat de Política General (DPG) a les Corts, previst per la setmana vinent.\nLa reunió de la comissió fou precisament una proposta del president de les Corts, Enric Morera, secundada per Podem. El president de la Generalitat, Ximo Puig, va assegurar al secretari general de Podem, Antonio Estañ, que descartava de convocar eleccions anticipades. Així doncs, els tres partits del Botànic han d’abordar les resolucions que votaran al DPG i més qüestions pendents, com el pressupost del 2019.\nLa comissió de seguiment és l’organisme que s’encarrega de posar en comú les posicions polítiques dels tres partits. Podem aprofitarà la trobada per a tornar a proposar qüestions bàsiques de l’agenda legislativa, com les polítiques d’ocupació, de sanitat, d’educació i de serveis socials. Els darrers dies, tant Podem com Compromís han intentat rebaixar la tensió amb el PSPV per tal d’arribar al DPG amb la màxima unitat possible entre els signants del Botànic.


Breu història de l'antiga Roma :: Libelista\nRoma i el seu imperi són una referència bàsica per a l?imaginari col·lectiu de la cultura occidental europea. La importància que tingueren en la conformació del nostre món resulta evident, tant pel que fa als grans àmbits de la societat (cultura, política, economia...) com quant als aspectes propis de la vida quotidiana. És per això que, si es vol entendre l'actualitat, cal comprendre l'antiga Roma: la seva evolució, els seus protagonistes, les seves conquestes i també les seves desfetes. Aquesta Breu història de l'antiga Roma neix amb la intenció de ser una primera aproximació a la Roma clàssica i a tot el que significà. A partir de les diverses fonts d'informació de què disposem, com ara els autors clàssics o els testimonis de l?arqueologia, el llibre s'apropa a una visió de la història de Roma en què tot abandonant el mite, hom s'endinsa en la realitat social, econòmica, política i cultural de la civilització més duradora i més influent de tota l'antiguitat.


20% de descompte en la segona unitat de diversos productes en Herboristeria Antònia 20% de descompte en la segona unitat de diversos productes en Herboristeria Antònia\n30 de novembre de 2020 - 10: 24\nherboristeria Antònia et porta la salut a casa amb el seu servei a domicili. I a més, ara mateix té diferents productes per cuidar-amb un 20% menys en la segona unitat. Aquí els tens! Mira el que poden fer per tu.\nSkin Collaforce amb descompte - Herboristeria Antònia\nSkin Collaforce prevé l'envelliment de la pell, amb una aportació extra de col·lagen. En l'època de tardor en què estem, està molt bé tenir a prop Llantediet Respir per a la tos, per fluïdificar les secrecions i facilitar l'expectoració, i també per suavitzar la gola i calmar les molèsties. Novitake també treballa per a tu prevenint refredats i infeccions respiratòries. I en el mateix sentit de reforç de el sistema immunitari, aquests productes poden beneficiar: Megaroyal Immunitas, A base de gelea real per a les defenses, i Defenmune de Novadiet, complement alimentari que ajuda a pontenciar la resposta de el sistema immune enfront de virus, bacteris i altres patògens perjudicials.\nHerboristeria Antonia és un lloc ideal per rebre consells basats en l'experiència de dècades cuidant-te. Demana seu servei a domicili si ho necessites i beneficia't d'aquests increïbles productes amb un 20% menys en la segona unitat.\nEstan a la Plaça Arxiduc Carles 10 i al telèfon 663 170 403.


Un destacat membre del CDR de Parets rep una presumpta agressió espanyolista - somMollet\nFolguera aquest matí al seu domicili, després de passar la nit entre urgències i denúncies.\nL’exregidor de l’ajuntament de Parets, Joan Folguera, un dels membres més actius del Comitè en Defensa de la República local, va rebre ahir al vespre una agressió de tint espanyolista. Folguera ja ha presentat denúncia davant els Mossos i s’espera que aquest mateix dijous surti el judici ràpid.\nTot va començar, segons el testimoni que Folguera ha relatat a la denúncia presentada, cap a les vuit del vespre d’ahir dilluns. Quant ell sortia a passejar, també ho feia un veí seu que és qui afirma que el va agredir. “No era el primer cop que m’increpava, però ahir va atiar el seu gos cap a mi i em va mossegar a la cama. Jo li vaig dir que què feia, i va ser quan es va posar molt violent”.\nSegons consta a la denúncia, el denunciat va intentar fer un cop de puny que va parar amb la mà i l’hi va trencar les ulleres, proferint crits de ‘et mataré’, ‘Catalunya és Espanya’ o ‘Us penseu que sou superiors?’. Davant això, Folguera (que forma part de la llista de 30 exregidors que han firmat un manifest en favor dels presos polítics), va avisar que trucaria a la policia i es va acabar desfent la baralla.\nFins a les quatre de la matinada\nFolguera va anar a l’hospital de Mollet acompanyat de la seva filla. “Vam estar-hi fins passades les dues de la matinada”. I el primer diagnòstic d’urgències parla de ‘lesions múltiples no especificades’ i ‘abrasió a la cama esquerra amb assistència inicial’.\n"I quant vam sortir, vam anar a posar la denúncia a la comissaria del Mossos. No hem arribat a casa fins a les quatre de la matinada. I ara estic a casa amb el cos baldat. El metge m’ha manat descans absolut. I la meva filla no ha pogut anar a l’escola perquè l’ha marcat molt l’episodi”.\nSegons van assegurar els agents a l’exregidor, el cas podria sortir per judici ràpid aquest mateix dijous.\nA més, aquest mateix vespre s'ha produït una concentració de supost a Folguera davant la seva casa.


SÈRUM YP-2016 - yvettepons.com\nYvette Pons ha desenvolupat un concepte innovador a una nova alternativa en cosmètica per tractar totes les causes de les alteracions d’una manera totalment personalitzada i adequada al funcionament cel·lular de cada persona, aportant a cada pell els principis actius precisos i necessaris, formulats i barrejats en el mateix moment de la compra del producte, per millorar, preveure i frenar l’envelliment o qualsevol alteració de la pell.\nÉs un nou i revolucionari concepte, especialment concebut per prevenir i combatre de manera específica els efectes que provoca l’envelliment de la cara, coll i escot, personalitzant cada tractament mitjançant un codi antiedat únic que tracta de manera intensiva les necessitats de la pell en cada moment i de cada genètica. Formulat per Yvette Pons específicament per cada persona.\nAquest sèrum està compost per un fluid de 35 ml. formulat amb Matrixyl i Silici Orgànic, que es barreja en forma de sinergia amb 3 vials diferents de 5ml. cada un, preparats per Yvette Pons en funció de les necesitats de la pell, tipus i herència genètica de cada persona.\nÉs un sèrum totalment personalizat i intel·ligent que podem diversificar en 216 sèrums diferents per tractar totes les alteracions de la pell.


Detingut un home que es feia passar per cobrador del frac - Diari de Girona\nVa estafar uns 49.000 euros\nDetingut un home que es feia passar per cobrador del frac\nLa investigació va sorgir en una empresa de Cornellà del Terri, que havia estat víctima d'un delicte d'estafa\nACN | Els Mossos d'Esquadra van detenir Rafael B. F., de 55 anys i veí de Sant Cugat del Vallès, el dia 10 de juny com a presumpte autor de vuit delictes i dues faltes d'estafa. L'arrestat es feia passar per cobrador del frac per estafar empreses impagades i deutores. La investigació va sorgir en una empresa de Cornellà del Terri (Pla de l'Estany), que havia estat víctima d'un delicte d'estafa. La manera d'actuar de l'home era dirigir-se a l'empresa i oferir els seus serveis com a cobrador d'impagats, presentava una documentació molt fiable de la seva empresa (que era fictícia) i acordava amb el client (l'empresa impagada) que cobraria els seus deutes i a canvi se'n quedaria un percentatge.\nPer tal d'aconseguir els pagaments, l'estafador demanava a l'empresa que li fes una cessió del deute per poder-lo gestionar ell o que li fessin un pagament de diners per avançat per les despeses de gestió. Una vegada aconseguits els primers pagaments, l'home feia la gestió amb les empreses deutores (que pagaven al veure que estava autoritzat per l'empresa impagada) i aquests li havien d'ingressar els diners en un compte bancari titularitat de l'estafador.\nPer tal de crear una aparença solvent i fiable, l'home feia els primers pagaments a l'empresa impagada amb total normalitat i es quedava el percentatge que havien acordat. Fins que al final l'estafador es quedava els diners de l'empresa impagada i els diners que les empreses deutores li ingressaven.\nQuan les empreses volien demanar explicacions al cobrador, al veure que passat un temps no rebien cap resposta o no podien contactar amb ell, es trobaven que rebien una carta de l'estafador que els informava que donava per finalitzades les seves gestions i que no podia retornar els diners ja que havia tancat l'empresa per problemes econòmics derivats de la crisi i per problemes de salut.\nDavant d'aquests fets, els agents de la unitat d'investigació van fer gestions per tal d'esbrinar quantes empreses podrien estar afectades per l'estafa, sent aquestes un total de deu, de les quals es va aconseguir embutxacar uns 49.000 euros.\nLa investigació no es dóna per tancada ja que els mossos creuen que hi poden haver altres empreses afectades pel mateix 'modus operandi'. El detingut, de qui no consten antecedents, va passar a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Girona.