Les Festes de Nadal i la Salut Mental | ActivaMent Catalunya Associació\nLes Festes de Nadal i la Salut Mental\nFotografia © ActivaMent\nEn les darreres setmanes hem pogut llegir a la premsa sobre la relació entre les festes de Nadal, cap d’Any i la depressió, l’ansietat i l’estrès.\nEn els articles hem vist repetidament que en aquestes dates es fan més greus les preocupacions, i encara més en aquesta època de crisi econòmica en la que estem vivint. També pot ser una època en la que es troba a faltar més els éssers estimats que ja no estan amb nosaltres.\nSón unes setmanes en que sembla que la màxima sigui ser feliç, relacionar-se amb els demés, fer regals, etc. Hi ha persones que no porten gens bé tots aquests rituals i poden experimentar emocions negatives.\nI què hi ha de les persones que ja estaven deprimides i/o ansioses abans de començar aquestes setmanes festives? O qui ja patia estrès? Normalment la lògica ens diu que aquests estats empitjoren, una mica pel que dèiem abans: si et trobes deprimit, per exemple, i et trobes amb la pressió social que has d’estar feliç no sembla que hagi de ser tasca fàcil.\nA més a més, la majoria d’articles que hem trobat que parlaven sobre el suïcidi diuen que durant l’època de Nadal i cap d’any, els suïcidis augmenten. La excepció ha estat un article de l’ABC digital del dia 25 de desembre que diu que el “suïcidi durant el Nadal disminueix, però durant les setmanes següents augmenten els ingressos psiquiàtrics”.\nUn altre tema que hem trobat interessant és el fet que les dones treballadores es senten desbordades perquè encara avui majoritàriament són elles les que s’han de cuidar de comprar el menjar, cuinar-lo, rebre als convidats, etc. No és difícil imaginar que amb aquestes responsabilitats pugui aparèixer també la depressió, l’ansietat i/o l’estrès.\nUn altre col·lectiu que ho passa malament per aquesta època són les persones que pateixen algun tipus de Trastorn de la Conducta Alimentaria (TCA). Es tracta de trastorns psicològics en els que el menjar juga un paper molt important: es restringeix el menjar o bé es vomita o bé hi ha una gran ingesta de menjar. Parlem de l’anorèxia, la bulímia, el trastorn per “atracon”. Imaginem per un segon una persona que sempre esta lluitant contra el menjar, d’una manera o altre, com viu unes festes on els grans protagonistes són precisament el menjar i els dolços. És una època on es desenvolupen o es fan més greus aquests trastorns.\nVeiem que ens podem trobar amb forces situacions que ens desmunten la típica imatge del Nadal feliç. I es que moltes vegades ens veiem arrossegats per la pressió social a celebrar el “feliç” Nadal amb els companys de feina, amb la família i gent més propera, amb sopars inacabables, amb regals que no tenen significat i en canvi ens costen uns diners que podríem gastar en coses més útils, etc.\nÉs a dir, que si ho pensem no és tant estrany que durant aquestes festes ens deprimim, sentim ansietat o estrès. Tant de bo no et toqui a tu. Però és bo saber, ara ja per l’any que ve, que ningú n’està exempt. I potser preparar algun tipus d’estratègia si veiem que podem ser vulnerables a aquestes festes.\nEtiquetes: Depressió, Suïcidi, TCA


• Participaran conjunts instrumentals de prestigi, piano i grups instrumentals de la banda de Bellreguard. • Les actuacions són gratuïtes i s’ofereixen en la Casa de la Música.\nEnviat per Redacció en 2 de maig de 2018.\nTags: Bellreguard, Concert\nCicle de concerts de primavera a Bellreguard. Participaran conjunts instrumentals de prestigi, piano i grups instrumentals de la banda de Bellreguard. Les actuacions, gratuïtes, s’ofereixen en la Casa de la Música. Organitza la regidoria de Cultura, amb la col·laboració de l’Agrupació Artístico-Musical Santa Cecília de Bellreguard.\nUna activitat que torna al municipi després de 20 anys. Tal com explica el regidor de Cultura, Marcos Haro “reprenem l’activitat per tal de contribuir a estendre la cultura musical i l’hàbit d’escoltar música en directe”.\nEls primers en actuar han sigut el quintet de vent Tosca Ensemble que, amb músics de la Marina i la Safor, van interpretar música de cambra antiga i nova amb un programa innovador a l’abast de tots.\nEl següent concert del cicle l’oferirà el 12 de maig, a les 20:00 hores, el quintet de corda Tritono Quintet, format per alumnes del Conservatori Superior de Música “Joaquín Rodrigo” de València.\nEl dissabte 21, serà el torn del Telmo Gadea, amb una conferència concert sobre “El piano de Frederic Chopin”.\nPer acabar, dissabte 16 juny, serà el moment dels grups instrumentals de l’Agrupació Artístico-Musical Santa Cecília de Bellreguard.


La 'Marea Blanca' es manifesta a Girona contra el concurs de les cinc ABS de la demarcació - El Gerió Digital\nLa 'Marea Blanca' es manifesta a Girona contra el concurs de les cinc ABS de la demarcació\nMembres del col·lectiu han entrat a la Delegació del Govern i lliurat un manifest\nDivendres, 8 de maig de 2015 16:43h\nLa vintena de membres de la Marea Blanca, aquest migdia a Girona amb el manifest © ACN\nLa Marea Blanca s'ha deixat sentir a Girona. A les portes de la manifestació que es farà demà a Barcelona, una vintena de membres del col·lectiu han entrat a la Delegació del Govern per reclamar a Salut que no posi a concurs les cinc àrees bàsiques (ABS) de la demarcació. Portant samarretes blanques, els qui protestaven també han reclamat que "als hospitals públics no es faci sanitat privada" i que es revisi el projecte CIMS -el d'unificació del Trueta i el Santa Caterina- perquè això comporta "privatitzacions".\nEls integrants de la Marea Blanca s'han reunit amb el director dels serveis territorials, Josep Trias, i li han lliurat un manifest on reclamen la destitució del conseller Boi Ruiz. La plataforma que es va crear en defensa de la sanitat pública, la Marea Blanca, ha fet sentir la seva reivindicació. Un dia abans de la concentració que hi ha convocada a la plaça Sant Jaume, una vintena d'integrants del col·lectiu han entrat a la Delegació del Govern a Girona per forçar una reunió amb el director dels serveis territorials de Salut.\nEntre els qui protestaven hi havia els iaioflautes i també el col·lectiu de malalts d'hepatitis C. Aquests últims portaven samarretes vermelles; la resta, anaven blancs. Tots ells duien enganxines on es llegia 'Marea Blanca' i portaven rètols on hi apareixia la cara del conseller de Salut, Boi Ruiz.\nL'objectiu de la Marea Blanca era el d'entregar un manifest en defensa de la sanitat pública. Segons ha explicat un dels seus portaveus, Lluís Cipré, a la demarcació s'exigeix que "no es posin a concurs les cinc ABS que està previst que hi surtin aquest any" (l'Escala, Palafrugell, Peralada, Cerdanya i Ribes de Freser/Campdevànol).\nRevisar el projecte CIMS\nA més, al territori, la Marea Blanca critica que s'està fent "sanitat privada en hospitals públics" de les comarques gironines. El col·lectiu també reclama revisar el projecte CIMS entre el Trueta i el Santa Caterina, per "revertir les privatitzacions que està comportant, així com la contractació d'activitat amb la Clínica Girona".\nEl manifest també recull altres reivindicacions: que es donin els nous tractaments per a l'hepatitis C a tots els qui pateixen la malaltia i que el Govern "deixi de desobeir" els acords en sanitat aprovats pel Parlament de Catalunya. Per últim, l'escrit reclama "la reprovació i destitució del conseller Boi Ruiz pel mal que està fent a la salut de les persones i a la sobirania de Catalunya".\nLa vintena de persones han assegurat que no es mourien de la Delegació del Govern fins que el director dels serveis territorials de Salut els rebés. Trias s'ha reunit amb tres dels representants de la Marea Blanca, que li han fet arribar l'escrit i també l'han registrat al taulell d'entrada, enmig dels aplaudiments de la resta dels qui protestaven.


La campanya 'Al vostre servei' fomentarà l’ús del català en l’atenció al públic als supermercats - Notes de premsa - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nCPNL - Divendres, 9 de maig de 2014 - Barcelona\nLa directora general de Política Lingüística i presidenta del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL), Ester Franquesa, el president de l'Associació Catalana de Supermercats i Distribuïdors (Cat-Dis), Enric Ezquerra, i el president de la Confederació de Comerç de Catalunya (CCC), Pere Llorens, han signat avui un conveni per dur a terme la campanya Al vostre servei i reforçar el foment de l'ús de la llengua catalana en l'atenció al públic.\nLa campanya Al vostre servei té com a objectiu desenvolupar accions de sensibilització adreçades a professionals que atenen el públic per millorar la qualitat del servei en català. Amb la signatura d'aquest conveni s'incideix en el personal que fa atenció al públic dels supermercats associats a Cat-Dis. Per a això, es compta també amb el suport de la CCC, que s'hi compromet com a part signant d'aquest conveni.\nEster Franquesa ha manifestat que aquesta signatura contribuirà a l'aplicació de la política lingüística al nostre territori i posa el Consorci a disposició de Cat-Dis i la CCC per prestar conjuntament un millor servei i fer créixer el català als seus establiments. A continuació Pere Llorens ha incidit en els objectius d'aquest conveni i els compromisos que se'n deriven. Finalment, Enric Ezquerra ha destacat que a través del comerç no només es dóna ocupació sinó també un servei al ciutadà, i és en aquest sentit que el català pren importància.\nFruit d'aquest acord de col·laboració, amb una vigència de tres anys des de la data de la signatura, el CPNL, Cat-Dis i la CCC es comprometen conjuntament a desenvolupar el programa d'actuacions de la campanya Al vostre servei, i a fer-ne el seguiment i l'avaluació.\nEn el marc del conveni, el CPNL es compromet a assessorar les empreses associades en l'elaboració d'uns criteris lingüístics d'atenció al públic, així com també a dissenyar i impartir les sessions de sensibilització, d'acord amb les necessitats i característiques de cada empresa.\nCat-Dis, per la seva banda, es compromet a presentar, difondre i dinamitzar la campanya entre les empreses que formen part de l'Associació: Caprabo, Condis, CoAliment, Sorli-Discau i Veritas. També es compromet a facilitar al CPNL el contacte i la coordinació amb les esmentades empreses per tal de planificar i executar les actuacions del projecte més adequades a les seves necessitats.\nFinalment, la CCC farà la màxima difusió de les accions de la campanya objecte d'aquest conveni per tal que arribi a supermercats de tot Catalunya, posarà a la disposició dels destinataris de la campanya Al vostre servei els materials elaborats d'Oberts al català, campanya creada per la CCC, i, a l'últim, posarà el Servei Lingüístic de l'organització al servei de les empreses que formen part de Cat-Dis.\nCat-Dis és la principal associació de distribuïdors d'alimentació a Catalunya, ja que representa el 40% del sector en aquest territori. Impulsada per Condis, Sorli-Discau, Caprabo i CoAliment, té també com a membres la cadena de supermercats ecològics Veritas i 9 companyies integrades en els gremis provincials de supermercats i autoserveis de Barcelona, Girona, Lleida i Tarragona, fins a arribar a un total de 14 empreses.\nLa Confederació de Comerç de Catalunya és l'organització més representativa del comerç català i aplega actualment uns 350 gremis i associacions, que alhora representen 90.000 comerciants i botiguers de Catalunya. Per mitjà de la marca "Botiguers pel país", la CCC s'adreça als ciutadans i als consumidors.\nEl Consorci per a la Normalització Lingüística, creat l'any 1989 com a òrgan territorial d'aplicació a Catalunya de la política lingüística del Govern, és format actualment per la Generalitat de Catalunya, 97 ajuntaments, 37 consells comarcals i la Diputació de Girona. El Consorci desenvolupa estratègies i accions per garantir l'extensió territorial del coneixement i l'ús de la llengua catalana.


Convidat en franki al club de tv3 aquesta tarda - Indymedia Barcelona\nConvidat en franki al club de tv3 aquesta tarda\nRe: Convidat en franki al club de tv3 aquesta tarda\nper benf et\t 23 mar 2006\nper català\t 23 mar 2006\nostres... ho miraré i li intentare fer arribar el meu suport!\nsat ARROBA terrassa.mes\t 23 mar 2006\npotser algu d'indymedia pot borrar-la de la colomna si cal\nper o0k\t 23 mar 2006\nno acostumo a mirar-ho, xo.. ho farÉ! ^^\nper un\t 23 mar 2006\ncompanys de rescat, ja avisareu doncs cuan surti\nuna abraçada desde korneyá, ciutat alegre i combativa.\nllibertat per en franki! prou muntatges\nem sembla una merda que tingui que surti per la tele per difondre més el seu cas, aquests son els mitjans dels poderosos i no serveixen en cap moment per extendre la lluita perque son ells (el poderosos) qui controlan aquests mitjans. cadascú sabra perque accepta aquest tipus de joc i si el Franki ha decidit surti en aquest programa segurament que tindra les seves raons. pero donarli el meu suport o demanar a d'altres de donarli el suport per una actuació d'aquest tipus em sembla que no serveix per res i que es contraproduent.\nper reflexio\t 23 mar 2006\nNo comparteixo la visió de Pedro sobre que en Franki hagi de sortir a TV3. Tens tota la raó dient que és la televisió dels poderosos, però hi ha molta gent a la qual no arribem que pot ser que mirin aquest programa i és la millor manera de difondre una notícia i escampar-la perquè la gent sàpiga les injustícies i la repressió d'aquest sistema. Si no les notícies ens n'assebentem sempre els mateixos i crec que està clar que només amb la mobilització podem aconseguir que s'aturi aquest cas repressiu. Si hi ha gent de TErrassa que està mirant el programa i coneix el conflicte, pot ser que davant l'explicació en primera veu de'n franki, surti al carrer i demani la seva absolució el proper 25 de Març.\nLlibertat Franki. Llibertat Ignasi i Ruben. Llibertat preses polítiques!\nper hola poli\t 23 mar 2006\nen pedro és poli.\nper roger\t 23 mar 2006\na mamarla, aquests espanyols de merda no podran aturar la lluita!\nPer la llibertat de tots els pobles! autodeterminació!\nper Bilma\t 23 mar 2006\nNo no el pedro és...\nEstic d'acord amb en Pedro, si hi ha tanta gent deixant-se la pell en potenciar mitjans contrainformatius és perque es una contradicció extrema participar en els mitjans de qui ens empresonen.\nAvui cantem "el tripartit empresona per la nit" i demà anem a utilitzar els seus mitjans??\nSolidaritat amb en Franki, des de la base.\nper only kaos\t 23 mar 2006\nem sembla patetic que el tinguesin d´entrevistar a la televisió publica de tv3 del mateix propi govern que el vol empresonar i, contra el govern que en principi estem combatint\nA veure, aixo son les contradicions del poder establert, son seves no nostres! Si ells permeten que parlem a la seva tele, problema seu!\nCrec que si nosaltres aconseguim parlar 15 minuts a una televisió com tv3 a un horari de gran audiencia arribarem en un moment a tota una gran quantitat de gent a la que amb els nostres mitjans no arribem, s'ha d'aprofitar, i mes encara si és per evitar que un camarada que lluita s'en vagi a la presó, fara molta mes feina fora!\nEm sembla de calaix!\nJo no se si aqui hi tenim un problema d'esquerranisme o d'infiltració policial!\nper Rogelio\t 23 mar 2006\nEl que passa és que quan apareix qualsevol amb una visió o ideia diferent a la més comuna se'l tilda de feixista o de poli.... on hem arribat!!!!\nLa pluralitat és diversitat d'ideies i opinions que enfrontades entre si donen com a resultat una evolució de la ideia original.\nGuarros titelles del sistema\nper Gent d´esquerra,gent traïdora\t 23 mar 2006\nostia que guai,que xungo! els nois alternatius,els nois antisistema! vosaltres sou uns merdosos titelles del sistema que heu de sortir a la tarda o m,amantli al cuni per a que la justicia no us foti un correctiu.I teniu la desvergonya de dirvos antisistema,vosaltres l´unic que sou es uns subnormals afillats del poder i uns fills de puta.Que us donin a tots pel cul, o sino ja li donaran al mort de gana aquest per tots vusaltres pel darrera al trullo.Au a xuparla desgraciats,que no enganyeu a ningu,l´unic que us fa falta es un pic i una pala i treballar un dia en la vostra vida,que molt parlar de clase treballadora i us passeu tot el dia per la raval i per gracia fumant porros i fent el gos.No us esta mal mongolics!\nper uei\t 26 mar 2006\nvaia pavo aquest...\nSuport a en Franki, companys, i que aquests dies corrin les veus a veure si podem desmuntar aquesta comèdia de merda.


Escena Urbana adquirix 115 contenidors verds davant de l'escassetat de material - Altea Digital\nEscena Urbana adquirix 115 contenidors verds davant de l’escassetat de material\nSellés remarca “en els quatre anys anteriors no s’han reposat els contenidors que han patit ruptures o desperfectes i el que s’ha estat fent és tapar ferides traslladant els contenidors d’un lloc a un altre sense adquirir nous”. El cost de la compra d’este nou material per a la neteja urbana ascendix a 18.000 euros “i a més són contenidors que estan fets de plàstic vegetal a partir de canya de sucre i no com els anteriors de derivats del petroli pel que podem dir que són contenidors verds”. El regidor admet que en tan sols un mes “hem triplicat la compra de contenidors amb el mateix pressupost que en tota la legislatura anterior”.\nSellés s’ha referit igualment al nou plec de condicions de contractació del servici “que serà el que realment necessita el poble i realitzable” referint-se a la legislatura anterior durant la qual el concurs d’adjudicació va quedar desert “ningú es va presentar i tirem els diners dels contribuents en un contracte que està caducat des de 2007”.\nArreplega d’algues en les platges\nLa regidoria de Platges ha dut a terme una campanya d’arreplega d’algues des del passat 15 de juliol fins a l’1 de setembre. Jaime Sellés manifesta el desig de l’Ajuntament “a mantindre netes les nostres platges que s’han inundat d’algues, un fet que si bé és una situació natural, ara és una incomoditat per als usuaris i hem arreplegat ja 500 tones d’esta poseidonia”. El regidor reconeix que la costa alteana està banyada per un mar sa i amb poseidonia “però que provoca incomoditat als banyistes quan s’acumula en gran quantitat i ha sigut una petició dels turistes i els residents”.


El BP inicia a Lanzarote la defensa de la cinquena plaça de cara als play-off | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDt., 26/04/2011 - 19:05\nEl BP inicia a Lanzarote la defensa de la cinquena plaça de cara als play-off\nTal com estan les coses l’objectiu és clar. Acabar la fase regular en la cinquena posició que actualment ocupa. El BP així ho provarà de fer en el partit que ha de disputar demà a la nit, així com en les dues jornades que queden per endavant abans que arribin els play-off d’ascens. El que ho complica són les baixes que acumula, tant per lesió com per sanció.\nAquesta nit disputa a Lanzarote el partit que es va ajornar el cap de setmana de la 36a jornada. Amb un partit menys que la resta, i pels resultats que es van produir no va perdre cap lloc a la classificació, i té l’ocasió per retallar diferències al tercer i quart classificats. L’UPV Maristas Valencia i el Gáldar Gran Canaria es troben a només quatre punts. Però pel tècnic del BP, Xavi de la Rosa, aquestes places no són cap obssessió: “No els podrem agafar, perquè guanyaran els dos partits que els queden.” En canvi, es fixa més a mantenir-se tal com està. “Estem en una situació privilegiada i ara el que no hem de fer és perdre-la. Seria una pena haver estat durant tota la temporada aquí dalt i ara baixar fins a la setena posició.”\nPrecisament estar ben situat de cara als play-off és el que pot donar opcions a un equip a pujar de categoria pels rivals que pot tenir al davant. “És un abisme la diferència que hi pot haver si et toquen uns o altres.” Primer de tot s’haurà de guanyar el Lanzarote, que està gastant els darrers cartutxos que li queden per entrar precisament en aquest play-off. “Matemàticament hi poden ser”, així que preveu que sigui “un partit boig. Són dels màxims golejadors de la categoria, però també els en fan molts, així que la clau està a defensar bé. Si ho aconseguim tindrem les nostres opcions de guanyar”.\nLes baixes tornaran a ser el gran handicap dels andorrans. Cabinho i Carlinhos continuen seguint el tractament de recuperació. El que sí que podrà jugar és Moisés, que s’ha recuperat de les molèsties que arrossegava. El que amb tota probabilitat no surti a la pista, encara que sí que viatja, és Jona, que arrossega una sanció de tres partits per insultar els àrbitres del darrer partit. L’ala internacional s’ha desplaçat a les illes Canàries per si es produeix algun tipus de canvi per l’apel·lació presentada pel club.


BIRDING-TOUR. Reserva Natural de Sebes i Meandre de Flix Ruta de Turisme Lloc de sortida: pont de Flix / Duració: 3 - 4 hores.\nUn passeig pel camí que separa per una banda les petites vorades terroses, vessants rocoses i camps d'oliveres i per l'altra canyissars, boscos de ribera i prats inundats, mostrarà el fort contrast que existeix entre les comunitats d'ocells de cadascun d'aquests hàbitats.\nLa merla blava, el pardal roquer, la cogullada fosca i el tallarol capnegre es poden veure a les solanes que voregen el riu, mentre que els conreus d'oliveres són la llar d'espècies com ara abellerol, puput, capsigrany, gafarró, cogullada vulgar, colltort, gratapalles i estornell negre. A la primavera i a l'estiu els canyissars queden envaïts pels cants del rossinyol bord, boscarla de canyar, balquer i el del rascló. Hi ha una petita colònia de cria d'agró roig i fins i tot el martinet menut hi ha criat en aquests darrers anys, i cada cop és més freqüent la presència de martinet blanc i agró blanc. És molt fàcil observar l'arpella vulgar, que és el símbol de la reserva, i que aquí té el seu únic lloc de cria de la província de Tarragona. També cal destacar una important colònia de cria de milà negre. L'observatori que domina el bassal ha esdevingut un dels millors llocs de la regió per veure l'emblemàtic i llampant blauet. La cigonya blanca ha respost bé al programa de reintroducció, i és del tot normal veure-la alimentant-se al costat dels cavalls de la Camarga que pasturen als prats inundats, o bé al seu niu. Actualment és l¿única colònia de cria de l'espècie a la província de Tarragona. Des de Flix s'hi arriba tot creuant el pont sobre el riu Ebre, i 50 metres més enllà es canvia de sentit per agafar el camí que trobarem a mà dreta just abans de tornar a entrar al pont. Es combinarà el passeig a peu i amb vehicle al llarg del camí per fer un mostreig de la immensa riquesa d'aus d'aquesta zona. Després es conduirà fins al Mas del Director, Centre d'Informació de la reserva i s'agafarà el camí que, des de davant de l'edifici, ens porta a una passarel·la de fusta fins a l'observatori de la bassa.\nDe tornada es passa per davant del centre d'informació i s'agafa el camí que segueix paral·lel al riu, fins arribar a una segona passarel.la que condueix al visitant fins un bosc de ribera exuberant. Aquí pot trobar-se l'oriol, el picot garser gros, el teixidor, i potser un o dos exemplars de martinet de nit. Des d'aquí es condueix fins la zona d'aclimatització de les cigonyes blanques. Aquí un observatori de fusta molt ben construït domina un prat humit; si el visitem podem trobar-nos amb més d'una agradable sorpresa ornitològica, depenent de l'època de l'any, el\nnivell de l'aigua i de la resposta de la vegetació al règim de pastura. Durant anys, les campanyes regulars d'anellament durant el període de migració postnupcial han subministrat una sèrie de cites molt interessants, com per exemple el pinsà carminat, el boscarla dels arrossars, la bosqueta pàl·lida i la boscarla menjamosquits - totes elles rareses a la regió.\nPer completar la visita, es tornarà per on s'ha vingut fins a la carretera principal per dirigir-se al meandre. A la primera cruïlla, s'agafa el desviament cap a Bovera (C-233) i es segueix la carretera, parant sovint per buscar l'oreneta cua-rogenca. En un dels talussos del marge esquerra hi ha una important colònia d'oreneta de ribera. Més endavant es creua un pont a mà dreta per seguir la carretera en direcció al pas de la barca, des d'on es pot contemplar diferents espècies d'ocells aquàtics alimentant-se en les aigües poc profundes del meandre.Informació per al GPS Latitud: N41.23º Longitud: E0.52º Comenta'ns la teva experiència amb: BIRDING-TOUR. Reserva Natural de Sebes i Meandre de Flix Autor E-mail Data viatge (dd/mm/aaaa) Mostrar dades Si


L'Ajuntament d'Almassora ha activat ja el 50% d'una pòlissa de tresoreria de dos milions d'euros per a afrontar despeses derivades de l'emergència sanitària. Segons ha indicat el regidor d'Hisenda, Santiago Agustí, una de les prioritats d'aquesta reserva passa per agilitar al màxim el pagament de factures a proveïdors, en tramitació telemàtica pel confinament.\nEn la seua majoria es tracta d'autònoms i menudes i mitjanes empreses que han prestat serveis i subministraments en els dies previs a les restriccions laborals o que, per considerar-se serveis essencials, continuen fent-ho. La pòlissa de tresoreria “se suma a la decisió de variar el calendari fiscal per a adaptar-lo a la crisi sanitària del COVID-19 i a la ferma voluntat d'accelerar al màxim els pagaments a empreses i proveïdors”, en paraules de l'edil.\nAgustí ha agraït el treball dels serveis tècnics municipals que, adaptant-se també als canvis de treball que s'han produït en els últims dies, estan possibilitant “que la maquinària de pagaments de l'Ajuntament no es pare”. En la seua opinió, la pòlissa de tresoreria i el treball telemàtic dels tècnics és “fonamental per a garantir els ingressos a les persones que treballen i que tenen pendent facturar a l'Ajuntament d'Almassora”.\nNo en va, entre el 14 i el 31 de març, la institució ha pagat 577.669,28 euros en factures als seus proveïdors d'obres i serveis per a alleujar les càrregues econòmiques derivades de la crisi del coronavirus. En total, el departament d'Intervenció i els diferents gestors de cada àrea municipal han tramitat 197 factures després de la prestació de béns i serveis.\nUna de les àrees que més increment de pagaments ha registrat en aquestes dates enfront d'altres períodes és Serveis Socials, encarregat de gestionar prestacions individuals, ajuda en alimentació i despeses d'habitatge a persones amb necessitats especials, així com medicaments i tots els serveis implementats des del començament de la crisi sanitària per a garantir el benestar de la població en col·laboració amb Creu Roja, Càritas i la resta d'ONG.


Ràdio Balaguer - Salut confirma 8 casos nous de coronavirus a Lleida, que ja suma 34 positius. Hi ha 128 persones en aïllament domiciliari, 57 de les quals són professionals assistencials\nSalut confirma 8 casos nous de coronavirus a Lleida, que ja suma 34 positius. Hi ha 128 persones en aïllament domiciliari, 57 de les quals són professionals assistencials\nEl Departament de Salut ha confirmat aquest dissabte a la tarda vuit casos positius nous de coronavirus a la demarcació de Lleida, Alt Pirineu i Aran. D'aquesta manera s'eleven a 34 els casos positius a les comarques lleidatanes. Aquest divendres Salut va confirmar que 20 d'aquests casos confirmats estan relacionats amb un viatge de l'Imserso a Benidorm. Així mateix, hi ha un total de 128 persones en aïllament domiciliari, de les quals 57 són professionals sanitaris sota vigilància.


El Consell Polític de la Federació dels Socialistes de Mallorca ha nomenat Miquel Àngel Coll responsable de la campanya electoral\n2 min. Palma 30/10/2018 19:09\n651x366 Reunió del Consell Polític dels socialistes de Mallorca. Reunió del Consell Polític dels socialistes de Mallorca.\nEl Consell Polític de la Federació dels Socialistes de Mallorca s'ha reunit aquest dimarts per donar el sus a la campanya electoral i polir la maquinària "per ser el partit més votat de Mallorca", segons ha explicat la secretària general de la formació política a l'illa, Mercedes Garrido.\nDurant la reunió s'ha aprovat el Comitè Electoral, coordinat pel secretari d'organització, Miquel Àngel Coll, que tindrà l'encàrrec de preparar i dirigir la precampanya i la campanya electoral. Cadascuna de les agrupacions triarà l'equip que ha d' afrontar les eleccions del pròxim mes de maig al Parlament , als consells i als ajuntaments.\n"Ens trobam en una carrera de fons per arribar amb el partit totalment preparat per guanyar les eleccions. Som una de les forces amb més projecció pública. Tenim la capacitat de poder fer bones candidatures en l'àmbit local i ser la força més votada a Mallorca. Aquest és el nostre objectiu i per això hem de fer feina", ha explicat Garrido.\nLa responsable de Territori del Consell de Mallorca ha dit que "mentre alguns estan immersos en guerres de banderes i demagògies, nosaltres estam preparats per revalidar les majories d'esquerres i continuar governant aquesta terra per continuar definint la Mallorca que volem per al futur, perquè encara ens queda molt per fer".\nEl Consell P olític també ha tractat del tema de les primàries, en aquest cas al Consell de Mallorca i als municipis de més de 20.000 habitants: Calvià, Marratxí, Palma, Llucmajor, Manacor i Inca. El procés, que dilluns va ser aprovat pel PSIB, s'iniciarà el 2 de gener de 2019.\nA més, en la reunió s'ha aprovat una resolució per donar suport a les víctimes de les inundacions de Sant Llorenç i a tot el moviment de voluntariat que de manera molt altruista es va posar al capdavant de l'ajuda, segons ha explicat Garrido.\nEn el text de la proposta, els socialistes han destacat la "qualitat humana en la resposta a la tragèdia" des del primer moment, quan la societat mallorquina "s'ha implicat en les tasques de recuperació de la normalitat a la zona", per la qual cosa han manifestat "el més profund agraïment i orgull de comprovar que, davant l'adversitat, la generositat ha estat la resposta".


Tot relat és una conspiració col·lectiva | Xavier Serrahima\nTRAM i ATM, l’Autoritat del Transport Metropolità, han presentat el relat guanyador de la TRAMa, el concurs en línia de relats col·lectius en català. L’acte, ha tingut lloc en el marc d’una festa literària al Hall del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB), dijous passat. El relat col·lectiu “La transformació”, iniciat pel Yannick Garcia, ha estat el guanyador de l’edició d’enguany. El podeu llegir al web del TRAM.\nYannick García | © Ester Roig\nEnmig d’un ambient molt càlid, i d’un cert neguit per part dels participants, va conduir l’acte Jordi Nopca, guanyador de la primra edició. Nopca va fer cinc cèntims sobre el concurs (funcionament, peculiaritats…) i va presentar quatre dels cinc escriptors convidats enguany a coordinar l’elaboració dels relats: Yannick Garcia, Pau Joan Hernàndez, Gemma Lienas i Najat El Hachmi.\nLienas comentà que aquest concurs “és una experiència una mica boja. S’hi acumulen moltes idees i resulta difícil ordenar-les”. El Hachmi va observar que, intervenint-hi com hi intervenen 10 persones, “s’aprèn a perdre el control del text. Et penses que el relat va per una banda però en realitat va per una altra. És boig però divertit”. Garcia, al seu torn, ho compara amb la pel·lícula The Cube: “El dit de déu tanca 10 persones que no es coneixen de res dins un cub i els fa escriure una narració. És molt bèstia però surten coses d’interès”. Per la seva banda, Hernàndez afirmà que “tothom hi aporta coses i la sensació de no tenir el control és certa. I potser per això és més divertit”.\nA fi de conèixer quines van ésser els criteris del veredicte, Jordi Nopca va fer pujar a la tarima els tres membres del jurat, composat per David Guzmán, Montserrat Serra i jo mateix, Xavier Serrahima. Com a portantveu, el presentador de “Ciutat Maragda” va explicar que el que més havíem tingut en compte a l’hora dadjudicar el premi va ser la cohesió del relat, la correcció lingüística, el compliment dels torns, l’originalitat, els recursos literaris, la participació en el debat cooperatiu i el requisit bàsic que estipula que el tramvia aparegui a la narració.\nTot seguit Nopca va demanar als vuit col·laboradors del relat vencedor que pugessin a l’escenari. Eren Alba Baroja, Òscar Bermell, Ramon Campoy, Isabel García, Nil Lobato, Lina Malagarriga, Elena Romagosa i Sílvia Vázquez. Comentaren que escriure el conte havia estat un repte molt interessant. Que resultava fascinant escriure amb 9 persones que no sabien ni quina cara tenien.\nQuan acabaren, es va sortejar una bicicleta elèctrica entre els nou membres de l’equip guanyador. L’afortunada va ser Elena Romagosa. Tot seguit es va convidar quatre espectadors a escriure, conjuntament amb els autors i autores presents, un relat partint d’un paràgraf inicial ja donat. Es formaren dos grups. El primer, el componien Yannick Garcia, Najat El Hachmi i dos voluntaris; el segon, Pau Joan Hernàndez, Gemma Lienas i dues voluntàries. Finalment, transcorreguts els 20 minuts que tenien per redactar-los, el jurat decidí concedir el premi al segon grup, apreciant que havien assolit una major coherència. L’acte finalitzà donant les gràcies als organitzadors i als presents i convidant-los a celebrar-ho —com no!— conjuntament amb coca i cava.\nFoto de grup dels participants del premi TRAMa 2018\nL’experiència del jurat\nFer de jurat d’aquest concurs de relats col·lectius és, precisament per aquest factor d’escriptura feta en col·laboració, una experiència única, que et situa en una situació inhabitual i que en conseqüència, fa que hagis d’actuar també d’una manera desacostumada.\nEn qualsevol altre jurat, per exemple, el dels Premis Recvll de Blanes, del qual tinc la sort de formar-ne també part, la valoració, tant de qualitat com de coherència és individual; en el cas del premi TRAMa, has de tenir tothora present la participació —i, per tant, la co-existència— de diversos autors; de diferents veus que treballen plegades.\nUn fet que, alhora que et complica, qui sap lo, la feia, l’estimula, la converteix en més entretinguda —en més divertida, fins i tot.\nTot i l’increment de dificultat que això suposa, és, sens dubte, una oportunitat magnífica de prendre consciència de la importància que té —o podria tenir, si en fóssim prou conscients— l’element col·lectiu en la nostra societat; la constatació efectiva que “entre tots (i totes) ho podem fer tot”.\nFormar part del jurat del concurs ha constituït, per a mi, i imagino que també per als meus brillants companys del jurat, la Montse i el David, un doble i més que agraït privilegi.


El Govern destina tretze milions per a la rehabilitació de patrimoni eclesiàstic\n30 setembre 2020 12:15\nEls bisbats de Mallorca i d'Eivissa són els dos beneficiaris d'aquestes subvencions\nGONZALO NADAL | 25 febrer 2006\nEls bisbats de Mallorca i d'Eivissa i Formentera rebran, per part del Govern balear i a través de la Conselleria d'Educació i Cultura, una subvenció de 13.086.000 euros per a la restauració de diversos béns del patrimoni històric eclesiàstic. El portaveu del Govern, Joan Flaquer, explicà que aquesta actuació s'emmarca dins la iniciativa de destinar un 1 per cent de les inversions en obra pública per a la recuperació del patrimoni artístic i cultural, tal com regula la llei autonòmica.\nLa Conselleria d'Educació i Cultura destinarà aquesta important quantitat de diners als bisbats perquè considera que l'Església Catòlica és titular d'una gran part del patrimoni històric i arquitectònic illenc. Amb aquesta intervenció es vol vetlar per la protecció, la conservació i la difusió d'aquest patrimoni, considerat un bé d'interès públic, social i cultural. Cadascuna de les subvencions suposen el 65 per cent del pressupost total de les actuacions de restauració, algunes de finalitzades, altres d'iniciades i unes altres de projectades però no començades.\nEl Bisbat de Mallorca rebrà un total d'11.303.590 euros. La rehabilitació de la façana de la Seu i la rehabilitació del museu del Palau Episcopal són les que rebran les partides més grans, amb tres milions d'euros. Destaca també el més d'un milió d'euros dels pinacles i de la creu de l'església de Santa Eulàlia, una restauració encara no iniciada. Ahir mateix el Bisbat mallorquí mostrà la seva «satisfacció» per aquesta concessió i agraí al Govern aquesta important subvenció, que aporta 11'3 milions dels 17'8 milions del pressupost total dels 26 projectes d'obres en edificis de l'Església de Mallorca.\nPer la seva part, el nacionalista Pere Muñoz, exdirector general de Cultura, valorà com a «desproporcionades» aquestes partides a l'Església, ja que considera que «hi ha altres entitats i institucions molt necessitades d'ajudes també titulars de patrimoni històric i arquitectònic».\nEl Bisbat d'Eivissa i Formentera rebrà una subvenció d'1.783.410. N'és la més beneficiada, amb un milió, la restauració, ja iniciada, de la pabordia del Palau Episcopal i de diverses dependències del Palau i de l'Arxiu Diocesà.


GUADASSUAROIG: de març 2009\nAhir un àngel desplegà les seues ales i va volar. Va volar alt, molt alt, volia anar amb sa mare. La seua alegria, les seues cançons, els seus consells, els seus silencis, el seu treball, vaja que ha treballat!. Mai l’he sentida criticar a ningú. Sempre ha vist de tots la part positiva de la vida. Fa anys que patia de demència senil o alzheimer, no ho sé, volia dir-nos coses, parlar amb nosaltres però la llengua se li trabava i sempre s’en sortia de la situació amb la seua gràcia o ens cantava una cançoneta típica del poble. Mai, en tots aquests anys cap queixa, ni lament, al contrari tot bonico, tot agradable pels demés. Jo la volia, era la meua sogra. Ahir un àngel s’en pujà al cel.\nDemà al Plenari municipal es tornarà a tractar d’aprovar la realització del projecte de parquin al Ravalet. És la segona intentona, la primera la pararen els veïns. Per què una altra vegada?. Sembla que es volen invertir els diners que dona el Pla Camps en aquesta obra. Jo més be pense que hi han altres motius:\n1.- Es va fer un concurs per dissenyar tres obres: a) L’edifici del costat de la biblioteca. b) l’espai sonor. c) El parquin del Ravalet. La decissió salomònica va ser atorgar el premi als tres arquitectes que es presentaren, un a cadascún. I això que vol dir? Que queda un arquitecte agraviat, perquè el seu projecte no s’ha realitzat. Però què és necessari i obligat fer les tres obres?. Jo crec que no, perquè si és un concurs ja s’ha emportat els diners del premi. Ja! i la direcció d’obra …?\n2.- Qui és l’arquitecte? Cal recordar que és el mateix que va destruir el Ravalet antic i fet el deplorable disseny de l’actual?.\n3.- Recordem que hi ha un regidor que al seu programa electoral va prometre que tornaria el Ravalet al disseny de tota la vida? Ja ha passat una legislatura i mitja, per tant dubte que complisca la seua promessa amb els electors que el votaren.\n4.- En aquests moments l’ajuntament no te cap projecte redactat i aprovat, per tant no te altra alternativa.\n5.- Açò no és nou perquè porten sis anys enfrascats amb els PAIS, aeroport, camps de golf, regals de nous auditoris, cotxes ambulàcia… que no han tingut temps de dissenyar un PGOU en trellat.\nI ara què? Després d’aquest desficaci, crec que ha de haver alguna persona que li posse un poc de seny a l’assumpte, prenga aire i temps per recapacitar i fer recapacitar als seus companys de grup.\na) El PGOU que tantes vegades ens han dit que ja està aprovat, s’ha de paralitzar i tornar a dissenyar. Per què? Perquè els punts de partida en el moment de la redacció ja no existeixen. No hi han cinc PAIS, ni dos camps de golf, ni palau de congresos, ni col·legi anglés, ni nou auditori, ni aeroport … però clar això s’ha d’explicar als veïns/es. I qui és el que li possa el cascavell al gat?. Els responsables són: l’Alcalde i el regidor d’urbanisme. Crec jo!. No foren ells els que donaren tota l’explicació a l’auditori?. Doncs ànim!. Altra vegada a explicar-se a l’auditori.\nb) Si acceptem el punt anterior, i en la nostra ment tenim una idea clara d’allò que volem que siga el nostre poble en el futur, si sabem com ha de ser el poble que els nostres fills han de gaudir, de quins serveis utilitzaran, per tindre una qualitat de vida immillorable, si sóm utòpics però amb els peus a terra. Si tenim en compte les idees dels demés. Aleshores farem un projecte maravellós. I possarem els jardins al seu lloc, els parquin estaran al lloc adequat per evitar trànsit dins el poble i els nostres xiquets/es tornaran a ser els protagonistes del carrer i utilitzaran més la bicicleta. Construirem les cases i els edificis necessaris, bonics i amb nous recursos i energies …\nConclusió: Pareu-ho tot i dediqueu un temps a reflexionar!. Mentre, si no tenim cap projecte d’obra amb trellat, dediquem els diners a contractar als aturats per realitzar feines al poble i a la muntanya (que és una maravella!).\nNOTÍCIA D’ÚLTIMA HORA: Al Plenari de l’Ajuntament acudiren tots els veïns/es del Ravalet i aconseguiren que la decisió quedara sobre la mesa, amb la proposta de l’Alcalde que dilluns es faria un Ple monogràfic sobre el tema. La qüestió és que aquest Plenari s’ha anulat sine die, la qual cosa fa suposar que els veins han aconseguit paralitzar el projecte de l’aparcament soterrani. Ens alegrem i congratulem. Esperem que la pròxima decisió siga tornar a deixar el Ravalet com era antigament.\nTots recordem el dia 24 de gener com una data de gran vent, que produí moltes destrosses en els edificis, cases, arbres… i propietats privades i públiques al nostre poble. Gairebé tots hem procurat reparar mitjançant el segur o fent les despeses necessàries. Sembla que en algunes coses públiques encara no s’ha tingut temps per deixar les coses en bon estat ( crec que també hi ha un segur a l’Ajuntament) especialment a la zona industrial, faroles doblegades, i a l’espai sonor encara hi han elements a terra (pot ser el moment adequat per realitzar les reformes adequades i dirigir el so cap el camp). A la zona enjardinada i esplai quasi no queden faroles i papereres al lloc (açò no ha estat produït pel vent). Al mateix temps demanaria a la gent que no convertisca un abocador per aquella zona i que l’Ajuntament ens diga on podem abocar els veins/es enderrocs… mentres fa el tantes vegades anunciat ecoparc.\nHui he aprofitat per fer una visita a veure com van les obres de la Piscina Coberta Municipal. Sóc un apassionat a l’esport de la natació, soc soci del club d’esports privat fa molts anys especialment per la piscina. He nadat a la piscines cobertes d’Alzira i de L’Alcúdia, bo nadar, nadar… faig el que puc a la meua edat, però la veritat és que ja fa anys que desitjava veure-la finalitzada, ha costat però sembla que ara va de bo.\n1. Quin és el pressupost final de l’obra.\n2. Quina és l’aportació de l’Ajuntament.\nI… el més important: S’ha fet un estudi de viabilitat o s’ha fet l’encàrrec a alguna empresa. Seria molt interessant saber el que diu, o al moment de funcionar degut a la improvisació ens trobarem amb més d’una sorpresa. Confiem que estarà tot previst?.\nPer dues vegades el Partit Socialista de Guadassuar ha presentat la següent moció. Després del temps passat, continuem rebent la callada per resposta, quan el que proposem és arribar a un acord de consens de totes les forces polítiques del poble, perquè estem convençuts que la persona s’ho mereix i problablemente és el moment oportú de prendre decisions donat que està conclòs l’edifici del costat de la biblioteca, al qual també podria ser una opció per Posar-li el seu nom. Així com posar-li el seu nom a un carrer sempre que la via siga el suficient important.\nEl PSPV-PSOE de Guadassuar, presenta al Plenari de l’Ajuntament, la següent proposició:\nFa uns dies ens deixà AGUSTÍN ROIG BARRIOS, cronista oficial del nostre poble, nomenat personatge de l’any pel nostre Ajuntament, músic, escriptor, possiblement la persona més culta però especialment persona més volguda y respectada per la seua saviesa, senzillesa i humanitat. Tots els estudiants hem necessitat el tio Agustí en alguna ocasió i a tots ens ha atès. Tots els festers han acudit perquè escriga al programa de festes. El cor i l’orgue de l’església del qual el tio Agustí feia sonar melodies … en fi, i sempre de forma desinteressada. Així ja en queden pocs, molt pocs.\nEncara que és molt recent la seua defunció, i sabedors que no era persona donada a rebre honors, el nostre grup proposa alguns reconeixements que, a títol pòstum, podrien honrar la seua memòria com a exemple a seguir pels ciutadans/es de Guadassuar:\n- Fill predilecte de Guadassuar.\n- Un carrer al seu nom.\n- Un bust.\n- Publicació, en edició ben cuidada, poc a poc de la seua obra, però ja (perquè fa temps que el tenia preparat) del cançoner popular de Guadassuar.\nI deixant passar un temps prudencial, negociar amb la família, amb tot el respecte i afecte, si es possible la cessió de la seua obra, estudis i recopilacions la qual es dipositaria en un local digne i espaiós a denominar: “Fundació Agustí Roig Barrios”. S’encarregaria de mantindre i augmentar dit patrimoni la persona de confiança anomenada per la família. Dita fundació donaria a conèixer la seua obra i personalitat i estaria a disposició dels estudiosos del nostre poble i forasters.\nTot açò i les propostes que els demés grups de l’Ajuntament presenten, estem dispostos a pactar per que la resolució final siga per unanimitat.\nGuadassuar, abril de 2006\nPublicat per Vicent Roig Lobell a 17:48\nAquest dies estem aclaparats. No teníem prou amb la crisi econòmica, les eleccions basques i gallegues, a tot això sumem: corrupció d’alcaldes, diputats, presidents, càrrecs públics … espies …\nDe tot te que haver-hi en la vinya del senyor. De què ens escandalitzem?. Pensem que la classe política està exempta de corrupteles, immoralitats etc.? Són persones i com a tals porten inherents tots els defectes i virtuts. El que passa és que, quan u arriba a una responsabilitat, gaudix de la confiança que han dipositat amb ell moltes persones, després aquests l’han dipositada donant altres càrrecs a persones amigues o de molta confiança i, clar! quan uns o altres fan un desgavell de l’estil que siga, el primer és no creure que aquesta persona hi hi haja traït la confiança que havies dipositat en ella, és humà el dolor que això produeix. Però en principi, cal reconèixer-ho i immediatament acceptar l’errada política i dimitir o fer dimitir. Cadascú és responsable dels seus actes i si ha fet un delicte la justícia que actue amb totes les conseqüències. I això passa a tots els estaments socials: matrimonis que s’enganyen, empresaris, amics, partits polítics … Encara que de vegades oblidem que hi ha una immensa majoria que són un exemple d’integritat, abnegació i de servici als demés.\nTot i això no vol dir que ho justifique, el que estiga lliure … més be, al contrari, si s’ha de netejar, es neteja, no s’escampa com un ventilador per justificar-se. És un error fer actes de desagravi i homenatges.\nEl dia 7 de març, vam anar a Alginet, visitarem com està quedant la falla que Enric i Quico estan fent al col·legi i com és normatiu gaudirem de l’ esmorzar habitual dels dissabtes. Finalitzat l’àgape, cadascú tornarem als quefers habituals, excepte E.Villalba i jo que la enyorança ens impulsa a fer un tomb i comprovem com estan les coses pel municipi. No podem evitar-ho per què es un paratge que sempre sentim la necessitat de visitar i passar una estona molt agradable, així que ens dirigirem a la Garrofera. L’oratge era d’un dia primaveral i la sorpresa molt Agradable al comprovar que hi havia cura de la zona recreativa. tot estava molt net i s’havien arreglat els paellers. També s’ha eliminat el parc infantil (més val això que en estat d’abandó), costaria poc arreglar una porta destrossada dels vàters encara que nets, i l’aljub no tenia cadenat amb el consegüent perill perquè es podria contaminar o fer alguna salvatjada amb l’aigua. És un paradís de natura que tenim els Gaudassuarencs, que algun dia tornarem a fruir i que nosaltres passejant aprofitarem per recordar algunes anècdotes que algun dia comentarem. Llegirem el cartell que col·locà la conselleria que resa: muntanya propietat de l’ajuntament de Guadassuar. D’allí anàrem fins a la font, tornarem a baixar pel costat del canal per visitar el dipòsit i el pou de l’aigua potable que abasteix, com resa el cartell, a l’Alcúdia i Guadassuar, han abandonat el jardí. Tornem a Guadassuar i observem com el desenvolupament de l’Alcúdia no para, a pesar de la crisi, i també estan urbanitzant al costat del pavelló esportiu.\nDemane ajuda. No sé com col·locar les carpetes de compre-venc i oferta-demanda d’ocupació de forma que es puga accedir i escriure dins d’elles. Si algú vol ajudar-me que m’ho explique o que vinga a ma casa i que directament ho faça al meu ordinador. Gràcies\nPublicat per Vicent Roig Lobell a 17:53


El punt fort d'ERC pot ser també el seu gran perill electoral\nLa centralitat porta a guanyar eleccions però també té un preu · Només un 51,5% dels qui asseguren que votaran ERC preferiria que Catalunya fos un estat independent\nERC insisteix que ha arribat la seva hora de guanyar unes eleccions catalanes i, segons els sondatges, voreja la victòria. Aquests darrers anys ha aconseguit d’erigir-se en una força central. Pere Aragonès així la presenta reiteradament. A Madrid han estat capaços d’arribar a acords amb el PSOE, i a Catalunya diuen que són els únics capaços d’ésser frontissa amb JxCat, ERC, la CUP i els comuns, i fins i tot proposen de reunir-los tots en un govern de coalició, encara que la resta ho refusi. La centralitat porta a guanyar eleccions, però també té un preu. Eixamplar les costures pot voler dir que allò que guanyes per una banda ho perds per una altra. I segons el darrer sondatge del Centre d’Estudis d’Opinió, ERC es troba en una cruïlla en aquesta campanya. Un gran volum dels enquestats que encara no sap què votar dubta entre la butlleta d’ERC i una altra. És un bon tros del pastís electoral, perquè encara hi ha molts indecisos (un 33,7% del total) i gairebé un terç d’aquests indecisos sospesa votar Aragonès o una altra candidatura. Són, concretament, vuit punts, que dit així sembla poc, però és molt. Equival, aproximadament, a la intenció directa de vot que obté JxCat.\nEl cas és que la majoria d’aquests indecisos no sap si votar ERC o JxCat (un 7,3% del total dels que dubten), ERC o CUP (4,3%), ERC o PSC (4,3%), ERC o comuns (4,0), o ERC o altres candidatures (3,8%). Partim de la base que aquests electors acabaran de decidir-se durant la campanya. De manera que el que faci Esquerra aquests dies pot ser clau perquè es decantin per uns o per uns altres. I aleshores, el dubte: ERC pot anar a buscar els independentistes indecisos sense perdre els que no saben si votar-los a ells o als comuns o al PSC? Aquesta és la pregunta. Perquè Aragonès té Laura Borràs frec a frec, en una mena d’empat tècnic, segons el CEO. El pronòstic és que guanyaria amb 34-35 escons, mentre que Junts n’obtindria 32-34. Per darrere, hi hauria el PSC amb 26-29. Cap on tirar, doncs?\nEn el millor dels casos per a ERC, podria guanyar les eleccions agafant dubtosos d’aquí i d’allà. Ja fa un temps que el CEO mateix va retratant com Esquerra amplia l’electorat reunint cada vegada menys independentistes i més federalistes. Aquesta vegada, el sondatge indica que només un 51,5% dels qui asseguren que votaran ERC voldria que Catalunya fos un estat independent, mentre que un 36,4% preferiria que es convertís en un estat dins d’una Espanya federal i un 8,5% que es mantingués com una comunitat autònoma. Dit d’una altra manera, gairebé la meitat de l’electorat d’ERC no voldria idealment la independència. És l’únic partit capaç d’aglutinar una diversitat tan gran en quantitats tan altes de votants. Si es compara amb la resta de forces independentistes, la diferència és enorme. La majoria aclaparadora dels electors de Junts i de la CUP vol la independència: un 90,3% i un 92,9%, respectivament.\nNo hi ha cap altre partit que es trobi en una situació així, tot i que és veritat que el PSC també té l’oportunitat d’aconseguir un bon pessic d’indecisos. A banda del 4,3% dels dubtosos que no sap si votar Aragonès o Salvador Illa, un 3,2% considera votar Illa o Jéssica Albiach i, un 2,7%, Illa o altres candidatures.\nPerò tornem a Esquerra. Han dissenyat la “via àmplia” cap a un estat independent. És un dels lemes que els acompanya en aquesta campanya, potser per passar pàgina del gastat “eixamplar la base”. Sembla clar que el context actual els permet de compartir el trajecte amb un electorat divers, en part també perquè, un cop desterrat el famós “tenim pressa”, no han fixat cap horitzó concret per a materialitzar una independència que no era tan a prop com ho semblava l’octubre del 2017. A més, les divergències estratègiques dins el bloc independentista han fet inviable fixar un full de ruta compartit. No hi haurà un trencament amb Espanya a curt termini i, en canvi, som en un període indefinit de gestió de l’autonomia. Un període que facilita que ERC eixampli fronteres per la banda esquerra no independentista.\nS’ha de tenir en compte també que una cosa és allò que voldrien els enquestats que fos Catalunya, i una altra lleugerament diferent és què responen quan se’ls pregunta directament si volen que sigui un estat independent. I aquí, un 72,1% dels votants d’ERC respon que sí, i un gens menyspreable 20,6% respon que no. I ara centrem-nos en aquesta darrera dada. Si, amb el temps, el partit d’Aragonès i Oriol Junqueras fa dubtar els del no i els decanta cap al sí, es podrà dir que el famós eixamplament de la base funciona. Però, alhora, pot ser que perdi una part dels independentistes més convençuts. En l’elaboració de les llistes ja ha passat. Demòcrates de Catalunya, per exemple, ha optat aquesta vegada per presentar-se a les eleccions amb Junts. De manera que, en vista del 14-F, la pregunta és si aquesta estratègia és compatible amb el fet que ERC quedi davant de JxCat o els pot tornar a fer perdre la presidència de la Generalitat.\nÉs curiós que la majoria dels enquestats té clara la resposta. L’electorat de gairebé tots els partits està convençut que les eleccions les guanyarà ERC. Però hi ha dues excepcions. La primera: la majoria dels qui pensen votar el PSC o bé no saben pronosticar qui guanyarà o bé opten per Aragonès. La segona: els de Junts. No són pocs els votants de Borràs que també creuen que s’imposarà ERC, però, potser perquè el 21-D ja van aconseguir el que semblava impossible, la majoria dels electors de Junts estan convençuts que quedaran primers. Falten encara molts dies de campanya per saber què passarà. I cada moviment compta.\nEls set presos dels Lledoners, amb una pancarta per l’amnistia. Fotografia: ACN.\nDolors Bassa sortint de la presó. Fotografia: ACN.\nNo hi ha cap dubte que la fotografia del dia són en realitat dues, perquè no poden estar junts: la dels set presos polítics homes sortint de la presó dels Lledoners i la de Dolors Bassa sortint del centre penitenciari del Puig de les Basses. A Carme Forcadell encara no li han concedit el tercer grau i, a més, es troba en confinament a la presó de Wad-ras per un brot de la covid-19, segons fonts d’ERC. La resta de presos agafaran protagonisme en campanya i ajudaran a mobilitzar els electorats d’ERC i JxCat. Aquest vespre, Oriol Junqueras i Raül Romeva intervenen en un acte d’Esquerra a Badalona, i Jordi Turull i Josep Rull, en un altre de Junts a Reus. Jordi Sànchez i Joaquim Forn participaran demà en un acte a l’Arc de Triomf de Barcelona i ERC també preveu que Bassa participi en la campanya els dies vinents. Des de la barcelonina plaça del Rei, el president d’Òmnium, Jordi Cuixart, ha fet una crida a omplir les urnes de “paperetes sobiranistes”. Més tard, en un piulet, Josep Rull ha retratat l’emoció del retrobament familiar: “He anat a buscar els nens a l’escola per anar a dinar junts. Ells no ho sabien. Ni s’ho esperaven. La cara de sorpresa i de felicitat que han fet és indescriptible. Uns records màgics en aquesta captivitat infame.”\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ja ha decidit que les eleccions seran el 14-F tant sí com no. Encara ha de fer pública la sentència, però la fiscalia sí que ha exhibit els seus arguments: “L’única novetat que ha passat és que hi ha hagut un significatiu increment del nombre de contagis propis de l’alta variabilitat de la pandèmia, cosa que era notòriament previsible en el moment en què es van convocar les eleccions.”\nEn les campanyes habituals, el nombre d’assistents als mítings permetia de prendre el pols a les bases dels partits. Però aquesta vegada, amb les cabudes limitades i la gran quantitat d’actes que es fan en platós, és molt difícil. Una alternativa pot ser veure quants espectadors segueixen els actes per YouTube. En l’inici de campanya, el PSC és qui en va tenir més: 4.861 visualitzacions a quarts de deu de la nit. El seguien JxCat (2.521), ERC (2.328), el PDECat (1.051), la CUP (909), els comuns (772) i el PP (495). Ciutadans en va comptabilitzar un miler entre els qui els seguien per YouTube i els qui hi participaven per Zoom i, aquest vespre, el vídeo de l’acte tenia 2.882 visualitzacions.


El conseller d'Empresa i Ocupació, Felip Pui... - Govern.cat\nquery_builder 28 gener 2013 15:09\n· El conseller Puig, acompanyat de la directora general de Turisme, Marian Muro, i del director de l’Agència Catalana de Turisme, Xavier Espasa, inaugurarà l’estand de Catalunya.\n· L’estand, que aplega l’oferta d’una setantena d’entitats, institucions i empreses del sector turístic català, presenta tota la diversitat de productes i de marques turístiques.\nCatalunya participa un any més a la Feria Internacional de Turismo-Fitur que té lloc del 30 de gener al 3 de febrer a Madrid. El conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, acompanyat de la directora general de Turisme, Marian Muro, i del director de l’Agència Catalana de Turisme (ACT), Xavier Espasa, encapçala la delegació catalana que assistirà al certamen.\nEl conseller Felip Puig inaugurarà l’estand de Catalunya que enguany aplega l’oferta d’una setantena d’entitats, institucions i empreses del sector turístic català. Estructurat en dues illes de 500 m2 cadascuna, l’estand es presenta amb tota la seva diversitat de productes i amb les novetats de les 9 marques turístiques catalanes: Costa Brava, Costa Daurada, Terres de Lleida, Costa Barcelona, Catalunya Central, Pirineus, Val d’Aran, Terres de l’Ebre i Barcelona.\nFitur és una de les principals trobades internacionals del sector turístic professional i Catalunya hi participa enguany amb l’objectiu de reactivar la demanda turística del mercat espanyol i posicionar la destinació catalana entre els professionals internacionals que hi assisteixen.\nEl conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, acompanyat de la directora general de Turisme, Marian Muro, i del director de l’Agència Catalana de Turisme, Xavier Espasa, faran una roda de premsa el dijous 31 de gener a les 11.30h a l’estand de Catalunya, al pavelló 7 d’Ifema.\nEn els darrers anys, l’ACT està fent un esforç important en optimitzar les seves accions promocionals. En el cas de Fitur, s’ha reduït la superfície expositiva que no afecta, però, la presència de tots els productes turístics i de tots els territoris, que continua sent la mateixa.\nL’estand segueix la mateixa línia que el de l’any anterior, una aposta d’èxit guardonada amb nombrosos premis internacionals i que permet reutilitzar materials i ajustar costos en un moment de contenció pressupostària. Es tracta d’un estand de fusta procedent de boscos gestionats de manera sostenible, i que compta amb el certificat PEFC – Programa de Reconeixement de Sistemes de Certificació Forestal.\nL’estand inclou, entre d’altres propostes, una mostra de l’exposició fotogràfica “Catalunya, vista pels instagramers”, un photocall on els visitants podran endur-se un record en forma de postal, i l’accés a les més de 240 experiències turístiques del “Club Experience” de l’ACT, tematitzades segons l’època de l’any. A través del bloc http://magradacompartir.catalunya.com, s’ofereixen tot tipus de propostes per descobrir Catalunya amb descomptes d’un 20%, preus especials per a famílies i ofertes de 2x1.\nLa gastronomia és un altre dels ingredients que no falten a l’estand català que inclou una àrea gastronòmica a càrrec de l’Escola Superior d’Hostaleria de Barcelona (ESHOB), on s’oferiran uns menús basats en la cuina tradicional local i els productes de mercat, de proximitat i de primera qualitat. El “Pati gastronòmic” compta amb la col·laboració de Bodegues Torres i Cava & Hotel Mastinell.\nL’ESHOB, fundada l’any 1985 per iniciativa del Gremi d’Hotels de Barcelona i el Gremi de Restauració de Barcelona, forma més de 500 alumnes anualment basant la seva docència en les últimes tendències i tècniques gastronòmiques, acostant-los a la realitat del sector amb un programa extens de pràctiques en empreses professionals. Seguint aquesta línea, en col·laboració amb la Universitat Abat Oliba CEU i el Gremi d’Hotels de Barcelona impartirà, a partir del mes de setembre, el Graduat Superior en Direcció Hotelera.\nEnguany, les Destinacions de Turisme Esportiu (DTE) catalanes tindran un paper destacat en el certamen madrileny. L’Agència Catalana de Turisme (ACT) certifica des de l’any 2003 amb la marca d’especialització de Destinació de Turisme Esportiu (DTE) els municipis de Catalunya que disposen d’infraestructures i serveis d’alta qualitat per a la pràctica de diferents modalitats esportives, juntament amb determinats equipaments turístics.\nEn el marc de la fira, el conseller d’Empresa i Ocupació, acompanyat de la directora general de Turisme, Marian Muro, del director de l’ACT, Xavier Espasa, i del secretari general de l’Esport, Ivan Tibau, presidirà un acte de reconeixement als 13 municipis certificats amb el segell DTE, en el qual està prevista l’assistència de representants municipals. Els municipis certificats són: Banyoles-Pla de l’Estany, Blanes, Calella, Castelldefels, Castelló d’Empúries-Empuriabrava, La Seu d’Urgell, Lloret de Mar, Santa Susanna, Sort, Val d’Aran, Amposta, Cambrils i Salou.\nEstand de Catalunya\n. Oficina de Promoció Turística de la Diputació de Barcelona\n· Oficina de Promoció Turística de la Diputació de Barcelona\n· Sant Sadurní d’Anoia\n· Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona\n· L'Hospitalet de l'Infant i la Vall de Llors\n· Mont-Roig del Camp – Miami Platja\n· Vila-seca, La Pineda Platja\n· La Ruta del Cister\n· Consell Comarcal de la Terra Alta\n· Sant Carles de La Ràpita\n· Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida\n· Montsec – Prepirineu de Lleida\n· El Pla d’Urgell\n· El Segrià\n· Les Garrigues\n· Lleida ciutat\n· Torisme Val d’Aran\n· Alt Urgell\n· Alta Ribagorça\n· Val d’Aran\nAltres empreses i institucions


El plaer d'escriure: de gener 2009\nAvui he tingut l'ocasió de visitar l'exposició, a Tarragona, Capa, aquí. Pels qui no ho sapigueu, l'exposició recull les 30 fotografies que Capa va positivar, de les 101 que va fer seguint els ciutadans que fugien desesperadament davant l'arribada de les tropes franquistes a Tarragona. Ha sigut una bona experiència, per dos motius que ara us explicaré.\nUn, per tenir l'oportunitat de veure les fotografies d'aquest gran fotoperiodista nascut a Budapest. Tot i que la seva foto més coneguda no està exempta de polèmica, a causa dels rumors que corren de que sigui un muntatge, les fotografies que he vist avui capten moments únics, retrats que transmeten sentiments i sensacions. I amb aquestes fotografies, no calen muntatges. Com bé va dir Capa, a Catalunya i Espanya, durant aquella època, "no cal fer muntatges, les fotografies estan allí".\nI l'altre motiu, crec que el més important, és el fet de recordar un episodi de la història que sovint sembla que tothom hagi oblidat. D'acord que no és agradable recordar una guerra, però com bé diu l'eslògan, només en fa 70. Només fa 70 anys que va acabar aquella terrible guerra, només fa 70 anys del patiment que milions de persones van sofrir. Però és que la història, no només serveix per recordar, sinó per entendre els temps actuals. I per sort o per desgràcia, pel que sigui, molts aspectes de la nostra vida, de la política d'aquest país, etc, estan marcats per aquesta història que, tot i que sembli llunyana per aquells que no la vam viure, ens és molt propera.\nPotser nosaltres no hi erem, però sí els nostres avis. Ells van viure aquella guerra, com segur ens han explicat tantes i tantes vegades en discursos que em trobat del tot llargs i avorrits. Però nosaltres som el seu llegat, nosaltres som el llegat d'aquesta història.\nA vegades, veient el panorama actual, em pregunta de que va servir la lluita de tantes i tantes persones... i tot i que a vegades no ho puc evitar, intento no creure que va ser envà...\nQui no ha sentit mai afirmar, amb plena convicció, que l'esport és salut? És cert, però potser el que no hem sentit a dir mai és que hi ha persones per a les quals fer esport és alguna cosa més que salut –i també alguna cosa més que aconseguir un premi–. Durant el XVII Campionat Territorial de Natació per a persones amb discapacitat intel·lectual, que es va celebrar ahir a la piscina municipal d'Amposta, es va demostrar que l'esport pot arribar a ser fins i tot una teràpia i una eina rehabilitadora. Els 225 esportistes d'arreu de la demarcació de Tarragona i algun també de Barcelona i de Castelló que van participar en el campionat són una mostra del benefici de practicar esport. Com qualsevol altre esportista, els membres dels centres esportius per a discapacitats s'entrenen cada dia, amb l'esforç i la superació personal que això comporta. Però per a ells, a diferència dels esportistes professionals, fer esport va més enllà d'assolir una marca: amb aquesta activitat demostren que poden fer una vida normal.\nL'ambient que es respirava ahir a les instal·lacions de la piscina era el mateix que el de qualsevol altra competició: els jutges controlant el temps i la correcta realització de les proves, i el públic animant amb ganes i èmfasi tots els esportistes, alguns dels quals no podien evitar els nervis l'instant abans d'enfrontar-se a l'aigua, segurament per culpa d'això que en diuen por escènica.\nTot i que la importància de la competició d'ahir no era guanyar o perdre, els més afortunats, els que van aconseguir arribar en primer lloc, no van voler amagar la seua alegria, acostant les seues celebracions a les dels campions olímpics, per transmetre el seu entusiasme a tot el públic. Ahir, però, tots van tenir un premi, que els va aportar més alegria que no pas la medalla que van rebre: el fet de participar en la competició, juntament amb altres clubs i altres esportistes. Per saber-ho, no calia preguntar-los, pagaven amb la seva cara de satisfacció, plena de joia.\nPerò activitats com aquesta no tindrien el mateix efecte sense la tasca i la dedicació dels monitors. Ells són els qui els donen la confiança necessària, els qui els han ensenyat a perdre la por a l'aigua i els han ajudat perquè ara puguin participar en un campionat. La seua implicació és essencial, però també ho és la de les famílies dels esportistes. Amb competicions d'aquest tipus s'intenta implicar també els familiars, que, sobretot, el que valoren, a més del benefici que hi ha fent esport, és la relació que els seus fills, germans, nebots o cosins estableixen amb els companys i els monitors. I és que fer esport «és un acte integrador», com va assegurar Manel Pech, director de la residència Àngel d'Amposta. I ahir es va poder comprovar, amb l'esportivitat que tots els participants van demostrar, saludant-se en acabar la prova i felicitant-se durant l'entrega de medalles.\nQuan els 225 esportistes es van llençar a l'aigua i van lluitar amb totes les seues forces, van fer alguna cosa més que demostrar que són capaços de practicar la natació. Van demostrar també que la seua vida pot arribar a ser com el que entenem per normal. Que la seua discapacitat no els impedeix fer esport, passar-ho bé i, encara més, superar-se dia a dia. Tant de bo que activitats com les d'ahir no siguin només una injecció de moral i ànims per als que hi participen, sinó també per als que en gaudim com a simples espectadors. L'esperit de superació, tots el tenim, només falta que, com els nedadors d'ahir, en sapiguem treure profit.\nContraportada d'El Punt - edició el Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre, del dia 12 de gener\nCada dia em sorprèn més el PP. Si, ja sé que potser no m'hauria de sorprendre, però és que no ho puc evitar. Ara resulta que la Nebrera ha dit una cosa tan gran, un pecat capital, que potser s'haurà de retirar de la militància durant quatre anys. Increïble.\nNo vull defensar la Nebrera, ni molt menys, però és que se'ls hi nota d'una hora lluny que aquesta dona els fa nosa. Resulta que el senyor Fraga pot dir "a los nacionalistas habría que colgarlos de algun sitio" i no passa res, oi tant que no! (encara hi ha categories, és clar...). Però aquesta dona no pot referir-se al to que utilitza la Magdalena Álvarez quan parla. En fi, que potser el seu comentari no va ser encertat, amb això no m'hi ficaré, però el que crec exagerat és la resposta i l'actuació de la direcció del PP.\nMontserrat Nebrera és molt crítica amb el PP, i ho és des de dins, i potser és això el que els cou. Segurament, però, buscaran la manera que aquesta dona foti el camp i no els toqui més el nas. Aquest, potser, només és el primer pas.


EL DESEQUILIBRI DE GÈNERE A L’ÀSIA | CAMINS\n– Desequilibri demogràfic : El desequilibri demogràfic és el despoblament en algunes zones, i creixement desmesurat en altres zones.\n– Concepció : La concepció, o també anomenat embaràs, és el procés pel qual es desenvolupa un nou individu dins del cos de la mare.\n– Contracepció: La contracepció és l’ús d’algun tipus de mètode anticonceptiu amb el fi d’evitar l’ embaràs.\nEl problema que exposa el text són els avortaments selectius de nenes en els països subdesenvolupats, on prefereixen tenir nens. Els motius principals pels quals les famílies prefereixen tenir un nen són perquè pot treballar al camp i aportar diners a la família.\nSegons la nostra opinió, el problema que causa el desequilibri demogràfic és que la gent no té gaire informació sobre el lloc, o per manca de serveis.\nEn el nostre país d’origen sí que es produeix aquest fenomen, despoblament al món rural, i creixement desmesurat en el món urbà. La causa es perqué les condicions de vida no són tan bones en el camp, però sí en les ciutats.\nCreiem que la discriminació a la dona i el masclisme de les societats xinesa i índia en aquests assassinats selectius és la causa per la qual les dones han d’avortar les nenes.\nLes mesures que se m’acudeixen per solucionar el problema són donar més importància a les dones oferint-li un treball i que també puguin cobrar un salari digne com a persones que són.\nPer ajudar a les nenes que són abandonades després de néixer fomentaria el procés d’adopció als països desenvolupats i que així puguin viure una vida millor i també crearia una ONG perquè la gent pugui aportar diners i menjar per a tothom.\nDavid Portillo i Ismael Peña\nEl significat de desequilibri demogràfic es diu quan en un lloc hi ha més gent d’un sexe que de l’altre.\nEl problema que exposa el text és la quantitat de nenes que són avortades o abandonades per les seves famílies, i per aquell motiu, el nombre de nens és mes superior al nombre de nenes. Aquest problema es dóna principalment a la Xina i a l’Índia.\nMotius pels quals les famílies prefereixen tenir un fill, una d’aquestes raóns és perquè és mantingui el cognom. A més en el camp és millor tenir un fill que ho pugui treballar, i que pot mantenir els pares quan siguin vells.\nPer a nosaltres, el problema que causa el desequilibri demogràfic és que com en la Xina i l’Índia són uns països que valoren molt que el cognom vagi continuan per generacions, que es treballi en el camp, tenir més propietats, entre altres coses; i la majoria d’aquestes coses per a les dones és més difícil que per als homes\nNo, en el meu país d’origen aquest fenomen no succeeix, encara que hi hagi més dones que homes la diferència és no més d’un 2,8%.\nSi, si creiem que la discriminació de la dona i el masclisme influeixen en aquests assassinats selectius en la Xina i en l’Índia, i molt perquè si la societat tingués igualtats econòmiques i socials per als dones com per als homes, possiblement les famílies no volguessin tant tenir fills a filles, a més que amb la llei d’un sol fill, la gent busca la millor opció per als seus beneficis.\nLes mesures que se m’acudeixenen per a solucionar aquest problema, no crec que siguin moltes, però una solució pot ser la dels cartells per a tenir filles, donar alguna cosa per a ajudar o convèncer la gent de tenir més filles, fer-li veure a la gent les conseqüències que hi ha amb tan poca quantitat de nenes, o coses així.\nI per a ajudar les nenes abandonades després de néixer, una opció seria fer centres o llocs on es puguin portar les nenes que es van a abandonar, i si es pot, donar una petita ajuda econòmica per portar-les al centre, si no al millor la majoria dels pares no les portaria. L’altra podria ser concientizar a la gent dels problemes que causaria tenir la diferència tan notable de sexe.


En marxa la tercera fase de les obres del dipòsit de la Ronda Bellavista | Mataró Audiovisual\nRedacció dl., 17/09/2018 - 15:14\nAquest dilluns s’ha iniciat una nova fase de les obres del dipòsit d’aigua de la Ronda Bellavista. Uns treballs que fins el dia 15 d’octubre tornaran a deixar l’avinguda Puig i Cadafalch tallada al trànsit, entre els carrers Ramon Berenguer III i l’avinguda Gatassa. Unes obres que provocaran afectacions al servei del Mataró Bus. Fins el 14 d’octubre, quedaran afectades la línia 6, direcció Institut Català de la Salut i Carretera de Mata, la línia 7, direcció Parc de Cerdanyola, i la línia 8, direcció Galícia.\nTambé des d’avui quedarà tallat l’accés a la ronda O’Donnell des de la Plaça Granollers, per la instal·lació de les canonades que connectaran el dipòsit amb la xarxa. En sentit nord, la ronda O’Donell quedarà en cul-de-sac en direcció nord a l’alçada del carrer de Pompeu Fabra i només es permetrà l’accés als vehicles dels veïns. A causa d’aquests treballs, l’accés des de Plaça Granollers a l’avinguda Puig i Cadafalch (sentit Argentona) es farà en un sol carril. La circulació per la ronda Prim es mantindrà amb un carril per sentit de la marxa. Uns treballs que han de finalitzar entre finals d’octubre i mitjans de novembre.\nRecordem que el dipòsit de la ronda Bellavista és l’obra més important del mandat a Mataró. Aquest dipòsit ha de tenir 7mil metres cúbics i tindran un cost al voltant dels 7 milions d’euros.\nUns treballs que havien de finalitzar a principis del 2019, però que porten entre 3 i 4 mesos d’endarreriment, principalment per la descoordinació que hi va haver entre els serveis tècnics d’AMSA i l’Ajuntament de Mataró en el moment de la licitació de les obres. Això va comportar que s’hagués d’invalidar el procés i tornar-lo a convocar, provocant un endarreriment en la finalització global de les obres, previst pel maig.


Líneas franqueadas, treball final de Màster de Gaizka Pagonabarraga – Màster en Disseny Gràfic\nLíneas franqueadas, treball final de Màster de Gaizka Pagonabarraga\n“Líneas franqueadas” són unes jornades (fictícies) itinerants sobre la violència d’estat. Unes jornades on l’espectador, mitjançant una exposició i la seva respectiva aplicació, interioritza la lògica i magnitud del paper jugat per l’estat espanyol des de 1960 fins els nostres dies. L’objectiu del projecte serà visibilitzar i representar la violència d’estat mitjançant una exposició espacial.\nUna exposició efímera, lligada a unes jornades itinerants realitzades en l’espai públic. Aquesta exposició seria la peça fonamental de les jornades, des del qual es construiria tota la identitat.\nL’espai es farà servir com a recurs principal per construir la direcció del relat, mitjançant cinc àrees circulars i concèntriques, que representaran les diverses intensitats de la violència.\nEn elles, cada succés es simbolitzarà mitjançant un tòtem, mentre que l’espai central constituirà l’espai de les jornades. Mitjançant aquesta disposició espacial, s’aconsegueix determinar la direcció en què l’espectador realitza la trajectòria independentment de per on vagi, i controlar la línia o desenvolupament del relat.\nMitjançant la gràfica aplicada, es comunicaran els quatre mètodes de violència abans especificats, amb l’objectiu que l’espectador sigui capaç d’identificar-los a ull nu. L’element principal seran les cares dels individus als quals pertany el succés, a la mateixa escala totes, amb l’eix de la mirada a 1m d’alçada. Partint d’aquesta base, cada mètode s’ha d’expressar emprant un recurs gràfic principal divers: imatge, color, material o tipografia.\nA part de l’exposició física i dels pòsters, s’ha dissenyat una app on es podrà visitar l’exposició virtualment i obtenir informació multimèdia.\nPost date 13 octubre, 2018\n←Previous post:Disseny per a gestors de continguts CMS\n→Next post:Fiera, treball final de Màster de Gemma Fontanals\nPrimer dia de presentacions dels Treballs Fi de Màster


Start > �ffentlich-verwaltungs|administrations-ministerium > Generaldirektion F�r �ffentliche Verwaltung Und Service-qualit�t > Concurs de mobilitat per policies locals 2009\nHistòric: Concurs de mobilitat per policies locals 2009\nLetzte Aktualisierung:\t06/07/2010\nEs publica la Resolució de la presidenta de l’Escola Balear d’Administració Pública per la qual es fa la proposta definitiva d’assignació de vacants del concurs de mobilitat 2009 de l'Ajuntament de Calvià.\nEs publica la Resolució de la presidenta de l’Escola Balear d’Administració Pública per la qual es fa la proposta definitiva d’assignació de vacants del concurs de mobilitat 2009 de diferents ajuntaments.\nEs publica la proposta provisional d'assignació de vacants del concurs de mobilitat 2009\nEs publica la rectificació del resultat definitiu de les puntuacions del concurs.\nEs publica el resultat definitiu de les puntuacions del concurs.\nEs publica el resultat provisional de les puntuacions del concurs.\n23.12.09Es publica el resultat definitiu de la prova de català.\n17.12.09Es publica el resultat provisional de la prova de català. Els aspirats interessats disposen d'un termini de tres dies hàbils, comptadors des de l'endemà de la publicació, per formular observacions o reclamacions per escrit. 16.12.09Es publica la resolució de la Presidenta de l'EBAP, amb les llistes definitives de persones admeses i excloses i convocatòria prova de català.\n14.12.09Es convoca als aspirants del concurs de mobilitat 2009, que no hagin acreditat el nivell B de català, a la prova específica que es desenvoluparà dia 17.12.09, a les 09.00 hores, a la seu de l'EBAP (carrer Ter, núm 27 2on pis).\n30.11.09Es publica la Resolució de la Presidenta de l'EBAP, amb les llistes provisionals de persones admeses i excloses.\n16.11.09S'ha publicat al BOIB la correcció d'errors de la Resolució de la Presidenta per la qual s'aproven les bases de la convocatòria.\n29.10.09S'ha detectat una errada en el nombre de vacants de l'Ajuntament de Son Servera. Allà on diu 3 vacants ha de dir 2 vacants.Aquesta rectificació es publicarà al BOIB.\n28.10.09S'ha publicat al BOIB núm. 157, de dia 27.10.09, la Resolució de la presidenta de l’Escola Balear d’Administració Pública per la qual s’aproven les bases que han de regir el procés selectiu per dur a terme el concurs de mobilitat 2009.\nDes del dia d'avui teniu 20 dies hàbils per a la presentació de les instàncies i documentació corresponent. Dokumente\nResoluci� de la Presidenta de l'EBAP per la qual s'aproven les bases de la convocat�ria\nDeclaraci� jurada de no haver estat separat del servei\nResoluci� i llistes provisionals de persones admeses i excloses\nResoluci� i llistes definitives de persones admeses i excloses i convocat�ria catal�\nDilig�ncia de publicaci� del resultat provisional de la prova de catal�\nDilig�ncia de publicaci� del resultat definitiu de la prova de catal�\nDilig�ncia de publicaci� del resultat provisional del concurs vacants policia.\nDilig�ncia de publicaci� del resultat provisional del concurs vacants oficial i subinspector\nDilig�ncia de publicaci� del resultat definitiu de la puntuaci� del concurs de les vacants de policia\nDilig�ncia de publicaci� del resultat definitiu de la puntuaci� del concurs de les vacants d'oficial i subinspector.\nDilig�ncia de rectificaci� concurs vacants oficial i subinspector\nDilig�ncia de rectificaci� concurs vacants policia\nProposta de la presidenta de l'EBAP d'assignaci� de vacants del concurs de mobilitat 2009\nResoluci� de la presidenta de l'Escola Balear d'Administraci� P�blica per la qual es publica la proposta definitiva d'assignaci� de vacants del concurs de mobilitat 2009 de diferents ajuntaments\nResoluci� de la presidenta de l'Escola Balear d'Administraci� P�blica per la qual es publica la proposta definitiva d'assignaci� de vacants del concurs de mobilitat 2009 de l'Ajuntament de Calvi�


Recerca - Servei de la Universitat de València\n@ > RecPers\n- Objectiu general de la recerca\n- Temes investigats\nObjectiu general de la recerca\nL'activitat docent i investigadora d'Abelard Saragossà té l'objectiu de contribuir a aconseguir un valencià culte que siga identificador, assimilable i, com a conseqüència, practicable pels valencians de cultura mitjana. A tal fi, treballa tant en la investigació com en la divulgació.\nLa major part de les seues investigacions focalitzen conceptes gramaticals i anàlisis de constituents gramaticals de la llengua, en general amb implicacions en qüestions controvertides de la normativa.\nDes d'eixos dos pilars, també ha fet treballs en quatre direccions. Una és sobre els criteris de la normativa, que és un instrument indispensable per a arribar a una llengua culta clara i justificada. Una altra és estudiar lingüistes i autors precedents a fi de contribuir a reconstruir l'evolució del valencià culte. La tercera és una conseqüència de la necessitat de lligar la investigació lingüística amb l'entorn social. Són els treballs que podríem anomenar socials o ideològics. Finalment, un vessant que unix la divulgació i el compromís social són les investigacions que tenen com a objecte d'estudi la docència (com s'ensenyen els conceptes lingüístics en les escoles i els instituts). En l'apartat dels articles, trobareu els treballs classificats en els sis temes dits.\nEn el camp dels llibres, n'ha dedicat u (Criteris de la normativa, València, 1997) a fixar i estructurar els criteris de la normativa.\nEn Passat, present i futur de les Normes Ortogràfiques de Castelló (València, 1998) justifica l'ortografia vigent i tracta els temes més generals de la normativa lingüística (com ara mostrar qui i com l'elabora, o mirar si als valencians en convé tindre relacions lingüístiques amb els balears i els catalans).\nEn El valencià del futur (Benicarló �el Maestrat�, 2000), estudia la relació que hi ha entre el valencià popular i la llengua culta i quina evolució s'hauria de produir per a facilitar que els valencians continuem recuperant la consciència de ser poble i la voluntat de dirigir el nostre destí.\nEn la Gramàtica valenciana raonada i popular (Gandia �la Safor�, 2003) focalitza la llengua parlada, que presenta d'una manera simple i coherent. Fa admirar i valorar (més) el valencià, alhora que augmenta la identificació i la confiança amb la llengua pròpia dels valencians.\nEntre els temes que tracta el llibre Reivindicació del valencià (València, 2007), se'n poden destacar cinc: els noms medievals de la llengua comuna a balears, valencians i catalans; les aportacions gramaticals i normatives d'un autor del segle XIX desconsiderat en la segona mitat del segle XX (Josep Nebot); la concepció normativa de Sanchis Guarner i de Joan Fuster; per què la concordança de "hi han" és coherent; i evolució de la tercera flexió verbal des de l'Edat Mitjana (preferesc) a l'actualitat (preferix, prefereixo).\nEl llibre El valencià de Bernat i Baldoví descriu la ideologia de l'autor estudiat, explica per quins errors la seua obra s'havia menystingut i mostra les seues aportacions lingüístiques.\nPel que fa a la divulgació, ha publicat més de setanta articles en diversos periòdics i revistes setmanals o mensuals, sobretot Levante, El Punt, Saó, Las Provincias i Llengua Nacional.\n© L'Autor WIKI, Universitat de València - Bústia UV Modificat: 28 diciembre 2010 18:33 wiki / traça / editar


Acadèmia d'Enginyers de Guadalajara - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 38′ 12″ N, 3° 10′ 12″ O / 40.6367°N,3.17°O / 40.6367; -3.17\nLa Acadèmia d'Enginyers de l'Exèrcit és una institució de formació militar de l'Exèrcit espanyol amb una àmplia tradició tecnològica i científica que va romandre a Guadalajara des de 1833 fins al seu trasllat a Segòvia en 1932 com a part de la seva fusió amb l'Acadèmia d'Artillers.\nCentenari del Cos d'Enginyers, homenatge a Zarco del Valle, 1900.\nLa seu de l'Acadèmia d'Enginyers a Guadalajara va estar situada al palau de Montesclaros, a l'oest de la ciutat, fins que en 1924 va ser destruït per un incendi fortuït que va acabar amb part de les seves dependències i amb una important col·lecció de models, documents, llibres i obres d'art. Des de llavors, i fins al seu trasllat definitiu, va continuar les seves activitats als edificis annexos al palau que avui constitueixen l'Arxiu General Militar de Guadalajara i al palau d'Antonio de Mendoza.\nA les aules de l'Acadèmia d'Enginyers de Guadalajara van completar la seva formació 115 promocions, integrades per un total de 2.213 oficials enginyers, alguns d'ells màxims responsables del naixement i desenvolupament de l'Aeronàutica Militar Espanyola. Per les seves aules van passar, com a professors o alumnes, importants personatges, uns per la seva trajectòria castrense, uns altres per la seva aportació a l'avanç de l'enginyeria i la tècnica, com Mariano Barberán y Tros de Ilarduya, Eduardo Barrón, José Cubillo Fluiters, Alejandro Goicoechea Omar, Emilio Herrera Linares, Alfredo Kindelán y Duany, José Ortiz Echagüe o Pere Vives Vich.\n1.2 L'Acadèmia a Guadalajara\n2 Incendi i trasllat\nL'Acadèmia d'Enginyers de l'Exèrcit obria les seves portes l'1 de setembre de 1803 en l'antic col·legi de Basilios d'Alcalá de Henares. Era una de les principals aspiracions planificades dins de les reformes promogudes al Cos pel seu Enginyer General, José Urrutia de las Casas, i aprovades per Carles IV.\nEl programa de la nova Acadèmia es concretava en quatre cursos anuals: un de preparatori i tres específics. En primer curs s'impartien les matèries d'àlgebra, Càlcul diferencial i integral, Hidrodinàmica i fortificació. En segon curs, artilleria, Mines, atac i defensa de places, Castramentació i Estratègia. I en tercer curs, Òptica, Perspectiva, Trigonometria esfèrica, Geografia, Astronomia, Topografia i Arquitectura civil. A més l'horari de formació es complementava amb classes de dibuix i les pròpies d'instrucció d'armes i pràctiques.\nAmb el començament de la Guerra del francès, professors i alumnes de l'Acadèmia van abandonar Alcalá, creant-se una provisional a Cadis des de 1811 fins a 1814, any en què es reimplantà a Alcalá de Henares. En 1820, es van sumar a la causa liberal i en 1823, davant l'amenaça de les tropes del duc d'Angulema, es van traslladar a Granada i, posteriorment, davant l'assetjament de les tropes dels Cent Mil Fills de Sant Lluís, a Màlaga. Davant aquesta situació, el 27 de setembre de 1823, una Ordre de la Regència declarava dissolta l'Acadèmia d'Enginyers Militars. A l'any següent, el 23 d'abril de 1824, el Ferran VII dictava una altra Orde per la qual es creava el Col·legi General Militar a Segòvia en lloc de l'Acadèmia suprimida.\nEn 1826, Ambrosio de la Cuadra, enginyer general, aconseguia la promulgació d'una Real Ordre, amb data de 20 d'agost, per la qual s'obria novament l'Acadèmia d'Enginyers, aquesta vegada en Madrid. Després, fins a 1833, la seu rotaría per les localitats d'Àvila, Talavera de la Reina i Arévalo.\nL'Acadèmia a Guadalajara[modifica]\nL'Acadèmia d'Enginyers seria instal·lada definitivament a Guadalajara per Reial Ordre de 13 de setembre de 1833. Allí, els Enginyers Militars ocuparien les dependències de la clausurada Real Fábrica de Paños, al palau de Montesclaros. Unes instal·lacions diàfanes i suficients en les quals desenvolupar amb comoditat i amplitud tota la seva activitat docent i administrativa. A més, comptava amb una considerable superfície oberta al barranc del Coquín per a activitats complementàries. El palau de Montesclaros era un complex antic, resultat de diverses ampliacions i reformes, l'últim episodi de les quals va correspondre, en 1778, a un programa de renovació i ampliació sota la direcció de l'arquitecte Diego García.\nEntre 1837 i 1839, i a causa de la inseguretat generada per la Primera Guerra Carlina, la institució docent va traslladar les seves aules a Madrid. De retorn a Guadalajara, en 1839, es va aprovar un nou Reglament.\nEl període comprès entre 1843 i 1860 va ser el més fecund de l'Acadèmia d'Enginyers de Guadalajara, el que correspon amb els anys en què Antonio Remón y Zarco del Valle va ocupar el càrrec d'Enginyer General. Llavors van ser molt freqüents les comissions de professors, que es traslladaven a centres similars de formació de països amics per contrastar les seves opinions amb les dels seus col·legues, i incorporar al programa docent noves teories, últimes edicions i instrumental de precisió.\nPerò també durant aquests anys va haver-hi moments d'incertesa quan, per la ciutat, se sembrava el dubte sobre la continuïtat d'aquest institut castrense a Guadalajara. Va ser en 1864 quan, davant els signes evidents de deterioració que mostraven algunes parts del reconstruït palau de Montesclaros, es va formalitzar una comissió per estudiar en profunditat l'abast de les patologies. Va ser tal el resultat de la recerca que aquest mateix any es van proposar projectes per a una nova Acadèmia a Guadalajara, però també a Madrid i a Saragossa. Davant la possible pèrdua d'aquesta institució, l'ajuntament de Guadalajara va emprendre una campanya fins a aconseguir, el 28 de maig de 1867, una Reial Ordre que assegurava la continuïtat del centre a la ciutat. Les obres dissenyades per l'oficial d'Enginyers Juan Puyol es van perllongar des del 14 de novembre de 1867 fins al 24 de desembre de 1869. Mentre, els alumnes van seguir la seva formació en l'immediat caserna de San Carlos. Per al finançament d'aquest projecte, la Diputació Provincial de Guadalajara i l'Ajuntament van haver de realitzar un important esforç econòmic, aportant gran part del pressupost de l'obra: 110.000 escuts.\nNovament en 1879 es va afrontar el projecte de renovació de les construccions del segle XVIII que coronaven el barranc del Coquín –en part sostingudes per les paredasses de l'antiga muralla medieval–. El comandant d'enginyers Federico Vázquez Landa va plantejar l'obra com una fortificació medieval, projectant, d'una part, un pavelló seguint el model de l'arquitectura dels palaus pontificis d'Avinyó, i, d'una altra, reconstruint una cortina de la muralla de la ciutat amb certes llicències mudèjars.\nEn 1888 l'Acadèmia acreixeria les seves dotacions amb la construcció d'un picadero, encara avui en peus, segons disseny realitzat en 1881 pel llavors capità José Marvá y Mayer.\nEn 1905 van tornar a programar-se obres de renovació, aquesta vegada tenint per objecte la façana principal. Llavors es va proposar l'eliminació de l'entreplanta sota coberta per aconseguir dependències de major altura i un disseny més harmònic en el mur de tancament, ara amb finestres de proporció vertical. Per a això, el capità Ramón Valcárcel López-Espila va optar per recórrer a plantejaments de gust historicista de tendència clàssica alternant llindars de traçat dispar, carreus fingits, pilastra d'ordre geganta, balaustrada i erigint una nova torre de major proporció.\nLes obres, finalitzades en 1909, van dotar a la seu de l'Acadèmia, en l'antic palau de Montesclaros, d'una nova fisonomia que rivalitzava amb la de les seus de les principals institucions civils de Guadalajara i amb els elaborats dissenys que l'arquitecte Ricardo Velázquez Bosco realitzava per a les empreses de la duquessa de Sevillano.\nIncendi i trasllat[modifica]\nLa nit del 9 de febrer de 1924 un violent incendi destruïa gairebé per complet el palau de Montesclaros, salvant-se el picadero i els pavellons situats en la cornisa del barranc del Coquín.\nDurant el sinistre es van perdre els gabinets de Construcció, Química, Mineralogia, Fotografia i Física, i el seu contingut: aparells de precisió i mesura, peces i models únics, col·leccions de minerals i fòssils, l'arxiu històric de la institució, etc. A més, van ser pastura de les flames altres dos importants fons patrimonials: el saló del Tron, on s'exposava una completíssima col·lecció de retrats d'Enginyers Militars, i la biblioteca, que comptava una col·lecció de més de 28.000 volums, inclosos desenes d'incunables procedents dels fons de la històrica Acadèmia de Matemàtiques de Barcelona.\nL'endemà es va personar en el lloc del sinistre el President del Consell de Ministres, Miguel Primo de Rivera, i altres membres del Govern del Directori Militar, i el dilluns, a la una de la tarda, va arribar el rei Alfons XIII qui: “…va mostrar la seva aflicció per tan enorme desastre, prometent a l'alcalde que l'edifici incendiat es construirà de nou…”. En aquest sentit, Ernesto Villar Peralta va redactar i va presentar el projecte de reconstrucció amb data 10 d'abril d'aquest any. No obstant això, les obres es van limitar a certes ampliacions sobre l'horta, repartint-se algunes aules per dependències del palau d'Antonio de Mendoza, llavors seu de la Diputació provincial i Institut d'Ensenyament Mitjà.\nEn 1928 una nova Ordre tornava a reorganitzar l'ensenyament militar, obligant a aquells que volien formar-se com a Enginyers a repartir els seus anys d'estudis entre Saragossa i Guadalajara. Un cop proclamada la II República, en Ordre de 4 de juliol de 1931, es va decretar la supressió de l'Acadèmia General i la integració de l'Acadèmia d'Enginyers en la d'Artilleria amb seu a Segòvia, on va ser traslladada.\nFinalitzada la Guerra Civil Espanyola, l'ajuntament de Guadalajara va gestionar, sense èxit, davant els responsables de la dictadura militar la reinstal·lació de l'Acadèmia d'Enginyers en aquesta ciutat. Finalment, aquesta institució docent es va situar en Burgos i va ser traslladada definitivament a Hoyo de Manzanares (Madrid) en 1968. En canvi, en les instal·lacions de la Fundació de Sant Diego de Alcalá de Guadalajara es va domiciliar l'Acadèmia d'Infanteria, entretant es reconstruïen les seves instal·lacions en Toledo.\n↑ Flores y Abejas, 17 de febrer de 1924\nAcademia de Ingenieros del Ejército a enwada.es\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Acadèmia_d%27Enginyers_de_Guadalajara&oldid=21757982»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 ago 2019 a les 11:15.