La Policia Local de Manresa convoca cinc noves places, dues reservades només a dones - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nS'han convocat dues places més per a agents procedents d'altres cossos policials\nredacció | manresa 25.09.2020 | 13:51\nLa Policia Local de Manresa vol incrementar la presència femenina ARXIU/MIREIA ARSO\nLa Policia Local de Manresa vol incrementar la presència femenina\nL'Ajuntament de Manresa ha obert la convocatòria per a cinc places d'agent de Policia Local, dues de les quals estan reservades a dones. A banda, s'ha obert la convocatòria de dues places més, que en aquest cas són de mobilitat horitzontal (per a policies d'altres cossos). Les sol·licituds es poden presentar fins al 16 d'octubre, segons ha informat el consistori en una nota de premsa aquest divendres.\nL'actual Llei de Policies Locals (16/1991) estableix que sempre que es convoquin més de tres places, un mínim del 25% han d'estar destinades a dones. En aquesta ocasió, se n'hi destinen dues de cinc (40%). L'objectiu de l'Ajuntament de Manresa és anar equilibrant la presència de dones i d'homes dins del cos, que en aquests moments encara és desigual. De l'actual plantilla, formada per 91 persones, 84 són homes i 7 són dones (7,69%).\nEntre els requisits que es demanen per accedir al cos policial hi ha: tenir la ciutadania espanyola; estar en possessió del títol de graduat o graduada en educació secundària, graduat o graduada escolar, tècnic o tècnica corresponent a cicles formatius de grau mitjà, tècnic o tècnica auxiliar corresponent a formació professional de primer grau o un altre d'equivalent o superior; no haver estat condemnat per cap delicte; no estar inhabilitat o inhabilitada per a l'exercici de les funcions públiques; tenir una alçada mínima d'1,60 metres per les dones i d'1,65 metres per als homes; i estar en possessió dels carnets de conduir de la classe A2 i B. Es poden consultar les bases completes de la convocatòria i tramitar les sol·licituds en aquest enllaç.\nCasualitats de la vida.\nViggo Mortensen: «He tingut molta sort en la meva carrera».\nLa GSMA ajorna el Mobile fins a final de juny per fer-lo «el més segur possible».


EBREDIPUTATS: MAPA EÒLIC.\nAlguns predicadors de frontera, líders locals pagats a preu de diputat, a toc de consigna repeteixen aquest dies una paraula: Irresponsabilitat, volen desqualificar així la consulta d’Horta de San Joan , a l’alcalde que l’ha convocat i a la força política on milita.\nCertament la irresponsabilitat ha estat, és i serà una de les senyes d’identitat de més d’una força política en temes energètics. Van atiar a tota Terra Alta i a tota Catalunya un NO permanent, contra tot el que fes el govern de CIU. Mentre, deien defensar les energies netes s’oposaven a TOTS i cadascun dels possibles parcs eòlics. Varen boicotejar, sí, sí boicotejar tots els intens de consensuar un mapa eòlic que introduís seny, racionalitat, responsabilitat i realisme a l’ubicació d’energies netes. Com el temps ha demostrat, no els preocupaven ni les energies, ni l’aigua, ni el paisatge. No els preocupava ni Horta, ni Terra Alta, ni Terres de l’Ebre. Volien desgastar als Governs de CIU. Si alguna cosa els hem de reconèixer es perseverança, avui volen el mateix.\nQuasi 5 anys després que els agitadors de perills inventats estiguin al govern, gràcies a la seva brillant i permanent labor, Catalunya és a la cua de producció d’energies netes i líder de consum d’energies brutes. Felicitats.\nSóm partidaris de l’energia eòlica i ho sóm en concret. Preferim oblidar quines eren les impresentables actituds per tal de evitar un Mapa Eòlic acordat. Sabem, i defensem la necessitat de produir energia neta, també sabem de la necessitat de racionalitzar la seva ubicació. SÍ als Parcs eòlics, sí a la producció suficient d’energia eòlica, però amb algunes contades i emblemàtiques excepcions.\nLa responsabilitat de planificar deuria ser i és del govern, irresponsablement no l’exerceix. Són els nostres alcaldes i CIU qui com a partit de govern i amb un fort sentit de país acaba assumint las responsabilitat de dibuixar a la pràctica un mapa eòlic d’acord amb les necessitats de Catalunya, que respecti les peculiaritats del territori i la voluntat de la seva gent. Ho demostra la renuncia en el seu dia d’Arnes i ara la consulta d’Horta. Ho demostra que als nostres programes electorals s’expliques on volíem i contemplàvem un parc , on no, i on ens comprometíem a una consulta. Ho complirem. Ara hi ha qui diu que a Horta han manipulat la pregunta. Ho diuen els mestres de preguntar, recordeu l’Otan d’entrada no?? O era sí???. Saben el que és un poble? Creuen que a Horta la gent no sabia i sap el que significava el sí o el no? Ens tracten de rucs??\nA Horta ha guanyat el seny i el Poble, el seny de la gent, de l’alcalde i de l’equip de govern, ha perdut la voluntat de enfrontament i de gresca d’alguns pocs. Resulta curiós veure com aquells que tenien que estar més contens, estan disgustats pel resultat. És com veure protestar a l’arbit....aquell que ha guanyat el partit.\nO poder volien un altre resultat??. Segur, volien el desgast de CIU i d’Àngel i això no s’ha produït. La defensa dels interessos d’Horta i de la voluntat de la gent esta garantida. Brillantment garantida, com en pocs dies es vora. Com ho està la de tots els pobles on governa CIU. Els parcs eòlics defensats en campanya electoral seran defensat institucionalment. Els rebutjats, rebutjats i els que no s’han votat demanarem que siguin explicats i votats.\nEls mentiders han de ser desemmascarats, reclamem d’aquells que han jugat a l’ambigüitat, profetes del no ahir, dissimuladors del sí avui, que siguin tan coherents com CIU i els seus alcaldes, que portin al seu programa electoral si volen o no un parc eòlic i on, i sinó que s’atreveixin a fer consultes populars al seu poble... Certament irresponsabilitat a Terres de l’Ebre, a Terra Alta s’escriu com mentider, amb les sigles del tripartit.\nPublicado por Ebrediputats los 21:47


Tripadvisor atorga el premi ‘Travellers Choice 2020’ a la platja de Gandia | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nHomeNotíciesTripadvisor atorga el premi ‘Travellers Choice 2020’ a la platja de Gandia\nLa platja de Gandia veu recompensada la seua enorme implicació en la gestió de la qualitat dels seus serveis i mesures establertes per garantir la seguretat i salut en les seues platges amb el premi ‘Travellers Choice 2020’ atorgat pel portal de viatges Tripadvisor. Un guardó que acredita els punts turístics més ben valorats pels seus clients en 2020 després d’analitzar milers de comentaris entre els usuaris de la plataforma.\nDesprés de conéixer la notícia, el regidor de Turisme i Platges, Vicent Mascarell, ha afirmat sentir-se satisfet amb el guardó, ja que “suposa un reconeixement a la feina conjunta que estem desenvolupant des del consistori i el sector. El passat estiu va ser molt complicat a causa de la pandèmia, però vam aconseguir asseure’ns com una destinació segura i atractiva. Continuarem desenvolupant esta línia de treball”.\nL’edil socialista també ha destacat que a més de la platja de Gandia “són molts els establiments i negocis que compten amb el ‘Travellers Choice’ dins de les seues categories i això demostra que el sector turístic de la nostra ciutat aposta per la qualitat i l’excel·lència com a eina per millorar els seus resultats i per a obtenir bons resultats en un mercat cada vegada més competitiu”.\nEstablerts en 2002, els premis ‘Travelers Choice Best of the Best’ són l’honor més alt que atorga Tripadvisor. Es tracta dels únics premis de la indústria de viatges basats en milions de crítiques i opinions de viatgers de tot el món. Estos premis anuals reflectixen “el millor del millor” per servei, qualitat i satisfacció de client, des d’hotels i allotjaments fins destinacions, atraccions, restaurants i experiències.\nEls guanyadors del premi ‘Travelers Choice Best of the Best’ se seleccionen anualment en funció dels comentaris de milions de membres de Tripadvisor. Els reconeixements destaquen no només les opcions populars, sinó també les veritablement excepcionals que fan que els viatgers tornen a visitar este destí.\nTripAdvisor, per tant, ha afegit com un dels requisits indispensables per rebre el ‘Travellers Choice’ el fet de proporcionar les mesures sanitàries adequades per a protegir el benestar dels usuaris i poder oferir-los al mateix temps una experiència única i enriquidora. Estos premis ajuden a fomentar el turisme i proporcionen un certificat de garantia que assegura que totes les empreses o llocs premiats són segurs i compten amb mesures preventives contra el virus.


final : Penya Barcelonista Els Tamarells\nAuthor: PBELSTAMARELLS - Categories: P.B.E.T., Sortetjos i Viatges, final, noticies\nDEMÀ DE LES 11 A LES 14 HORES, A LES 14′30 SORTEIG\nVOLS OPTAR A UNA ENTRADA I VIURE EN DIRECTE LA FINAL DE COPA? EL NOSTRE BARÇA POT ACONSEGUIR LA 30ª\nEl Barça ha arribat a una altra final, dia 21 de març en l’Estadi Wanda Metropolitano de Madrid el FC Barcelona s’enfrontarà al Sevilla i intentarà aconseguir la seva 30ª Copa, i la quarta consecutiva.\nDemà dissabte, dia de la calçotada, dia 3 de març (de les 11 a les 14h.) en la nostra seu els socis interessats se podran inscriure i fer la petició d’entrades per a la final. Les entrades són de pagament i cada soci podrà inscriure un altre si ho troba oportú. En acabar de dinar, damunt les 14h.30′ farem sorteig públic extraient 12 titulars i 8 suplents. Quan el club ens digui de quantes entrades disposam, per ordre d’extracció anirem assignant les entrades i informant a tots els socis.\nTot seguit vos detallam la normativa a tenir en compte en cas d’aquesta final:\nEl nostre equip serà el proper dia 21 d’abril a l’Estadi Wanda Metropolitano a Madrid per participar en la Final de la Copa del Rei 2018 davant el Sevilla. En el període que habiliti el club farem la petició corresponent d’entrades, tot i que a hores d’ara no sabem de quantes entrades disposarem finalment. Segons el nombre de peticions, mitjançant la Federació de Penyes, el club anunciarà quantes entrades toquen a cada penya, i en els dies posteriors es posarà en contacte amb nosaltres per informar-nos. Per aquest cas, la junta directiva efectuarà un sorteig amb els següents termes a tenir en compte:\nEl procés tindrà lloc el dissabte dia 3 de les 11h. a les 14h. en la nostra seu a Felanitx (C/ Horts, nº 50), coincidint amb la calçotada popular.\nHi podran optar tots els socis de la penya que estiguin al corrent de pagament de la quota 2017-2018, correctament censats abans de dia 1 de març del 2018.\nQueden exclosos els socis menors de 5 anys per la normativa que aplica la Federació Espanyola de Futbol.\nPer accedir al procés el soci de la penya s’haurà de presentar físicament o mitjançant un representant acreditat, i manifestar el seu interès d´acudir a la Final.\nNomés es permet un representant per soci. No pot venir una persona en nom de vàries.\nEl soci s’identificarà amb DNI i carnet de soci de la penya 2017-2018. De forma extraordinària es poden admetre només amb el DNI, si encara no han rebut el carnet de soci.\nAixí com vagin arribant els socis, la secretària les anirà inscrivint en un llistat i atorgant un número, que se ficarà dins la bossa pel sorteig.\nEn ésser les 14h. es tancarà el full d´inscripció, i a les 14h.30′ es procedirà al sorteig públic davant els assistents.\nLes entrades són de pagament pels socis afortunats.\nEs trauran dotze titulars, xifra que tenim com orientativa d’anteriors finals.\nEs trauran vuit socis suplents, per si per qualsevol circumstancia el titular renunciés, no hi pogués anar, o per altres vies poguéssim aconseguir més entrades.\nEl soci afortunat amb l’entrada no la podrà traspassar ni cedir a una altra persona, ja que si no en fa ús, el dret passa al primer soci suplent, i així successivament.\nEstà absolutament prohibida la revenda o negoci amb l’entrada. Si tenim constància d’aquest fet, suposarà l’expulsió immediata del soci.\nNomés en podrà fer ús la persona que l’obtingui en el sorteig ja que la nostra entitat transmetrà les dades personals al club (nom i DNI) i només aquesta persona (i no una distinta) podrà entrar amb aquesta entrada al camp. Les dades personals del soci afortunat seran tractades per la Federació Espanyola de Futbol a efectes de seguretat. L’entrada durà el nom del soci afortunat.\nUna vegada es sàpiga quins socis de la penya han obtingut el dret a l’entrada, la junta directiva les informarà de les diferents opcions i alternatives de desplaçament.\nL’acte del sorteig serà públic, transparent i accessible a qualsevol soci que hi vulgui assistir, tant si té intenció de participar-hi com si no.\nLa Junta Directiva es reserva el dret de modificar aquestes condicions, sempre i quan sigui per una causa justificada.\nLa nostra penya en la final de Copa a Madrid\nAuthor: PBELSTAMARELLS - Categories: P.B.E.T., Sortetjos i Viatges, expedició, final\nLA PB ELS TAMARELLS ES FA NOTAR A MADRID\nLa nostra fou una de les penyes més nombroses de les presents en la final de Copa a Madrid aquest passat cap de setmana. Fins un total de 54 socis, amb entrades obtingudes mitjançant la penya i també com a socis del club, varen passar el dissabte i el diumenge fent barcelonisme per Madrid. El dissabte matí, ben d’hora, ja feren una ruta monumental pel centre de Madrid, visitant els jardins del Campo del Moro, el Palacio Real, el mercat de San Miguel, la Plaza Mayor i la Puerta del Sol, per llavors dinar prop del Paseo de la Castellana. L’horabaixa els penyistes gaudiren de la Fan Zone, just abans de dirigir-se, cap a l’Estadi Vicente Calderon, on presenciaren el triomf en la 29ª Copa guanyada pel FC Barcelona.


Al·legacions a l'ampliació de GESA — Historic noticies i altres web antiga\nAl·legacions a l'ampliació de GESA\nQue s'aturin els abocaments d'aigua calenta i clor de GESA a la colàrsega del port de Maó. El GOB demana a Endesa que instal·li tecnologies més avançades.\nEl GOB ha presentat al·legacions a la darrera ampliació de la central tèrmica de Maó, consistent en la dotació de dues noves turbines, de 52 Mw cadascuna, que es tramiten sota l'argumentació d'una previsió de funcionament inferior a les 500 hores anuals (menys de 20 dies a l'any). Aquest fet, sumat a la característica de turbina de gas, permet als promotors evadir diversos controls d'emissió ambiental, com SO2, NOx, partícules o CO2. Si no es tramitassin com d'emergència, la tecnologia hauria de ser molt més avançada en control d'emissions.\nAmb l'actual ampliació, més de la meitat de la potència de la central s'haurà tramitat en base a suposats funcionaments només en casos d'emergència. I els nombres posen claretat a aquesta polèmica: amb l'ampliació que ara es tramita (dues turbines de 52 Mw) i amb l'anterior (una de 45 Mw, també tramitada com d'emergència en 2004), la central ha passat de tenir una potència total de 122,5 Mw a tenir-ne 271,5. És a dir, ha més que duplicat la seva capacitat, la qual cosa fa difícilment creïble l'argument de voler atendre només les puntes de demanda.\nA aquesta reflexió cal afegir que les anomenades turbines de gas no funcionen amb gas, sino amb gasoil, amb la qual cosa les emissions augmenten considerablement. Es demana, per tant, que no s'accepti l'argumentació de límit de 500 hores anuals i s'exigeixi que les ampliacions que es van fent a la central incorporin tecnologia avançada per disminuir les emissions.\nEn les seves al·legacions, el GOB ha demanat també que es canviï l'actual sistema de refrigeració de la central. Ara funcionen a partir d'una toma d'aigua de mar, situada a la mateixa vorera del moll, que es conduïda per bombes. Feta la funció de refrigeració, l'aigua és retornada al mar, entre 8 i 10 graus més calenta.\nAquest abocament calent es produeix a la zona de la Colàrsega, on hi ha molt poca renovació de les aigües del port. A això cal afegir-hi el clor que es posa a tota l'aigua que s'aboca per eliminar els organismes incrustants que es podrien desenvolupar pel contacte amb la zona marina. La conseqüència ambiental és un increment de temperatura i l'aportació constant de clor (fatal per la vida marina) en una zona sense renovació d'aigües.\nEl GOB ha demanat que s'obligui a un circuit tancat (que evitaria l'ús de clor) i que s'ubiqui a la part més oberta del port (per exemple, sota el moll comercial) a fi que l'augment de temperatura no sigui tan significatiu com és a la zona de la Colàrsega.


El Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social publicà el dimarts 19 de febrer les dades generals d'afiliació de la població estrangeracorresponents al mes de gener.\n2. A tota Espanya, i amb dades de la mitja del mes de gener hi ha un total de 1.966.699 afiliats, dels quals 807.430 són de països UE (435.633 homes i 371.797 dones), i 1.159.268 són de països no UE (679.453 homes i 479.815 dones). És a dir, s’ha produït un increment anual del 8,35 %. Cal recordar que la mitja d’afiliats del mes de gener de 2018 era de 1.815.092. Es a dir, en els darrers dotze mesos s’ha produït un augment de 151.607.\nCal destacar el descens de l’afiliació en el regim general, que ha perdut 34.348 afiliats (ja s’han incorporat els treballadors dels regim agrari i de la llar familiar, i la disminució es produeix utilitzant els mateixos criteris estadístics). Pel que fa al regim de treballadors autònoms, cal fer esment de la disminució en 1.674 filiats, i en sèrie interanual hem passat dels 300.123 del mes de gener de 2018 als actuals 324.702.\nEn les dades estatals del mes de febrer de 2012 no apareixia la distribució percentual per règims, que havia estat substituïda per la variació mensual en percentatge, però en les dades del mes de marc ja tornà a aparèixer aquesta distribució. Aquesta distribució el mes de gener és la següent: el 83,30 % pertanyen al general (amb la inclusió dels treballadors agraris i de la llar familiar), el 16,51 % al d’autònoms, i el 0,18 % al del mar.\nPer règims, cal destacar la important presència dels treballadors romanesos i marroquins en el general, seguint els criteris estadístics anteriors (202.360 i 133.842, respectivament), del xinesos i romanesos en el d’autònoms (55.807 i 37.837), i dels marroquins i romanesos en l’agrari, seguint encara els criteris estadístics anteriors (85.247 i 60.144). En les dades del personal al servei de la llar familiar que apareixen en el regim general, la presència romanesa és també majoritària (37.837), seguida de la paraguaiana (15.593) i boliviana (14.529).\nPer comunitats autònomes, i sempre amb dades de la mitja del mes de gener, Catalunya és la primera en nombre total d’afiliats (469.403, 23,87 %), seguida de Madrid (407.662, 20,73 %), Andalusia (252.301, 12,83 %) i la Comunitat Valenciana (215.254, 10,94 %). A Catalunya l’augment en sèrie interanual ha estat de 41.351, un 9,66 %. Fa un any, Catalunya era la primera en nombre total d’afiliats (428.052, 23,58 %), seguida de Madrid (374.980, 20,66 %), Andalusia (233.587, 12,87 %) i la Comunitat Valenciana (198.100, 10,91 %).\nEn el règim general de la Seguretat Social (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposen el 14,04 i 10,55 %, del total de l’afiliació, respectivament) destaca el nombre d’afiliats en el sector de l’hostaleria, que ocupa a 258.537 persones (15,78 %), de les quals 165.812 són de països no UE, i que ocupa la primera posició. Li segueix el sector del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes, que ocupa a 204.101 treballadors, un 12,46 %, dels quals 126.555 són de països no UE, i en tercer lloc es troben les activitats administratives i serveis auxiliars, que agrupen a 141.781 treballadors, un 8,65% del total, dels quals 85.803 són de països no UE; el sector de la construcció es situa en el quart lloc i ocupa a 124.032 persones, un 7,57 %, dels quals 75.786 són de països no UE (sent important destacar el creixement d’un 18,10 % en sèrie interanual); la industria manufacturera ocupa el cinquè lloc, amb 117.881 afiliats (7,20 %), dels quals 65.499 són de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms, destaca la presència del sector del comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes (90.142, 27,76 %), del sector de l’hostaleria (58.097, 17,89 %), i del sector de la construcció (40.041, 12,33 % del total i amb una participació majoritària dels ciutadans de la UE, 25.994 i amb un creixement de l’afiliació del 13,76 % en sèrie interanual). Fa un any (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposaven el 14,36 i 11,87 %, del total de l’afiliació, respectivament) destacava el nombre d’afiliats en el sector de l’hostaleria, que ocupava a 241.450 persones (15,98 %), de les quals 152.380 eren de països no UE, en la primera posició. Li seguia el sector del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes, que ocupava a 190.105 treballadors, un 12,58 %, dels quals 116.666 eren de països no UE, i en tercer lloc es trobaven les activitats administratives i serveis auxiliars, que agrupaven a 124.613 treballadors, un 8,25 % del total, dels quals 74.226 eren de països no UE; la industria manufacturera ocupava el quart lloc, amb 105.655 afiliats (6,99 %), dels quals 57.017 eren de països no UE; el sector de la construcció es situava en el cinquè lloc i ocupava a 105.022 persones, un 6,95 %, dels quals 61.329 eren de països no UE (sent important destacar el creixement d’un 20,36 % en sèrie interanual);. En el règim especial de treballadors autònoms, destacava la presència del sector del comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes (86.898, 28,95 %), del sector de l’hostaleria (54.616 18,20 %), i del sector de la construcció (35.198, 11,73 % del total i amb una participació majoritària dels ciutadans de la UE, 23.396, i amb un creixement de l’afiliació del 12,27 % en sèrie interanual).\nPer països de procedència, a tot l’Estat, els treballadors romanesos ocupen la primera posició (335.334), i els marroquins es situen en la segona posició amb 253.009 treballadors. Els italians ocupen la tercera posició, amb 109.906, quedant els xinesos en la quarta posició, 103.479, per davant dels equatorians amb 70.644, dels britànics amb 64.792, dels colombians amb 61.834, dels búlgars amb 58.278, dels portuguesos amb 52.015, i dels bolivians amb 48.336. Fa un any, els treballadors romanesos ocupaven la primera posició (321.022), i els marroquins es situaven en la segona posició amb 232.151 treballadors. Els xinesos ocupaven la tercera posició, amb 100.158, quedant els italians en la quarta posició, 95.971, per davant dels equatorians amb 67.988, dels britànics amb 61.585, dels búlgars amb 55.786, dels colombians amb 54.175, dels bolivians amb 48.065, i dels portuguesos amb 47.367\n3. La mitja del mes de gener d’afiliats estrangers a Catalunya és de 469.403, dels quals 155.963 són de països UE i 313.439 de països no UE.\nPer règims, el 84,01 % dels afiliats estan inclosos en el general (amb la inclusió dels treballadors agraris i dels de la llar familiar), el 15,89 % en el d’autònoms, i el 0,10 % en el del mar.\nSegons els criteris estadístics anteriors, per règims cal destacar la important presència de treballadors marroquins, romanesos i italians en el general (46.514, 32.735 i 29.594, respectivament), dels xinesos, italians i romanesos en el d’autònoms (14.971, 6.351 i 5.889), i dels marroquins i romanesos en l’agrari (5.018 i 3.036). En les dades del personal al servei de la llar familiar que apareix en el regim general, la presència boliviana es majoritària (5.015), seguida de la població hondurenya (4.630) i romanesa (2.353).\nEn el règim general de Seguretat Social (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposen el 3,70 i 7,95 % del total de l’afiliació, respectivament), el primer lloc correspon a l’hostaleria, amb 60.057 (15, 23 %), dels quals 45.001 són de països no UE, i el segon al comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes, amb 58.632 afiliats (14,87 %), dels quals 40.001 són de països no UE; el tercer lloc és per a les activitats administratives i serveis auxiliars, amb 48.688 afiliats (12,35 %), dels quals 32.641 son de països no UE, i el quart per a la indústria manufacturera, amb 39.874 (10,11 %), dels quals 26.307 són de països no UE; en cinquè lloc trobem als afiliats en el sector de la construcció, amb 29.646 (7,52 %), dels quals 24.159 són de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms destaca la importància dels sectors del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes (17.696, 23,73 % del total), de l’hostaleria (15.063, 20,19 %) i de la construcció (6.805, 9,12 %). Fa un any, (i posant en relleu que les incorporacions del regim agrari i del personal al servei de la llar familiar suposaven el 3,84 i 9,21 % del total de l’afiliació, respectivament), el primer lloc corresponia a l’hostaleria, amb 55.953 (15,65 %), dels quals 41.670 eren de països no UE, i el segon al comerç i reparació de vehicles de motor i bicicletes, amb 54.424 afiliats (15,22 %), dels quals 37.126 eren de països no UE; el tercer lloc era per a les activitats administratives i serveis auxiliars, amb 42.043 afiliats (11,76 %), dels quals 28.202 eren de països no UE, i el quart per a la indústria manufacturera, amb 34.870 (9,75 %), dels quals 22.324 eren de països no UE; en cinquè lloc trobàvem als afiliats en el sector de la construcció, amb 24.798 (6,94 %), dels quals 19.896 eren de països no UE. En el règim especial de treballadors autònoms destacava la importància dels sectors del comerç i reparació de vehicles a motor i bicicletes (16.999, 24,27 % del total), de l’hostaleria (13.873, 19,81 %) i de la construcció (5.938, 8,48 %).\nA Catalunya, els treballadors marroquins són els primers (58.522), seguits dels romanesos (44.057), i els italians ocupen la tercera posició (36.107). A continuació trobem els xinesos (28.970), els pakistanesos (19.651), els francesos (18.882), els bolivians (15.929), els equatorians (13.562), els colombians (12.312), i els hondurenys (11.586). Fa un any, els treballadors marroquins eren els primers (52.964), seguits dels romanesos (41.950), i els italians ocupaven la tercera posició (31.122. A continuació trobàvem els xinesos (27.731), els pakistanesos (17.915), els francesos (17.499), els bolivians (15.606), els equatorians (12.806), els colombians (10.908), i els hondurenys (9.781).


Pujant per la pista del Telesquí\nLliscant sobre la neu als Rasos de Baix\nBaixada per la pista de les Soques\nLloc de sortida: Estació d'esquí Rasos de Peguera, Castellar del Riu (Berguedà)\nL'estació d'esquí dels Rasos de Peguera va tancar les seves portes l'any 2004, després d'anys de dificultats econòmiques i diverses temporades amb escassetat de neu. Fou el primer lloc de Catalunya on es practicà l'esquí alpí per part de joves intrèpids del Centre Excursionista de Catalunya, als volts del 1908. Després dels primers experiments sobre els esquís, aquesta pràctica es va anar consolidant, especialment després de la construcció del Xalet-refugi dels Rasos de Peguera el 1932, per part del Centre Excursionista de Montserrat.\nL'any 1965 es posa en marxa un primer arrossegador mecànic, i el 1973 es construeix la carretera que puja fins a la Creu del Cabrer. Els anys 1974, 1975 i 1976 s'amplia l'estació amb la incorporació dels telesquís i la construcció del bar restaurant. Durant la segona meitat de la dècada dels 70 i els anys 80 l'estació va ser una gran escola d'aprenentatge d'esquí sobretot per a la gent del Berguedà, però també per a moltes altres persones de Catalunya, ja que tot i les seves modestes dimensions, l'estació dels Rasos de Peguera tenia la virtud de la proximitat. Finalment l'estació va tancar l'any 2004. Es pot consultar un interessant reportatge sobre la Història de l'estació d'esquí de Rasos de Peguera al portal Nevasport (en castellà).\nActualment cada cap de setmana d'hivern els aparcaments de l'estació es tornen a omplir, tot i que l'estació roman tancada. Moltes persones pugen als Rasos de Peguera a trepitjar neu, a practicar esquí de fons, passejar amb raquetes o fer esquí de muntanya fàcil per les antigues pistes i pels suaus turons propers. També moltes famílies porten els més petits al seu primer contacte amb le neu. És un lloc entranyable i alhora molt bonic, amb suaus pendents entre un bosc esclarissat i amb boniques vistes cap a Ensija i el Prepirineu. Després de cada nevada molts berguedans frissen per pujar als Rasos i enfonsar els seus esquís sobre la neu immaculada.\nRecordar també que el xalet-refugi està sent rehabilitat, i l'entitat propietària ha posat en marxa la iniciativa 1 Euro per recuperar el refugi! per recollir fons per a les obres.\nPugem un divendres a la tarda amb la Sílvia a passar una estona entretinguts pels dominis de l'antiga estació d'esquí. Fa un parell de dies que ha nevat, i els avets encara conserven bona part de la neu, oferint una bonica postal hivernal. Fa fresca i la neu es conserva en molt bones condicions. Hi ha força trepitjades, d'esquís i de raquetes, i també de molta gent que juga amb trineus i plàstics a la part baixa de les pistes.\nTenim poca estona, així que ens calcem els esquís i remuntem per l'antiga pista del Telesquí, que com el seu nom indica segueix paral·lela a la instal·lació mecànica. Els pendents als Rasos sempre són suaus i progressius, així que pugem sense patir gaire, seguint una traça ja oberta. Pugem fins a la part alta de l'estació, on hi ha un excel·lent mirador cap al Baix Berguedà. Ja fora dels dominis de l'estació avancem per un camí planer entremig dels avets en direcció cap als Rasos de Baix. Una suau pujada final ens deixa als 2.051 m. de l'indefinit cim del Pedró o Rasos de Baix, on hi ha un monòlit del Club esquí Berguedà.\nBaixem fins als plans que hi ha just a sota i fem una ampla volta fins on s'acaba la part oberta. Tornem per la part baixa dels plans fins a trobar de nou el cap d'amunt de l'estació. Baixem per l'antiga pista de les Soques, que em porta a records de joventut. Un cop a baix, i com que encara tenim una estoneta, fem una altra pujada i un segon i últim descens, aquest gaudint d'una bonica posta de sol.\nEnviat per Marti (no verificat) el Dimecres, 05/03/2014 - 14:22 Enllaç permanent\nEntranyable estació. És on vaig aprendre l\_'esquí alpí quan tenia 10 anys com a molt i és el lloc on en Nil va tenir el primer contacte amb la neu.\nUna abraçada Marc!!!\nEnviat per Marc (Administrador) (no verificat) el Dimecres, 05/03/2014 - 23:46 Enllaç permanent\nMolts catalans vam aprendre a esquiar als Rasos de Peguera! Totalment d'acord, és un lloc entranyable. Els caps de setmana d'hivern, tot i estar l'estació tancada, sempre hi ha molta gent a gaudir de la neu. És un entorn amable on els nens xalen de valent!\nEnviat per monica (no verificat) el Divendres, 07/03/2014 - 14:17 Enllaç permanent\nVolem anar amb els nostres nens per tal que vegin la neu per primera vegada. sabeu si a data d\_'avui hi ha neu?\nEnviat per Marc (Administrador) (no verificat) el Dilluns, 10/03/2014 - 00:34 Enllaç permanent\nPotser una mica tard... Sí, hi ha neu


Cristina i Joan: amor i sinceritat | Revista Casar-se a Catalunya\nPosar els peus a terra, i convertir-se instantàniament en una princesa i un príncep en un conte de somni. Així es van sentir la Cristina i en Joan tan bon punt van arribar a l’encisador Castell de Caramany de Corçà. En ple Baix Empordà, aquesta majestuosa fortificació del segle XV, declarada Bé Cultural d’Interès Nacional, va tenir el plaer de ser el testimoni del seu emotiu “sí, ho vull”.\nDelicada i emocionada, la núvia desprenia dolçor a cada pas amb un vestit de Cortana amb màniga curta, petits botons i brodats florals. A més, va decidir afegir romanticisme al seu estil amb un subtil vel que cobria la seva llarga cabellera, que va lluir d’una manera molt natural. Ones suaus amb un ble de cabells recollit a la part posterior amb un gran passador en forma de flor blanca li aportaven un toc de frescor.\nAl seu costat, el nuvi conjuntava l’elegància de la seva estimada amb un estil on el blau va prendre tot el protagonisme, format per vestit amb armilla a sota de la jaqueta. El toc de jovialitat al look el va donar una alegre corbata estampada i un boutonnière, en plena sintonia tant amb el que Montana El Taller va preparar per a la núvia com amb la naturalesa d’un espai de somni com el que van triar.\nRacons d’inspiració turística\nEntre arcs i estructures de pedra d’inspiració anglesa, l’hora de l’aperitiu va convertir-se en el moment ideal perquè nuvis i convidats compartissin una estona distesa, relaxada amb una única fita: gaudir al màxim de l’ocasió. Cada racó imaginable va omplir-se de màgia gràcies als elements decoratius d’estil rústic de La Bòbila Atelier, el parament de taula d’Options i la carpa de Maho.\nSent la seva una celebració a l’aire lliure, la parella va escollir un mobiliari on la fusta va ser un dels elements predominants: taules d’aspecte vintage on trobar la beguda, una calaixera que contenia el seating plan pels convidats i, a més, els nuvis van pensar en els amants dels formatges incloent zona per a tastar-ne de diversa tipologia i anar fent boca.\nCalidesa als rostres\nA mesura que s’anaven fonent els últims rajos de sol, la claror tènue de multitud de bombetes de to càlid il· luminaven les cares de felicitat i joia dels convidats a mesura que es dirigien cap a taula. A l’aire lliure i sota l’acolliment de grans carpes, van degustar plegats el banquet a càrrec del càtering Le Chef, immersos en un ambient que desprenia naturalesa, simplicitat i encant a parts iguals.\nAquell no era, però, l’únic detall idíl·lic que completava un entorn de somni com el que es van casar, sinó que la façana de l’edifici va il·luminar·se majestuosament amb les inicials dels qui, aquella nit, eren protagonistes de l’entorn: la Cristina i en Joan.\nOrganització: La Bòbila\nFotografies: Serafín Castello\nElements decoratius: La Bòbila Atelier\nParament de taula: Options\nCàtering: Le Chef\nVestit de núvia: Cortana\nGisela i Lluís: boda amb vistes al mar


Puigcerdà vol millorar la recollida selectiva i se centrarà en la restauració - Regió7\nL'Ajuntament descarta el porta a porta i oferirà bonificacions als restaurants que separin bé\nUna zona de contenidors soterrats de Puigcerdà que va instal·lar l'Ajuntament abans de la crisi econòmica arxiu/M.S.\nL'Ajuntament de Puigcerdà té sobre la taula un projecte per reformular alguns dels aspectes de la gestió dels residus amb l'objectiu de millorar la recollida selectiva i les operacions de buidatge dels contenidors. L'equip de govern vol aprofitar la finalització de l'actual contracte municipal de recollida de la brossa per introduir-hi els canvis.\nUn dels aspectes que vol reformular el consistori és l'hora de buidatge dels contenidors, ja que ha rebut demandes de veïns perquè a la matinada els camions els pertorben el descans amb el soroll que fan. Així, l'Ajuntament inclourà en el nou contracte del servei la realització d'aquesta tasca al vespre per, al seu entendre, perjudicar menys el son dels veïns i tenir ja l'operació feta a primera hora de la matinada.\nEl nou servei de recollida de la brossa també tindrà com a objectiu augmentar els índex de recollida selectiva, ja que a Puigcerdà i la Cerdanya és, amb el 26,9%, de les més baixes del país, en situar-se pràcticament a la meitat que la comarca veïna de l'Alt Urgell i amb tretze punts per sota de la mitjana nacional.\nPer això, el consistori, que ha descartat la fórmula del porta a porta perquè no creu que funcioni, vol tornar a fer èmfasi en el sector de l'hostaleria i la restauració. Als establiments amb cuina de Puigcerdà, l'Ajuntament els oferirà un contracte voluntari de recollida de residus, que si el compleixen amb una bona separació rebran bonificacions en la taxa municipal.\nEn el paquet de noves mesures, també hi ha el de canviar els contenidors de la vila per tal que siguin del tipus de càrrega lateral.


Que no ens prenguin el pel – Desarmats\nQue no ens prenguin el pel\n17/09/2007 28/10/2007 Pau\nAvui mateix hem pogut saber que la Comissió Europea ha confirmat la multa a Microsoft per valor 497,2 milions d’euros. A partir d’aquest moment, Microsoft té dos mesos per recórrer aquesta sentència.\nLa sentència parla sobre l’aprofitament de la posició dominant de Microsoft per tal d’expulsar del mercat a altres competidors: com que tenia (i té) presència al 95% dels ordinadors, el fet d’incloure programes com el reproductor de Windows feia (i fa) fora a altres possibles competidors.\nDesprés de désset mesos de deliberament, s’ha arribat a aquesta decisió que molts aplaudeixen però que altres no veiem amb bons ulls.\nPer què? Per què pensem que ens estan prenent el pèl?\nDoncs simplement perquè aquesta sentència no fa referència al problema real: i és que als consumidors ens obliguen a comprar Windows juntament amb l’ordinador. El problema no és realment si Windows duu o no duu el Media Player o el Movie Maker. El problema és que el fet que Windows estiga a tots els ordinadors nous fa que la gent no es preocupe, ni plantege, que a l’hora de triar un ordinador també pot triar el sistema operatiu.\nPerò és que, en aquest sentit, és clar que si donàrem a triar als consumidors quin sistema instal·lar als seus ordinadors, la gran majoria triaria GNU/Linux per raons bàsiques i evidents que fins la meua mare, usuària de linux, entén.\nHem d’entendre i fer entendre que aquesta sentència és només una presa de pèl. Microsoft paga a la UE un cànon per tal de continuar present a tots els ordinadors nous que es compren. I els usuaris som i serem víctimes d’aquest ultratge. Bé, potser dir “víctimes” és exagerat, però realment el que passa és que no tenim llibertat de triar com volem que siga el nostre ordinador, i menys encara quin sistema operatiu s’ha de triar.\n← Crema del rei\nMor Toni Roig →


El Renaixement: protagonista, la pintura\nLa pintura és la gran protagonista del Renaixement. Ho posen de manifest obres com ‘La agonía y el éxtasis’, d’Irving Stone. D’aquesta època, i en relació a l’Imperi Turc, cal destacar una altra novel·la sobre la pintura: ‘Em dic vermell’, d’Orhan Pamuk\nDANIEL ROMANÍ 23/04/2017 00:00\nE l Renaixement és un ampli moviment cultural que a Europa es desenvolupa principalment durant els segles XV i XVI i que té els seus principals actius en el camp de les arts, tot i que també es va produir una important renovació en el camp de les ciències. Encara que el moviment afecta tot Europa i té una presència important als Països Baixos, és a Itàlia, i sobretot a Florència, on hi ha un dels principals focus del moviment. I de Florència venia Miquel Àngel, el gran artista renaixentista i protagonista d’una novel·la que explica amb coneixement i passió aquell moment: La agonía y el éxtasis (Salamandra), en què Irving Stone novel·la el moment en què el pintor pintava la Capella Sixtina i que té una fascinant versió cinematogràfica amb Charlton Heston i Rex Harrison.\nTambé en el camp artístic se situa la novel·la Em dic vermell, d’Orhan Pamuk, situada a finals del segle XVI a l’Imperi Turc. L’obra parteix de la dèria d’un sultà que vol quedar immortalitzat en un retrat i, tot i que la llei islàmica ho prohibeix, la temptació guanya i quatre artistes treballaran en secret per elaborar un llibre ple d’imatges.\nAquesta eclosió artística va ser possible a l’ombra dels poderosos. És el moment dels grans mecenes, dels Mèdici als Borja. I d’aquests últims, nissaga d’origen valencià, hi ha moltes novel·les que n’expliquen les intrigues. Destaca Borja Papa (Tres i Quatre), de Joan F. Mira, el gran expert sobre els Borja que es posa en la pell del papa Alexandre VI (Roderic de Borja). En un to més aventurer els han dedicat novel·les des de Mario Puzo ( Los Borgia ) fins a Hella Haasse ( La ciudad escarlata).


Èxit de participació, públic i resultats en el Campionat de Catalunya sub20 i sub23 organitzats pel CAT — Club Atletisme Tarragona\ndimarts 11 jun 2019 — barbara\nL'Estadi Natalia Rodríguez de l'Anella Mediterrània de Tarragona va acollir aquest diumenge els Campionats de Catalunya sub20 i sub23 d'atletisme, organitzats pel Club Atletisme Tarragona, que van concloure passades les 21h amb un important èxit de públic, participació i resultats dels atletes locals. Més de 300 atletes de les categories sub 23 i sub 20 vinguts de tota Catalunya van lluitar per les medalles durant tota la jornada, amb la presència de moltes de les que seran les properes figures de l'atletisme català en els propers anys. Durant tot el dia, les grades i l'aparcament de l'Anella van estar plens de públic, atletes i familiars, que van omplir de color de nou les instal.lacions on aviat farà un any es van disputar les proves atlètiques dels Jocs Mediterranis. A nivell de resultats, els atletes del CA Tarragona van assolir una medalla de bronze, a càrrec de Jan Sans, i altres sis posicions de finalista.\nJan Sans aconseguia el pas a la final dels 110 metres tanques sub23 en finalitzar segon de la seva semifinal, amb un temps de 15.73. Ja en la final, mantenia una aferrissada lluita durant tota la cursa per la tercera posició amb Òscar Quesada (ISS Hospitalet). La medalla de bronze fou tan disputada que ambdós creuaven la línia d'arribada amb el mateix temps (15 segons i 22 centèsimes), però ni la foto finish va poder permetre distingir qui havia creuat abans la línia, pel que van haver de compartir la medalla. La victòria era per Marc Galé (Cornellà At.), mentre que segon era Javier Lorente (ISS Hospitalet).\nAlícia Vázquez i Andrea Trapé (AA Catalunya), companyes d'entrenament en la pròpia pista de Camp Clar, disputaven pel matí la final del salt de llargada sub 23. Tot i no acabar de trobar la cursa en els primers salts, Trapé se n'anava fins als 5,53 metres en el quart intent, que li asseguraven la medalla de bronze, per davant de l'Alícia, que amb 5,42 metres era quarta, i de Meritxell Benito (Playas de Castellón), cinquena amb 5,18 metres. La victòria en la prova fou per Ella Bestué (Avinent Manresa) amb 5,68 metres. En el salt de llargada de categoria sub 20, Alba Oyonate era desena amb un millor salt de 4,38 metres.\nPer la tarda, l'Alícia aconseguia el pas a la final dels 100 metres tanques en finalitzar en segona posició de la seva semifinal. En la final, tot i veure com se li escapaven es tres primeres, finalitzava en una excel.lent quarta posició, amb un temps de 16.11, mentre que la victòria era per Àfrica Radsma (UA Lleida).\nEn la prova dels 800 metres llisos, Maria Buscail i Nerea Lago finalitzaven en cinquena i setena en la final sub20, amb unes marques de 2.24.96 i 2.40.72, respectivament, mentre que Xavier Ros protagonitzava un gran sprint final per assolir la sisena posició en la mateixa prova, en categoria sub 23, amb un magnífic temps de 1.59.90.\nNerea Lago disputava també la final dels 400 metres llisos sub20, en la que assolia una meritòria cinquena posició final amb un registre de 1.06.16.\nJoana Domingo superava la seva marca personal en la prova del llançament de disc, en enviar l'artefacte fins als 27,55 metres que la situaven en la setena posició final en la prova sub 23.\nJavier Almale i Alba Oyonate finalitzaven en cinquena i setena posició en les semifinals dels 100 metres llisos i 100 metres tanques sub20, respectivament, posició que no els permetia disputar la final de la seva prova.\nDestacar també l'excepcional triple victòria de l'atleta entrenada per en Joan Domingo i ex-atleta del club tarragoní, Montserrat Montañés (Avinent Manresa) en les proves del llançament de pes, disc i martell sub20.\nI destacar finalment la gran assistència, compromís i entusiasme d'un gran nombre de voluntaris del club, que van col.laborar durant tota la jornada en l'èxit de l'organització dels Campionats, com ho confirmen les felicitacions rebudes per part de la Federació Catalana d'Atletisme, jutges i participants.\nS'adjunten fotos de Jan Sans (Pere Tibau), Alícia Vázquez (Joan Carles Fotografia) i Voluntaris CAT (CAT)


Aforaments de fins a 2.000 persones en espais tancats a partir del 25 de juny\nDes d'aquesta mitjanit ja es permeten trobades i activitats socials sense límit de persones\nDiverses persones passejant prop de la platja del Bogatell de Barcelona amb mascareta. CRISTINA CALDERER\nBarcelonaEl president de la Generalitat, Quim Torra, va signar aquest dijous el decret que deixa sense efecte la fase 3 i l'estat d'alarma. Què es pot fer a partir d'ara? Les instruccions que ha donat el Govern, que ha recuperat les competències en Salut, són que des d'aquesta mitjanit ja es permet la lliure mobilitat interna a tot el territori de Catalunya i que es poden fer totes les activitats sense que cap estigui prohibida sempre que es compleixin les condicions, com els aforaments limitats i l'ús de mascareta segons la distància. Aquest és el funcionament de la nova normalitat, que Torra ha anomenat com a fase de represa, la qual a partir del 25 de juny preveu aforaments de fins a 2.000 persones en espais tancats.\nCatalunya dona per acabada la fase 3 però manté les restriccions fins a Sant Joan\nDistància i aforaments segons els espais\nLa Generalitat, que gestionarà i regularà les mesures a través del Procicat, explica que la norma general és que tant en espais tancats com a l'aire lliure s'ha de mantenir una distància d'un metre i mig entre persones, que és equivalent a una superfície de dos metres i mig quadrats per persona. La distància és exigible també en l'àmbit laboral i entre persones que no tenen una relació o un contacte habitual. En cas que no es pugui mantenir la distància amb un contacte no pròxim, és obligatori portar mascareta. Des d'aquest divendres i fins a Sant Joan, els aforaments estan limitats a un 50% als edificis i espais tancats i a un 75% als que estan a l'aire lliure. Els aforaments poden canviar a partir del 25 de juny, quan s'aplicaran uns plans adequats per a cada àmbit.\nFlexibilitat seguint les mesures\nLa nova normalitat impulsada pel Govern preveu tenir uns plans propis per a 16 sectors diferents: els centres sanitaris, els serveis socials, els centres docents, les universitats, els transports, els establiments comercials, els hotels i allotjaments turístics, la restauració, el turisme, l'oci nocturn, el lleure infantil, les activitats culturals, les fires i congressos, les instal·lacions esportives, les festes i els equipaments amb gran afluència de públic. El Procicat ja ha publicat alguns plans i d'altres estan pendents d'adaptar-se. Les mesures es podran flexibilitzar si es compleixen les condicions i els titulars de les activitats han d'adequar-les. Un responsable serà l'interlocutor amb l'autoritat sanitària si es detecta un brot. També han de garantir a les persones vulnerables o a les que no puguin utilitzar mascareta per característiques personals una atenció preferent que minimitzi el temps d'estada a l'interior dels locals o establiments i que faciliti la mobilitat a l'interior.\nAforaments de 2.000 persones en espais tancats\nA l'espera que es concretin els plans per a cada àmbit, a partir del 25 de juny la norma general serà la següent: als edificis i espais tancats, incloses fires i congressos, es preveu un màxim de 1.000 persones dretes o 2.000 persones en seients preassignats. La superfície de seguretat de dos metres i mig quadrats per persona es pot reduir si s'utilitza mascareta i es porta un registre d'assistents o es fa una preassignació de les localitats. S'inclouen mesures de circulació per evitar aglomeracions. A les activitats a l'aire lliure es preveu que la superfície de dos metres i mig serveixi per regular els aforaments –sense establir, al marge del que marquin els plans dels sectors, un límit de persones–. En aquest cas, la superfície de seguretat també es pot reduir si s'utilitza mascareta, es porta un registre d'assistents, hi ha un control d'accés, sortida i els fluxos interns i si hi ha un màxim de 2.000 persones dretes o 3.000 persones en seients preassignats en espais limitats no permeables entre si.\nÚs per a persones de sis anys en endavant\nÉs obligatori portar mascareta a partir de sis anys a la via pública, espais a l'aire lliure i qualsevol espai tancat d'ús públic si no és possible mantenir una distància d'un metre i mig entre persones que no tenen un contacte pròxim. També s'ha de portar mascareta als mitjans de transport de viatgers per carretera, ferrocarril i cable que són competència del Govern. Per als passatgers de vaixells i embarcacions no és necessari l'ús de mascareta si estan a la seva cabina o en cobertes i espais exteriors on es pugui mantenir la distància de seguretat. Si tots els ocupants d'un cotxe són persones que tenen una relació habitual no cal portar-ne i s'ha deixat de restringir el nombre de persones als vehicles. La mascareta no s'exigeix a les persones que tinguin una malaltia o dificultat respiratòria que pugui veure's agreujada per utilitzar-la, que per la seva discapacitat o dependència no tinguin autonomia per treure-se-la, o que tinguin alteracions de conducta. Tampoc cal per fer esport a l'aire lliure.\nGarantir la distància d'un metre i mig entre persones\nDe moment, la Generalitat determina que en els establiments d'hostaleria i la restauració i en qualsevol activitat oberta al públic en què es prevegi el consum d'aliments i begudes que fan inviable l'ús de mascareta, tant a l'aire lliure com en edificis i espais tancats, s'ha de garantir la distància d'un metre i mig entre persones.\nActivitats familiars i socials sense límit de persones\nAmb la nova normalitat es permet celebrar trobades i activitats familiars i socials, inclosa la pràctica esportiva no professional ni federada. La Generalitat no posa cap límit de persones, tot i que ha de ser preferentment entre gent amb una relació o un contacte habitual, sempre que no hi hagi aglomeracions ni se superin les limitacions dels aforaments i es respecti la protecció individual. Les administracions poden limitar l'accés als espais de titularitat pública, inclosos espais naturals com platges, que no tinguin les condicions de seguretat.\nEl Govern demana evitar les revetlles massives per Sant Joan i no anar a la platja\nEl Govern i els ajuntaments poden fer inspeccions\nEl Procicat estableix que la Generalitat i els ajuntaments tenen les competències de vigilància, inspecció i control de les mesures i dels plans per als sectors. Han de vetllar perquè es compleixin les condicions per evitar les aglomeracions i garantir la distància i l'ús de mascareta. L'incompliment se sancionarà segons la legislació aplicable. Per això el Govern habilita el personal d'inspeccions de Salut, Treball, Comerç, Consum i Educació per comprovar si es compleixen les mesures.\nCovid-19 nova normalitat


Sant Antoni Maria Claret: Excursions\nBLOG DE L' AGRUPAMENT ESCOLTA\nEn aquesta pàgina romandran penjades les informacions més importants sobre una de les nostres principals activitats l' excursionisme. Aqui trobareu consells útils per emprar i saber on comprar material, nocions bàsiques sobre el medi natural i primers auxilis entre altres coses.\nPRIMERS AUXILIS. Cal mencionar un apartat important tant al cau com a les activitats que duim a terme a l' aire lliure. Aquestos són els primers auxilis en cas d' emergència. S'entenen per primers auxilis, les cures immediates, adequats i provisionals donats a les persones accidentades o amb malalties d'aparició sobtada abans de ser atesos en un centre assistencial. Els objectius dels primers auxilis són: Conservar la vida. Evitar complicacions físiques i psicològiques. Ajudar a la recuperació. Assegurar el trasllat dels accidentats a un centre assistencial. Normes generals per a la prestació de primers auxilis. Davant d'un accident que requereix l'atenció de primers auxilis, cal recordar les següents normes: Actuï si té seguretat del que va a fer, si dubteu, és preferible no fer res, perquè és probable que l'auxili que presti no sigui adequat i que contribueixi a agreujar el lesionat. Conservi la tranquil·litat per actuar amb serenitat i rapidesa, això dóna confiança al lesionat i als seus acompanyants. A més contribueix a l'execució correcta i oportuna de les tècniques i procediments necessaris per prestar un primer auxili. De la seva actitud depèn la vida dels ferits; eviti el pànic. No es retiri del costat de la víctima; si aquesta sol, sol·liciti l'ajuda necessària (elements, transport, etc.). Feu una revisió de la víctima, per descobrir lesions diferents de la que va motivar l'atenció i que no poden ser manifestades per aquesta o els seus acompanyants. Exemple: Una persona cremada que simultàniament presenta fractures ia les quals moltes vegades no se'ls dona suficient atenció per ser més visible la cremada. Feu la valoració de la víctima, d'acord amb: Valoració del Pacient: No oblidi que les possibilitats de supervivència d'una persona que necessita atenció immediata són grans, si aquesta és adequada i si el transport és ràpid i apropiat. Feu una identificació completa de la víctima, dels seus acompanyants i registre l'hora en què es va produir la lesió. De ordres clares i precises durant el procediment de primers auxilis. Inspeccioni el lloc de l'accident i organitzi els primers auxilis, segons les seves capacitats físiques i judici personal. "No lluiti contra l'impossible". Exemple: En un accident de trànsit, una persona està empresonada pel pes del vehicle, físicament no pots moure, doncs les seves forces físiques no són suficients; altres persones requereixen la seva ajuda immediata. Eviteu el saqueig fins on sigui possible, sense descuidar la salut dels accidentats. Delegui aquest tipus de funcions en altres persones. Procediments per a la prestació de primers auxilis. Per prestar els primers auxilis vostè ha de fer el següent: Organitzi un cordó humà amb les persones no accidentades; això no només facilita la seva acció, sinó que permet que els accidentats tinguin prou aire. Pregunti als presents qui tenen coneixements de primers auxilis perquè l'ajudin. PRESTI atenció immediata en el següent ordre, els que: 1. No presentin senyals de vida (mort aparent). 2. Sagnen abundantment. 3. Presenten cremades greus. 4. Presenten símptomes de fractures. 5. Tenen ferides lleus. Un cop fets els primers auxilis, si cal, traslladi al lesionat al centre de salut o hospital més proper. Precaucions generals per a la prestació de primers auxilis. En tot procediment de primers auxilis s'ha de fer el següent: Determineu possibles perills en el lloc de l'accident i situï la víctima en un lloc segur. Comuniqueu contínuament amb la víctima, la seva família o veïns. Afluixi la roba de l'accidentat i comprovi si les vies respiratòries estan lliures de cossos estranys. Quan faci la valoració general de la víctima, eviti moviments innecessaris; no tracti de vestir. Si la víctima està conscient, demani-li que mogui cadascuna de les seves quatre extremitats, per determinar sensibilitat i moviment. Col·loqui a la víctima en posició lateral, per evitar acumulació de secrecions que obstrueixin les vies respiratòries (vòmit i mucositats). Cobreixi el lesionat per mantenir la temperatura corporal. Proporcioni seguretat emocional i física. No no mogui l'accidentat, especialment si es sospita fractura, abans cal immobilitzar. No administri medicaments en cap cas sino és per prescripció metge. No doni líquids per via oral. Mai donar begudes fredes o alcohol en cap cas. No feu comentaris sobre el estat de salut del lesionat, especialment si aquest es troba conscient. Si voleu més informació o formació sobre el tema podeu adreçar-vos a Creu Roja Ciutadella cridant al 971 381 993.\nCOM FER LA MOTXILLA.Seguim ara repassant el necessari per anar d' excursió, sortida o campament. Aquí teniu algunes coses que podeu ficar a la motxilla a cada actviitat. Com hem dit abans cal saber si farem un dia d' activitat, dos o tota una setmana per carregar els materials necessaris per a gaudir de la proposta. Primer de tot, el sac de dormir (n’hi ha de més prims i de més gruixuts),una manta (si la necessiteu) , Aïllant (una màrfega/estoreta o “colxoneta” enrotllable), una capelina impermeable (prou ampla per cobrir-nos a nosaltres i a la motxilla), una o dues cantimplores (ben plenes, uns 1.5 litres per fillet i dia si no fa gaire sol), roba d´abric i d´estiu si la necessiteu, pijames si els emprau, roba interior de recanvi, gorra o ulleres de sol, llanterna amb piles !!!, Plat, got, cullera, forquilla i ganivet, tovalló un necesser: amb estris de neteja personal i la bereneta i sopar i dinar si escau . Trobareu útil sempre, Crema solar, Mocadors de paper, Bosses de plàstic buides, una navalla, dues pinces d’estendre la roba (si teniu roba humida, podeu penjar-la de la motxilla mentre camineu), dos metres de cordill, un petit bloc i un bolígraf o llapis i un repel·lent d’insectes. les mides de motxilla són diverses, des de els "macutos" de 25 litres fins a les motxilles de ruta o travessia de 80 i 90 L en parlem més avall. Si voleu una mica més d´informació per favor anau a www.jouscout.com o també a escoltes i guies de catalunya.\nEL CALÇAT: Ara parlarem de les botes o sabates que empram per fer rutes i caminades. Si en necessiteu unes recordar que si són massa noves i les emprau massa estona, us faran mal, així que porteu-les durant dues setmanes abans de marxar, perquè es vagin estovant i agafant la forma del peu. Les botes són adequades per a terrenys abruptes i per l´hivern. Però poden resultar incòmodes; en camins plans i a l´estiu, és millor dur vambes, sabates baixes fins i tot sandàlies. Corda-les amb fermesa, perquè quedin ben subjectes al turmell (però no tan fort que tallin la circulació). Un avantatge molt apreciable en les botes de qualitat és que són impermeables (cosa que va molt bé si us toca caminar sota la pluja): porten membranes tipus Gore-Tex que no deixen entrar l’aigua però permeten transpirar la suor. Si el teu calçat no té aquest tipus de membranes pot ser una bona idea que portis unes vambes de recanvi (per si és mullen). Aqui teniu alguns consells am l’hora d’anar a comprar unes botes. Quan caminem, els peus s’eixamplen, i poden arribar a mesurar una talla més. Per tant, no vagis a comprar les botes o sabates amb els peus freds, sinó després d’haver caminat una estona. Trobaràs botes amb la canya més alta o més baixa. Quant més alta sigui la canya, més subjecció fa del turmell (prevenint d’aquesta manera les torçades), però per altra banda també es fa més incòmoda de dur. Es tracta doncs de trobar un equilibri entre subjecció i comoditat. Com més abrupte sigui el terreny pel qual ens haurem de moure, més ens interessarà la subjecció. Les botes s’han de cordar amb cordons (no pas cremalleres o velcros), perquè ofereixen la fermesa i alhora flexibilitat necessària per caminar. És important que siguin transpirables, per tant han d’estar fetes de cuir autèntic, i no pas de cuir sintètic. Algunes porten membranes que les fan impermeables: en aquest cas cal que siguin de tipus Gore-Tex, que no deixen entrar l’aigua però sí permeten transpirar la suor. Emprova’t les botes amb els mitjons que faràs servir per caminar (habitualment unes mitges gruixudes de trekking). Fica el peu dins la bota, i fes arribar els dits fins a la punta; a darrera t’ha de quedar un espai fins al taló suficient per ficar-hi un dit. Corda’t la bota fins a dalt, amb fermesa, i prova a caminar. Què tal et trobes el peu? Si et fa mal a algun lloc, tria una altra bota. Per acabar prova a moure els dits: has de tenir espai suficient a davant per poder-los moure amunt i avall. Recordar que aquí passa com amb els sacs de dormir, preus, colors, mides i models n´hi ha per a tots els gustos. Al final el bon material ens dura molta estona i ens pots estalviar una bona torcedura o alguna que altra butllofa. Alegria i optimisme i sempre a punt!\nEL SAC DE DORMIR: Cinc són les coses en què cal fixar-se al comprar un sac de dormir. Talla: assegureu-vos abans de res que la llargada del sac és suficient per a la vostra alçada. Material: en general hi ha dos tipus; un tipus porta fibra sintètica com a farciment, i l’altre (més car) porta plomissol (“plumón”). El plomissol és molt lleuger i proporciona millor aïllament, sempre i quan el mantingueu sec. Si es mulla, perd tota la propietat aïllant i resulta molt difícil d'eixugar Per tant, en condicions humides, els sacs de fibra sintètica són més aconsellables. Pes i compressibilitat: la compressibilitat és la capacitat del sac de comprimir-se en un paquet petit que sigui fàcil de portar a la motxilla. Aquesta propietat i la del pes són important mirar-les si heu de fer rutes a peu portant la motxilla a l’esquena. Els sacs amb més compressibilitat generalment venen guardats en una bossa amb corretges, que serveix per fer-ne un paquet més petit. Aquestes bosses comprimibles també les podeu comprar per separat. Forma: els sacs poden ser quadrats o tipus mòmia; els primers es poden obrir completament per formar una manta, mentre que els segons tenen per dalt una forma arrodonida que es pot ajustar per abrigar-nos també el cap. Els sacs tipus mòmia en general són aptes per suportar temperatures més baixes. Si teniu parella, us pot interessar comprar un sac amb la cremallera a l’esquerra i un altre d'igual que la tingui a la dreta; els fan així perquè pugueu ajuntar els dos sacs i dormir junts. Temperatura de comfort: si mireu l’etiqueta, veureu que tots els sacs indiquen un interval de temperatures. Aquestes són la temperatura màxima i mínima en què es pot fer servir. Si la temperatura exterior està per sota del mínim que tolera el sac, passareu fred. Si supera el màxim, passareu calor dins el sac, suareu, estareu incòmodes, i no dormireu. Per tant, heu de tenir clar en quines condicions el fareu servir. ¿Serà a l’estiu o a l’hivern? ¿Estareu a la platja o en mig dels Pirineus? ¿Sabeu quina és la temperatura mínima durant la nit en aquesta època? Recordar que sempre podreu emprar un sac de dormir d´estiu amb una bona manta a sobre o perquè no, dos sacs de dormir prims, uns dins l´altre, fan per un de bo!... Sempre a punt!\nDECÀLEG DE L' ACAMPADA: Ara uns consell útils i molt importants per a la convivència per a tots i totes alhora d´acampar:1.– Entrar descalç a la tenda. 2.– No menjar dins la tenda (menys que el temps ho impedeixi) 3.– Fer el mínim de vida possible dins la tenda. Estem a la natura i l’hem de gaudir.4.– A la nit s’han de revisar els vents per tal d'assegurar nos que no saltin si el vent bufa fort.5.– Si hem d'airejar els sacs en els penjadors. Mai no els posarem sobre la tenda, desatansen la tela. 6.– Les bosses (de les tendes) s’han de guardar dins la tenda. Mai fora ni sota el sota sostre. La conservació de les bosses és important perquè són les que permeten guardar i mantenir sense humitat la tenda durant tot l’any.7.– Quan plou (en cas de tendes canadenques) hem de posar una goma “tapa-aigües” en els dos pals per evitar l’entrada d’aigua pel sostre de la tenda. 8.– La tenda ha d’estar neta i s’ha de netejar sovint. 9.– Les motxilles es posaran fora de la tenda protegides de la rosada i la pluja amb un bon plàstic. Si esteim de ruta és pràctic que tothom dugui una bossa de fems, industrial per posar-hi la motxilla. 10.– Qui dorm a la tenda n’és el responsable. Per altra banda i per a qualsevol tipus d'excursió o sortida hem de fer la previsió correcte del volum i del pes a portar. És aconsellable escollir motxilles amb capacitat justa o fins i tot una mica més petites per obligar-nos a estalviar pes. La mesura de capacitat utilitzada és el litre. *Macutos: menys de 25 litres *Excursions d'un dia: 25 a 35 litres de capacitat. *Motxilles d'assalt: 45/50 litres *Cap de setmana: 60 a 65 litres. *Campaments, colònies o ruta: 75 a 85 litres. Si en tost d´anar a dormir en tendes, ho feis al ras (vivac) cal tenir en compte portar sempre que es pugui una funda pel sac (impermeable i sempre que sigui possible transpirable) la rosada potser ens deixarà xops, en aquest cas podem jeure davall un pi, sivina, mata o qualsevol arbre o arbust que ens oferesqui redossa. També cal trobar un lloc que ens protegesqui del vent i evitar les zones amb molsa (humitat) els clots (gelada a les matinades). Un plàstic a baix i un toldo a sobre ens ajudaran també a guarir-nos del fred i aigua. Si dormim en grups, mantenir-nos junts per conservar la calor corporal. Sempre a punt!.\nUSOS DEL FOULARD. El Foulard, el gran oblidat d' algunes excursions...Alguns cops no ens posam el foulard i tenim segur moltes raons per argumentar-ho. Aqui en tens una trentena per dur-lo a cada sortida com a mínim. Segur que et traurà d´algun "apuro". La majoria de fulards o foulards tenen forma triangular, tot i que també en podeu trobar de quadrats. La mida habitual en la majoria de països és d’entre 70 i 80 cm de costat, però alguns autors consideren que la seva mida ideal, per treure el màxim de profit, serien 90 cm. Pots emprar el foulard: 1. Identificatiu ens diu a quin agrupament pertanyem, 2. Per localitzar la teva gent entre una gentada, sino prova d´anar a un sant Jordi o a una jamboree...3. Per comunicar-vos a distància amb senyals de mors o emprant-lo com a bandera, 4. Per marcar el camí als equips de rescat, deixantlo lligat a un lloc visible, 5. Corda d' emergència, si en fermam 10 o 12, podem fins i tot escalar, 6. Escala d’emergència, ajuntam 2 pals... I de pas el podem emprar com a 7. Llitera d’emergència, 8. Per moure persones inconscients, les podem lligar a nosaltres amb moooolta cura. 9. Contra el sol, el vent i la humitat (si no tens una altra prenda millor), 10. Barret per protegir-se del sol, 11. Gorra contra el fred, 12. Mocador contra la sorra i la pols (a Menorca no tenim gaire tempestes d´arena... Però si un dia aneu al Sàhara... 13. Mocador de protecció en cas d’incendi, posat a la boca i ben humit... 14. Cinta per al front, 15. Cinta per recollir el cabell, 16. Cinturó d’emergència, 17. Banyador d’emergència, 18. Mitjons d’emergència, 19. Vestit d’emergència, 20. Tovalló, 21. Tovallola, 22. Estovalles, 23. Taula o cadira, 24. Tapadora (si no voleu que les mosques vagin al vostre menjar preferit...) 25. Bossa, 26. Per lligar l’equip, 27. Motxilla "hudson bay" d´aquestes que ara estan de moda... 28. "tump-line"un fulard ajuda a sostenir el pes de la motxilla, dos fulards lligats permeten transportar una càrrega amb el cap, 29. Per evitar butllofes també es pot fer servir el fulard per evitar fregaments a l’espatlla o la palma de la mà quan portem paquets molt pesats. 30. Per unir dos pals si cal... 31. Per filtrar l’aigua de beure impresionant!! 32. Per fer diversos jocs, 33. Per acabar, usos del fulard per fer embenats, per luxacions, per aturar hemorràgies, per fer inmobiblitzacions d´emergències en braços,mans cames i peus.\nMETEOROLOGIA. Tothom s'ha trobat alguna vegada remullat per una pluja imprevista. Normalment ens preocupam més de no quedar xops després de la pluja que d’apendre a prevenir-la. Perquè en la mida possible açò no passi s'ha de saber conèixer el temps. El temps esta format per un conjunt d'elements: els vents, els núvols i les pressions que, en combinació, produiran les precipitacions. Els butlletins meteorològics. Una pressió atmosfèrica alta i constant (que s'acosti cap a 760 m/m o 1013 mlbrs) indica bons temps. Una pressió atmosfèrica baixa i constant (l'agulla marca nombres més baixos) indica mal temps. Es pot emprar també l'altímetre com a baròmetre; Si l'alcada puja (vé expressada en metres o peus) estant nosaltres aturats a un lloc, és que hi ha una tendència cap a baixar la pressió, per tant, farà mal temps. Si l’alçada baixa, el temps millorara.Quant a la temperatura: un temps fresc i sec és bon senyal, la calor la humitat, sobretot de bon matí anuncien un canvi de temps. Parlem ara de núvols. A més del baròmetre i del termòmetre hem de fixar-nos en l'evolució i formació del nuvols així com en la direcció del vent que els mou. Els núvols que s'apropen als cims de les muntanyes i baixen tot seguit, anuncien mal temps, si s'atraquen i dispersen la predicció és la contrària. Quan s'observen dues capes de núvols sobreposades i movent-se en direccions diferentes, mal temps. Segons l'alçada i la forma, un cop coneguda, ens donarà la posibilitat de predir més exactament els canvis de temps: Per altra banda i com a curiositats, les traces deixades pels avions a reacció estan íntimament lligades amb la humitat de l’aire. Quan les traces són curtes hi ha poca humitat i significa que el bon temps persistirà. Quan són llargues, de cap a cap del cel visible, significa que hi ha humitat i el temps actual no durara. Altres símptomes de mal temps: -Absència de rosada - insectes inquiets empipadors - Orenetes ocells volant baix - El fum s'arrossega prop de terra i li costa desaparèixer. - Al.lots nerviosos i amb cara de pomes agres (d'aquest últim no ens en podem fiar massa però pot servir). Si de nit brillen els estels i fa fred, farà bon temps. Si brillen d'una manera anormal, s’en veuen molts molt grossos, no fa fred, el mal temps s'acosta. LES TEMPESTES: (amb llamps i trons) Si a més de ploure, cauen llamps i els trons se senten prop cal fer el següent: - Caminar a poc a poc, sense córrer (i mantenir la serenitat). - Despendre's o amagar els objectes metàl.lics, sobretot els punxeguts i els que sobresurtin del cos a motxilla. MOLT IMPORTANT ÉS EVITAR la protecció baix un arbre, roca o edifici aïllat, sobretot si són alts.- Quedar-se enmig d'un ramat fent grups. - Posar-se en coves humides, a sota parets rocoses amb esquerdes o en llocs on passen torrents. Sempre a punt!\nNOCIONS BÀSIQUES PER DESCOBRIR LA NATURA. Els humans poden viure 3 setmanes sense menjar i 3 dies sense aigua . Depenent de les condicions climatològiques , s'han registrat persones que han estat més de dues setmanes sense aigua . En el llibre Guinness de records es registra una persona que va estar 18 dies sense aigua . La durada en la supervivència també depèn de les condicions físiques . Una persona pot perdre 2-3 litres per dia , més en climes càlids o tropicals i humits . La falta d'aigua produeix la deshidratació , provocant letargia , mals de cap, marejos , confusió i fins i tot la mort si el percentatge d'aigua perdut és alt ( +15 % ) . La deshidratació redueix la concentració d'aigua en l'organisme i constitueix un dels principals riscos enmig desèrtic o zones molt temperades . Per tal d'evitar aquest fet aquí tenim algunes recomanacions : L' Orina de color marró o groc fosc és senyal de deshidratació . A una temperatura inferior a 38 ° C , beure almenys 0,5 litres d'aigua per hora , més enllà de 38 ° C , s'aconsella , almenys , un litre d'aigua per hora . Beure a intervals regulars , això redueix la suor i permet conservar la temperatura corporal . Cobrir- en el possible per tal d'evitar l'exposició de la pell al sol ( en particular , el cap, el clatell i els braços ) . Això permet conservar la transpiració . En efecte , els vestits absorbeixen la suor , conservant-lo en la pell , el que dóna un efecte de frescor a la menor brisa . Evitar parlar i mantenir la boca tancada , respirant pel nas . Això permet reduir considerablement les necessitats d'aigua . Evitar tot contacte directe amb superfícies calentes : és millor asseure sobre la motxilla per exemple . Si l'aigua escasseja , s'ha d'evitar menjar : la digestió consumeix aigua . En entorns extremadament secs , cal cuidar en extrem la pèrdua d'aigua per evitar la deshidratació : Respirar pel nas prevé que el vapor d' aigua escapament per la boca . Evitar fumar . Romandre a l'ombra i evitar els treballs extenuants durant els dies calorosos i assolellats . Evita menjar massa ( el cos humà fa servir una gran quantitat d'aigua a la digestió , especialment per a greixos i proteïnes ) . No beure alcohol , ja que ajuda a la deshidratació . Mastegar un tros de resina o portar una pedreta a la boca per produir saliva i evitar que s'assequi la boca en excés. Per evitar aquest risc , una prioritat important és trobar una font d'aigua potable . Algunes aigües poden estar contaminades per la pol·lució o patògens i cal anar molt en compte a l' hora de beure aquestes aigües.\nMÉS NOCIONS BÀSIQUES PER DESCOBRIR LA NATURA. Si parlem avui de com trobar aigua en el medi natural, aquí teniu alguns consells ben curiosos. Mira al fons de les valls , cap a on es drena l'aigua natural . Si no hi ha cap rierol o estany , busca zones de verda vegetació i excava en ells . Excava barrancs i en el llit de rius secs . A les muntanyes cerca aigua en les esquerdes. A la costa excava per sota del nivell del mar. Sospita dels estanys que no té vegetació verda al voltant d'ell o si hi ha ossos d'animals a prop . Comprova si hi ha minerals en les ribes, pot indicar unes condicions alcalines . Bull sempre l'aigua estancada . Al desert , llacs sense desembocadura es converteixen en llacs d'aigua salada : l'aigua ha de ser destil·lada abans de beure . Hi ha algunes plantes que poden proveir d'aigua . Moltes arrels d'arbres i vinyes contenen gran quantitat d'aigua , i pot extreure col·locant fragments seccionats en un recipient . No utilitzis líquids vegetals tèrbols , lletosos o de colors . L'aigua pot recollir de diverses formes. Es pot recollir aigua pels següents mètodes : Usant un destil·lador solar. Fonent gel . Recollint aigua de pluja (mitjançant tendals recol·lectors amb canalitzacions a barrils ) . Fent un pou en el terreny . Dessalinització . Trampes de condensació. Recollir rosada de plantes i gespes. L'aigua de pluja ( que normalment és potable ) pot recollir en recipients . Utilitza una àrea de recollida el més àmplia possible , fent que l'aigua discorri cap a envasos . Un forat a terra recobert de fang , pot emmagatzemar aigua . Si no disposem d'aquestes fonts , serà necessari més enginy . L'aigua pot recollir per mitjà de trampes de condensació o destil·ladors solars . La roba es pot utilitzar per recollir la rosada i la humitat de gespes i plantes . Utilitza una samarreta lligada al turmell i caminar sobre l'herba a l'alba o capvespre i escórrer per recollir-la. Aquest és un mètode molt eficaç per obtenir aigua . L'aigua estancada pot potabilitzar per filtració usant un colador amb carbó actiu o pastilles que es venen per a la potabilització, ves en compte. Sempre a punt.\nCOM PLEGAR UNA TENDA DE CAMPANYA. Anem avui a repassar com aplegar bé una tenda.!!! Pleguem-la bé: 1.-buidar la tenda i netejar-la per dins amb una garnereta 2.-estendre les bosses en un lloc ben visible i posar-ho tot a sobre. No deixar res a terra perquè s'embruta o es perd 3.-si hem estat acampats bastants dies raspatllarem el sobresostre amb un raspall tou, que ens permetrà treure el fang i la pols acumulada o la deixarem eixugar si està banyada. 4.-desclavarem les piquetes amb una altra piqueta o amb un martell. 5-plegam el sobresostre. Per fer-ho tenim com a punt de referència la bossa on hem de posar la part de la tenda. Plegant l'absis hem d'aconseguir que la peça tengui forma rectangular. Plegarem el sobresostre a terços fent que tengui una amplada de 4 dits menor a l'amplada de la bossa. Sempre posarem el vents i les gomes a la part interior 6.-enrotllarem el sobresostre i el posarem a la bossa 7.-per plegar la tenda afluixarem els vents i treurem els pals i les piquetes 8.-per cuidar les cremalleres, plegarem la tenda amb les portes obertes. Plegam les parets estirant-les sobre una part del terra i feim un rectangle plegant l'absis sobre la tenda en tres trossos, aconseguint una peça d'una amplada una mica més petita a la de la bossa 9.-enrotllarem la tenda i amb un padàs anirem netejant el terra. Si el terra és moll farem servir una esponja i ho assecarem amb el padàs 10.-posam les peces (pals, piquetes, tenda i sobresostre) al sac principal i el tancam apretant-lo fort. Hem d'aconseguir que ajusti i impedeixi el moviment del que hi ha dins. Sempre a punt!\nQUE FER SI ENS PERDEM ENMIG DEL BOSC. Encara que és difícil perdre l´orientació a Menorca, si algun cop vos aventureu per les muntanyes de la Península o en els grans boscos Nordamericans o les Selves de l´Amazònia on no hi ha cobertura per telefonar a en "Bear Grylls" de "El último Superviviente" perquè ens digui que podem fer i menjar... avui vos donem uns consells per adentrarnos dins el Bosc: No anar mai una persona sola (no tindria ajuda si es fa mal). Portar sempre que poguem a la motxilla una petita farmaciola i un "kit de supervivència": Ganivet, bruíxola, corda, bosses, encenedor.... Deixar clarament indicat a algun conegut quina es la ruta que tenim previst seguir. Consultar sovint el mapa i la brúixola per estar segurs de la nostra posició. Si tenim previst tornar pel mateix camí, en els creuaments de camins marcar el camí de tornada amb una fita de pedres. I si creiem haver-nos perdut, que feim? Primer de tot Mantenir la Calma i l´ordre en els raonaments. Després procurarse menjar, aigua i refugi si cal. No caminar sense rumb donant voltes, per no esgotar-nos; seiem i intentem esbrinar on som i cap a on hem d'anar. Cal MIRAR: Pujar a un lloc elevat des d’on es pugui veure millor alguna cosa amb la que orientar-nos. Buscar detalls assenyalats i després tractar de trobar-los en el mapa (muntanyes amb un perfil peculiar, línies d’alta tensió, rius, carreteres,...) Insistir amb el mapa i la brúixola fins a orientar-nos (podem fer triangulació si veiem dos o tres llocs coneguts). A la nit caldrà buscar la resplendor o llums de cotxes o cases que poden veure's des de molt lluny. També cal ENSUMAR l'aigua de rius, llacs, o el mar, el fum d'algun tipus d'indústria, animals de granja, fums de tubs d'escapament o llars de foc i així arribam a ESCOLTAR: Soroll de motors, trànsit,...Soroll de l'aigua de rierols, cascades, onades,...Soroll de màquines. Campanes d’escoles, esglésies,... Gossos que borden, ovelles, vaques,... Si creiem estar prop d'una granja, dirigir-nos-hi perquè ens indiquin el camí. Si malgrat tots els esforços, estem irremissiblement perduts, seguir un corrent d'aigua riu avall ens portarà al final fins a un riu més cabalós. Les poblacions humanes solen posar-se al costat dels rius (aneu amb compte però amb la vegetació riberenca, que sol ser més espessa i per tant és fa difícil caminar massa a prop del riu).\nCUIDAR-SE ELS PEUS. Renteu-vos els peus diàriament amb sabó neutre i suau. Una bona higiene dels peus és essencial per prevenir infeccions. Assegureu-vos de rentar-vos bé els turmells, les plantes, les ungles i els espais entre els dits.És molt important assecar els espais entre els dits perquè l’excés d’humitat i la calor afavoreixen la proliferació de fongs i de bacteris. La pell, sempre ben hidratada, el taló és la zona del peu que necessita més hidratació. Per evitar esquerdes, apliqueu-hi el producte hidratant més adequat, segons la vostra pell. Poseu-vos mitges o mitjons de teixits naturals El cotó és el material més recomanable. Eviteu les fibres sintètiques i canvieu-los si aneu de ruta un cop o dos al dia. La forma de tallar les ungles. Les ungles dels peus s’han de tallar amb forma recta-quadrada. És aconsellable que no compartiu les eines per tallar les ungles o pells. Utilitzeu un calçat còmode, flexible i d’amplada adequada als vostres peus. Els materials millor que siguin naturals. Eviteu els talons massa alts (màxim 2-4 cm). No camineu mai descalços per dutxes públiques. Us podríeu contagiar d’infeccions com el peu d’atleta o berrugues. Protegiu-vos sempre els peus amb unes sabatilles adequades. Si teniu algun problema crònic, recordeu visitar el vostre podòleg periòdicament. A més, també us recomanem que utilitzeu amb regularitat pols de talc, exfoliant per eliminar cèl·lules mortes i crema hidratant almenys una vegada per setmana.\nQUE FER EN CAS DE TEMPESTA!? Encara que a l' estiu no és gaire normal una tempesta i que vivim en una zona relativament calmada, metereo-lògicament parlant, ja s' atraca el setembre i les primeres pluges, aquí teniu gràcies al 112 alguns consells útils en cas de tempesta. Ja en vàrem parlar en un taller amb voluntaris de protecció civil, però cal recordar-ho. Amb les tempestes ens trobem davant d'un fenomen atmosfèric generalment associat a vent i pluja, amb aparat elèctric, que pot generar molts incidents i davant el qual ens em de protegir. En cas de vent, a casa assegurau portes i finestres. Retirau de l'exterior objectes que puguin ser impulsats pel vent a l'exterior. Evitau els llocs on pugui haver-hi despreniments: branques, murs i parets, tanques publicitàries, mobiliari urbà, cornises, edificis en construcció... Allunyau-vos de pals de línia elèctrica. En cas de llamps a casa, evitau corrents d'aire. Desconnectau aparells elèctrics. A l'exterior; evitau punts elevats i el contacte amb l'aigua. Mai us refugieu davall arbrat. Allunyau-vos de cables, reixes i objectes metàl·lics. L'interior d'un vehicle és un lloc segur. En cas d' aiguats forts, a casa; adoptau mesures per evitar l'entrada d'aigua . Evitau soterranis o zones baixes. A l'exterior, allunyau-vos de torrents i no travesseu zones inundades ni a peu ni en vehicles. Si és possible, evitau desplaçaments o feu-los per rutes principals. Teniu a ma a casa, ràdio, llanterna i piles de recanvi. Roba de protecció (impermeables, botes d'aigua, etc.) Una farmaciola i els medicaments de la família i els articles essencials per a nadons, ancians i persones amb diversitat funcional.\nACTUACIONS EN CAS D' ACCIDENT. La policia municipal de Ciutadella en la seva pàgina web, ens informa d´uns senzills passos que poden ajudar a salvar vides en cas d' accident o altres perills. En primer lloc, i en cas de presenciar un accident de trànsit, hauriem d'evitar l'empitjorament d'aquest. Per a això haurà de senyalitzar convenientment el lloc de l'accident, no circular per la via on pugui ser atropellat per un altre vehicle i fer ús de l'armilla reflectora, i connectar les llums d'avaria en el vehicle. En el cas que l'accidenta hagi ocorregut a la nit, fer-se veure el màxim possible, (encenent totes les llums del seu vehicle i intermitents); fer ús de l'armilla reflectora per ser vist pels altres usuaris de la via, i des de el més lluny possible. Comunicar ràpidament l'accident al Centre d'emergències 112 o a les Forces i Cossos de Seguretat, ja que si necessita ajuda serà coordinada més eficaçment, i si no ha passat avís, es trobarà impotent. En cas de foc: Si existeix foc, l'haurà d'extingir amb els mitjans disponibles o requerir el servei de bombers al telèfon 971 38 08 09 o al Centre d'emergències 112. En cas que l'incendi no s'hagi produït, se n'evitarà tota possibilitat llevant les claus del contacte. S'evitarà fumar, encendre llumins, encenedors, cigarretes, etc.. a les proximitats d'aquest. On passam avís: Es passarà avís del fet al Centre d'emergències 112 i a les forces i als cossos de seguretat pertinents. Si es tracta d'accident en població, es passarà avís al telèfons 092 de la Policia Local o a l'112 del Centre d'emergències; i, si es produeix en carretera, també es pot avisar al 062 de la Guàrdia Civil. Què fer en cas de ferits: Es procurarà moure la víctima el menys possible, evitar estirar-la, i abrigar-la mentre espera l'arribada dels serveis corresponents. Per acabar si hem presenciat l'accident: En cas de presenciar-lo, esperarem l'arribada dels policies i els farem saber què hem vist. El nostre testimoni pot esser molt important. Sempre a punt.\nFEM UN REFUGI PER PASSAR LA NIT. Si t'agrada acampar amb freqüència i passar molt temps a l'aire lliure, segur que saps muntar una tenda de campanya per sentir-te calentet i segur durant la nit. Però ... Què faries si et trobessis perdut i sol sense l'equip que acostumes a portar amb tu? O si els teus caps, que són molt dolents t´amollen sol amb la teva unitat, sisena o equip a fer un raid? Ploraríes tota la nit? Està molt bé, és una bona opció, però també recomenam fer un poc de feina alhora que plores i plores... Doncs anem per feina. Quin lloc és l´adequat? L'última cosa que vols és construir un bell refugi per descobrir poc més tard que estàs dormint sobre un nivolat de mosquits, recorda que rierols i les basses són el paradís dels mosquits per excel · lència a l´estiu. A més, el sòl que els envolta sol ser molt humit i està exposat a les inundacions. És millor trobar un lloc alt, sec i pla. Qualsevol lloc que ofereixi un aïllament natural contra el vent serà bo. Després de començar a construir el teu refugi, no podràs canviar de lloc. Per tant, escull amb molta cura. Quins materials necessitam? Cerca una biga sòlida per al teu refugi. Si és molt curta no podràs entrar al refugi i si és molt llarga teu refugi serà massa gran. Troba un tronc, pedra o bifurcació d'un arbre de l'alçada de la teva cintura per subjectar un dels extrems de la biga. Junta aproximadament 30 pals, cada un més gran que l'anterior. Formaran els laterals del refugi. Després, recull moltes fulles (preferentment seques) i arbustos per crear una capa aïllant. Finalment, junta pals més lleugers per col · locar sobre la primera capa i evitar que sigui arrossegada pel vent. La construcció? Col · loca una extremitat de la biga en el tronc i subjecta l'altra punta a terra amb les pedres. Comprova si es mou o no amb o sense vent. La biga és l'espina dorsal del teu refugi. Si aquesta es cau, el refugi també s'ensorrarà. El teu cap s'ha de situar des del punt més alt, que servirà com a portal. Posiciona la biga perquè l'obertura quedi protegida del vent. Si no hi ha vent, construeix el refugi mirant cap a l'est per aprofitar la calor del sol. Posiciona els pals per formar els laterals del refugi a una distància de 2,5 centímetres entre cada un. Abans d'acabar, arrossega't cap a dins per verificar la mida. La calor del teu cos omplirà tot l'espai, és per això que ha de ser tan petit i còmode possible. Ara que ja has construït l'esquelet del teu refugi, utilitza les fulles i els arbustos que recogiste per aïllar-lo. Necessites almenys una capa de 60 centímetres. Si fa molt fred almenys tres capes. Finalment, col · loca més branques sobre per mantenir al seu lloc. Per acabar, la instal · lació. No has aïllar únicament el costat de fora del refugi. Com el sòl net absorbeix la calor del cos, col · loca una catifa d'arbustos a manera de matalàs per dormir. Després d'entrar, col · loca algunes branques més per tancar l'obertura. Finalment, descansa, dorm bé i prepara't per un altre dia de feina i ruta! Sempre a punt!!\nFormatge de Maó D.O.P.\nCamí de Cavalls GR223\nF.B. Tir de Fona\nF.B. Muntanya i Escalada\nAguait Escoltes de Menorca\nSomos Documentales TVE\nEscoltes 4 Vents\nMenorca Reserva Biosfera\nPedra en Sec GR 221\nF. Natura Parc\nMobles de Palets\nZones Acampada Catalunya\nEstafa de la llum!\nPolicia Municipal de Ciutadella\nAde Escoltes de Menorca\nSegueix-nos amb el teu mail...!\nGuias - Viajes\nJardi Botànic de Sóller\nSocietat d' Onomàstica\nLeonard Peltier Defense Comittee


Els riuraus. L’elaboració de la pansa « ART XÀBIA\n21 octubre 2016 — 27 noviembre 2016\nInauguración: 21 octubre 2016 19:30\nTradicionalment es relaciona el conreu de la vinya moscatell i la seua transformació en panses amb la comarca de la Marina Alta, territori on eixe edifici tan pintoresc com és el riurau esdevé una senya d’identitat.\nPerò gràcies a les nostres investigacions, hem pogut testimoniar que fa poc més d’un segle, les comarques veïnes de la Safor-Valldigna i la Vall d’Albaida estaven plenes de vinyes de moscatell, destinades a l’elaboració de panses que omplirien les taules de mitja Europa i Nord-amèrica.\nLa pansa seria majoritària a l’espai de les anomenades Comarques Centrals Valencianes. Tota l’horta de la Safor s’ompliria de ceps de moscatell i de riuraus. Carlet, Benimodo, Carcaixent i molts altres pobles de la Ribera serien també zones panseres. Així, entre les raons adduïdes per construir el tren Carcaixent-Gandia-Dénia, una de les principals era afavorir l’exportació de les panses riberenques.\nLa franja més oriental de la Vall d’Albaida també viuria aquesta febre de l’or daurat de les panses de moscatell, amb pobles com Montitxelvo, Benicolet o Terrateig on quasi va arribar a ser monocultiu.\nAixí, la Cultura de la Pansa, tracta de tot un món que gira al voltant d’eixe gra de raïm moscatell assecat.\nL’exposició mostra una part molt menuda de tot aquest món que Sorolla va retratar de forma magnífica. A poc a poc les panses van eixint de l’oblit per a tindre l’espai que es mereix a la història valenciana.\nEn 1910, la maleïda fil·loxera suposaria un colp molt important per als llauradors. Aquests, incapaços d’assumir els costos de la replantació de les vinyes amb ceps americans, es veurien abocats a fer les Amèriques i emigrar.\nDes d’aleshores la vinya aniria desapareixent del litoral, sent arraconada cap a les zones interiors. Amb l’extensió dels pous de reg i els tarongers, els productors de pansa aniran decaient fins a desaparéixer a la dècada de 1970.\nAmb aquesta exposició, volem donar a conéixer tot allò que envolta la pansa: com és el seu procés d’elaboració, quina és l’arquitectura associada a aquest fruit assecat i moltes preguntes més.\nL’elaboració de la pansa quasi només queda a la memòria dels més majors. Mitjançant aquestes fotografies, intentem que la societat puga conéixer aquest món que tants diners i maldecaps alhora va donar als nostres uelos i avantpassats.\nXàbia, amb el seu Gran Riurau dels Català d’Arnauda com a mostra del passat gloriós de la pansa, va ser un municipi que va rivalitzar de tu a tu amb Dénia, lluitant per obrir els mercats internacionals a les panses produïdes a la Marina Alta. Els Bolufer, els Cholbi, els Guardiola… els noms dels prohoms de Xàbia van associats indissolublement al món de la pansa i els riuraus. La naia i els riurau formen part del paisatge d’aquesta localitat alacantina que al segle XIX vivia per i per a aquest fruit daurat assecat que rebia el nom popular de dobletes d’or a causa del seu alt valor.\nAquesta exposició s’emmarca en un ampli projecte de valorar el patrimoni que existeix al voltant del món de la pansa. Hem recuperat l’escaldà de raïm tant a la comarca de la Safor com a la Vall d’Albaida, una fita que ens ompli d’orgull. El documental “Temps de Pansa. La memòria del riurau” ha arribat a més de 70 pobles i el nostre llibre “Els riuraus. L’elaboració de la pansa” s’ha convertit en referència imprescindible per a conéixer aquest món.\nContinuarem investigant sobre el món dels riuraus i la pansa. En aquest segle XXI tan globalitzat, cal estudiar bé d’on venim per tindre clar què som, quines són les nostres arrels i les nostres senyes d’identitat. Mentre continuem menjant rabots de pansa, la memòria del riurau i la cultura de la pansa seguiran vives.


Comença un nou curs i, amb el final de l’estiu, la tornada a l’escola i a la feina. Els entrepans per als més petits de la casa per esmorzar o berenar i els sopars de pa amb tomàquet tornen a formar part de la nostra rutina després de les vacances.\nAmb tot, és important tenir en compte que el pa és importantíssim en l’alimentació saludable. El seu gran contingut en hidrats de carboni dona molta energia al nostre cos. El ferro, el magnesi, el potassi i les vitamines i nutrients que porta són bàsics per regular els nostres nivells de sucre. A més, les seves qualitats antioxidants ajuden a mantenir a ratlla l’envelliment de les cèl·lules del nostre cos sense oblidar que avui en dia existeix un pa especial per a cadascú. Els nostres forns i fleques ofereixen desenes de varietats de pa que fan que tots i totes puguem gaudir d’aquest aliment tant important per a la nostra dieta, fins i tot per a aquelles persones que tenen algunes intoleràncies o al·lèrgies alimentaries.\nPerò això passa amb tots els pans? En absolut. Cal triar pans de qualitat, elaborats per forners que aporten a aquest aliment els millors ingredients. Forners com els que conformen els forns i fleques del Gremi de Flequers i Pastissers de Terrassa i Comarca, que treballen dia rere dia per oferir molt més que pa.\nSi sou de Terrassa, Rubí, Viladecavalls o Ullastrell no teniu excusa per menjar pa de qualitat. Disposeu de fleques i pastisseries agremiades molt a prop vostre que us oferiran un producte únic: pa de debò.\nPodeu consultar el llistat complet de les fleques i pastisseries del gremi visitant la web www.cecot.org/gremiflequers.


Notícies :: Celebrada amb èxit la convenció\nCelebrada amb èxit la convenció\nEl més destacat de la convenció amb enllaços interessants.\nQuatre propostes interessants per a cors i cantaires individuals:\n1. Youth Choirs in Movement (Bonn, Alemanya)\nDates: 10 al 14 de juliol de 2013\nBonn s’omple d’infants i joves alemanys i d’arreu d’Europa per assistir al Youth Choirs in Movement. Es tracta d’un festival de durada de quatre dies i destinat a corals infantils i juvenils. Els participants han d’escollir un taller segons les seves capacitats (difícil, mitjà o fàcil) i després dels assajos corresponents, presentaran el repertori en dos concerts. A més, també hi ha la opció que la coral presenti un concert propi.\nEl Youth Choirs in Movement és un festival inclòs en el projecte europeu VOICE (Vision on Innovation for Choral music in Europe) per al 2013.\nData límit d’inscripció: 28 de febrer de 2013\n2. EuroChoir (Pécs, Hongria)\nDates: 10 al 17 d’agost de 2013\nL’EuroChoir és un esdeveniment coral únic que any rere anys organitza l’European Choral Association – Europa Cantat en un país diferent. Des del 1982, l’EuroChoir ofereix l’oportunitat a 60 joves cantaires de 18 a 30 anys de reunir-se durant 8 dies per assajar un programa amb dos directors de renom, millorar les seves habilitats vocals amb un entrenador vocal i presentar els resultats del seu treball en diversos concerts públics. Aquest projecte té com a objectiu promoure la música coral europea entre els joves cantaires i fomentar l’intercanvi cultural a Europa.\nL’EuroChoir és part del projecte europeu VOICE (Vision on Innovation for Choral music in Europe) per al 2013.\nData límit d’inscripció: 30 de maig de 2013\n3. Eurotreff (Wolfenbüttel, Alemanya)\nDates: 4 al 8 de setembre de 2013\nEurotreff és un festival internacional de cors de joves que se celebra cada dos anys a la ciutat de Wolfenbüttel. Enguany arriba a la setzena edició i el tema del concert final serà “Els Sons de la Natura”. L’obra s’assajarà durant quatre dies en paral•lel als sis tallers per aprendre nou repertori.\nData límit d’inscripció: 31 de gener de 2013\n4. Choral Crossroads – Singing the Bridges II (Limassol, Xipre)\nDates: 27 al 30 de setembre de 2013\nEl Choral Crossroads – Singing the Bridges II és un festival que explora el cant coral com una eina d’enfortiment dels joves, de la construcció de la pau i de la cooperació entre països de la Mediterrània. Reuneix cors de la Unió Europea i de països integrants de la Lliga Àrab amb una participació de més de 200 cantaires. Aquest projecte combina tallers, conferències i concerts, tots adreçats als joves per afavorir la interculturalitat i el diàleg interreligiós a través del cant com a mecanisme per a la construcció de la pau.\nEl Choral Crossroads – Singing the Bridges II forma part del projecte europeu VOICE (Vision on Innovation for Choral music in Europe) per al 2013.\nEl Cant Coral a debat: joves a les corals i corals de joves.\nEls directors Raimon Romaní, Pablo Larraz, Helena Blanch i Emilio de la Linde han participat en el debat. Els temes que han estat tractats han estat molt interessants. Han parlat des de la seva visió de la realitat que tenen a la seva coral i també des de la seva experiència com a cantaires quan eren joves.\nEls directors han parlat de la importància de triar un bon repertori i adequat a l'edat i tessitura, el bon funcionament del grup i la bona acollida dels cantaires nous i del fet que un cor jove és més d'un grup de joves que canten junts.\nUn dels objectius del cor jove és la formació per part del director cap als seus cantaires i del fet que s'enduguin una bona experiència de cantar en una coral per tal que segueixin cantant en un cor adult en el futur.\nPresentacions de novetats editorials.\nNovetats de música coral a càrrec de l’editorial Boileau presentades per Yolanda Guasch.\nNovetats de música coral a càrrec de l’editorial DINSIC i presentació dels arranjaments per a cor mixt i cor de veus iguals de les cançons de Toldrà a càrrec de Jordi Domènech.\nNovetats de música coral a càrrec de l’editorial Clivis i presentació de l’obra de Raimon Romaní a càrrec del mateix compositor.\nNúria Giménez Comas ha vingut a presentar l'obra que li va donar el 2n premi del CHORAL COMPOSITION AWARD FOR YOUNG COMPOSERS\nEdició de l'obra del premi:\nFinalment el Cor Jove Contrapunt dirigit per Xavier Garriga ens va fer un petit concert al hall de l'ESMUC.


Nova borrasca a Govern. El president de la Generalitat, Quim Torra, i el vicepresident del Govern i coordinador nacional d'ERC, Pere Aragonès, s'han reunit al voltant d'una hora en el Palau de la Generalitat a primera hora d'aquest dijous per tractar el pacte entre ERC i PSOE per abstenir-se a la investidura de Pedro Sánchez.\nLa desconfiança de Torra al moviment d'ERC és el que ha motivat una reunió que ha servit per escenificar les diferències no tan sols entre els dos membres de Govern, sinó entre els socis de l'Executiu.\nTorra tem que l'apropament dels republicans amb els socialistes serveixi per marginar l'espai postconvergent i la seva mateixa figura, pel que ha transmès al seu vicepresident que aquest pacte "no té el vistiplau del Govern ni l'assumeix com a tal".\nNo és l'únic que ha expressat aquesta posició: la diputada de JxCat, Laura Borràs, va arribar a parlar de deslleialtat fa uns dies. Per això Torra ha exigit a Aragonès que aporti més detalls sobre l'acord que aquest mateix dijous ratificarà el Consell Nacional d'ERC.\nPer la seva banda, Aragonès ha convidat Torra a la taula de diàleg i l'ha emplaçat a defensar plegats l'autodeterminació. ERC no pensa tirar-se enrere malgrat les reticències de Torra, encara més quan els republicans saben que es troba en temps de descompte per la seva condemna de desobediència.\nLa trobada marca un punt de distanciament en la relació entre les dues forces independentistes, amb el núvol d'un avançament electoral a l'horitzó. Mentrestant, calma tensa.\nJxCAT, perplex davant l'acord entre ERC i PSOE per investir Sánchez