I vespri siciliani - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Les vêpres siciliennes)\nEls vespres sicilians\n"Vespres sicilianes" (1846) de Francesco Hayez\nCharles Duveyrier i Eugène Scribe\nel drama Le Duc d'Albe dels mateixos autors del llibret ()\nhivern de 1852-1855\nGuy de Montfort, Governador de Sicília sota Carles d'Anjou, Rei de Nàpols (baríton)\nLe Sire de Béthune, un oficial francès (baix)\nLe Comte de Vaudemont, un oficial francès (baix)\nHenri (Arrigo), un jove sicilià (tenor)\nJean Procida (Giovanni da Procida), un doctor sicilià (baix)\nLa Duchesse Hélène (Elena) (soprano)\nNinetta, la seua donzella (contralt)\nDaniéli (Danieli), el seu servent (tenor)\nThibault, un soldat francès (tenor)\nRobert (Roberto), un soldat francès (baríton)\nMainfroid (Manfredo), un sicilià, partidari de Procida (tenor)\n13 de juny de 1855\n4 d'octubre de 1856 (estrena a Espanya)\nLes vêpres siciliennes, més coneguda amb el títol italià d'I vespri siciliani (Les vespres sicilianes), és un grand opéra en cinc actes amb música de Giuseppe Verdi i llibret en francès de Charles Duveyrier i Eugène Scribe a partir de la seua obra Le Duc d'Albe. S'estrenà en l'Òpera Garnier el 13 de juny de 1855.\n2.3.1 Quadre I\n2.3.2 Quadre II\nL'òpera es basa en fets històrics que ocorregueren el 1282 i que es coneixen amb el nom de les vespres sicilianes.\nTal com va ocórrer amb Don Carlos, que també fou estrenada amb un llibret en francès, va ser traduïda ràpidament a l'italià i estrenada el 26 de desembre de 1855 al Teatro Regio de Parma. Per a aquesta versió, Verdi hagué d'ajustar-se a la censura canviant el llibret i el títol pel de Giovanna di Guzman. Tot i que l’obra palesa el seu origen francès, és una de les més llargues compostes per Verdi i va ser qualificada com a grand opera. Compta amb una extensa obertura i d’un llarg ballet en l’acte III, segons els cànons imperants a l’època.\nUna tercera versió, en italià i completa, va ser estrenada el 4 de febrer de 1856 a La Scala de Milà. Aquesta és potser la més coneguda i enregistrada.\nLloc: Palerm i els seus voltants\nPlaça del mercat de Palerm. Sicília es troba sota ocupació francesa, sent Guy de Montfort el governador designat per la potència invasora. La duquessa Elena, germana d'un màrtir per la llibertat de Sicília, s'ha convertit en símbol de la resistència. En eixir de l'església, un soldat l'obliga a cantar i ella tria una cançó siciliana que exalta la llibertat. Arriba Montfort i tots fugen, excepte el jove Arrigo, que acaba d'eixir de la presó, a la qual havia estat condemnat pels francesos i que està enamorat d'Elena, de qui és correspost. Arrigo s'enfronta a Montfort, i aquest, sorprès pel coratge del jove tracta de confraternitzar amb ell, però Arrigo el rebutja amb orgull.\nUna vall pròxima a Palerm. El metge Procida torna després d'un llarg exili. S'ha confabulat amb Elena i Arrigo per iniciar una revolta contra els francesos, amb la que a més a més pretenten venjar la mort del germà d'Elena. Però Montfort ordena detenir a Arrigo, qui és portat al seu palau. Això unit a un intent d'uns soldats francesos de raptar les dones assistents a una boda, encén la ira popular, i els conspirador planegen entrar disfressats al palau i assassinar a Montfort.\nMontfort, a través d'una carta de la seua antiga esposa, redactada poc abans de la mort d'aquesta, s'ha assabentat que Arrigo és el seu fill. Així li ho fa saber a Arrigo, però aquest el rebutja, comunicant-li que mai no podrà sentir cap a ell un amor filial.\nEl duc de Montfort dóna un esplendorós ball. Procida i Elena s'internen emmascarats amb la intenció d'assassinar Montfort. Arrigo sofreix un conflicte interior: per una banda vol la llibertat del seu poble, per altra tem l'assassinat de son pare. Li comunica a Montfort que corre perill, però aquest decideix no prendre cap precaució i romandre en el saló. En el moment en què Elena intenta apunyalar Montfort, Arrigo s'interposa i salva son pare. Elena i Procida, desconeixedors de la relació entre Montfort i Arrigo, prenen a aquest últim per un traïdor.\nLa presó. Elena i Procida han estat arrestats i seran condemnats a mort. Arrigo li explica a Elena el motiu del seu capteniment, i aquesta el perdona. Arrigo comunica a son pare que morirà amb els condemnats llevat que siguen alliberats. Montfort accedeix a alliberar-los sota una condició: Arrigo haurà de reconèixer-lo com a pare; condició que és acceptada per Arrigo. Montfort, com a senyal de bona convivència entre francesos i sicilians proposa el casament d'Elena i Arrigo, però Procida no veu en aquest esdeveniment més que una altra oportunitat d'esvalotar els sicilians per a obtenir la llibertat.\nJardí del palau de Montfort. Arrigo i Elena estan alegres en pensar que el seu casament portarà la pau. Apareix Procida i explica a Elena el seu pla: quan sonen les campanes anunciant la boda, el poble atacarà els francesos. Elena renuncia al casament per tal d'evitar l'enfrontament i la guerra, davant l'estupor d'Arrigo, que no comprèn la traïció d'Elena. Però Montfort l'obliga a casar-se per la força. En sonar les campanes el poble cau sobre Montfort i els francesos.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: I vespri siciliani\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=I_vespri_siciliani&oldid=21384425»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 juny 2019 a les 07:18.


Mor als 93 anys Matias Aleix, notari durant quatre dècades\nVa exercir des del 1955 fins al 1998, quan només hi havia dos fedataris\nMatias Aleix Santuré, notari nomenat pel Copríncep francès durant més de quatre dècades, va morir dilluns als 93 anys. Aleix va néixer el 14 de març del 1924 a Escaldes-Engordany i va estudiar a Andorra. Posteriorment es va desplaçar a França, on es va llicenciar en dret. Un cop va retornar a Andorra va treballar com a mestre a Encamp i a Sispony. El primer càrrec institucional el va desenvolupar com a secretari de la Vegueria francesa.\nEl 1955 va ser nomenat notari pel Copríncep francès. En aquella època només hi havia dos fedataris públics que eren nomenats pels Coprínceps. La\nLieber Matias, ich schreibe in deutsch, weil Du meinen Vater immer verstanden hast. Du warst eine Person in meinem Leben, die mich sehr beeinflusst hat und gleichzeitig warst Du wie ein Onkel und somit ein Teil meiner Familie. In Liebe Deine Aufermanns (les alemans)\nEl meu condol a tota la familia, que en pau descansi\nGran persona i humana, que en pau descansi,el meu sentit condol a tota la familia.\n#3 Anna Rodríguez Casado\nEl meu Condol a tota la Família , sempre el recordarem Q.P.D.\nCol-lega i gran amic,el meu sentit condol a tota la familia.\nAndorrá il.lustre,home de bons consells amic de la familia,el meu condol a tota la familia,que Déu el tingui prop seu.


Pla per recuperar el Centre Històric | El Catalán\n"La moció que es va aprovar ha de facilitar la protecció, ordenació i regeneració del centre històric i del seu entorn urbà"\nLleida no pot viure d’esquena al seu conjunt històric i monumental. És imprescindiblement i absolutament necessari un projecte de futur pel Centre Històric. Fa massa temps que la cosa no rutlla i el casc antic de la nostra ciutat ha esdevingut un entorn desfavoridor. Cada dia es torna més gris i el pronòstic no és gens favorable i, més, tenint en compte la passivitat dels nostres governants. Si bé és cert que, per aquest barri i en campanya electoral alguns partidistes s’omplen la boca de meravelloses i innovadores idees, rehabilitacions, reformes integrals, endegament i desenvolupament d’activitats comercials i lúdiques, entre d’altres, però cap d’aquestes qüestions és posada a la pràctica seriosament i amb èxit. Això no pot continuar així, no ho podem permetre.\nConsiderem necessari l’implementació d’un conjunt de mesures per recuperar-lo i dignificar-ho. Volem posar el Centre Històric sobre la taula, en el debat polític i social de Lleida. Posar fil a l’agulla per prendre decisions en benefici del barri, dels qui hi viuen, dels qui hi treballen, dels que s’hi passegen i en resum pel conjunt de la Ciutat.\nAtès l’increment de la degradació d’algunes zones del barri, més les reiterades okupacions d’immobles, la qual cosa ha derivat en un augment del vandalisme, venda i tràfic de substàncies estupefaents i d’altres actituds incíviques al Centre Històric alhora que inseguretat ciutadana. Per tot plegat, cal posar-hi fi.\nPer això, el grup municipal popular el passat mes de maig vam presentar una moció amb 17 propostes, un Pla Especial per recuperar el Centre Històric. La moció es va aprovar per unanimitat i creiem que ha de ser el punt de partida per construir un projecte comú, deixant de banda les nostres llegítimes aspiracions ideològiques i/o polítiques per treballar plegats per objectius de bé comú. Per aquest motiu, al Ple de l’estat de la Ciutat vam allargar la mà al govern per adquirir compromisos per Lleida en aquest àmbit. Veure’m si agafen el guant o si tot segueix com fins ara, en decadència. Tant de bo es pugui dur a terme aquest projecte, que creixi, que es puguin estendre a altres barris i que es generi il·lusió per donar color a la nostra ciutat.\nEntre els objectius d’aquest Pla es troben, entre d’altres, la consolidació de la protecció dels edificis i espais històrics, la facilitació de la recuperació de les activitats econòmiques, la renaturalització i potenciació de la infraestructura verda, la dinamització del turisme cultural, la revalorització de l’espai públic i els equipaments, l’increment de la iniciativa i capacitat de gestió pública-privada, la consolidació de la qualitat de vida.\nLa moció que es va aprovar ha de facilitar la protecció, ordenació i regeneració del centre històric i del seu entorn urbà, conservant la història i l’essència del barri davant de futures actuacions urbanístiques. Per aquest motiu volem implicar-nos en la revitalització, transformació i recuperació del casc antic de Lleida, per posar-lo al servei de les persones i de la Ciutat. Som i volem un Centre Històric digne.


Catalunya participa en l'Euro Med Challenge de rugbi XIII - VilaWeb\nAvui juga contra el Marroc a Torroella de Montgrí\nDesprés de l'estrena oficial fa dues setmanes a Barcelona amb un partit amistós contra Txèquia (amb victòria per 52-10), la selecció catalana de rugbi XIII juga avui el seu primer torneig internacional oficial. Es tracta de l'Euro Med Challenge, una competició organitzada per la Federació Europea de Rugbi Lliga en què participen Catalunya, Bèlgica i el Marroc. El primer partit, contra la potent selecció marroquina, és avui a les 19.00 al camp de rugbi de Torroella de Montgrí.\nCal recordar que Catalunya ja va jugar, ara fa un any, un partit no oficial contra el Marroc a Perpinyà, amb un resultat favorable als nord-africans per 12-62. L'equip marroquí és format per jugadors que militen en equips de primera francesos. L'Euro Med Challenge continuarà el 25 de juliol amb el partit Bèlgica-Catalunya a Wavre (Valònia) i es tancarà el 15 d'agost a Besiers (Occitània), amb el partit Marroc-Bèlgica.


Els treballadors de B:SM faran vaga l’1 d’octubre | UGT Catalunya\nEls treballadors de B:SM faran vaga l’1 d’octubre\nEstan cridats 1200 treballadors dels pàrquings i la grua municipal, la zona blava i la zona verda\nDesprés de diverses mobilitzacions sense resposta per part de la direcció de l’empresa, el comitè de Barcelona Serveis Municipals (B:SM) ha convocat una vaga de 24 hores el proper dilluns, 1 d’octubre.\nLa plantilla protesta contra la decisió de l’empresa d’aplicar-los les retallades aprovades pel Govern central per als empleats públics (RD 20/2012), tot i que els treballadors i les treballadores de B:SM no ho són i tenen conveni col•lectiu propi. Amb aquesta decisió, els treballadors de B:SM perden part de la paga de Nadal i la seva nòmina mensual es veurà minvada fins al mes de desembre.\nLa vaga s’iniciarà a les 22 hores del 30 de setembre i finalitzarà a les 22 hores de l’1 d’octubre. Estan cridats uns 1200 treballadors dels pàrquings i la grua municipal, la zona blava i la zona verda d’aparcament.\nA més, el mateix dia els treballadors es manifestaran a partir de les 10 hores, des de la seu de CiU (Còrsega, 331) fins a la Plaça de Sant Jaume.\nEl proper dimarts, 25 de setembre, direcció i comitè d’empresa es reuniran en mediació al Tribunal Laboral de Catalunya.


Levi Ben Abraham, astrònom (1310)\nMiquel Ferrà i Martorell | 08 gener 2004\nL'astrònom Levi Ben Abraham (1246-1315) enllestia el 1310 un dels llibres medievals d'astronomia més importants de la seva època. És un tractat sobre els estels. Actualment pertany al Seminari Teològic Jueu de Nova York i es pot classificar entre les matèries estudiades en el Call de Ciutat de Mallorca, juntament amb els dos llibres d'Ali Aben Ragel i alguns més que serien consultats per ordre del rei Cerimoniós, feina a càrrec de Dalmau Ses Planes, el qual després d'arreplegar-ne totes les dades, redactaria un volum enciclopèdic sobre la vida dels astres.\nAban Ragel, un escriptor de Toledo del segle XI, autor de l'obra ja emblemàtica entre els astrònoms del moment, De juditiis seus fatis stellarum, de la qual el rei Martí en tenia tres exemplars, un en català i dos en llatí, servia de base a Levi Ben Abraham per completar conceptes i arrodonir idees. Així, en un fragment que podem veure reproduït en caràcters hebreus, llegim:\n«... el caps dels estels i especialment el sol, malgrat hem dit que no tenen qualitat inherent i que no són ni calents ni freds, causa amb el seu moviment o la seva llum la calentor, puix és cosa evident que tot el que es mou produeix calor; per exemple, això és ben aparent en el cas de la fletxa que és llançada amb força i que s'encalenteix, tot fregant amb l'aire, durant el seu vol.\nI així s'esdevé amb la propietat de la llum de donar calor quan els seus raigs són reflectits. D'aquesta manera, i molt més, aquest ràpid moviment que envia a la terra els seus raigs com una fletxa viatjant fora del temps per les gegantines distàncies amb llampecs que són reflectits al seu darrere, de forma continuada, mai interrompuda a través de l'espai, del qual en treu calor, essent en temperatura, aquesta causa és més forta i més específica que qualsevol altra. Per tant, el sol i els estels donen més calor que altres parts del firmament».\nLa tradició astronòmica, però, venia de molt lluny. Es perd el seu origen en la nit dels temps, però és creença acceptada que els grecs l'heretaren dels egipcis, els quals, alhora, l'havien apresa dels caldeus. Pitàgores ensenyava el moviment diürn de la Terra entorn del seu eix i el seu moviment anual entorn del Sol; 140 anys abans de Crist reuní tots els astres, així com els planetes, en un mateix sistema solar. Tolomeu, famós astrònom de l'escola d'Alexandria, n'establí un sistema complet que fou acceptat per totes les nacions; pretenia, al contrari de Pitàgores, que la Terra constituïa el centre del sistema de l'Univers i entorn seu es movien els altres astres. Ja seria en el segle XV que l'astrònom alemany Copèrnic demostrà els errors de Tolomeu i tornà la ciència astronòmica a la doctrina de Pitàgores.


Diari Personal de Viatge: VALPARAISO (CHILE)\nCiutat portuària, artística, bohèmia, bruta i desordenada. Té un encant innegable. Les cases de mil colors llampants en carrers estrets, empinats i caòtics, els tallers d'artistes i els bars i restaurants bohemis li dónen a Valparaiso un aire especial.\nLa ciutat té dues parts, una la part plana a la vora del mar on hi ha tot el comerç, bancs, oficines, administracions,... i l'altra els "cerros" que és on reina el caos i on hi ha l'encant. Per accedir als "cerros" hi ha ascensors de finals del segle XIX guapíssims. m'intal·lo al Cerro Alegre al costat del Cerro Concepción en un alberg preciós que sembla una galeria d'art, el "Luna Sonrisa" (els noms dels carrers, albergs, restaurants,etc estan molt ben escollits). Hi ha en el Cerro Bellavista un museu a l'aire lliure que no és més que moltíssims carrers amb les parets grafitades i amb murals d'actor, és molt bonic...Una ciutat per passar-hi uns dies, caminant, prenent tè o xocolata calenta, menjant molt bé i fent algun pisco sour de tant en tant. Neruda tenia aquí una de les seves tres cases, la Sebastiana i molt aprop la tercera i la seva preferida, la Isla Negra. Les cases de Neruda són un atractiu turístic per la seva construcció esbojerrada i les seves coleccions d'objectes de tot tipus\nA la vora de Valparaiso hi ha la ciutat de Viña del Mar, que a mí em sona a festival de la cançó de l'estiu. És una ciutat d'estiueig amb un gran casino i molts blocs d'apartaments, la zona del casino just davant del Pacífic té un gran paral·lelisme amb Santander (i no ho dic per la infestada d'oficines bancàries de l'entitat que hi ha per aquí...). Sembla mentida com dues ciutats poden estar tan aprop l'una de l'altra i alhora estar tan allunyades, són la nit i el día.


Cop d'efecte de Torrent - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nDietari 2014 Dimarts, 13.2.2018. 20:57 h\nCop d'efecte de Torrent\nPodrà desencallar la qüestió Puigdemont, el TEDH?\nMolt pendents de Mireia Boya. La cupaire declararà demà davant del Suprem, i durant aquests darrers dos dies, com explicàvem ahir també, tot han estat mostres de suport. Boya ha decidit optar per l’estratègia de fidelitat al poble, la via Hasel: fer una defensa política pel que considera que és, també, una causa general política. És la via més digna i valenta, però també la més exposada. Boya i Gabriel demanaran el testimoni del director del CatSalut perquè certifiqui la xifra de mil ferits l'1O. Aquest és el camí a seguir si volem seguir fent via cap a la República. Si l’anticapitalista ha d’acabar a la presó, com Junqueras o Forn, no val la pena fer-ho havent-se de rebaixar per suplicar clemència. Amb això, la CUP finalment agafa responsabilitats importants en tot això. Veurem què fa el tribunal espanyol.\nMentre això no passi demà, avui el president del Parlament ha sorprès tothom amb una nova decisió inesperada. Roger Torrent, que tornava a estar al blanc de totes les crítiques per haver reunit la Mesa sense posar a l’ordre del dia la petició de JxC de canviar el reglament del Parlament per provar d’investir Puigdemont –una via que probablement ens seguiria deixant en un cul-de-sac-, ha decidit unilateralment, com bé han assenyalat després els membres del grup parlamentari del president a l'exili, presentar davant del Tribunal de Drets Humans una petició perquè aquest òrgan internacional aixequi les mesures cautelars que pesen contra el president, perquè pugui ser reinvestit president.\nLa mesura suposa respondre a la petició que va fer Puigdemont intentant donar-li l'empara sol·licitada, també unilateralment. Però la decisió no ha caigut gaire bé a JxC que, amb un to amable, ha considerat que la decisió es podria haver consultat abans amb el president i que la considerava "unilateral" a més d’una ingerència en la preparació de la defensa del president Puigdemont. Per cert, una defensa que haurà de preveure la reactivació de l’euroordre de detenció tal i com ha anunciat l’Estat pels propers mesos. ERC ha respost a JxC que el que ara cal és posar-se a treballar, deixar de banda els draps bruts i la lluita per penjar-se les medalles i teixir un acord global per acabar amb el 155. Segons el TN de TV3, la decisió de Torrent podria haver estat suggerida per Josep Costa, un dels dos membres de la Mesa de JxC.\nLa qüestió, però, és que aquest post 21D ha estat ple d’unilateralitats a banda i banda del taulell independentista: Puigdemont demanava empara al president del Parlament per ser investit, Torrent sorprenia tothom postposant el debat d’investidura del president el mateix dia del debat, suposadament com a resposta a aquesta demanda. JxC entrava una petició de reforma de la llei de presidència per poder-lo investir aleshores, i ERC ha fet un pas més amb elevant la qüestió al TDEH. Agafin-s’ho amb calma, ara vindran totes les declaracions als tribunals, i veurem al final qui queda per negociar, si és que el Suprem comet l’error de començar a empresonar a tothom qui declari. Agustí Alcoberro, el president interí de l’ANC, s’ha tornat a pronunciar avui per insinuar amb força claredat que el problema de tot va ser que els dirigents independentistes van enganyar la població un altre cop, perquè no hi havia “res” preparat pel 28O i l’únic que van fer va ser fugir. Tècnicament hi podríem estar d’acord, salvant la situació actual, com bé ha volgut remarcar després Alcoberro.\nEl procés d’independència no serà ni tant fàcil ni tant curt com ens pensàvem. Segurament el factor que apuntava Alcoberro ha estat decisiu, com per altra banda ja hem anat assenyalant aquests dies, així que caldrà seguir empenyent. Els nostres dirigents van prendre la decisió de no llençar-nos als lleons de l’Estat, potser no tant per l’amenaça de l’exèrcit sinó perquè no sabrien com gestionar la situació, abans que l’armada espanyola arribés. En qualsevol cas, perduda aquesta oportunitat, digerim-ho tant ràpid i bé com puguem, i tornem a empènyer aviat. Catalunya ens segueix necessitant.


"Tindré la clau per entrar a casa quan plegui de l'institut"\nTRINITAT GILBERT VILANOVA I LA GELTRÚ 11/09/2012 00:00\nPaula Gabarrella té 12 anys i comença enguany 1r d'ESO a l'IES Montgròs de Sant Pere de Ribes. Fins al juny passat anava al col·legi públic La Riera de Ribes. Un dels avantatges del canvi és que té l'institut més a prop de casa, cosa que li anirà molt bé, perquè, reconeix, li costa molt ser puntual.\n"Sé que m'hi hauré d'esforçar, perquè les classes les començo a les 8.30. Si hi arribo tard, ja no m'hi deixaran entrar fins a la següent classe", explica la Paula. Els seus pares, el Pau i la Carme, l'escolten i li diuen que per ser puntual haurà d'anar a dormir abans. "Sí, sí, ho tinc clar; me n'aniré a dormir a les 22.30 h, però quan soni el despertador tan d'hora sé que em costarà", continua ella.\nEl cas és que la Paula tindrà moltes hores a les tardes per estudiar i fer activitats. Les classes acaben a les 14.45 h i com que els pares, psicòlegs, "treballen totes les tardes del món", diu, ella tindrà la clau per entrar a casa. "Tinc la clau de casa des de 5è de primària, però la faré servir de veritat aquest any", puntualitza.\nLa Paula arribarà a casa a les 15.30 h, després de dinar a l'institut. A casa farà deures i esperarà la mare, que arriba a les 18.30 h dues tardes a la setmana. Les altres tres plega a les 20 h. El pare acaba la feina més tard. "Només hi ha un vespre que ve aviat, quan juga el Barça", riu.\nMentre la Paula sigui a casa sola, els pares no pateixen perquè s'enganxi a mirar la televisió o a internet. "Totes dues opcions les tindrà disponibles, no les fiscalitzem, perquè hem parlat extensament sobre el seu ús i ella sap què ha de fer i què no", expliquen els pares.\nPerò a part dels deures, que a primer d'ESO són fixos, la Paula té activitats extraescolars. Els pares n'hi imposen dues, l'anglès i l'esport. Ella en tria una altra, el teatre, perquè de gran vol ser actriu.\nPer compaginar les tres activitats amb la disponibilitat de la mare per poder portar-l'hi s'han passat dues setmanes planificant-ho tot. "I ens ha costat". "Per al teatre necessito anar en cotxe de Ribes a Vilanova -explica-, però hi ha un pare que ens pot portar a mi i la seva filla alhora". De la tornada se n'encarrega la mare de la Paula.\nL'esport i l'anglès són a Ribes mateix, així que la Paula, amb la seva clau a la butxaca, entrarà i sortirà de casa quan toqui.


10 bones preguntes per preguntar al teu xicot | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nQuan comenci a sortir amb un home, hi ha un munt de coses que vostè vol saber sobre ell. Vols saber l'habitual, com ara quina feina té ell, ha estat alguna vegada a la universitat, quin és el seu menjar favorit, i si podia anar a qualsevol lloc en el món en aquest moment, on aniria?\nTambé hi ha coses més sucoses que desitja saber sobre ell també, com el que les seves relacions anteriors eren com, ¿ha estat alguna vegada en l'amor, i fa que parlen a qualsevol dels seus ex núvies?\nPerò com que hi ha molt que no se sap sobre el seu xicot, que realment vol saber la informació important i útil que li dirà si és o no realment vostès fins i tot tenen una relació futura. Vols saber què li agrada i grau de compatibilitat que tots dos són. Si vols aprendre molt més sobre la seva nuvi, anem a fer una ullada a 10 bones preguntes se li pot demanar.\nOn et veus en el futur?\nVostè probablement té un pla de cinc anys per al mateix. Potser et veus en cinc anys de establir-se amb algú. Potser vostè vol tenir fills i amo d'una casa. Potser vostè té un cotxe, un treball estable i alguns estalvis amagats.\nTot això està molt bé, però el que si els seus plans de futur són molt diferents a la seva? I si planeja deixar la seva feina el proper any perquè pugui anar d'excursió per Europa durant dotze mesos?\nAquesta és una pregunta important que li indica si està o no nois té un futur viable junts.\nTambé li indica si està destinat a la grandesa, o si en realitat és una mica estrany.\nQuina és la seva por més gran?\nAquesta és una altra de les bones preguntes per preguntar al seu nuvi. Vols donar suport al seu nuvi, de manera que trobar el que el seu major temor és una bona manera de començar. D'aquesta manera, es poden prendre mesures per assegurar-se que mai ha de lidiar amb les seves pors, o pot racionalment discutir com es pot ajudar a superar ells.\nEl seu nuvi vol que siguis la seva roca, tot i que no podria admetre (perquè els homes estimen a ser tan independent). Ajudant-amb les seves pors mostra que vostè està allà per a ell.\nPer què la seva última relació Falla?\nUna de les bones preguntes per a la seva nuvi és la raó per què va fracassar la seva última relació. És una mica important que trobar informació sobre ell. Si es va enfonsar perquè era d'una tirada, no és exactament va a un bon auguri per a la seva relació.\nLa seva resposta aquí serà certament revelador, i pot fer que vostè pensa sobre la seva relació més profunda. Amb sort, però, és simplement portar dos mai junts i assegurar que es prenen mesures per lluitar pel que tots dos tenim aquí.\nQuè vol nens?\nD'acord, això és la gran pregunta que en realitat no hauria de plantejar-se fins que vostès han estat junts uns mesos. Definitivament no és una primera pregunta data, fins i tot si vostè està tractant desesperadament de trobar l'home dels seus somnis immediatament.\nÉs una pregunta important, però, així que cal demanar que en algun moment. Moltes relacions es trenquen a causa de que el tema dels nens és un punt de fricció i que és molt millor que li resulti més aviat que tard tant si cada un està d'acord en formar una família o no. Si és mort en contra de tenir fills mentre vostè vol 10, la seva relació probablement no té molt longevitat.\nÉs vostè el tipus gelós?\nAquesta és una altra de molt bones preguntes per el seu nòvio i que és molt important. Moltes vegades les dones tenen quedar encallat en una relació amb un home que es posa boig de gelosia cada vegada que tant com mirar a un altre home. És una situació que pot ser fàcilment resolt abans si vostè fa esclatar aquesta pregunta.\nLa majoria dels tipus que no són del tipus gelós li donarà un sí o un no com a resposta. Si, però, ell és el tipus gelós, ell podria donar-li una resposta complexa com, "No estic realment del tipus gelós, però per què té tants amics homes?"\nBàsicament vol dir que és del tipus gelós.\nAlguna vegada has enganyat a algú?\nAquesta pregunta no és tan dolent com sembla, i el seu nòvio després, no s'ofengui si li preguntes a ell. Ell sabrà on està venint; després de tot, hem de fer preguntes com aquestes de manera que ens sentim còmodes en una relació. D'altra banda, volem ser capaços de confiar en la nostra parella.\nLa seva resposta és o va a fer que se senti profundament alleujada, o que va a sonar les alarmes al seu cap. De qualsevol manera, és important que vostè ho demana.\nTots tenim mals hàbits que la nostra parella ha de tractar, i la majoria de les vegades tots aconsegueixen tractar amb ells. Tothom té defectes i molt poques persones són perfectes, als ulls dels seus amants.\nNo obstant això, algunes persones tenen definitivament més molestos mals hàbits que altres, de manera que és útil si s'assabenta el pitjor mal hàbit del seu nòvio tan aviat com sigui possible. A continuació, pot decidir si el seu mal hàbit és una cosa que es pot superar, o si es tracta d'un acord per trencar la relació que acaba allà.\nAquesta és una de les preguntes molt profundes i bones per fer-li al seu nuvi, i que probablement hauria de portar al seu home d'uns moments per recollir aquesta pensaments i respondre-hi.\nSi arronsa les espatlles i grunyits "No sé", ha de dir-li a l'instant que encara està massa infantil per involucrar-se amb les relacions i sentiments adults.\nNo està esperant una resposta summament poètica aquí, però si el seu home sap el que és estimar a algú que almenys li donarà la pregunta algun pensament abans de retornar una resposta. Si li agrada o no la resposta és llavors tot es deu a vostè.\nCom ets quan no aconsegueix el que vol?\nAlguns homes poden ser molt egoista, i tot el que he estat fora amb els individus que insisteixen que van a l'pub tot volent que els permet passar el dia amb nosaltres. Així que és molt important saber com reacciona el seu nen quan ell no aconsegueix el que vol - que sens dubte li estalviarà un munt de problemes en el llarg termini. L'última cosa que vol a les mans és un home que es posa de mal humor i gemega cada vegada que no està rebent el seu camí.\nSi vostè està tenint un mal dia, Com puc animar-te?\nFinalment, aquesta és una de les bones preguntes per preguntar al seu nuvi per referència futura. Cada vegada que vostè nota que està estressat a la feina, pot fer el que vostè sap sempre el alegra.


PRÀCTIQUES EN EMPRESES I INSTITUCIONS. Memòria Universitat d'Alacant 2011-12\nPràctiques Curriculars en empreses i institucions\nDurant el curs 2011-2012 han sigut 3.835 els estudiants que han realitzat pràctiques en empreses i institucions a través dels programes que cada Centre estableix amb l'objectiu d'ampliar la formació dels seus estudiants i augmentar les seues opcions d'empleabilidad. Tot açò gràcies a la col·laboració cada vegada més àmplia, necessària i fructífera entre la comunitat universitària i les empreses i institucions. En vigència hi ha aproximadament 3.300 convenis, dels quals 396 es van subscriure durant aquest curs acadèmic.\nDestaquem la signatura o actualització de convenis de col·laboració educativa amb les següents institucions i organismes públics: Secretaria d'Estat de Comerç, Conselleria de Justícia i Benestar Social, Conselleria d'Infraestructures, Territori i Medi ambient, Ajuntament d'Agost, Ajuntament d'Agres, Ajuntament d'Aiora, Ajuntament del Castell de Guadalest, Ajuntament de Finestrat, Ajuntament de Xàbia, Ajuntament de Paiporta, Ajuntament de Sant Fulgenci, Ajuntament de Sant Miquel de les Salines i Ajuntament de Sant Vicent del Raspeig.\nMés informació en la pàgina de la unitat de Pràctiques.\nPROGRAMA DE BEQUES SANTANDER – CRUE – CEPYME PER A PRÀCTIQUES EN EMPRESES\nDurant el curs 2011-2012, s'han gestionat 52 beques destinades a la realització de pràctiques en empreses en el marc del programa que el Banc de Santander ha engegat juntament amb la CRUE i la CEPYME. Per al curs 2012-2013 hi haurà una nova convocatòria amb 90 beques per als nostres estudiants.\nMés informació en la pàgina de la convocatòria.\nPRÀCTIQUES INTERNACIONALS. PROGRAMA DE MOBILITAT AITANA: LEONARDO DA VINCI I ERASMUS\nEl Secretariat de Pràctiques d'empresa i Suport a l'Estudiant va convocar un curs més el seu programa AITANA de pràctiques formatives en empreses i institucions europees, dirigit a estudiants i a titulats recents. El programa AITANA s'emmarca en la convocatòria de la Comissió Europea del Programa d'Aprenentatge Permanent i dels seus programes de mobilitat Erasmus i Leonardo da Vinci, que cofinancen al costat de la UA les estades dels participants.\nDurant el curs 2011-2012 s'han beneficiat d'aquest programa 38 estudiants i 18 titulats. La majoria dels estudiants han tingut la possibilitat d'incorporar les pràctiques als seus expedients, bé com a part de l'assignatura Prácticum dels seus plans d'estudi ben com a crèdits de lliure elecció o optatius vinculats a les Pràctiques en Empresa.\nEs van presentar, així mateix, les propostes per al curs 2012-2013 tant per a la convocatòria Erasmus com per a la convocatòria Leonardo da Vinci, i ambdues han sigut aprovades.\nMes informació en la pàgina del programa Aitana\nÚltima actualització: 16-Maig-2013 12:03:51


novembre | 2018 | Crea, juga i educa\nSERIACIONS: LLUMS DE NADAL\nEl tret de sortida per començar a treballar el Nadal amb els nens i les nenes és quan una tarda d’hivern camines pels carrers del barri i les llums de Nadal ja estan obertes! És per això que avui us porto un joc matemàtic de seriacions de colors amb les llumetes de nadal! […]\nEn menys de dues setmanes entrem al desembre i això significa que hem de començar a preparar el nostre calendari d’advent per poder obrir la porta del dia 1 de desembre i descobrir el detall darrera la finestra! Així que avui us porto una proposta (entre moltes que corren per les xarxes socials) de calendari […]\nLA NATURA I LA LLUM NEGRA\nAvui ens acomiadem de les activitats de la tardor amb una proposta didàctica ben divertida i visual: us animem a jugar amb la closca dels aglans, els colors i la llum negra! A més, també us proposo cinc activitats que podem realitzar amb aquests aglans pintats. PROPOSTA DIDÀCTICA TÍTOL DE L’ACTIVITAT: NATURA I […]\nELS FANALETS DE LA TARDOR\nAvui us proposo una altra activitat relacionada amb la tardor aprenent a fer uns fanalets! PROPOSTA DIDÀCTICA TÍTOL: JUGUEM AMB ELS FANALETS DE LA TARDOR INTRODUCCIÓ: Què bonic és quan juguem, experimentem i aprenent amb la tardor! Durant aquestes setmanes, al blog, hem estat treballant de diferents maneres aquesta estació de l’any i […]\n2018 nov. 1\nUs han sobrat castanyes i no sabeu què fer amb elles? Doncs avui us proposo una manualitat d’aquelles ben senzilles i ràpides de fer però molt entretingudes pels més petits: avui farem cargols amb castanyes i plastilina! PROPOSTA DIDÀCTICA TÍTOL: CARGOL TREU BANYA! DESCRIPCIÓ DE L’ACTIVITAT: Després de celebrar la Castanyada, menjar molts panellets […]


Diacare | TIC Salut Social\nPer tal de millorar l’autogestió de la diabetis mellitus de tipus 2, aquest projecte proporcionarà eines de recolzament i monitorització basat en tecnologia mòbil.\nPer tal de millorar l’autogestió de la diabetis mellitus de tipus 2, aquest projecte proporcionarà eines de recolzament i monitorització basat en tecnologia mòbil per a l’òptim seguiment i control de la malaltia.\nL’anàlisi del nivell de glucosa en sang i el seguiment de medicació, àpats diaris i exercici físic ajuden a les persones amb diabetis a instaurar o modificar hàbits. La diabetis és una de les malalties on l’autocontrol del pacient té un paper important pel seu adequat tractament.\nPer millorar la gestió post-ictus es proposa una solució basada en tecnologia mòbil per crear un ecosistema digital…


Intervenció de Junts per Catalunya al ple del pressupost 2020 – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nBy Paul Marca|2019-12-09T10:55:48+02:009 de desembre de 2019|Sense categoria|0 Comentaris\nEl passat dijous 5 de desembre es va aprovar en sessió plenària extraordinària el pressupost 2020 de l’ajuntament de Sant Feliu de Guíxols amb els vots a favor de l’Equip de Govern -TSF i PSC-, les abstencions d’ERC, JxCat i GdC i el vot en contra del MES.\nEn la seva intervenció, la portaveu del grup municipal de Junts per Cartalunya, Cristina Vicens, va destacar el pressupost com “l’eina mitjançant la qual poder executar aquelles propostes que s’exposen en un programa electoral, però a la vegada, no es pot obviar que hi ha certes obligacions dins el funcionament diari de l’administració que també cal contemplar”.\nSegons Vicens, el seu compromís “és treballar per construir junts el Sant Feliu del futur, i això és el que els meus companys i jo hem fet durant aquests primers mesos de mandat. Hem fiscalitzat al govern en relació a problemàtiques del dia a dia dels nostres conciutadans com són la situació actual de la neteja o la inseguretat ciutadana, i hem votat en contra de mesures com les noves ordenances fiscals perquè perjudiquen la renda de les famílies”.\nTambé afirmava que “fiscalitzar el govern no ha sigut cap inconvenient per poder dialogar en relació als projectes estratègics de ciutat que cal desenvolupar per millorar l’economia i el benestar dels ganxons. I seguint aquest fil argumental el nostre sentit del vot serà una abstenció en aquests pressupostos”.\nPer la formació, “aquesta abstenció està fonamentada en que malgrat hem votat en contra de la pujada d’impostos, creiem que hem de donar un vot de confiança a les línies de futur que vol reflectir aquest pressupost i per tant aquest govern”.\nPodeu llegir la seva exposició completa al Ple que es va celebrar dijous si feu clic aquí.


» Visita dels col·legiats del COEINF al supercomputador MARENOSTRUM\nSubmitted by secretaria on 1 juny 2010 – 8:38No Comment\nAquest supercomputador està al servei dels investigadors espanyols, tant públics com privats, i és una potent eina a disposició de la recerca i innovació de les empreses espanyoles.\nDes de la seva fundació l’any 2004 fins avui, han estat més de 1.200 projectes de recerca que s’han simulat en el MareNostrum en tots els camps de la ciència i la tecnologia.\nEl 80% del temps de supercomputació es destina a projectes externs d’empreses i institucions públiques, mentre que el 20% restant ho fan servir els més de 250 investigadors que hi ha al BSC a Barcelona, procedents de 26 països. Alguns d’aquests projectes es realitzen per a empreses espanyoles que contracten aquest servei al BSC.\nAmb aquestes visites d’empresaris, directius i professionals d’empreses catalanes pretenem dues coses: en primer lloc, que els líders d’opinió com els professionals del vostre Col·legi coneguin la potentíssima eina de recerca que tenim a Catalunya (encara que està al servei de tot l’Estat); i en segon lloc, que vegin per quin tipus d’aplicacions s’està utilitzant el MareNostrum, i considerin si avui, o més endavant, els pot ser d’utilitat per a les seves empreses.\nLa visita pels nostres col·legiats està prevista pel 19 de novembre. Per tal d’puntar-se a la visita, cal que ens envieu a secretaria@coeinf.cat el vostre nom, empresa i càrrec. Hi ha places limitades i se seguirà rigurós ordre d’inscripció.\n• 19 de novembre de 2010 de 17,30 a 18,30 h.\nLa durada aproximada de la visita i de les explicacions serà d’una hora.\nEl supercomputador està ubicat a l’edifici “capella”, en els jardins del rectorat de la UPC, al carrer Jordi Girona, 31 (darrera del Palau de Pedralbes de Barcelona).\nSi vol conèixer més detalls del BSC-CNS pot consultar el web www.bsc.es\nEtiquetes: innovació, Serveis col·legiats


Octubre, Mes de la Gent Gran a Sant Quirze | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » Octubre, Mes de la Gent Gran a Sant Quirze\nMúsica, teatre i reconeixements formen part d’una àmplia programació\nSOCIETAT. Aquest mes d’octubre Sant Quirze està celebrant per primera vegada el Mes de la Gent Gran i ho fa amb una àmplia programació. Fins ara, i abans de la pandèmia, l’Ajuntament havia organitzat la Setmana de la Gent Gran, però enguany l’aposta amplia la programació a quatre setmanes, donant gran pes a aquestes generacions. I és que les persones grans han estat les més afectades per la pandèmia, no només a nivell de de salut, sinó també emocional. Davant d’aquests fets, i per conscienciar sobre la rellevància de les persones grans, l’aposta i el foment per un envelliment actiu i el suport entre generacions, la programació d’enguany s’ha ampliat molt més, tant en el temps com en propostes ofertades.\nAquest proper dissabte la sala Josep Brossa de la Patronal acull l’acte d’homenatge a les persones nonagenàries i centenàries del municipi. L’Ajuntament fa un reconeixement a aquestes persones que enguany arriben a un canvi de dècada. En aquesta edició, el fet d’arribar a aquesta edat té, encara més, un simbolisme especial.\nMúsica, dansa o teatre\nLes activitats proposades arriben a tots els àmbits, musical, teatral o natural i relacionat amb el contacte amb l’aire lliure.\nAíxi, per exemple, l’Aula d’Extensió Universitària ha organitzat una conferència sobre cinema. També s’ha projectat “Tiempos de deseo”, en el marc de la Mostra Internacional de Films de Dones.\nUn altre dels àmbits que conformen la programació és el de l’espai de relax, amb el Taller de Risoclown que tindrà lloc divendres i on es treballaran dinàmiques de clown i de temàtica teatral.\nFinalment, el proper divendres dia 29 el pati del Casal d’Avis acollirà la celebració de la Caastanyada, recuperant així una tradició ben arrelada al nostre país.\nDiari Sant Quirze Mes de la Gent Gran News SQ Sant Quirze del Vallès\t2021-10-14


Villa Japan I Mauritius Mauritius - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 1.340 allotjaments a Mauritius.\nJapanese Road, Petite Pointe aux Piments, Mauritius, Mauritius, 21301 - Veure al mapa\nTerminal de Bus Cité La Cure\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Villa Japan I de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Gala de suport als discapacitats xinesos | FCBarcelona.cat\nGala de suport als discapacitats xinesos\nEl FC Barcelona ha estat el principal protagonista de la gala benèfica que s’ha fet aquest dissabte a Pequín, on el club ha mostrat el seu suport a les persones discapacitades xineses.\nLa gala d’aquest dissabte al vespre ha refermat el compromís social del Barça, més enllà de l’esport. Aquest esdeveniment multitudinari s’ha fet en la zona financera de la ciutat, al Beijing Internacional Conference Centre, que respirava el color blaugrana per tots els racons, amb grans imatges dels futbolistes blaugranes.\nDiners amb finalitat social\nOrganitzat per la federació xinesa de persones discapacitades, el sopar de gala tenia com a principal objectiu recaptar fons per aquest col·lectiu de persones, que a Xina són prop de 83 milions de persones. En especial, els diners aconseguits gràcies a subhastes i reserva de taules del sopar es destinaran a afavorir l’escolarització dels discapacitats més joves de la zona oest del país, on la pobresa fa que no rebin l’educació més bàsica.\nSota el lema ‘Wonderland’ (terra meravellosa), el Barça ha estat l’eix vertebrador de la cerimònia, que serà retransmesa en diferit per Phoneix TV. Hi han participat el president Joan Laporta, acompanyat de la resta de directius desplaçats a Pequín, i una representació de la primera plantilla, amb el tècnic Frank Rijkaard i els jugadors Xavi i Eto’o.\nRepresentació de primer nivell\nLa representació institucional del país també ha estat nombrosa i representativa. Al costat de Joan Laporta hi era la segona autoritat del país, la presidenta de l’Assemblea Nacional, a banda de tres caps d’estat de les diferents regions xineses, tres ministres de diferents departaments, així com el vicepresident dels Jocs de Beijing 2008 i el president dels Jocs Paralímpics, entre molts d’altres. Tot i que inicialment s’havia anunciat la presència de Deng Pufang, màxim dirigent de l’associació de discapacitats del país i fill de Deng Xiaoming, finalment no ha pogut acudir degut al seu estat de salut, segons han explicat els organitzadors.\nEls jugadors del Barça han participat sobre l’escenari en diversos jocs de tocs de pilota. El moment més commovedor ha estat quan Samuel Eto’o ha participat de la cerimònia fent-se passades, sense que la pilota toqués el terra, amb un jove xinès amb els braços amputats que l’acompanyava a l’escenari. Fruit d’aquestes proves d’habilitat, els participants al sopar, la majoria empresaris xinesos, aportaven quantitats econòmiques per al fons de la gala.\nA més, el club ha facilitat diversos objectes relacionats amb el Barça, que han estat subhastats entre les més de 450 persones que han assistit. Hi havia la samarreta del dia de la presentació de Thierry Henry, una litografia del cartell de Joan Miró per al 75è aniversari del club, una cinta de cabell firmada per Ronaldinho, unes botes de Messi signades i una reproducció de la pilota que l’any 1957 es va fer servir per inaugurar el Camp Nou. També hi havia altres objectes vinculats al FC Barcelona però que se subhastaran a internet.\nEls cantants més coneguts\nCantants xinesos de reconegut prestigi al país com Liao Changyong, Wei Wei, Ping Gangshan, Luan Shu, Zhou Xiaoou, Lei Jia i Yao Beina han interpretat diverses peces musicals, amb la col•laboració, en alguns casos, de persones amb discapacitats. Entre les actuacions i les subhastes la cerimònia s’ha allargat fins ben entrada la nit.\nUn discurs en català\nUn dels moments més especials de la vetllada, que ha centrat tota l’atenció, ha estat el discurs de Joan Laporta, que l’ha fet en català mentre era traduït simultàniament al xinès. El president del club ha recordat que “venim de lluny, de Catalunya, i, tot i ser un país petit, tenim una gran ànima i uns grans horitzons. Això explica el repte olímpic del 92 i el que va suposar aquest esdeveniment com a finestra oberta al món”. Seguint amb el vincle dels Jocs, Joan Laporta ha recordat que “ara vostès tenen el repte olímpic i humilment els dono un consell: gaudeixin d’aquest moment màgic.”\nPosteriorment, el president s’ha referit a les essències del club i als seus valors cívics, que només s’han canviat per adaptar-nos als temps”. “Hem passat de ser el club de la nostra ciutat a ser un club de referència mundial”, ha afegit, abans de recordar el compromís del club amb els nens, que queda reflectit en l’acord amb l’Unicef. S’ha acomiadat agraint l’hospitalitat dels xinesos i deixant-los “la porta oberta de la nostra ciutat, el nostre país i el nostre club”.


Moià és una vila, cap del municipi del mateix nom, capital de la comarca del Moianès, de la qual n'està situat al centre. L'any 1983 tenia un cens de 3.140 habitants. El 31 de desembre de 2008 ja arribava a 5.711 habitants (creixement d'un 79,6% en un quart de segle), i el 2010 a 5.713. La seva economia es basa en la ramaderia, l'agricultura, el comerç, la construcció, el lleure, la indústria tèxtil i l'alimentària.\nDionís Guiteras i Rubió\nRevista Modilianum, 40\nMoià. La vila, des del nord-est.JPG\nLa vila, des del nord-est\nSanta Maria d'Oló i L'Estany\nEl fred, l'aigua, la pedra, els homes: els pous de graç al Moianès\nMoià és una vila, cap del municipi del mateix nom, capital de la comarca del Moianès, de la qual n'està situat al centre. L'any 1983 tenia un cens de 3.140 habitants. El 31 de desembre de 2008 ja arribava a 5.711 habitants (creixement d'un 79,6% en un quart de segle), i el 2010 a 5.713. La seva economia es basa en la ramaderia, l'agricultura, el comerç, la construcció, el lleure, la indústria tèxtil i l'alimentària. És la població més important de l'altiplà del Moianès, el qual configura una comarca integrada per deu municipis que fins al 2015 pertanyien administrativament a les comarques del Bages (Calders, L'Estany, Moià, Monistrol de Calders i Santa Maria d'Oló), al Vallès Oriental (Castellcir, Castellterçol, Granera i Sant Quirze Safaja) i a Osona (Collsuspina). En l'actualitat, el terme municipal de Moià és molt extens: depassa els 75 km². És així des del 1846, quan pràcticament es va doblar el terme en ser-hi agregat els antics termes forans de Ferrerons i Rodors, independents fins aquell any, atès que aquells ajuntaments no assolien, per poc, el nombre mínims de veïns (caps de casa, en realitat) per poder mantenir la independència municipal: en tenien 22, entre els dos, i en calien 30. Per ordre de la superioritat, es van haver d'unir a Moià. Afegit al seu entorn natural, amb els seus boscos, camins, masos i cases rurals d'acollida, com a llocs d'interès s'hi poden trobar les Coves del Toll i la de les Toixoneres, la Casa-Museu de Rafel Casanova, el Parc Municipal, el Molí Nou, la casa del tenor Francesc Viñas i el Castell de Clarà. (ca)\nMoianès, moianesa (ca)\nMoià és una vila, cap del municipi del mateix nom, capital de la comarca del Moianès, de la qual n'està situat al centre. L'any 1983 tenia un cens de 3.140 habitants. El 31 de desembre de 2008 ja arribava a 5.711 habitants (creixement d'un 79,6% en un quart de segle), i el 2010 a 5.713. La seva economia es basa en la ramaderia, l'agricultura, el comerç, la construcció, el lleure, la indústria tèxtil i l'alimentària. (ca)


D’acord amb l’article 10 de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, informem que aquesta pàgina web i el domini vallsmadella.com pertanyen a Boadella Vallsmadella, SL (d'ara endavant Boadella Vallsmadella), amb domicili al c/Pireta nº13 Pol. Ind Logis Empordà, 17469 El Far d\_’Empordà, correu electrònic administracio@vallsmadella.com i NIF B17932773.\nLa totalitat del contingut d’aquesta pàgina web, tant els logotips, els textos, els dissenys o altres elements, així com l’estructura de la pàgina web, el disseny, les combinacions de colors o la forma de presentació dels continguts, està afectat per drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de Boadella Vallsmadella o de terceres persones amb qui Boadella Vallsmadella ha convingut el seu ús. Aquests drets han de ser respectats pels usuaris de la pàgina web. Boadella Vallsmadella difon tota aquesta informació per mitjà de la seva pàgina web amb la finalitat de fer publicitat dels seus productes i serveis. Boadella Vallsmadella adverteix que tots aquests elements i referències únicament poden ser utilitzats amb aquesta finalitat i citant sempre la seva procedència i referències d’identificació. No és lícita la seva transformació o alteració, ni tampoc la comunicació pública o qualsevol altra forma d’explotació per qualsevol tècnica o procediment sense autorització expressa de Boadella Vallsmadella.\nBOADELLA VALLSMADELLAL’usuari d’aquesta pàgina web hi accedeix per compte i iniciativa pròpia. Boadella Vallsmadella no es responsabilitza dels errors o omissions que puguin afectar els seus continguts. Les referències que es presenten a ribasalvarez.cat tenen una funció exclusivament informativa i no obliguen al titular de la pàgina web fins a la confirmació de l’acceptació d’un contracte. Boadella Vallsmadella no podrà ser considerada responsable de cap dany derivat de la utilització d’aquesta pàgina web, ni de cap actuació realitzada sobre la base de la informació que s’hi facilita.\nBoadella Vallsmadella declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació de qualsevol tipus continguda en altres pàgines web a les quals s’hi pugui accedir per mitjà d’enllaços des d’aquesta pàgina web. La funció dels enllaços introduïts a la pàgina web és la d'informar sobre l'existència d'altres fonts d'informació sobre el tema tractat a la pàgina d'origen i no suposa cap suggeriment o invitació a l'usuari a visitar les pàgines web de destí. Boadella Vallsmadella no és responsable del resultat obtingut a través d'aquests enllaços que no són controlats ni verificats per Boadella Vallsmadella.\nDe conformitat amb el que estableix el Reglament General sobre la Protección de Datos Europeo 2016/679, Boadella Vallsmadella informa als usuaris del seu lloc web que les dades personals recollides per Boadella Vallsmadella, mitjançant els formularis situats a les seves pàgines, seran inclosos en un fitxer automatitzat sota la responsabilitat de Boadella Vallsmadella, amb la finalitat de poder facilitar, agilitzar i complir els compromisos establerts entre ambdues parts. <\_br> Així mateix, Boadella Vallsmadella informa de la possibilitat d'exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició mitjançant un escrit a l'adreça: c/Pireta nº13 Pol. Ind Logis Empordà, 17469 El Far d’Empordà.\nMentre l'usuari no comuniqui el contrari a Boadella Vallsmadella, aquesta entendrà que les seves dades no han estat modificades, que l'usuari es compromet a notificar qualsevol variació i que Boadella Vallsmadella té el consentiment per utilitzar-les a fi de poder fidelitzar la relació entre les parts.\nAutorització per enllaçar amb vallsmadella.com


L’empat ha marcat els Barça-València d’aquest curs\nEls dos partits lliguers d’aquesta temporada contra el conjunt xe han acabat en igualtat\n24 de maig 19\n1-1 a Mestalla. 2-2 al Camp Nou. Dos empats a la Lliga 2018/19 que no servirien per alçar la Copa del Rei. Aquest curs el Barça no ha pogut imposar-se al València en cap dels dos enfrontaments lliguers. Fins i tot en ambdós duels, els de Valverde han hagut de remuntar un marcador advers perquè la derrota no aparegués davant l’elenc de Marcelino. Un equip que s’ha abonat a l’empat a la Lliga: 16 empats l’han situat com el conjunt que més vegades ha compartit electrònic amb els seus rivals.\nAixí doncs, dissabte (21.00 hores) a la final de Copa, els blaugranes buscaran la primera victòria del curs davant el València. Més que un triomf. Perquè suposaria les serpentines de la Copa del Rei i d’un nou doblet. Ara bé, s’ha de superar el València, que arriba en plena forma i vol arrodonir l’any del seu centenari amb un títol, per primer cop aquest 2018/19.\n1-1 a Mestalla\nEra la jornada 8 de la Lliga. El València i el FC Barcelona van saltar a Mestalla a la recerca de la victòria. L’objectiu es va posar de cara per als de Marcelino ben aviat. Però els de Valverde van situar, de nou, la igualada a l’equador de la primera meitat (1-1). L’electrònic no es va moure més.\n2-2 al Camp Nou\nCorria la jornada 22 de Lliga quan el Barça i el València es veien les cares per segon cop en aquest curs 2018/19. Els valencianistes es van apoderar del matx amb un 0-2. Ara bé, el FC Barcelona, a través de les botes de Messi, com havia succeït en el partit de la primera volta, va assolir l’empat.\nAquest dissabte el Barça haurà de desfer l’empat contra el València per alçar una nova Copa del Rei.\nTota la informació sobre la final de Copa que el Barça disputarà contra el València al Benito Villamarín


Codificació VOD de sèries i pel·lícules - Videolab\nEl consum de vídeos online creix cada vegada més i especialment les noves generacions com els millennials o la generació Z ja no coneixen un món sense Internet i totes les seves plataformes. Aquests joves ja utilitzen el mòbil per a tot i volen consumir vídeos, pel·lícules o les seves sèries preferides a qualsevol lloc.\nLes plataformes de vídeo on demand (VOD) estan de moda. Per una petita subscripció ens permeten consumir el que vulguem on vulguem. I un dels secrets està en la llibertat i la mobilitat de l’espectador i en la qualitat que ens ofereixen.\nLes plataformes digitals com Netflix, HBO, Amazon Prime o Movistar+ són les principals protagonistes del sistema actual i cada dia s’hi sumen més. Veure el contingut de manera individualitzada i personalitzada és el que es busca avui en dia. Veiem la televisió per Internet triant nosaltres la millor programació.\nA Videolab som especialistes a convertir tot tipus de formats des de fa més de 35 anys. Conscients de la situació, ens adaptem a les necessitats del mercat actual. Codifiquem sèries i pel·lícules per a les principals plataformes de vídeo a la carta com Movistar+, Antena 3, Waki, Clan Internacional, Discovery, Disney, Nubeox, Turner, Ono,…\nComptem amb experiència en el sector audiovisual des de 1983 el que ens fa treballar amb els equips broadcast necessaris per a cada format i adaptar-nos als canvis necessaris.\nCodificacion, codificar peliculas, codificar series, laboratorio audiovisual, laboratorio postproduccion, plataformas de vídeo, plataformas vod, VOD\nPrevAnteriorLes millors solucions d’emmagatzematge RAID i NAS a Videolab\nSegüentArxiva’t amb nosaltres


Comunicació de la baixa temporal d'un vehicle feta a la Prefectura Provincial de Trànsit. Ajuntament de L'Hospitalet\nComunicació de la baixa temporal d'un vehicle feta a la Prefectura Provincial de Trànsit\nComunicació a l'Ajuntament de la baixa al padró de l'impost de vehicles de tracció mecànica (IVTM) per haver retirat temporalment un vehicle de la circulació.\nLa baixa temporal pot ser:\nper haver entregat el vehicle a un compravenda\nper sostracció del vehicle\nLa persona física o jurídica que consti en el permís de circulació com a titular del vehicle que s'ha donat de baixa temporal o qualsevol altra amb la seva autorització expressa.\nEn cas de detectar què l'any següent en que tramiteu a Trànsit la baixa temporal us arribi el rebut o la domiciliació per a fer el pagament de l'IVTM podeu realitzar aquest tràmit..\nHaver presentat la baixa temporal del vehicle a la Prefectura Provincial de Trànsit.\nEn el cas que us arribi el rebut per a fer el pagament de l'IVTM l'any següent en que tramiteu a Trànsit la baixa temporal, podeu remetre la documentació necessària al departament enviant-la al correu electrònic tributs.contribuents@l-h.cat\nDocument de baixa temporal segellat per la Prefectura Provincial de Trànsit (fotocòpia).\nEn cas que us arribi el rebut o la domiciliació del pagament de l'IVTM l'any següent en que tramiteu a Trànsit la baixa temporal, podeu presentar la documentació necessària a l'oficina indicada.\nHeu de pagar l'import sencer de l'IVTM per a l'any que doneu de baixa temporal el vehicle en els casos de motius personals i entrega de vehicle a un compravenda.\nEn cas de robatori, que es paga fins a la data de l'anotació de la denúncia a la Prefectura Provincial de Trànsit i per a la resta de l'import podreu sol·licitar la devolució de la part proporcional (prorrateig trimestral) seguint les instruccions dels tràmits relacionats al final d'aquesta pàgina, si correspon.\nQuan torneu a donar d'alta un vehicle donat de baixa temporal heu de gestionar el pagament dels trimestres d'IVTM que restin per acabar l'any a la Prefectura Provincial de Trànsit.


Jaume II (València, 1267 - Barcelona, 1327/1291-1327). Fill de Pere el Gran i de Constança de Sicília. Rei de Sicília, d'Aragó, de Catalunya i de València. Dit el Just, qualificatiu que li va ser aplicat després de la rectificació dels límits entre Aragó i Catalunya a les corts aragoneses de 1300, en què es disposava que, en el futur, les comarques de Ribagorça, Sobrarbe i la Llitera, fins al clam d'Almacelles, pertanyerien al regne d'Aragó. L'historiador Zurita explica que va rebre el nom de justicier per "tanta igualtat i justificació amb els seus mateixos vassalls".\nDesconeixem els seus trets físics però sobre la seua personalitat s'han fet tota classe d'elogis com ara la prudència, és a dir, el judici ponderat i equilibrat a l'hora de prendre decisions, per a això va comptar amb col·laboradors excel·lents; l'etiqueta, el protocol, apareix per primera vegada el tractament de "vestra maiestas regia"; la generositat, demostrada amb abundants regals; la caritat cristiana, amb l'ajuda als necessitats; la seua vida va estar presidida per un afany moralitzador, amb la intenció d'elevar el nivell moral dels súbdits. Jaume II va ser també una persona amb defectes, entre els quals la rigidesa en el tracte amb els fills, la crueltat amb els enemics públics, o la ira i l'afany de venjança, visible en episodis com la mort cruel d'Alaimo da Lentini o de Nicolàs Peris, alcaid del castell d'Alacant, el cos del qual va ser llançat als gossos després de la conquesta de la fortalesa.\nEn l'àmbit privat va ser un rei cristià, pietós, preocupat per la defensa dels Sants Llocs i per les relíquies, que celebrava amb devoció les festes religioses i obsequiava amb joies i ofrenes de tot tipus els principals centres marians i monàstics dels seus regnes, des del monestir de Montserrat fins al de Sixena. No obstant això, el més destacat va ser el francescanisme que es va viure en la cort, portat des de Sicília per la reina Constança i conreat per reines i familiars. Elisenda de Montcada va fer construir el monestir de Pedralbes (1326), on està soterrada. La devoció de Jaume II cap els cistercencs té els millors exemples als cenobis de Poblet i de Santes Creus, on va ser soterrat.\nJaume II va ser un monarca respectuós amb la memòria dels seus pares, amb veneració per Pere III, va mantenir autèntiques relacions fraternals amb el germà Frederic i es va casar tres vegades. Va ser un monarca prolífic, va tenir deu fills, cinc barons i altres tantes femelles, amb Blanca d'Anjou, i sense descendència dels matrimonis amb Maria de Lusignan i Elisenda de Montcada. La vida itinerant del rei i els seus assumptes d'Estat impossibilitaven qualsevol proximitat amb els seus fills, i allò es va traduir en el distanciament que van viure els germans, dispersos per tota la corona, orfes de l'afecte patern, a cura de tutors i majordoms, els infants disposaven de "casa" pròpia a partir dels dotze anys. Els fills del rei: Jaume, el primogènit; Maria; Alfons (Alfons IV); Constança; Joan; Isabel; Pere; Blanca; Ramon Berenguer i Violant, als quals s'hi afegeixen tres bastards: Sanç, Napoleó i Jaume, fruit de fugaços amors durant l'estada en l'illa de Sicília, i que mai van ser afavorits en el tracte ni en l'afecte patern. Sobre l'actitud de Jaume II envers els seus fills pot resumir-se en la frase que apareix en els documents "volumus et mandamus", amb la qual es dirigia als seus fills, en un to, en general, distant i fred. Els fills van ser vists sempre com a peces d'intercanvi en la política d'Estat, ja que fer un bon matrimoni era clau en qualsevol príncep. El resultat final d'aquesta actitud de Jaume II va ser el fracàs familiar i, al final de la seua vida, el rei es reconeixia culpable de bona part de les desgràcies dels fills.\nEl rei Just, com altres monarques de l'època, no tenia residència fixa i es desplaçava amb la cort pels Estats, albergant-se en els palaus reals de Saragossa, Barcelona i València, tots aquests d'una senzillesa franciscana, en contrast amb l'afecció que sentia pels vestits luxosos, encara que, en conjunt, el luxe de la cort era moderat. Les seues diversions favorites eren la caça --sobretot amb falcons--, cavalcar, ballar, llençar a l'arc, jugar als escacs o compondre versos. Jaume II va disposar, per a governar, d'un excel·lent equip d'estadistes, diplomàtics i soldats: Roger de Lloria, Bernat de Sarrià, Guillem d'Entença, entre altres. D'aquesta manera es va desenvolupar en l'entorn de la cort la institució de la familiaritas. Aquests familiars es beneficiaven de la protecció real: Corrado Lancia, Arnau de Vilanova, Guerau d'Albalat, etc.\nJaume II va nàixer en el palau real de València el 10 d'abril de 1267. Hi ha poques notícies seues fins a les Vespres Sicilianes, que van motivar la conquesta de l'illa de Sicília per Pere III l'any 1282 . Les Vespres són el moment culminant de la política mediterrània de la Corona d'Aragó, alhora que posaven fi a la idea d'una restauració de l'Imperi llatí d'Orient per part de Carles d'Anjou. Sicília, en mans del rei d'Aragó, era una base formidable contra els enemics, i, sobretot, juntament amb Tunis permetia el control de les principals rutes del Mediterrani, era la clau de la ruta de Llevant, molt potenciada després del moviment creuat, i va fer que el comerç català rebera un gran impuls. L'excomunicació papal va desencadenar la guerra amb França, mentre a Sicília la reina Constança de Suàbia assumia el govern i el fill segon, l'infant Jaume, va ser jurat successor i hereu del regne i Sicília. El seu període de lloctinent va començar el 7 de maig de 1283 i va haver de lluitar contra els partidaris dels angevins i les intrigues del papat i de Carles d'Anjou, cosa que va proporcionar-li una àmplia experiència de govern.\nQuan Alfons III (1285-1291) va ser nomenat rei d'Aragó, l'infant Jaume, va heretar Sicília, decisió que buscava allunyar la pressió internacional de la Corona d'Aragó i donar certa satisfacció al papat, que no desitjava veure una Sicília forta, sent coronat Jaume com rei de Sicília, duc de Pulla i príncep de Càpua (16 de desembre de 1285), cosa que va provocar la indignació del papa. Va esclatar la guerra per Sicília, fins que al Tractat de Tarascó (28 d'octubre de 1288) es va signar la pau, en la qual Alfons III es comprometia a una política de neutralitat.\nA la mort d'Alfons III (16 de juny de 1291), Jaume II va pujar al tron d'Aragó (1291.-1326), i va deixar a Sicília el seu germà Frederic com al lloctinent, cosa que indica que Jaume II pensava retenir per a ell el regne de Sicília, per a això va buscar el suport de Sanç IV de Castella, amb qui va signar el 29 de novembre de 1291 el Tractat de Monteagudo. Però aquesta aliança amb Castella, preferida a la de França i el papat, era transitòria i es va anar afeblint en les converses de Guadalajara i de Logronyo (juny de 1293). Els contactes diplomàtics per a resoldre la qüestió siciliana van seguir a Tarazona (agost de 1293) i a La Jonquera, fins que el 20 de juny de 1295 el nou papa Bonifaci VIII va aconseguir que aragonesos, francesos i sicilians o napolitans arribaren a uns acords, coneguts com el Tractat d'Anagni. En aquest s'establia que Jaume II renunciava a l'illa de Sicília, reconeixent els drets de la Santa Seu i de la Casa d'Anjou sobre aquesta, amb l'obligació de contreure matrimoni, una vegada dissoltes les esposalles amb Isabel de Castella, amb la princesa Blanca, filla de Carles II d'Anjou, el Coix, rei de Nàpols; el rei de França renunciava a la investidura de la Corona d'Aragó i el papa anul·lava l'excomunicació i l'entredit sobre el regne i el monarca. El rei d'Aragó era nomenat gonfanoner de l'Església. Jaume II s'obligava a col·laborar militarment perquè els angevins recobraren Sicília. El rei d'Aragó retornava al seu homònim el regne de Mallorca, encara que es reconeixia el vassallatge a la Corona d'Aragó. La vall d'Aran, controlada per França, es dipositava en mans del cardenal Guillem de Ferraris fins que es decidira a qui pertanyia. Hi va haver una clàusula secreta per la qual es confiava la conquesta de Còrsega i Sardenya a Jaume II, al que se li donava la investidura pontifícia sobre aquestes illes com compensació per la pèrdua de Sicília. Les noces de Jaume II i Blanca d'Anjou es va celebrar a Vilabertran el 29 d'octubre de 1295.\nAnagni és una fita clau en la qüestió siciliana, ja que si Jaume II va assegurar la part continental de la Corona d'Aragó, en canvi va perdre Sicília. La pau permetria també Jaume II reprendre la tradicional política peninsular, una mica abandonada, aprofitant la crisi castellana després de la mort de Sanç IV (abril de 1295), i la lluita antimusulmana, tot amb vista a ampliar els dominis territorials de la Corona. La decepció a Sicília i al gibel·lisme italià va ser gran, i els sicilians van manifestar-ne el rebuig coronant al març de 1296 a Frederic com a rei, amb el nom de Frederic III, tot esclatant la guerra entre els germans. Jaume II va atacar l'illa en dues ocasions, amb una destacada actuació militar de Roger de Lloria, victòria en el cap Orlando (4 de juliol de 1299), però sense intenció d'ocupar-la. La feroç resistència siciliana i la incapacitat del rei de Nàpols van dur a la signatura de la pau, i el 19 d'agost de 1302 es va signar el tractat de Caltabellotta entre Frederic III i Carles d'Anjou, pel qual s'acceptava la independència de Sicília, sota la sobirania de Frederic, amb el títol de rei de Tinàcria, amb l'obligació de casar-se amb Elionor, filla de Carles II de Nàpols. El títol era vitalici i no transmissible, de manera que en morir Frederic l'illa tornaria cap ells angevins, encara que va continuar en mans de la dinastia aragonesa.\nPel que fa a la política peninsular de Jaume II, el rei d'Aragó era conscient que l'eix de la política exterior havia de ser l'aliança amb Castella i, gràcies a l'habilitat diplomàtica del rei, es va convertir durant un temps en àrbitre de la política peninsular. L'any 1291 va signar amb Sanç IV el tractat de Monteagudo, que reflectia el matrimoni de Jaume II amb la infanta Isabel, filla de Sanç IV. La mort del rei de Castella va portar un canvi radical en la política entre els dos països i Jaume II va trencar el compromís matrimonial, amb el retorn de la infanta Isabel a Castella, al·legant que el papa no donava la corresponent dispensa. A Castella quedava un infant al capdavant del tron, Ferran IV, a qui l'hi disputava l'infant Alfons de la Cerda, la candidatura del qual va donar suport Jaume II, i també França, Sicília, Portugal i Granada. A partir de 1296 es va iniciar la conquesta del regne de Múrcia, promès per Alfons de la Cerda, al rei d'Aragó a canvi d'ajuda. Alacant va ser conquerida a l'abril, després d'una dura resistència de l'alcaid del castell, Nicolau Peris. Va prendre Guardamar amb el suport de la flota, va negociar amb en Joan Manuel, senyor d'Elx, prosseguint cap a Oriola i Múrcia, que van capitular, igual que la resta de l'horta murciana. Alhama no es va rendir fins al 1298. La conquesta es va veure facilitada per l'abundant població d'origen catalanoaragonès, encara que va tenir l'oposició de les guarnicions castellanes dels castells i del bisbe de Cartagena. Una segona campanya per Múrcia va tenir lloc l'any 1298, ocupant Alhama, i el 21 de desembre de 1300 capitulava Lorca. Al juny de 1300 Jaume II va incorporar el senyoriu d'Albarrasí a la Corona d'Aragó. Tant Castella com Aragó necessitaven la pau i es va signar la sentència arbitral de Torrelles (1304) i posteriorment la modificació al Tractat d'Elx (1305), que modificava definitivament les fronteres entre Castella i Aragó fixades en el Tractat d'Almirra (1244), incorporant a la Corona d'Aragó, en concret al regne de València, les comarques al nord del riu Segura.\nSobre la política desplegada per Jaume II en els seus regnes durant aquests anys, entre 1310 i 1323, cal assenyalar el triomf sobre la unió aragonesa, que l'any 1301 es va rebel·lar, sent condemnada després del procés portat a terme en les Corts d'Aragó de 1301. En aquells dies la diplomàcia aragonesa i castellana va treballar per a reprendre la política reconquistadora a costa de Granada, signant el Tractat d'Alcalá de Henares (19 de desembre de 1308). Per a Jaume II el projecte tenia com a objectiu la plaça d'Almeria, clau per a l'expansió territorial i comercial aragonesa, així com per a aturar els atacs granadins al migjorn valencià. Però els resultats van ser magres i es van reduir a la conquesta de Gibraltar pels castellans (1309). Les divisions internes entre la noblesa castellana van obligar a aixecar el lloc d'Algesires, mentre que Jaume II, després d'una campanya militar mal plantejada, va haver d'aixecar al gener de 1310 el lloc d'Almeria. El fracàs material i moral de Jaume II en l'empresa granadina va ser tal, que a partir d'aleshores es va retirar dels assumptes de la zona de l'Estret i va bolcar la seua atenció cap al Mediterrani central, en particular l'empresa de Sardenya i els assumptes de Xipre. Les incursions granadines per territori del regne de València van seguir, fins que l'any 1323 Jaume II va negociar una pau duradora amb Granada.\nDesprés del fracàs d'Almeria Jaume II va continuar intervenint en els assumptes interns castellans, i va intentar conciliar als nobles rebels, i el mateix va succeir durant la minoria d'Alfons XI, sent la seua intervenció decisiva en el paper d'àrbitre entre els aspirants a la tutoria, els infants Joan i Pere. El cas més cridaner, per l'escàndol que va produir, va ser el projectat matrimoni entre el primogènit, Jaume, amb la infanta Elionor de Castella, al qual l'infant es negava. A la fi, la pressió del pare va fer que les noces tingueren lloc el 18 d'octubre de 1319, però res més acabar la missa, l'infant va fugir a cavall, deixant burlat a Jaume II i produint la ira dels castellans, enrarint-se les relacions entre ambdós regnes.\nUn succés destacat de l'època va ser la supressió de l'orde militar del Tremp, a causa del procés incoat pel rei de França Felip IV, desitjós d'apoderar-se de les riqueses de l'orde i de sotmetre el papat als seus designis. El 17 de setembre de 1307 van ser detinguts els cavallers templers a França i els seus béns van ser confiscats, mentre que el papa el 22 de novembre per la butlla Pastorals praeminentiae ordenava als prínceps de la cristiandat que arrestaren els templaris dels seus estats i els confiscaren els béns. El 22 de març de 1312 en el Concili de Viena, Clement V va abolir l'orde del Temple amb la butlla Vox in excelso. A Aragó, on l'orde tenia gran prestigi, el rei va haver de rendir per les armes els més importants castells templers: Montsó, Cantavella, Castellot, Villel i Llibre (1307-1308), mentre que a Catalunya va ser la fortalesa de Miravet el focus de la més aferrissada resistència. Els béns dels templers, per a evitar que passaren a les mans dels hospitalaris, es van dedicar a fundar una nova orde, la de Santa Maria de Montesa, en terres del migjorn valencià, amb la missió de defensar les fronteres de possibles atacs musulmans. Joan XXI va donar la butlla el 10 de juliol de 1317 i el 22 de juliol de 1319 es va proclamar la nova milícia.\nLa pacient política desplegada per Jaume II va donar els millors fruits a partir de la segona dècada del segle xiv, encara que els orígens es remunten a anys enrere. És el que va succeir amb la recuperació de l'estratègica vall d'Aran, que havia estat ocupada per les tropes franceses l'any 1283. La reintegració a Aragó va quedar pendent a Anagni i els intents fets davant successius papes van fracassar per la tendència pro-francesa, fins que, després de diverses ambaixades i gestions diplomàtiques, el 26 d'abril de 1313 el rei de França, en el conveni signat a Poissy, va retornar a Aragó la vall d'Aran, reconeixent la possessió, ja que la propietat es dilucidaria en futures converses, l'any 1314, a les quals no es van presentar els ambaixadors francesos, cosa que va ser interpretat com una renúncia.\nJaume II va desplegar una política de submissió dels grans barons, per la via legal o per les armes, comptant per a fer-ho amb el suport de les ciutats. Es tractava de vincular patrimonis i títols a la família real. Aquesta política va ser un èxit i va contribuir a la unificació interna de Catalunya, ja que va incorporar els comtats d'Empúries i d'Urgell, cosa que va portar a terme per la via matrimonial en el cas d'Urgell (noces de Teresa d'Entença, hereva d'Armengol X, mort l'any 1314, amb l'infant Alfonso) i la militar i diplomàtica en el d'Empúries, que l'any 1325 va passar a les mans de l'infant Pere de Ribagorça, setè fill de Jaume II.\nUn dels episodis militars més sorprenents en la història del Mediterrani medieval és l'expedició de la Companyia Catalana a Orient, les aventures de la qual van donar origen a una de les millors cròniques medievals, la del català Ramon Muntaner, actiu protagonista dels successos que hi narra. Sobre la valoració de l'assentament de la Companyia Catalana a Grècia, des del punt de vista polític i tenint en compte que la instal·lació catalana es va fer per la força, aquest assentament va ser superficial, no va penetrar en profunditat i va ser rebutjat per la societat grega, sent escassa la transcendència econòmica. L'altre problema que es planteja és on inserir l'empresa de la Companyia Catalana, si dins l'expansionisme aragonès o en el marc de les aspiracions orientals de Frederic III de Sicília. Tot sembla apuntar que el control de l'assentament de la Companyia a Grècia va escapar al control de Jaume II i es va moure més en l'òrbita de Frederic III de Sicília, encara que, com assenyala Giunta, "si es fa gravitar el regne insular en l'òrbita política aragonesa encara després de l'elecció de Frederic com rei de Sicília (1296) aleshores, conseqüentment, cal considerar com a part integrant de la política mediterrània de la Corona d'Aragó les intervencions polítiques, militars i econòmiques sicilianes a l'Orient". Després de la signatura de la pau de Caltabellotta (19 d'agost de 1302), en la qual es resolia el contenciós sicilià, les tropes almogàvers van quedar desocupades i, atès que la seua presència resultava molt incòmoda per a Frederic III i per als sicilians, calia buscar-los una eixida. Aquesta va ser la contractació dels almogàvers per l'emperador bizantí Andrònic II per a plantar cara a l'amenaça dels turcs.\nLes empreses de la Companyia Catalana presenten dues fases. Una primera anàrquica, en la qual els mercenaris catalans canvien amb freqüència de cap: Andrònic II, Carles V de Valois o Gualter de Brienne. La segona, a partir de la batalla de Cefís (1311) correspon a l'assentament a Grècia, a la submissió indirecta al rei de Sicília i a la posada en funcionament dels espais conquerits. Va ser Roger de Flor qui va prendre la iniciativa i en l'estiu de 1303 va embarcar amb el seu exèrcit de 32 naus i 6.500 soldats rumb a Constantinoble. La procedència dels almogàvers era molt variada, des de gents dels estats de la Corona d'Aragó, sobretot catalans, a sicilians i calabresos. L'emperador Andrònic havia acceptat les seues exigències de dur el títol de megaduc de l'Imperi i les noces amb una princesa Paleòleg, ja que qualsevol preu semblava bé per acabar amb l'amenaça turca. Roger de Flor, seguint la ruta d'Alexandre el Magne, va expulsar els turcs de la península d'Erked (Artaki) en la Màrmara, passant després a Anatòlia i apoderant-se sense dificultat de les ciutats de Filadèlfia, Magnèsia i d'Efes, derrotant els turcs a l'agost de 1304 en els estreps del Taure i tornant-hi després amb Berenguer de Rocafort, un altre dels caps, a la península de Gal·lípoli, on van acantonar les seues tropes per ordre de l'emperador, temorós del poder que veia en els almogàvers. Els èxits van atreure a l'empresa a Berenguer d'Entença, que en la tardor de 1304 va arribar amb 300 cavallers i 1.000 peons. Entença havia intentat vincular a Jaume II a l'empresa d'Orient, però no va aconseguir del rei d'Aragó més que vagues promeses. Les victòries contra els turcs van alternar amb les correries dels almogàvers, que van despertar un terror general, mentre que les ambicions de Roger de Flor i les de Berenguer d'Entença, que van obligar a l'emperador a concedir-los els títols de cèsar i megaduc, van despertar els recels de l'hereu, el príncep Miquel, el guàrdia del qual, va assassinar el 7 d'abril de 1305 a Roger de Flor i quants almogàvers van trobar en un banquet que els va ser ofert. Matances semblants es van produir en altres ciutats de l'Imperi. Les restes de la companyia es van fortificar a Gal·lípoli i es van organitzar com un petit Estat al comandament de Berenguer d'Entença, portant a terme des d'aquest lloc ferotges campanyes contra Tràcia i Macedònia, que van ser assolades. Començava la "Venjança catalana", nom amb el qual la història coneix aquests episodis violents contra l'Imperi i els genovesos, els almogàvers van arribar fins als voltants de Constantinoble (maig de 1305).\nLa Companyia es va traslladar de Gal·lípoli a Occident, assentant-se en la regió de Cassandria (1307-1309), i l'any 1309 va haver-hi un canvi de rumb després de la trobada amb Gualter V de Brienne, nou duc d'Atenes, qui els va contractar amb la intenció de portar a terme les seues ambicions d'apoderar-se de territoris de l'Imperi. L'any 1311, després de la derrota de Gualter en la batalla al costat del riu Cefís els almogàvers es van apoderar del ducat d'Atenes, que van retenir durant més de setanta anys. Després, l'any 1318, van estendre el seu domini al sud de Tessàlia, on van constituir el ducat de Neopàtria, unit al d'Atenes, incorporant-se tots dos a la Corona d'Aragó en temps de Pere IV.\nEntre les clàusules secretes concertades en el tractat d'Anagni figurava la donació pontifícia de Còrsega i de Sardenya, cosa que representaria per a Jaume II una compensació territorial a canvi de la renúncia a Sicília. A partir d'aleshores Sardenya va passar a convertir-se en el centre de gravitació de la política aragonesa al Mediterrani, en un dels vèrtex de l'expansió mediterrània. La conquesta de l'illa, de gran importància estratègica encara que menys econòmica, va ser llargament preparada des del punt de vista diplomàtic i econòmic. Una vegada resolts els problemes peninsulars. Amb la fragmentació política de l'illa: pisans, doria-genovesos, Bas-Serra, jutges d'Arborea, Malaspina, Donoratic, va caldre llimar asprors abans d'emprendre l'acció militar, a partir de 1323, a càrrec de l'infant Alfons. La campanya contra sards i pisans va ser molt dura. La capitulació de Pisa es va signar després de la derrota naval de Lucocisterna (febrer de 1324) i la capitulació d'Esglésies i Càller. L'empresa de Sardenya, en la qual van col·laborar els mallorquins amb un terç de la flota, aragonesos, valencians i catalans, es va fer a costa d'elevats costos en diners i homes, delmats per l'epidèmia de febres, i va deixar obertes les portes a l'enfrontament de genovesos i catalans pel control de les rutes del Tirrè i del Mediterrani occidental. En l'illa es va instal·lar un feudalisme d'importació, basat en una densa xarxa de feus concedits a la noblesa, que va tenir conseqüències devastadores.\nJaume II, com els seus predecessors, va sentir un gran interès pel nord d'Àfrica, zona d'interès polític, però sobretot comercial per als monarques aragonesos i per als comerciants dels estats marítims de la Corona d'Aragó. Les relacions es van mantenir amb Egipte, Tunis, Bugia, Tilimsen i el Marroc, encara que la intervenció catalanoaragonesa es va deixar sentir amb major força en el Magrib oriental. Això va ser el resultat del tractat de Monteagudo-Calataiud (concòrdia de Monteagudo), signat l'any 1291 entre els reis Sanç IV de Castella i Jaume II d'Aragó, pel qual es repartien l'àrea d'influència de les respectives corones en el nord d'Àfrica, establint com a divisòria el riu Mouloûya, deixant per als castellans la part oest, Ceuta, i per als aragonesos la part est, en direcció a Bugia i Tunis. Jaume II, més que pensar en la conquesta territorial considerava l'espai nord-africà com a bases i escales navals complementàries de les illes Balears, Sicília i, més endavant, de Sardenya, com una important font de recursos econòmics i humans, com a font de tributs, de milícies i d'esclaus. A l'Egipte, les ambaixades de Jaume II buscaven obtenir importants préstecs per al rei d'Aragó, garantir la seguretat dels pelegrins que anaven a Terra Santa i mantenir els avantatges aconseguits pels mercaders catalans. En les relacions amb Ifriqiya va predominar l'activitat de tipus política i diplomàtica, buscant zones d'influència i reis tributaris, per a això es van signar nombrosos tractats, com ara el de 1301 o el de 1308 amb Tunis, o el de 1309 amb Bugia., buscant sempre afavorir les relacions comercials existents. A Tilimsen i el Marroc, la diplomàcia aragonesa va treballar a diverses bandes: el Marroc, Granada i Castella, les rivalitats de les quals i els diferents objectius geoestratègics les feien molt fluctuants, tractant de compaginar els interessos polítics amb els mercantils, i des de 1304 el sultà marroquí es va declarar vassall de Jaume II, que obtenia el pagament de 10.000 dinars d'or.\nAltres projectes mediterranis van ser la croada a Terra Santa i Xipre, però sempre van estar en segon terme. La projecció de la Corona d'Aragó al Mediterrani oriental tenia diverses vessants. La primera era econòmica i buscava la penetració mercantil, amb el suport de la Corona o sense, en els mercats des d'Alexandria a Constantinoble. La segona vessant es dirigia a la inserció dels reis d'Aragó en el moviment de les croades, encara que no va arribar a fer-se realitat, a pesar de la insistència papal. L'empresa de Xipre es va plantejar després de la mort de Blanca d'Anjou, i l'any 1311 Jaume II va projectar casar-se amb una princesa xipriota, Maria de Lusignan, tot pensant en els avantatges comercials de l'illa, o en el títol de rei de Jerusalem, que duia el de Xipre, però les noces no es va celebrar fins al 1315, després de llargues negociacions pel dot. Va ser un matrimoni amb escassa fortuna. La segona esposa de Jaume II va morir el 10 de setembre de 1322. Immediatament el rei va buscar nova esposa, aquesta vegada la catalana Elisenda de Montcada, amb la qual es va casar el dia de Nadal de 1322. En aquells dies, la salut del monarca estava molt malmesa, després d'una greu malaltia l'any 1318. Va morir a Barcelona el 2 de novembre a l'edat de 60 anys. Les seues restes reposen al monestir de Santes Creus, al costat de les restes del seu estimat pare Pere III el Gran.\nPel que fa a l'obra institucional de Jaume II el més destacat en aquest terreny va ser el desenvolupament aconseguit per la figura del Justícia Major d'Aragó, suprem oficial de justícia del regne. La Corona d'Aragó es va afermar com a entitat política, amb la conjunció dels creixents sentiments nacionalistes de cada estat amb la necessitat general. Va impulsar l'articulació del territori, fixant les fronteres, sobretot entre Aragó i Catalunya, i ampliant la Corona amb part del regne de Múrcia. Jaume II va ser un rei respectuós amb els acords signats amb els seus súbdits, cosa que es reflecteix en les nombroses celebracions de Corts en el seu regnat, sent una etapa de consolidació de les Corts d'Aragó, de maduresa per a les Corts catalanes i de joventut en el regne de València. En les Corts de Tarragona de 1319, Jaume II va promoure l'anomenat Privilegi d'Unió, que consagrava el principi de indivisibilitat dels tres estats integrants de la Corona d'Aragó. També durant el seu regnat es va crear el arquebisbat de Saragossa com a seu metropolitana d'Aragó (1319), separant-lo del de Tarragona, que esdevindria la seu per a Catalunya i València.\nJaume II va ser un home de gran cultura, bon llatinista, notable orador, sobreeixint entre les seues lectures les obres de caràcter religiós i pietós, encara que també les de caràcter profà, com ara les Dècades de Tit Livi. Figures senyeres de la cultura de l'època van ser el català Ramon Muntaner, el mallorquí Ramon Llull i el valencià Arnau de Vilanova. El rei Just va promoure la difusió del saber universitari amb la creació l'any 1300 l'Estudi General de Lleida, per evitar que els estudiants universitaris marxaren fora de la Corona d'Aragó.\nArribas Paplau, A. La conquista de Cerdeña por Jaime II de Aragón, Barcelona, 1953\nDel Estal, J.M. Conquista y anexión de Alicante, Elche, Orihuela y Guardamar al reino de Valencia durante el reinado de Jaime II, 1296-1305, Alacant, 1982\nGonzález Antón, L. Las Uniones aragonesas y las Cortes del reino (1283-1302), Saragossa, 1975\nHinojosa Montalvo, J. Jaime II. El esplendor mediterráneo de la Corona de Aragón, Hondarribia, Nerea, 2003\nMartínez Ferrando, E. Jaime II de Aragón, su vida familiar, Barcelona, 1948;\nMartínez Ferrando, E. Jaume II o el seny català. Alfons el Benigne, Barcelona, Aedos, 1956\nMasiá De Ros, A. La Corona de Aragón y los Estados del Norte de África. Política de Jaime II y Alfonso IV en Egipto, Ifriquiya y Tremecén, Barcelona, 1951\nMuntaner, R. Crònica, dins Les quatre grans cròniques, pròleg i notes de Ferran Soldevila, Barcelona, Selecta, 1983\nSalavert, V. Cerdeña y la expansión mediterránea de la Corona de Aragón 1297-1314, Madrid, CSIC, 1956\nSabaté I Curull, F. El territori de la Catalunya medieval, percepció de l'espai i divisió territorial al llarg de l'Edat Mitjana, Barcelona, 1997\nSarasa, E. Las Cortes de Aragón en la Edad Media, Saragossa, 1979\nShneidman, J. L. L'Imperi catalanoaragonés, Barcelona, 1975\nPascot, J. Els almogàvers. L'epopeia medieval dels catalans. 1302-1388, Barcelona, 1972;\nDiversos Autors. Congrés Internacional "Jaume II 750 anys després", dins Anals de la Universitat d'Alacant. Història Medieval, núm. 11, 1996-97\nFinke, H. Acta Aragonensia, 3 vol. Continuació a les Spanische Forschungen (Nachträge und Ergänzungen zu den Acta Aragonensia, vol. IV i VII, Berlín - Leipzig, 1908-.1922\nAyneto, J. Historia de los templarios en Aragón y Cataluña, Lleida, 1904\nde Bofarull i Mascaró, P. Procesos contra los nobles de la Unión aragonesa en 1301, dins Codoin, xxxviii, Barcelona, 1870\nChabás, R. "Treguas de don Jaime II de Aragón con el noble Don Juan Manuel, hijo del infante Don Manuel en 1296" dins Boletín de la Real Academia de la Historia, XXVIII, 1896, pàg. 433-440\nCodera, F. "El sitio de Almería", Boletín de la Real Academia de la Historia, LII, 1908, pàg. 496-505\nCorts dels antics regnes d'Aragó, València i Principat de Catalunya, Madrid, Real Academia de la Historia, 1896-1922\nGiménez Soler, A. "La Corona de Aragón y Granada. Historia de las relaciones entre ambos reinos, Barcelona, 1908\nGiménez Soler, A. El sitio de Almería en 1309, Barcelona, 1904\nRubió I Lluch, A. Catalunya a Grècia, Barcelona, 1906\nRubió I Lluch, A. Documents per la història de la cultura catalana medieval, Barcelona, Institut d'Estudis Catalans, 1908-1921\nde Samper, H. Montesa ilustrada, València, 1669\nVillarroya, J. Real Maestrazgo de Montesa, València, 1789


FUNDADORS, ELS. GARRIGASAIT I COLOMES, RAÜL. Llibre en paper. 9788417804077 Fundació Llibreria Les Voltes\nGARRIGASAIT I COLOMES, RAÜL\nFa un segle, en una Barcelona caòtica, plena denergia i travessada per tota mena de conflictes polítics, uns homes van tenir la idea de transformar el país editant clàssics grecs i llatins. Així va néixer la Fundació Bernat Metge, laventura cultural més ambiciosa que ha vist Catalunya.\nEl 1922, quan va arrencar, semblava una proesa impossible, però en pocs anys es va convertir en un fonament irrenunciable de la cultura catalana i la va elevar al nivell més exigent de lEuropa de lèpoca.\nEls grans protagonistes daquesta història van ser el polític Francesc Cambó, lintel·lectual i activista Joan Estelrich i el poeta Carles Riba. No seria fàcil trobar a la Catalunya daleshores tres personalitats més diferents. Però la força del projecte els va fer oblidar els recels i els va alinear en la mateixa direcció: Cambó hi va posar lempenta inicial i els diners necessaris; Estelrich, el primer director, hi va afegir ideologia humanística i mà esquerra; i Riba, tota la resta: els coneixements, el mètode, la sensibilitat literària, la profunditat.\nLa prosa vibrant de Raül Garrigasait, actual president de La Casa dels Clàssics, i el bagatge que li confereix haver estat editor de la Bernat Metge durant més duna dècada, converteixen Els fundadors en un bell homenatge als fonaments de la nostra cultura. La col·lecció de clàssics grecs i llatins es revela en aquest llibre com un exemple únic de continuïtat a través dels moments més foscos i més brillants de la història.\nNÚRIA ABANS DEL CREMALLERA. VIVÈNCIES DELS VIATGERS\nMASCARELLA ROVIRA, JORDI / SITJAR SERRA, MIQUEL\nLes set valls de Núria fa mil·lennis que reben visites. Malauradament els punts de vista dels primers visitants no se'ns han trasmès. Els documents més antics, amb notícies sobre l'emoció i impacte del viatge i del lloc, daten del segle XVII. Amb el pas dels anys, l'accés a Núria ha anat millorant i evolucionant. Un salt revolucionari es produí amb l'arribada del cremallera l'a...


El joc de la baldufa té el seu racó a Sant Martí\nL’Associació d’Amics de la Baldufa va constituir-se l’any 1996 amb l’objectiu de fer divulgació d’aquest joc centenari.\nMillores a la seu de la Formiga Martinenca\nLa Formiga Martinenca està de celebració. L’entitat cultural centenària ha inaugurat la reforma de la seva seu.\nLa Farinera del Clot, bressol d’artistes\nLa Farinera del Clot, bressol de nous artistes.\nDescobrim la nova seu de l'Orfeó Martinenc.\nUna de les entitats més històriques del barri del Clot - Camp de l'Arpa ens obre les portes de la seva seu.\nEntitats Connexió BCN El Camp de l'Arpa del Clot


CAMÍ DEL NORD GR 83 - La Selva Turisme\nEl camí del Nord, també anomenat camí de l’exili, és un sender de Gran Recorregut (212 km) que enllaça les ciutats de Mataró (Catalunya) i de Prada de Conflent (Rosselló-Llenguadoc). Es tracta d’un itinerari que vol recuperar el traçat del camí que milers d’exiliats republicans varen emprendre l’any 1939, fugint del final de la guerra civil espanyola cap a França. Durant el seu traçat es recorren paisatges molt diversos, des del mar fins als Pirineus i l’itinerari culmina a la pica del Canigó.\nEl camí del Nord al seu pas per la Selva, permet fer una travessa de més de 60 km, de nord a sud, de tota la zona muntanyosa de la comarca, creuant els tres grans massissos muntanyosos del Montseny, les Guilleries i el Collsacabra. Durant tot l’itinerari el paisatge forestal és el gran protagonista, travessant boscos mediterranis, com els alzinars, i boscos més humits, com les castanyedes o fagedes, en la major part dels casos en terrenys protegits pel Parc Natural del Montseny o pels espais protegits de les Guilleries o del Collsacabra.


Un Dia de Nassos de Pallapupas torna aquest mes de juny a Andorra - FÒRUM.ad\nOn: 26/05/18 16:07\nUn Dia de Nassos es celebra enguany els dies 9 i 10 de juny. El gran esdeveniment solidari que la ONG Pallapupas organitza amb l’objectiu de sensibilitzar a la societat sobre la importància del riure com a eina per millorar l’estat emocional dels infants hospitalitzats, i captar fons per l’entitat, comptarà amb la col·laboració de set parcs referents de lleure familiar tant a Catalunya com a Andorra.\nParcs temàtics d’Andorra i Catalunya se sumen a aquesta iniciativa\nNaturlandia, PortAventura, Tibidabo, el Zoo de Barcelona, Catalunya en Miniatura, Granja d’Aventura Park i Illa Fantasia participen a Un Dia de Nassos 2018 oferint les entrades per aquests dies a meitat de preu. Part d’aquesta recaptació anirà destinada a sufragar la tasca que l’entitat duu a terme per millorar l’estat d’ànim dels infants hospitalitzats a través del teatre i l’humor dels Pallapupas. Les entrades ja es poden adquirir, únicament i de forma anticipada, a través de la web de Pallapupas www.pallapupas.org.\nAquest any, gràcies a la incorporació de nous espais com és el cas d’Illa Fantasia, Pallapupas espera superar les dades de participació de l’edició anterior, arribant a les 10.000 entrades venudes.\nCreem una “marea de nassos”\nAmb la fi de donar visibilitat a aquesta gran festa solidària, Pallapupas anima a tothom a crear una gran “Marea de nassos” a les xarxes socials, compartint fotografies amb un nas de pallasso i el hashtag #nasvermell. La iniciativa compta amb el suport de diversos personatges públics com Mònica Terribas, Jordi Évole, Thais Villas, Òscar Dalmau, Manel Fuentes, Gemma Mengual o Risto Mejide.\nParcs i dates d’Un Dia de Nassos 2018\n➢ Natulandia – 9 i 10 de juny\n➢ PortAventura – 20 de maig\n➢ Tibidabo – 9 i 10 de juny\n➢ Zoo de Barcelona – 9 i 10 de juny\n➢ Catalunya en Miniatura – 9 i 10 de juny\n➢ Granja d’Aventura Park – 9 i 10 de juny\n➢ Illa Fantasia – 10 de juny\nPrevious Post: Presentació del projecte Marca País Andorra\nNext Post: Sant Julià reparteix 6.000 pans beneïts durant la Diada de Canòlich


FCF | Resum i gols de la jornada 7 de Primera Catalana (Grup 1 i 2)\nResum i gols de la jornada 7 de Primera Catalana (Grup 1 i 2)\nF. Amateur | 22/10/2019\nEl Girona ‘B’ manté el liderat al Grup 1 després de golejar el Júpiter, mentre que la Montañesa doblega el Vista Alegre per consolidar-se al capdavant del Grup 2.\nGrup 1– Golejada del Girona ‘B’ contra el Júpiter per continuar liderant la classificació\nEl Girona ‘B’ ha golejat el Júpiter per 0 a 4 en un partit que ha dominat de principi a fi i es consolida al liderat. Amb dos punts menys es troba el Palamós, que ha aconseguit esgarrapar els primers punts de la temporada del camp del Mollet (2 a 2). El tercer classificat, el Vic, s’ha emportat un treballat triomf del seu desplaçament a Lloret (1 a 2). Tanca les posicions de privilegi un Mataró que s’ha imposat per la mínima al camp del Rubí (0 a 1).\nA la part baixa de la classificació, ja en descens, el Júpiter travessa una situació delicada després de caure derrotat a mans del líder, el Girona ‘B’, per 0 a 4. El penúltim classificat, el Parets, ha tornat amb les mans buides de la seva visita al camp de la Grama (2 a 1). El cuer del grup, el filial del Llagostera, ha sumat el primer punt de la temporada després d’empatar sense gols contra el Tona en un partit equilibrat.\nGrup 2– Nova victòria de La Montañesa contra el Vista Alegre per ampliar la seva impressionant ratxa\nHistòrica ratxa de La Montañesa en un inici de campionat per emmarcar. Aquesta jornada ha sumat la setena victòria en set partits després de tombar per 3 a 1 el Vista Alegre. Amb dos punts menys es troba el Gavà, que ha derrotat el Vilanova per 2 a 0. La tercera posició l’ocupa el Santboià gràcies al seu triomf per 3 a 0 davant d’un El Catllar poc encertat en els metres finals. Tanca les posicions capdavanteres el Martorell, que s’ha endut els tres punts d’Almacelles (0 a 2).\nA la part baixa de la classificació, ja en descens, El Catllar cau a la zona perillosa després de perdre per 3 a 0 contra el Santboià. Al seu torn, el Vilanova no ha trobat la manera de fer mal a un sòlid Gavà (2 a 0). El penúltim classificat, el Valls, ha caigut derrotat contra el Martinenc per 4 a 1. El cuer del grup, el Sant Ildefons, ha plantat cara a l’Ascó però ha acabat perdent per 1 a 2.