Mal gust a la boca: les principals causes (2021)\nMal gust a la boca: les principals causes\nUn sabor desagradable sobtat a la boca, els motius del qual són completament imprevisibles, és un motiu per consultar un metge. Aquest fenomen pot anar acompanyat de sensacions de dolçor, acidesa, amargor. La seva aparició no sempre indica cap patologia, però si la sensació és constant, la decisió sobre el tractament no s’ha d’ajornar indefinidament.\nDesprés dels procediments dentals\nNormalment, un sabor desagradable a la boca és el resultat de malalties gastrointestinals. Els gustos són dolços, salats, amargs (sovint acompanyats d’ardor d’estómac) i àcids. Cadascun d'ells pertany a un grup de símptomes que indiquen malalties de diferents òrgans i sistemes.\nSi la dieta conté molts aliments rics en glucosa en calories, la dolçor a la boca és freqüent. Desapareixerà tan bon punt l’ús de dolços sigui limitat. No obstant això, aquells a qui no els agrada menjar molts dolços i xocolata, però senten un sabor ensucrat cada dia, és possible una patologia greu.\nEls motius principals són l’elevada glucosa en sang, l’aparició d’un procés inflamatori, el mal funcionament dels receptors responsables del gust.\nMenjar en excés. Si els plats de carn i productes fariners prevalen en la dieta humana, la quantitat de glucosa és diverses vegades superior a la norma. Sovint apareix un regust desagradable a la boca després de menjar quan menja aquests plats. Menjar en excés regularment s’indica per pesos recurrents a l’estómac, falta d’alè. Una aparició freqüent amb menjar excessiu constant és l’aparició d’un excés de pes.\nMalalties del tracte gastrointestinal. La causa més freqüent és la gastritis. Les úlceres d’estómac acompanyades d’un augment de l’acidesa també són una causa freqüent. El suc gàstric flueix a l'esòfag, provocant acidesa i eructes. Sovint hi ha pesadesa al pit. La pancreatitis crònica és una altra malaltia que pot provocar un sabor dolç. Amb la pancreatitis, hi ha menys cèl·lules implicades en la producció d’insulina, de manera que disminueix.\nProblemes dentals. Amb el desenvolupament de càries, estomatitis i periodontitis, la sensació de dolçor a la boca és un fet habitual. La raó principal és la multiplicació de micro maliciososorganismes.\nTrastorns neurològics. Si les terminacions nervioses dels receptors no funcionen correctament, això pot provocar l’aparició de sabor no només dolç, sinó també àcid i amarg a la boca o a la gola.\nEstrès crònic. Si l’hormona de l’estrès s’allibera constantment a la sang, pot aparèixer un trastorn nerviós que s’acompanya d’una violació del gust.\nDesprés de deixar de fumar. Els fumadors amb molts anys de mal hàbit al darrere experimenten un gust dolç molt més brillant que les persones que no abusen de la nicotina.\nEl sabor dolç és un símptoma habitual. No obstant això, a més d’ell, hi ha altres trastorns del gust, que indiquen diverses malalties. Determinar per què us ha aparegut un regust desagradable a la boca és bastant senzill, normalment cal mirar la vostra dieta i recordar les malalties cròniques.\nLa causa principal de l'amargor és la alteració de la vesícula biliar i d'altres òrgans de secreció biliar. Si hi ha massa bilis, pot entrar a l'esòfag i durant el son (quan es relaxen els esfínters esofàgics) a la boca. Això crea un mal sabor a la boca al matí o després d'un dia de descans.\nL'amargor també apareix després de prendre antibiòtics. Es redueix la microflora intestinal normal, cosa que provoca la interrupció del seu treball i l’aparició d’amargor. Aquest símptoma també és freqüent en persones amb dany hepàtic . Sovint això obstrueix els conductes biliars.\nEn persones sanes, es pot produir amargor en menjar fruits secs, a més d'una varietat de bolets i síndria, que tenen propietats colerètiques. Si mengeu un sopar ric poc abans d’anar a dormir, provocarà l’aparició d’amargor. Per evitar aquesta afecció, val la pena sopar com a màxim 2 hores abans d’anar a dormir. El regust desagradable més comú a la boca es produeix a causa de viatges nocturns a la nevera.\nEl desenvolupament de malalties infeccioses és una causa freqüent de gust salat. Sovint això es converteix en un signe de malalties inflamatòries del nas, orofaringe i nasofaringe. Per exemple, amb una sinusitis, el moc acaba a la boca.\nSi, a més del desagradable sabor salat, es produeix sequedat, és possible la deshidratació. En aquest cas, cal consumir més d’1,5 litres de fluid cada dia. Un sabor salat és sovint el resultat d’una mala higiene bucal. Renteu-vos bé les dents i la llengua.\nL’aparició d’un sabor agre s’acompanya sovint d’acidesa estomacal. Això indica un malestar estomacal. Això sol provocar altres símptomes greus que fan que sigui necessari visitar un metge. A més, amb l’ardor d’estómac, hi ha un sabor desagradable a la gola, de vegades amb una sensació de coma atrapat.\nSi no apareixen altres símptomes, haureu de posar-vos en contacte amb el consultori dentalno. En presència de pròtesis i farcits, sovint apareix un sabor metàl·lic. A més, l'acidesa és un company de malalties de les dents i les genives.\nDes de les primeres setmanes d’embaràs, la futura mare sent canvis forts que afecten diversos sistemes corporals alhora. Un sabor desagradable sobtat a la boca durant l’embaràs és habitual entre les mares embarassades. Si una dona comença a tastar metall, això és un signe d’embaràs precoç.\nL'amargor i l'acidesa a la boca indiquen una alteració de la funció hepàtica. Aquests signes no indiquen cap perill per a la mare i el nadó, però poden causar molèsties greus. En aquest cas, anar al metge és l'única manera segura. Sovint, les raons del desagradable sabor a la boca en les dones s'associen a tenir un fill.\nLa saliva es tira constantment a la cavitat oral. No té gust. Es poden produir sensacions desagradables amb malalties de les genives i les dents, així com després de l’extracció de les dents. El sabor poques vegades es distorsiona per sempre, més sovint és un fenomen temporal.\nLa intervenció quirúrgica quan s’extreu una dent per part d’un dentista experimentat sempre acaba positivament. No obstant això, hi ha situacions en què una persona sent malestar (després de l'extracció de les dents, un sabor desagradable a la boca i una olor pútrida.\nUn sabor metàl·lic després de l'extracció de les dents és un signe comú d'anèmia. Sovint també és un símptoma de deficiència de ferro. Les persones grans amb pròtesis dentals solen tastar metall quan mengen. Això es deu al fet que la saliva àcida comença a interactuar amb les corones metàl·liques.\nEls procediments dentals, l'alimentació excessiva, les malalties gastrointestinals i les patologies neurològiques poden esdevenir les causes del malestar. A més, el símptoma apareix després de l’estrès patit. Hi ha un regust desagradable a la boca i durant l’embaràs, però no us heu de preocupar per la salut de la dona i del nadó.\nLa consulta oportuna amb un metge us ajudarà a eliminar les molèsties. Qualsevol molèstia a l'estómac indica la necessitat de visitar la clínica.\nPublicació anterior Malaltia d'un nen mentre viatja en cotxe: causes, símptomes, tractament\nPropera publicació La inhalació de minerals com a sortida ràpida de la tos i els refredats\nAmanida de bolets fregits: un plat universal per als menús quotidians i festius\nLes amanides són els plats més populars que es preparen tant per a l'ús diari com per a la taula festiva. Hi ha un gran nombre de receptes que n...\nL'esmorzar és el menjar principal del dia i, si també és saborós, és un bon motiu per a un bon estat d'ànim. En primer lloc, l’esmorzar ha de se...\nCom cuinar un deliciós i contundent plat de formatge cottage per esmorzar?\nCadascun de nosaltres al matí vol dormir més sota una manta càlida. Alguns fins i tot sacrifiquen l’esmorzar per dormir 5 minuts més. Però això ...\nCom s'utilitza la triada per baixar la temperatura?\nTroychatka a partir de la temperatura, la composició per a nens, les proporcions i dosis de les quals han estat conegudes des de fa temps pels p...\nL’ús de Rhodiola rosea per restaurar el cossalut i bellesa\nMarejos persistents: causes, símptomes i mètodes per desfer-seSalut de les dones\nAl·lèrgies en nadons: una frase?Sóc mare!\nCom es calcula la taxa d’aigua en pes d’una personaesports i salut


Fragmentari, el bloc d'en Bernat Villarroya: de maig 2011\nFotografia i imatges televisives de l'acte. Il·lusió a l'ambient i bones vibracions!\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 1:43 Cap comentari:\nSuperats els problemes d'accés a aquest bloc, ja podem disposar de prop de mitja horeta d'entrevista amb Penedès Televisió. Tot un luxe en una campanya on, en general, hi ha menys entrevistes i espais de reflexió pausada que fa quatre anys.\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 1:48 Cap comentari:\nTemps de proposta!\nLes de sostenibilitat i medi ambient (aquí)\nI l'informe amb els resultats del procés programàtic participatiu (aquí)\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 22:10 Cap comentari:\nDijous comença la campanya electoral. Fins al moment a Vilafranca la precampanya en algunes qüestions ha agafat tons que no m'agraden: tot i que la Llei electoral no permet, per exemple, enganxar cartells o repartir globus les setmanes previes a l'inici de la campanya, són diverses les formacions polítiques de la vila que així ho han fet.\nAlguns mitjans de comunicació privats han invisibilitzat les propostes realitzades aquests dies per la nostra formació en contrast amb l'amplia cobertura que han donat a altres opcions.\nFins i tot una formació ha repartit a totes les llars de Vilafranca un pamflet on es diu que només els regidors d'aquell grup han presentat a l'Ajuntament la seva declaració de la renda, com havia aprovat el ple municipal. És una afirmació d'aquestes que empastifen la política, que fomenten el tots són iguals.\nLa realitat però és que, fins a la data d'avui, l'únic que ha portat la declaració de renda al registre d'interessos de l'Ajuntament he estat jo, com podeu comprovar en el certicat que adjunto.\nM'agradaria una campanya neta, de debat i contrast de propostes per fer avançar Vilafranca. Espero que no és donin més casos de joc brut i manca de rigor.\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 15:45 5 comentaris:\nPer una Vilafranca social i amb ànima comunitària\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 15:43 Cap comentari:


Reclama que li tornin 600€ que li havien robat i l'apunyalen al coll a Tarragona\nReclama que li tornin 600€ que li havien robat i l'apunyalen al coll\nActualitzat 09/06/2021 14:04\nAquest dimarts el vespre un noi de 21 anys va ser apunyalat al coll al centre de Tarragona, una ciutat convertida en un polvorí amb enfrontaments violents entre grups de presumptes lladres.\nEl jove que va ser agredit, i que tot i que molt greu està estable a l'UCI de l'Hospital Joan XXIII de Tarragona, es diu Hamza i segons detalla NacióTarragona, va ser apunyalat quan va reclamar que li tornessin uns diners que uns altres joves li havien robat.\nEl van atacar quan va reclamar uns diners que li havien robat\nL'enfrontament va iniciar-se al voltant de les vuit de la tarda en un carrer proper a la plaça de la Font, al centre de Tarragona. És la plaça on s'ubica l'Ajuntament de la ciutat. En l'enfrontament hi van participar una desena de joves.\nQuan els Mossos van arribar al lloc dels fets van trobar-se en Hamza, molt mal ferit, amb un tall al coll. Ell mateix va poder identificar l'home que l'havia atacat, també jove i de nacionalitat estrangera, però encara no ha pogut ser detingut. Els Mossos d'Esquadra i la Guàrdia Urbana de Tarragona l'estan buscant.\nEl jove agredit dormia a la platja de Tarragona\nEn Hamza dormia, segons el mateix mitjà local, a la platja de Tarragona amb altres joves estrangers sense tutela. L'agredit havia participat en un programa que permetia als joves accedir a allotjament i feina, però en va marxar. Es van instal·lar en un pis amb una persona que li va fotografiar la targeta bancària on havia cobrat els 600 euros de la Renda Mínima Garantida i els va anar gastant a l'esquena d'ell. Finalment va deixar el pis i va ser quan va saber que el seu company li havia buidat el compte corrent.\nMoment que Hamza, agredit d'una ganivetada al coll, espera el SEM i els Mossos, a Tarragona / Cedida\nQuan se'n va adonar va intentar denunciar-ho, però el presumpte lladre ho va saber, el va localitzar i es va iniciar una baralla que va acabar amb l'apunyalament al coll d'aquest dimarts al vespre al centre de la ciutat de Tarragona. Els dos nois tenen un perfil semblant.\nVíctima i agressor, dos coneguts de la policia\nEls dos són de nacionalitat estrangera i són coneguts per la policia pels seus antecedents per robatoris i furts, alguns d'ells violents, a la zona de Barcelona. Fa setmanes que els veïns de la Part Alta reclamen al consistori de Tarragona, liderat per Pau Ricomà, que afronti de cara els problemes de seguretat al centre de la ciutat.\nUn apunyalat al coll en una baralla a la Part Alta de Tarragona\nJutjat per fer explotar una bombona per matar els veïns als Pallaresos\nVídeo desmunta la versió de la noia que va tallar el penis al seu cap


Escriu la meva dissertació a Equatorial Guinea\nNecessiteu ajuda per redactar professionals? Obteniu un paper d’alta qualitat amb el millor Write My Dissertation a Equatorial Guinea escrit a tots els estàndards acadèmics.\nServeis d’escriptura de dissertacions\nCom paguen els proveïdors de serveis a algú per escriure la meva dissertació? Potser ja n’haureu sentit a parlar d’això dels que ja van escriure les seves pròpies dissertacions. Et van explicar com era molt fàcil fer-ho, però no gastar molts diners. Van utilitzar serveis que proporcionen paquets de serveis a estudiants com tu i jo. Encara és una de les maneres en què podeu obtenir un títol de franc si trobeu algú que estigui disposat a fer la tesi per un càrrec.\nÉs molt important que tingueu en compte que hi ha diferents tipus de serveis de redacció de dissertacions. Els més populars solen ser els que s’anomenen editors de dissertació. Aquests proveïdors de serveis us poden ajudar i orientar sempre que us sentiu perdut i confós sobre la vostra dissertació. Us donaran consells sobre gramàtica, estil, puntuació i correcció. En altres paraules, us poden ajudar a acabar-ho el més aviat possible. Un editor de dissertacions professionals també us ajudarà a assegurar-vos que podreu obtenir una bona nota encara que la investigació que hàgiu fet sigui realment complicada i sigui difícil d’entendre.\nEl següent tipus de servei d’escriptura de dissertacions és l’escriptor de dissertacions. Es tracta d’un proveïdor de serveis que ofereix serveis similars als d’un editor. Un bon escriptor de dissertacions és algú que pot escriure bé i redactar un argument persuasiu per a un tema determinat. Aquest tipus d’escriptor també pot fer algunes edicions. Poden ajudar-vos a canviar coses aquí i allà que és possible que vulgueu afegir. Aquests escriptors també us poden ajudar amb les citacions.\nUn dels serveis més recents és el servei que ofereix un servei de redacció de dissertacions en línia. Aquest tipus de servei no forma part del servei tradicional d’escriptura de dissertacions. El servei en línia és en realitat un programari que us pot proporcionar molta ajuda. Només haureu d’accedir al servei en línia i podreu accedir a una gran quantitat de materials que necessitareu per completar la vostra dissertació. i per obtenir més informació sobre la redacció de dissertacions. Aquest és el tipus de servei que hauríeu d’estar a l’aguait.\nAquest tipus de servei és un dels serveis més fàcils d’utilitzar, però també té els seus inconvenients. Un d’ells és que pot requerir molt de temps i esforç. Hi ha molta gent actualment molt ocupada i que no sempre troba prou hores al dia per completar les seves tasques. per completar la investigació. El millor és fer la vostra recerca en línia. o mitjançant un servei que té un sistema que us permetrà accedir als materials des del vostre ordinador. fins i tot envieu-vos la informació per correu electrònic un cop l’hagueu completat.\nTanmateix, hi ha un inconvenient en aquest servei en línia. Només està disponible per a persones ubicades als Estats Units d'Amèrica. Això es deu a les regulacions del govern dels Estats Units. El motiu pel qual això és aplicable es deu al fet que aquest país és conegut com un refugi per a immigrants il·legals. Si no sou resident al país, no podeu utilitzar un programa que us ajudi a investigar a Internet. Això pot significar que no podeu accedir a aquest tipus de servei en aquest país. A més d'això, també hi ha algunes universitats que no permeten l'ús del servei de redacció de dissertacions en línia.\nPel que fa al cost d’aquest tipus de servei d’escriptura de dissertacions, no hi ha cap cost fixat. Això vol dir que heu de decidir si voleu comprar-lo o pagar una quota de soci. abans de decidir quin tipus de pagament voleu pagar, intenteu tenir en compte la qualitat del servei que obteniu de l’empresa amb la qual treballareu. Recordeu que la qualitat és important quan intenteu completar la tasca, independentment de si ho intenteu fer de forma gratuïta o de pagament. La qualitat del servei que obtindreu és el que determina quant us costaria i quin tipus de reputació tindríeu si la vostra dissertació resultés bona o dolenta.\nActualment, la redacció de dissertacions no és un gran problema per a la majoria de persones. Hi ha molta gent que utilitza Internet per fer molta feina de recerca. L’inconvenient és que han de pagar una petita quota només per accedir als mateixos recursos que podrien obtenir gratuïtament de la seva universitat. Aquesta tarifa val més que la pena, ja que teniu l'oportunitat de fer moltes investigacions pel vostre temps.


FORMACIÓ EN LÍNIA: Curs de tècnic/a especialista en l’ensenyament del tennis – Federació Catalana de Tennis\nFORMACIÓ EN LÍNIA: Curs de tècnic/a especialista en l’ensenyament del tennis\nPosted: 14 d'abril de 2020\nEl proper mes de maig, la Federació Catalana de Tennis, iniciarà en línia un curs de “Tècnic/a especialista en l’ensenyament del tennis“.\nl’Àrea de docència de la federació ha estat treballant les darreres setmanes per a poder adaptar el contingut docent a l’entorn digital.\nAquest curs està pensat per tot el col·lectiu de tècnics i tècniques sense formació oficial. Tots els que superin el curs, la Federació Catalana de Tennis realitzarà les gestions administratives corresponents un cop es torni a la normalitat, per oficialitzar els estudis cursats i els tècnics i tècniques puguin exercir de forma regulada en el sector de l’ensenyament del tennis.\nA més a més, tots els tècnics amb titulació oficial (NI, NII o NIII) o amb habilitació federativa que vulguin reciclar coneixements, podran accedir a tot el contingut docent de manera gratuïta.\nEs realitzarà un curs al mes de maig i un curs al mes de juny.\nPodeu consultar el contingut docent així com tota la informació referents al curs en el següent enllaç: DOCÈNCIA EN LÍNIA\nAddicionalment, durant els propers mesos de maig i juny, la Federació organitzarà també diversos webinars gratuïts i oberts a tota la comunitat del tennis català, amb diferents temàtiques vinculades a aspectes tècnics i de gestió. En breu comunicarem dates i docents.


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Dels reptes de la geografia universitària espanyola\nLa conferència del mes d’abril del curs 2005-2006 de la Societat Catalana de Geografia, impartida pel Dr. Eugenio L. Burriel sota el titol La geografía universitaria española ante el reto del Espacio Europeo de Educación Superior, va ser presentada per la seva presidenta, Dra. Maria Dolors Garcia Ramon, que va començar glossant alguns dels aspectes de la figura professional del conferenciant.\nD’Eugenio Burriel cal remarcar que des del punt de vista docent és llicenciat en geografia i dret i, dins de la geografia, s’ha destacat pels seus estudis sobre temes rurals i de població; com a docent, ha tingut una forta vinculació amb el món universitari català, ja que va ser catedràtic del departament de Geografia de la Universitat Autònoma de Barcelona i degà d’aquesta universitat a finals dels anys setanta. Des del punt de vista polític, ha ocupat diferents càrrecs públics vinculats al Partit Socialista del País Valencià, d’entre els quals cal destacar el de Conseller d’Obres Públiques de la Generalitat valenciana. Actualment és assessor i secretari del Territori i Habitatge d’aquest partit polític.\nLa xerrada del senyor Burriel es va centrar, sobretot, a fer una anàlisi dels problemes i reptes de la geografia, especialment universitària, espanyola. En la seva opinió és necessari fer un replanteig molt seriós de l’ensenyament d’aquesta disciplina per poder trobar respostes a un conjunt de temes que, en cas d’obviar-se, podrien portar l’ensenyament geogràfic universitari cap a un cul-de-sac. L’any 2006, els problemes de la geografia recauen en: la poca i, en general, baixa demanda per part dels estudiants; la poca visibilitat social de la matèria i dels seus professionals i la inadequació entre el contingut dels estudis universitaris amb les possibles sortides professionals de la disciplina.\nEn relació al primer punt, Burriel va aportar tres xifres significatives: el curs 2005-06 només s’havien matriculat uns set-cents alumnes a tots els departaments de geografia espanyols, el nombre d’estudiants havia disminuït un terç en els darrers set anys i el conjunt d’estudiants voltava els 4.000 alumnes. Tot i que el nombre d’estudiants no augmentés, la\nsupervivència dels departaments de geografia semblava bastant assegurada ja que el 75% del professorat és funcionari i podria canviar hores de docència per temps per a la investigació o per col·laboracions amb llicenciatures afins. Tot i així, Burriel va voler remarcar que la piràmide d’edats del cos de professors estava bastant envellida i que pocs eren els estudiants que, un cop acabada la llicenciatura, es quedaven als departaments per formar-se com a futurs professors universitaris. Davant d’aquest fet, Burriel es preguntava com podria evolucionar el tema: sense demanda i sense professorat nou, a la llarga es podrien amortitzar progressivament les places docents que anessin quedant vacants alhora que es podrien reduir les dotacions per a la recerca. En cas de no trobar solucions, aquesta situació podria desembocar en dificultats en la continuïtat dels departaments universitaris en un horitzó de 15 o 20 anys.\nDes del punt de vista professional, la manca de visibilitat social tampoc no facilitava la incorporació de nous interessats en geografia. En la seva opinió, els professors universitaris han estat força “al·lèrgics” a projectar-se als mitjans de comunicació i a emetre o crear opinió sobre temes que dominen i això ha dificultat la identificació de professionals singulars dins de la geografia. Per altra banda, la sortida professional tradicional de la geografia, l’ensenyament, ja no creava noves places d’ocupació, ni a la secundària ni a la universitat ja que l’estabilització laboral de les plantilles a partir de la funcionarització dels ensenyants havia anat reduint el dèficit laboral i el marge de creació de places docents.\nTambé va ser força crític amb l’adequació dels nous plans d’estudi. Des del seu punt de vista hi hauria d’haver una reflexió molt seriosa per tal de saber per a quines professions serveix el geògraf i, a partir d’aquí, dissenyar els plans d’estudi. Per a ell hi ha dues sortides que es perfilarien com a possibles: la clàssica de la docència i el professional del territori. La primera tornarà a ser una sortida professional de nou factible ja que les jubilacions de professors de secundària i d’universitat requeriran nous ensenyants. La segona, perquè cada vegada hi ha més demanda social per tractar els problemes del territori i els\nLa Dra. Garcia Ramon en el decurs de\nla presentació del Dr. Burriel. [Fotografia de M. Cervera]\ngeògrafs poden afrontar-los i competir per a la seva resolució amb altres professionals.\nSau Raventós, Elisabet (2006): "Dels reptes de la geografia universitària espanyola. Ressenya de la conferència d’Eugenio L. Burriel a la Societat Catalana de Geografia, SCG (27 d’abril de 2006)". Obrador Obert. El butlletí digital de la SCG, http://scg.iec.cat/Scg9/Scg90/S93701.htm\nPer donar resposta a aquests dos perfils seria necessari fer un grau on es recuperessin les “geografies generalistes”, amb una base comuna prou ben construïda per a donar resposta al que ell considera les dues possibles sortides professionals bàsiques. La continuïtat en els màsters completaria el prestigi en la formació dels futurs professionals i en la seva concepció s’haurien de distingir els que hauran d’anar encaminats a la formació dels professionals respecte els doctorals.\n[Elisabet Sau i Raventós, Societat Catalana de Geografia]


Bernat Joan i Marí - Eivissa: Estat lliure associat a Europa?\nHe llegit fa poc el magnífic llibre de Josep Massot i Muntaner, publicat per l'editorial més vella d’Europa (més de cinc-cents anys, que aviat s'és dit!): la de les Publicacions de l'Abadia de Montserrat, sobre la guerra civil a Menorca. En aquest estudi de l'erudit historiador marratxiner, s'hi aprecia ben clarament que Menorca va romandre durant tant de temps republicana perquè el bàndol franquista recelava d'una possible ajuda italiana per conquerir-la per als rebels (tal i com havia passat a la resta de les illes Balears). Els franquistes pensaven, ben seriosament, que, segons com anassin les coses, es podien trobar que les illes Balears acabassin sota sobirania italiana (pensada que ja havia tengut abans en Joan March, però que l'havia descartada per donar suport a l'alçament de la generaleria africanista). La inviolabilitat de les fronteres, per tant, abans de la II Guerra Mundial, ja se sustentava sobre un tel tan fi com el patriotisme dels que posteriorment es reclamaven com a més patriotes.\nMenorca era central, per tant, durant la guerra del 36-39 del segle passat. I crec que ho continua sent ara. De la mateixa manera que pens que, durant llargues etapes històriques (i potser ara som al començament d'una), ho ha sét Eivissa. L'etapa púnica, a Eivissa, es prolonga durant segles, perquè Eivissa era central. I per això es va poder permetre el luxe de no fer part directament de l'Imperi Romà. Així mateix, els eivissencs no vàrem pair gaire bé les disposicions del Decret de Nova Planta que se'ns va aplicar, i intentàrem que algun imperi més civilitzat que no l'espanyol tingués pietat dels nostres pobres ossos: l'imperi britànic o l'imperi austro-hongarès ja ens haurien fet servei. Però la Història no va anar per aquí.\nAra tenim una nova oportunitat d'or, per ser centrals i per canviar radicalment la nostra composició política (d'acord amb la composició social i econòmica que ja s'ha modificat; la política, ja se sap, sempre va per darrere). Eivissa constitueix un petit enclavament cosmopolita, amb una societat molt diversa, que podria constituir un laboratori gairebé perfecte per a grans projectes que s'hagin de desenvolupar en el si de la Unió Europea. Ara Ramon Tremosa, candidat de CIU a les eleccions al Parlament europeu, ha descobert que les Illes Balears estaríem molt millor sent un land d'Alemanya que no florint-nos sota sobirania espanyola. Té tota la raó del món. Ja ho havien descobert abans un parell de diputats de Hesse, que així ho varen proposar fa cinc o sis anys. En el seu moment, vaig aprofitar per donar-los la raó des d'aquesta mateixa tribuna, si la memòria no em falla estrepitosament. Però tot plegat només té sentit, precisament, a l'espera de la consolidació d’Europa com un projecte polític sòlid, amb contingut i realment superador dels estats que integren avui la Unió Europea. Europa, com ja proposaven els pares fundadors, constitueix una sortida al mar per a tants conflictes no resolts –molts d'ells de caire nacional – que encara queden ben vius entre nosaltres.\nI, en el context d'una Europa realment unida, que hi hagi vint-i-set estats o que n'hi hagi trenta-cinc constitueix una contingència sense gaire importància. Com tampoc no en té gaire la grandària dels estats. Avui hi tenim macroestats com França, Alemanya o la pròpia Espanya al costat d'estats com Luxemburg, Malta o Xipre, més comparables a Eivissa que no als tres primers que hem esmentat. Cap dels petits estats, emperò, no presenta la varietat social que hom pot observar a l'illa d’Eivissa: hi tenim europeus de diverses nacionalitats (i comparteixen residència entre nosaltres persones de l'Europa de la "primera velocitat" i d'altres dels nous països de la Unió Europea), immigrants de procedències diverses (membres també de diferents onades migratòries, de característiques molt diferents), i una societat que es debat entre la possibilitat de viure en compartiments estancs i la necessitat de generar àmbits de cohesió social mínima necessària.\nVivim, a petita escala, debats profundament europeus. I hem d'intentar resoldre'ls, moltes vegades, sense els instruments necessaris per sortir-nos-en en les millors condicions. Podríem acceptar, idò, de constituir una mena de laboratori sociològic per a la futura Europa realment unida, a canvi del suport europeu per convertir-nos en un Estat lliure associat a la Unió Europea. De dimensions petites, certament. A hores d'ara, veig aquest projecte molt més realista i factible que no el de convertir-nos en un nou land d'Alemanya. I molt millor que el d'haver continuar patint per si l'Estat (espanyol) amollarà un parell més de centenars d'euros o no, per fer front als projectes (més nombrosos i més cars) que té el nostre govern (el de les Balears), per millorar les condicions de vida de la nostra gent, de tota la nostra gent.


Eduard Rivas dimiteix com a primer secretari del PSC d'Esparreguera - Setsetset\nEduard Rivas dimiteix com a primer secretari del PSC d'Esparreguera\nDissabte, 2 de febrer de 2013 a les 14:30h\nEl regidor socialista Eduard Rivas ha fet públic aquest dissabte a través del seu blog personal que posava el seu càrrec a disposició del partit. Un dels motius que l'han portat a prendre aquesta decisió és, segons explica Rivas, que "les ferides mal tancades del passat s’han imposat en un partit que tenia la mirada posada en el futur".\nA més, el regidor diu que ha près la decisió en aquest moment "pel bé del partit" i que aquest hauria de fer "una pausa per poder avançar". Rivas va ser escollit primer secretari del PSC d'Esparreguera després de les darreres eleccions municipals que es van celebrar el 2011.\nAl seu blog, Eduard Rivas també explica altres motivacions que l'han portat a prendre la decisió.\nPodeu consultar el blog a través d'aquest enllaç.\nPere Roca Esparreguera\n6. 25 de febrer de 2013 a les 07:47h\nleandre, completament d´acord. Peró s´havia de predicar amb l´exemple, si no com t´expliques que el regidor Pedreño encara continui a l´Ajuntament. Si es mirava al futur perqué l´Eduard no li ha demanat que plegui ?\n5. 3 de febrer de 2013 a les 10:17h\nNo combrego amb cap partit politic, si no amb les persones i en aquest cas he de dir que em sap molt de greu que una persona preparada i amb ganes es baixi del carro en aquest moments en que tant necessitem politics amb el cap ben moblat. Ja prou de politics amateurs, per dir alguna cosa, ja que no crec que estimin el que fan, si no que miran d'on poden treure profit.....una llastima Eduard.\nAnna Mulero Esparreguera\n4. 2 de febrer de 2013 a les 21:31h\nEdurad em sap greu, crec que tu duies aire fresc que és el que fa falta ara en tots els partits , idees noves etc... i ganes .... que és molt important , Crec que fas falta.\n3. 2 de febrer de 2013 a les 20:33h\nSi gent com l’Eduard se'n va, que queda, la gent que s'agafa al passat perquè ja no te futur? i no parlo tan sols per aquest partit si no amb general .........els més grans, perquè no s’ofengui ningú, el que hem de fer és deixar pas i ajudar, en tot cas opinar, i recordar que com diu l'experiència (i d'això n’ hauríem de anar sobrats) la lluita és dels més joves, d’els que tenen vigor .... ells han d'escriure el seu futur, nosaltres no, nosaltres l'únic que sabem fer amb el futur és hipotecar-lo....... ..tindràs més que raons per fer aquest pas, però penso que és una llàstima.\nJosep Ràfols Esparreguera\n2. 2 de febrer de 2013 a les 17:20h\nÉs una llàstima doncs només amb gent jove es podrà tornar a eixecar un partit que tant ha contribuit al progrés de Catalunya i que ara ha perdut el nord. Sava nova és el que necessita el PSC i els altres partits.


Bill Ackman Archives - The Money Glory\nTag - Bill Ackman\nPer què la FTC acusa a Herbalife de presumpta estafa?\nBill Ackman ens deixa indiferents amb Procter and Gamble\nHerbalife, alguna pregunta més\nmarç 13 2014\nBrowse archives for març 13, 2014\n[…] nutricionales, con la imagen de Lionel Messi i Cristiano Ronaldo por bandera, es acusada de estafa piramidal el inversor ganará millones. Pero…\nTagged with Bill Ackman, Herbalife, Pershing Square Capital\nL’empresa Herbalife va emetre una nota de premsa on informava que havia rebut una Demanda de Investigació Cívil de la Federal Trade Commission (FTC). Després de més de deu minuts en suspensió, les accions de la companyia dietètica van seguir amb una caiguda en picat d’un 16%.\nAmb aquesta decisió l’òrgan de control del comerç dels Estats Units obre un conjunt de preguntes sobre les operacions de les empreses que constitueixen el sector del “màrqueting multinivell”.\nBrowse archives for maig 08, 2013\nEm sembla que tothom esperava una sorpresa d'algun gestor. Tens tota la raó, esperàvem un anàlisi d'una empresa menys convencional.…\nTagged with Bill Ackman, Herbalife, ira sohn conference, JCPenney, Pershing Square Capital, Procter and Gamble\nNi Herbalife, ni JC Penney. Bill Ackman ha dedicat tot el temps que disposava, a la Ira Sohn Congress, per parlar de Procter and Gamble, empresa nord americana que comercialitza diferents productes de consum com Gillette o H&S. El fundador de Pershing Square Capital s’ha servit d’una presentació titulada “A rising tide is a good gamble” – un joc de paraules amb el mateix nom de la companyia -, per analitzar els punts forts de la multinacional.\nBrowse archives for febrer 12, 2013\nTagged with Bill Ackman, Dan Loeb, Herbalife, michael johnson, New York Times, Pershing Square Capital\nBill Ackman continua la seva campanya contra l’empresa de nutrició i dietètica, Herbalife. A través de la pàgina FactsAboutHerbalife, el hedge fund del gestor, Pershing Square Capital, va publicar un document de 40 pàgines ple de preguntes dirigides als directius de Herbalife. L’objectiu és pressionar a la companyia perquè desglossi els detalls que constitueixen el seu negoci i, per altra banda, també informar als inversors sobre el conflicte, que va començar el 18 de desembre de l’any passat.\nBrowse archives for gener 10, 2013\nLa inversió de Bill Ackman contra Herbalife, un any després\n[…] això, tal com indicava Lydia DePillis a el Washington Post, Bill Ackman ha d’abandonar les baralles de Wall Street i buscar…\nTagged with Bill Ackman, Dan Loeb, Herbalife, Third Point\nEl dimecres 9 de gener Dan Loeb va sorprendre a la comunitat financera amb la seva revelació. El gestor de Third Point va informar l’adquisició del 8,2% de les accions d’Herbalife, a la SEC. Amb aquest comunicat, el hedge fund de Nova York qüestiona l’informe de Bill Ackman, que va encendre la controvèrsia sobre l’empresa de nutrició i dietètica.


Baix Penedès – Pàgina 3 – CGTCatalunya\nL’emissió i èxit del documental Ciutat Morta pel Canal 33 ha destapat un greu cas d’abusos policials amb cobertura judicial, política i mèdica i ha obligat a obrir un debat sobre els fets fins ara anomenats com el 4F. El debat inclou, també, el periodisme. Tant per la seva capacitat a l’hora d’impedir el tancament del cas –el documental n’és la millor prova- com l’actitud submisa i covarda dels grans mitjans que, durant anys, van negar-se a investigar els fets convertint-se en còmplices necessaris perquè els abusos poguessin restar impunes.\n19/01/2015 - 20:55:43\nDiumenge dia 23 de novembre a les 19 hores\nSala Sindical de la CGT Baix Penedès.\nC/Nord nº11-13 3ª Planta 43700- El Vendrell\nCom responem a les agressions masclistes?\n19/11/2014 - 12:30:00\nAquest dimecres 1 d’octubre a les 20:30 hores, el company Omar Aziki, sindicalista de la FNSA-UMT (Federació Nacional del Sector Agrícola – Unió Marroquina del Treball) ens acompanyarà per explicar-nos la situació social i política al Marroc actual.\n30/09/2014 - 04:17:00\nConcentració en solidaritat amb Palestina a El Vendrell realitzada el 4 d’agost\nDes de les vuit del vespre s’hi podien veure homes i dones, nens i nenes de diverses procedències i cultures, que portaven la kufyia palestina ( mocador palestí ), la bandera o bé cartells que feien crides al boicot als productes israelians, que denunciaven els bombardejos o que deien “Gaza em fa mal”. Mentre hi havia qui portava xiulets i tambors per a fer soroll contra aquesta incursió militar, d’altres cridaven consignes com “Artur Mas sionista”, “sionisme és feixisme”, “boicot a Israel”, “Llibertat Palestina”, “no és una guerra és un genocidi”, entre d’altres. En català i en àrab.\n06/08/2014 - 01:40:03\n12/06/2014 - 02:37:23\n02/06/2014 - 22:08:00\nAixò explica amb força claredat per què els Mossos van posar el nostre company en el punt de mira, i seguint en aquesta línia, és clar que aquesta situació no és gratuïta i que els insults o les amenacestenien la intenció evident d’intimidar-lo o de provocar-lo.\n27/05/2014 - 13:16:05\n28/04/2014 - 00:51:00\nCOMUNICAT CGT BAIX PENEDÈS ARRAN EL TRÀGIC INCENDI DELS PISOS PLANAS\nDes d’aquesta organització, arran la tragèdia viscuda dimarts 25 passat en què moriren en un incendi 4 nens d’entre 3 i 12 anys, volem mostrar el nostre més sentit pesar, solidaritat i recolzament a la família, amics i a tota la comunitat magrebina del Vendrell i la resta del Baix Penedès.\nVolem també remarcar que ens sembla particularment lamentable que hagi de succeir un episodi tan tràgic perquè l’Ajuntament del Vendrell faci un mínim gest de respecte envers aquesta comunitat. Fins avui, l’actuació cap aquests veïns i veïnes s’ha caracteritzat per la repulsa, la desídia davant les injustícies socials que pateixen i, per què no dir-ho, l’impuls i l’empara a la persecució polític-social d’aquestes persones. Els inqüestionables i incondicionals recolzaments de PxC en altres legislatures, han reforçat que la comunitat local ampliés la tolerància a les actituds racistes i, fins i tot, cap algunes de clares connotacions feixistes.\nConsiderem que és del tot desproporcionat intentar carregar contra l’actuació del Cos de Bombers de la Generalitat de Catalunya, així com dels companys i companyes del 112, que de forma continuada i des de fa molt de temps, denuncien la falta d’efectius i mitjans per a realitzar correctament les seves funcions. Com tantes altres vegades denunciem, les retallades en els serveis públics ens estan matant, de ben diverses maneres. I el tràgic succés dels Pisos Planes ensho confirma altre cop.\n29/03/2014 - 01:15:20\nActivitats el 7, 8 i 9 de març entorn Dia de la Dona treballadora al Baix Penedès\nDIVENDRES 7 DE MARÇ, EL VENDRELL\n– 18,30h. Concentració i lectura del manifest a la Plaça Vella,\nDIVENDRES 7 DE MARÇ, LLORENÇ DEL PENEDÈS\n– 20h, Xerrada “Bruixes i altres heretges” a càrrec de Samaras de las Heras (membre del grup de recerca Antigona), Roser Alcàzar (Màster en recerca de diferència sexual) i Lidia Lozano (Diplomada en igualtat i gènere), a la Casa de Cultura,\n05/03/2014 - 15:34:00\n22 de febrer: Assemblea oberta pels Drets Socials a l’Arboç del Penedès\nAquest proper dissabte, 22 de febrer, es realitzarà a l’Arboç la primera assemblea oberta posterior a la constitució de la Xarxa Unitària pels Drets Socials al Penedès.\nEs tracta d’un espai de trobada i coordinació dels diferents col·lectius i organitzacions en lluita en aquest territori, en el qual participen activament la CGT del Baix Penedès i la CGT de l’Alt Penedès-Garraf.\nLa Xarxa és va formar arran de l’experiència de treball conjunt en la campanya de la Marxa Unitària pels Drets Socials realitzada el proppassat mes d’octubre entre l’Arboç i Vilafranca.\nLa cita de dissabte és a l’Ateneu Arbocenc (C/Rafael de Casanova, 47) a les10.00h de matí.\n19/02/2014 - 04:00:00\nUn centenar de persones recorden Yassir a El Vendrell i la policia intenta impedir que posin un ram de flors\nUn centenar de persones recorden Yassir i la policia intenta impedir que posin un ram\nAquest 31 de desembre fa just cinc mesos que Yassir El Younoussi va morir a la comissiaria dels Mossos d’Esquadra del Vendrell, i familiars, amics i persones solidàriesl’han volgut recordar.\n02/01/2014 - 02:45:00\nJUSTÍCIA PER YASSIR EL YANOUSSI! NO A LA IMPUNITAT!\nEl proppassat dia 31 de juliol un jove de 29 anys veí del Vendrell va morir en circumstàncies encara no aclarides a la comissaria dels Mossos d’Esquadra. Des d’aleshores, la seva família malda davant la justícia per a que aquest cas no resti impune. I ho ha fet, durant la major part d’aquest temps, enmig del silenci i la indiferència de l’Ajuntament, de la societat civil i dels mitjans de comunicació locals. Una indiferència que ens hauria de colpejar a tots les consciències, si és que en tenim, perquè palesa ben clarament fins a quin punt el teixit social i institucional vendrellenc és incapaç de respondre davant les situacions d’injustícia que pateix un sector important de la seva població. No només és incapaç de respondre-hi, sinó que fins i tot les considera “normals” i en culpabilitza aquells qui lespateixen.\n20/12/2013 - 16:24:41\nNova concentració divendres 13 de desembre a les 14h al Vendrell per a reclamar #JustíciaYassir\nAquest divendres 13 de desembre continuen les declaracions dels 8 Mossos imputats per la mort d’en Yassir, per la qual cosa tornem a fer una crida a assistir a la concentració que es farà a les 14.00h davant dels jutjats del Vendrell (C/Francesc Riera, 13).\nNo podem ni volem restar indiferents davant dels fets esdevinguts, ni davant la tolerància dels poders públics locals vers el racisme institucional i la brutalitat policial. Exigim conèixer totes les circumstàncies que van concórrer en la mort del nostre veí Yassir El Youssouni a la comissaria dels Mossos d’Esquadra el proppassat 31 de juliol, i exigim que es faci JUSTÍCIA. No podem ni volem restar indiferents davant l’ambient d’impunitat que encobreix les agressions i detencions arbitràries de les quals són víctimes de forma sistemàtica molts dels nostres veïns i veïnes, especialment elsde la comunitat marroquina vendrellenca.\n13/12/2013 - 03:12:00\nLa CGT del Baix Penedès fa una crida a mobilitzar-se contra la brutalitat policial i la repressió, participant a la concentració dijous dia 12 de desembre a les 12 hores als Jutjats del Vendrell.\nEl passat 31 de juliol, Yassir El Youssouni moria en estranyes circumstàncies a la comissaria dels Mossos d’Esquadra del Vendrell. En els últims anys hem pogut ser testimonis de diversos escàndols relacionats amb l’actuació de la policia autonòmica, des de l’ús arbitrari i desmesurat de la força en manifestacions, la utilització de pilotes de goma i altres armes altament lesives fins a situacions dramàtiques on s’ha acabat produint la mort de persones. El cas més recent és el de Juan Andrés Benítez, que va morir després de ser reduït i colpejat per agents dels Mossos d’Esquadra al Raval de Barcelona.\n10/12/2013 - 19:00:00\nDes que el van avisar el 31 de juliol passat que el seu fill havia mort a la comissaria dels Mossos d’Esquadra del Vendrell, que Ahssen Younousi no pot dormir ni treballar ni fer res de res. No es creu la versió que la policia va donar per justificar la mort de Yasir, i l’autòpsia li ha donat la raó: en sang només li van trobar 0,3 mg de cocaïna per litre, però caldria 1 mg perquè la dosi fos mortal. Així que demana que s’aclareixi què va passar i demana justícia pel seu fill de 29 anys.\n04/12/2013 - 00:49:57\nVILAFRANCA DEL PENEDÈS | REDACCIÓ XARXA PENEDÈS.\nDesprés de la satisfacció per la celebració de la Marxa Unitària pels Drets Socials del Penedès, celebrada el passat 28 d’octubre, els organitzadors han fet una primera reunió de valoració: “La Marxa va suposar un èxit de convocatòria reunint més d’un miler de persones entre l’Arboç i Vilafranca, a més de comptar amb la participació de moltes entitats que no han deixat de mobilitzar-se els darrers anys a les nostres comarques en la lluita pels drets socials. La Marxa, doncs, va servir per demostrar que el territori està implicat amb les diferents lluites i que es posiciona en la línia de fer canvis estructurals al sistema econòmic i social”.\n11/11/2013 - 01:27:31\nLa Maria Ferrerons, una de les persones que ha format part de l’assemblea organitzadora de la convocatòria, expressava la seva satisfacció quan els marxaires ja estaven dinant la macarronada que els esperava al final del recorregut: “Ha superat les expectativesque teníem”.\n28/10/2013 - 13:30:25\nDiumenge 27 d’octubre: sortida 9.30h L’Arboç, arribada 14h Vilafranca del Penedès\nDes de fa uns anys, i arran de l’inici de l’última crisi de l’economia capitalista, estem vivint una època de regressió profunda en matèria de drets civils, laborals i socials. Avui ens enfrontem a una estratègia política de despossessió massiva de les classes populars i dels sectors més vulnerables de la població, els quals veuen reduïda a marxes forçades la seva part en la distribució de la renda, per tal de transferir aquests recursos al capital financer, precisament, l’agent que ha estat el causant de la crisi (i que n’és, alhora, el beneficiari). Aquesta estratègia està afectant especialment les poblacions de l’Europa mediterrània i, per tant, també als treballadors i les treballadores de Catalunya, i del conjunt dels Països Catalans. Les conseqüències d’aquesta estratègia encapçalada per la “troika” que conformen la Comissió Europea, el Fons Monetari Internacional, i el Banc Central Europeu, les coneixem prou bé. Les hem vist durant les dècades passades a molts països de l’Amèrica Llatina i del Sud-est asiàtic, on van conduir a un esgarrifós empobriment de la majoria de la població. Avui, les estem patint en carn pròpia, com també les estan patint els pobles grec, portuguès, irlandès, etc.\n08/10/2013 - 20:30:00


Butlletí Obert 20 | Fundació Joan Salvador Gavina\nButlletí Obert 20\nTeniu a les vostres mans una nova edició del Butlletí Obert. En aquesta edició, ens parlen de salut psicològica, la Blanca Santos qui, des de fa 3 anys s’encarrega a la Fundació d’atendre els infants, adolescents, joves i les seves famílies perquè puguin fer front a les dificultats i dures situacions que viuen a diari; i d'esport ens en parlen Jordi Delàs, metge, esportista i col·laborador del Gavina, i també els educadors dels diferents grups del Centre Obert.\nAprofitem l’altaveu que ofereixen aquestes línies per explicar que, per aquest any 2014, s’han posat en marxa un seguit de mesures amb l’objectiu de millorar la gestió del Gavina. En aquest context i d’acord amb qui ha estat directora fins ara, Anna Castro, el Patronat de la Fundació ha decidit apostar per un canvi de direcció amb un perfil més orientat a la gestió. Aquest canvi, però, suposa que l’Anna Castro passi a desenvolupar noves i importants tasques com a responsable del projecte de la casa de colònies “el Caliu” i com a responsable de l’àmbit de necessitats bàsiques dins del projecte de famílies. Agraïm des d’aquí en nom del Patronat i en el meu propi aquests set anys de dedicació de l’Anna al front de la direcció del Gavina i desitjar-li els millors èxits en les noves responsabilitats.\nPren el testimoni com a director en Jordi Balot, persona amb una llarga trajectòria tant en l’àmbit de la gestió com en el coneixement i experiència en el tercer sector. La seva carrera professional l’ha dut des de la direcció de programes d’intervenció a la Fundació Arrels a la gerència del Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya, passant per ser el Cap de Programes de Dependència i de Centres Sociosanitaris i Residencials de la Fundació Caixa Catalunya. A ell li donem la benvinguda desitjant-li també el millor en aquesta nova etapa que comença\nO el podeu llegir en línia a Butlletí 20 - Mens sana in corpore sano


L’alcalde i president de la Diputació mesura cada una de les seves paraules sobre si optarà a la reelecció\nDissabte, 30 juny 2018. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nQuan queda menys d'un any per a les eleccions municipals, els moviments dels partits i els principals actors de la política anoienca es fan esperar. Pel que fa al PDeCAT, sols se sap d'un candidat als grans municipis, el primer tinent d'alcalde de Piera Josep Llopart.\nEl maig de l'any vinent serà el moment d'uns nous comicis municipals, quan la mimetització de la dinàmica política catalana a la comarca és evident. La portaveu igualadina del PDeCAT, Maria Senserrich, posava sobre la taula fa uns dies que la directriu del partit és presentar-se amb la marca electoral Junts per Catalunya, que és el nom de la formació que va encapçalar Carles Puigdemont el 21-D. JxCAT englobava independents i elements del PDeCAT. La possibilitat que té més força és "marques adaptades" com 'Junts per Vilanova' que ja va utilitzar Jordi Barón el 2015, portades a cada municipi. Marc Castells, alcalde igualadí i president de la Diputació, es resisteix a assegurar la seva continuïtat personal, però dona per segura "la continuïtat del projecte del 2007, quan ja vam dir que som la millor recepta per Igualada".\nL'únic gran candidat confirmat, Josep Llopart, manifestava la seva preferència el març per la marca PDeCAT. Altres veus com el calafí Joan Caballol, home fort de l'anterior govern convergent a la vila, apunta que "aquestes properes setmanes hem de perfilar quin nom utilitzem l'any vinent. La possibilitat més propera és que sigui 'Junts per Catalunya'". Desorientarà això a un votant que ha vist en tan pocs anys tantes marques diferents? (CiU, Democràcia i Llibertat, CDC, PDeCAT). Caballol creu que "no crec que ningú es vegi confós. La política ara se segueix molt d'a prop. Hi haurà opinions diferents, però Junts per Catalunya va guanyar a Calaf el 21 de desembre. I a més, permet integrar nova gent". Pel que fa a quan se sabrà el cap de llista al municipi, es concretarà a partir de la Festa Major, el setembre.\nEl projecte a Igualada\nPel que fa al flamant president de la Diputació, Marc Castells, no ha deixat entreveure en cap moment quina serà la decisió sobre la seva continuïtat. Afirma que "la continuïtat del projecte no implica que continuïn les mateixes persones". Pel que fa al nom de la formació, aposta per mostrar pedigrí independentista: "som 947 municipis i una República, ha de ser el nostre lema i aglutinar" i matisa que tot es decidirà a les primàries. Sobre el seu programa de govern i el compliment, considera que "estem en el darrer any i assolim el que ens havíem marcat, en l'àmbit de la cultura, del coneixement, l'atenció a les persones o la comunitat".\nLes inversions industrials segueixen sent l'assignatura pendent: "ho portem en conjunt amb la Mancomunitat i crec que anem en la bona direcció, amb una aliada com Àngels\nChacón a la conselleria d'Empresa. Hi ha coses, sí, però tot va lent". Entén que "estem millor que fa set anys. L'atur baixa i seguirà baixant. Estem fent inversions, però el deute\ns'ha reduït fins a 36 milions". A l'horitzó del proper mandat, si continua el seu equip, es fixa "aprofundir en l'acord amb la UdL, amb l'Hospital i el 4D Health. Volem no només arribar als 1.000 estudiants de grau, sinó arribar als 2.000 amb estudis de postgrau i màsters". En matèria d'espai públic, vol "completar l'Anella Verda i enllestir el Parc Central,\nespais verds, com també la Via Blava". En breu termini anuncia l'inici de millores al polígon, treballar per l'Auditori nou i augmentar la seva capitalitat amb el SOC o l'Aula de suport d'Apinas a Cal Salinas.\n30 de juny 2018.17:25h\nQuan escolto o llegeixo el què diu el Sr. Castells crec que visc en un ciutat diferent a la que ell descriu.


En aquest article responem a una pregunta freqüent: com esbrinar si heu guanyat la Loteria DV. De fet, és molt fàcil de comprovar. Aneu amb compte: si rebeu algun missatge de correu electrònic que heu guanyat la Loteria de targetes verdes, no pagueu cap diners, això no és més que un frau.\nLlegiu les nostres instruccions detallades sobre com consultar i esbrinar els resultats de la loteria de la targeta verda\nTant si heu guanyat com si no, no rebreu cap notificació. Heu de comprovar-ho manualment al lloc web oficial de la Loteria DV a https://dvprogram.state.gov. Feu clic a l'enllaç "Comprova l'estat".\nA continuació, premeu el botó "Continuar". Introduïu el vostre número de confirmació, el vostre cognom (no cal el vostre nom), any de naixement. Després d’omplir el formulari, feu clic al botó "Enviar" i la pàgina amb resultats estarà disponible.\nSi no esteu entre els guanyadors, veureu una frase: NO S’ha seleccionat. Però no tingueu pressa per eliminar i descartar el número de confirmació. Els organitzadors de DV-lottery recomanen emmagatzemar-lo fins a l'inici del proper programa DV. Hi va haver casos reals quan es van canviar els resultats després del primer anunci. Per exemple, el 2014, el lloc web de control d’estat d’entrada va tenir un problema tècnic breu. Com a resultat, es va mostrar que a algunes persones el resultat equivocat es va canviar més endavant. Les probabilitats són molt reduïdes, però per què haureu de renunciar?\nSi heu guanyat la Loteria DV, veureu la pàgina on s'informa que "heu estat seleccionats aleatòriament per a un processament posterior al programa Visa per a immigrants". Enhorabona! Assegureu-vos de desar el número de cas: el necessitareu per a un procés més. Ara heu d’arxivar el formulari de sol·licitud DS-260 a https://travel.state.gov/content/travel/en/us-visas/visa-information-resources/forms/online-immigrant-visa-forms/ds-260 -faqs.html i espereu l’entrevista.\nTingueu en compte que la vostra programació d'entrevistes depèn del número de cas que es generi automàticament. Com més petit sigui el nombre, més possibilitats de passar l’entrevista anteriorment. No importa la velocitat de comprovar els resultats o enviar el formulari DS-260.\nEl lloc oficial de DV Lottery no funciona. Com puc comprovar els meus resultats?\nNo us afanyeu a comprovar els vostres resultats el 6 de juny. Durant les primeres hores després de l'anunci, el lloc web pot no funcionar correctament a causa del trànsit enorme. Milions de persones el visiten al mateix temps, de manera que es poden produir desordres.\nPodeu consultar el lloc en un parell de dies. En aquest moment, el lloc hauria de tornar a la normalitat. No afecta el resultat i no hi ha pressa. Si us seleccionen, teniu gairebé tot l'any a la vostra disposició. Sí, hi ha un mite que com més aviat comenceu el procés, més aviat obtindreu una targeta verda. Però això no és cert. No et preocupis, tens molt de temps si has guanyat per mudar-te a Amèrica.


Operació Stanbrook: L'Operació Stanbrook reprén la seua travessia: Veles e vents han mos desigs complir.\nPublicat per Unknown a divendres, de setembre 19, 2014\nJose Ignacio Pastor Pérez 19 de setembre de 2014, a les 22:07\nEl Francesc Aledón va ser un amfitrió insuperable. tant per la seua hospitalitat cabanyalera i la seua fantàstica casa com pels detalls com el barral, la ràdio de llàmpares, el menjador ampliat ... però el que ens va deixar bocabadats va ser el regalet sorpresa que ens va transportar a la nostra infantessa: el gelat de "corte" preparat amb antel·lació i embolicat amb amor per a cadascú dels presents. Mireu la cara beatífica del Joan Barrés tan magníficament descrita. Finalment va sortejar un present dut des de l'Orà, que junta dos tradicions ancestrals: l'alcohol i la religió (regal d'un retor), que formarà part del museu viu de l'Operació Stanbrook. Gràcies a tothom per l'estona tan meravellosa que vam passar. Ara a pels projectes que comentàrem i el dia 29 de setembre a les 19h. a la Universitat, La Nau, a gaudir dels actes relacionats amb el Stanbrook i l'exposició\nUnknown 20 de setembre de 2014, a les 10:31\nCoincidesc totalment amb el comentari de JI Pastor, les fotos endemés de visonar-les cal “llegirles” perquè diuen més del que veiem, d'ací ve eixa fascinació pel món de la fotografia que, atrapa en un instant un testimoni, un ambient, un sentiment, per a sempre. Les fotografies són les “notaries” de la història. El Joan, que va estar u dels més destacats animadors de la nit, de sobte, al davant del gelat de “corte”, “viatjà” per uns instants a una altra dimensió. Jo que em declare agnòstic però... això mai se sap com va a quedar, pense que va assolir el Nirvana o gaire.\nJoan, m' has d'explicar com t'ho fas, ja saps que hem compartit des de la joventut molts trams del nostre personal viatge cap a Itaca i... aquesta vessat mística no te la coneixia. M'has deixat flipat —com diuen "els modernos".\nIrene Comellas 23 de setembre de 2014, a les 21:04\nEstic intentant contactar amb vosaltres desde el 28 d´agost, sol.licito informació de com contactar amb la Marga Fargue i vaig enviar fotos per poder publicarlas al Blog. Si us plau podeu indicar-me com podem rebre resposta? Gràcies. Anna Alfonso sóc neta del passatger Emilio Diaz Reverte.


protecció civil (81)\nDECRET 27/2001, de 23 de gener, pel qual s'aprova el Reglament de les associacions del voluntariat de protecció civil de Catalunya.\nNúm. del document 027/2001\nData de publicació 31/01/2001\nArticle 21 apartats 1.f, 1.g i 2 modificats per arts. 4,5,6 del DECRET 333/2002, de 19 de novembre, de modificació d'altres decrets en matèria d'obligatorietat de contractació de determinades cobertures d'assegurances.\nCapítol 1 - Disposicions addicionals\nMarc d'actuació, organització i funcions de les associacions del voluntariat deprotecció civil de Catalunya\nOrganització de les associacions del voluntariat de protecció civil deCatalunya\nRegistre especial de les associacions del voluntariat de protecció civil deCatalunya\nDe les associacions reconegudes en els plans de protecció civil i inscrites enel Registre especial de les associacions del voluntariat de protecció civil deCatalunya\nDe l'accés i la formació\nDistintiu dels voluntaris/àries de protecció civil\nVigència 30/12/2002 - 01/02/2001 - 29/12/2002\nLa Llei 4/1997, de 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, sens perjudici i amb independència del dret i el deure de col·laboració a què es refereix el seu article 6, possibilita la participació ciutadana de forma regular en tasques de protecció civil per mitjà de les associacions del voluntariat de protecció civil, definides per l'article 55 com les constituïdes d'acord amb la legislació general d'associacions que tenen com a finalitat social la col·laboració desinteressada en tasques de protecció civil dins una localitat o comarca determinades.\nL'apartat 2 de l'article 55 esmentat estableix que els plans de protecció civil només poden reconèixer una associació de voluntaris i voluntàries de protecció civil per municipi. A aquests efectes, correspon a l'ajuntament determinar l'associació que ha de quedar vinculada funcionalment a l'autoritat municipal de protecció civil.\nLes associacions a què es refereix aquest darrer apartat s'han d'inscriure, a més a més, en un registre especial que ha de gestionar el Departament d'Interior, d'acord amb el que s'estableixi reglamentàriament.\nAixí mateix, i en compliment del que disposa l'article 56.1.b) de la Llei, s'han de determinar per reglament les insígnies que els membres de les associacions de protecció civil han de portar durant els exercicis, els simulacres i les emergències.\nTenint en compte el que s'exposat, és objectiu del present Decret regular el règim de les associacions del voluntariat de protecció civil, en els seus aspectes orgànic i funcional, tot això amb la finalitat d'obtenir una col·laboració eficaç i ordenada dels ciutadans i ciutadanes que signifiqui una ajuda i una contribució reals a les tasques de protecció civil.\nPer tot això, vist l'informe de la Comissió de Protecció Civil de Catalunya i d'acord amb el dictamen de la Comissió Jurídica Assessora, a proposta del conseller d'Interior i d'acord amb el Govern,\nS'aprova el Reglament de les associacions del voluntariat de protecció civil de Catalunya, el text del qual figura en l'annex 1.\nEl present Decret entrarà en vigor l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\n1.1 Es consideren associacions del voluntariat de protecció civil, d'ara en endavant AVPC, les constituïdes d'acord amb la legislació general d'associacions que tenen com a finalitat social la col·laboració desinteressada en tasques de protecció civil dins una localitat o una comarca determinades.\nL'àmbit territorial d'acció previst per a l'activitat de les associacions del voluntariat de protecció civil regulades en aquest Reglament és el territori de Catalunya.\nLes AVPC es regeixen per la Llei 4/1997, de 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, per la legislació general d'associacions, per aquest Reglament, per la normativa autonòmica i de desenvolupament local i pels seus propis estatuts.\n5.1 Les AVPC han de desenvolupar les seves funcions en el marc de la protecció civil local i en especial en el marc dels plans de protecció civil d'aquest àmbit.\n5.2 Els plans de protecció civil només poden reconèixer una AVPC per municipi.\nCorrespon als ajuntaments determinar l'AVPC que ha de quedar vinculada funcionalment a l'autoritat municipal corresponent i als plans de protecció civil.\n6.1 L'àmbit operatiu de les AVPC és el terme municipal corresponent.\n6.2 Les AVPC poden col·laborar amb altres municipis, a petició d'una altra autoritat de protecció civil. La mobilització correspon a l'alcalde del municipi mateix o persona en qui delegui. En cas d'emergència, la coordinació de les actuacions a desenvolupar pel voluntariat de protecció civil s'ha de dur a terme per les persones o centres previstos en els plans de protecció civil o, si no n'hi ha, per aquells a qui correspongui segons la disposició legal aplicable. En aquest cas, es mantindrà informat el Centre de Coordinació Operativa de Catalunya (CECAT).\nPer tal d'assolir una major eficàcia en les actuacions, una mateixa AVPC pot ser reconeguda per diversos municipis i vinculada funcionalment a tots ells, sempre que hi hagi acord amb els ajuntaments interessats.\nLes AVPC, d'acord amb la normativa general d'associacions i de conformitat amb el que estableixen els seus estatuts, s'han de dotar per al seu funcionament de la seva pròpia organització interna.\nPer tal de garantir la vinculació funcional del voluntariat de protecció civil a les tasques de protecció civil dins d'un municipi, les AVPC han d'acordar amb l'ajuntament corresponent el sistema que coordini la col·laboració del voluntariat amb la unitat municipal de la qual depengui el servei de protecció civil.\nL'organització de les AVPC ha de garantir:\na) L'organització funcional en les tasques i activitats de protecció civil on participi el voluntariat, segons el que disposa la secció 5 del capítol 4 d'aquest Reglament, i l'actuació d'acord amb les previsions locals establertes.\nb) L'assistència del voluntariat a les actuacions de protecció civil concertades, així com la mobilització del voluntariat en cas de ser necessari per risc o sinistre sobrevingut.\nc) L'aprofitament per part del voluntariat de les activitats formatives.\nd) La correcta conservació i manteniment dels locals, mitjans materials i/o tècnics i recursos en general.\n11.1 Les AVPC tenen com a funció la col·laboració amb l'administració municipal en tasques de protecció civil. En l'àmbit d'aquesta funció, han de centrar la col·laboració principalment en la participació en les següents tasques:\na) La coordinació de l'aportació desinteressada del voluntariat en tasques de protecció civil dins el municipi.\nb) L'impuls de la participació ciutadana en temes de prevenció o actuacions de protecció civil.\ne) El suport en l'elaboració, la implantació o el manteniment de plans de protecció civil que dugui a terme l'Administració.\n11.2 Les funcions descrites en el paràgraf anterior s'exerciran sens perjudici del que estableixin, si s'escau, els plans d'emergència corresponents, i s'han de dur a terme seguint les línies d'actuació de la Direcció General d.Emergències i Seguretat Civil, ateses les competències que, d'acord amb la Llei 5/1994, de 4 de maig, de regulació dels serveis de prevenció i extinció d'incendis i de salvaments de Catalunya, i la Llei 4/1997, de 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, té atribuïdes el Departament d'Interior.\n12.1 Les AVPC vinculades funcionalment a l'autoritat municipal de protecció civil i reconegudes en els plans corresponents s'han d'inscriure en el registre especial de les associacions del voluntariat de protecció civil de Catalunya, que es crea adscrit a la Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil del Departament d'Interior.\n13.1 La sol·licitud d'inscripció de l'AVPC, així com els seus estatuts i modificacions, han de ser tramesos per l'ajuntament corresponent, amb el seu informe previ i preceptiu, a la Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil del Departament d'Interior, a través de les delegacions territorials del Govern de la Generalitat.\n13.2 La Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil, en el termini de trenta dies a comptar de la presentació de la documentació esmentada, ha de dictar la resolució d'inscripció o de denegació de la inscripció en el registre.\n13.3 La inscripció en el registre s'ha d'efectuar mitjançant el sistema de fulls normalitzats i numerats correlativament, en els quals ha de constar:\na) El número d'inscripció assignat a l'associació.\nb) La data d'inscripció.\ne) La modificació dels estatuts, si s'escau.\nf) La dissolució, si s'escau.\n13.4 En l'assentament de modificació ha de constar:\na) L'extracte de la modificació.\nb) La data d'aquesta.\nc) La data de l'assentament en el registre.\n13.5 En l'assentament de baixa ha de constar:\na) L'acord de baixa.\nc) La data de l'assentament.\nLes AVPC, per tal de ser reconegudes en els plans de protecció civil i inscrites en el registre especial que es crea en el present Reglament, han d'estar integrades per persones físiques, majors d'edat, residents a Catalunya, que tinguin interès en col·laborar directament i de forma regular en les activitats pròpies de protecció civil i tinguin la condició de voluntari/ària de protecció civil acreditada per l'ajuntament respectiu. Aquesta condició s'adquirirà exclusivament per nomenament expedit per l'ajuntament corresponent.\n15.1 Els membres de les AVPC han d'acreditar el compliment dels requisits següents:\nc) Superar el programa de formació bàsica al qual fa referència l'article 29.1.\nd) Els altres requisits addicionals que pugui determinar l'ajuntament respectiu.\n15.2 Els membres d'aquestes associacions també s'hauran de comprometre a conèixer i acceptar la normativa i la planificació aplicables en matèria de protecció civil. En aquest compromís es farà constar que l'interessat executarà les tasques que li siguin encomanades per les autoritats competents, així com pels seus agents i els responsables dels serveis amb què col·laborin.\nLa vinculació del voluntariat de protecció civil amb l'ajuntament respectiu no té la consideració de relació laboral o administrativa, sinó tan sols de col·laboració voluntària i no remunerada per a la prestació de serveis de forma gratuïta i altruista, com a mitjà de realització d'accions humanitàries i de solidaritat social.\nEl voluntariat integrant de les associacions de protecció civil reconegudes en els plans de protecció civil podrà trobar-se en situació d'actiu o en situació de reserva.\n18.1 La situació d'actiu és aquella en què el personal voluntari de protecció civil du a terme una col·laboració regular amb la protecció civil del municipi. Per tal de dur-la a terme, el personal voluntari de protecció civil haurà de pertànyer a l'associació del voluntariat de protecció civil del municipi.\n18.2 El personal voluntari de protecció civil en situació d'actiu haurà de participar, en la mesura que sigui possible, en les activitats de col·laboració en què participi l'associació del voluntariat de protecció civil. Aquesta participació no pot ser inferior, en cap cas, a 60 hores durant l'any natural.\n19.2 Igualment, l'esmentat personal ha de passar a la situació de reserva, de forma automàtica, en els següents casos:\na) Quan no pertanyi a l'AVPC del municipi.\nc) Quan existeixin raons organitzatives o tècniques que facin necessari limitar el nombre de persones en situació d'actiu.\nd) Quan existeixin motius que afectin la condició psicofísica o d'índole personal que condicionin temporalment la seva participació regular com a personal voluntari de protecció civil, com poden ser:\n1) L'embaràs, segons prescripció facultativa.\n2) L'atenció als nadons i fills petits, a petició dels interessats.\n4) La realització d'estudis fora del municipi.\n19.3 El voluntariat de protecció civil en situació de reserva no tindrà l'obligació de participar en les activitats de col·laboració regular previstes per al voluntariat de protecció civil.\n19.4 Quan el personal voluntari passi de la situació d'actiu a la situació de reserva i tingui assignats documentació, vestuari, distintius o altres elements, haurà de lliurar-los de forma immediata.\n19.5 El personal voluntari en situació de reserva que desitgi passar a la situació d'actiu ha de sol·licitar la reincorporació de forma explícita.\n20.1 La pèrdua de la condició de personal voluntari de protecció civil s'ha de produir de forma automàtica per alguna de les següents causes:\nc) Per declaració d'incapacitat.\nd) Per deixar de complir alguns dels requisits necessaris per a l'adquisició de la condició de personal voluntari de protecció civil, previstos a l'article 15.\ng) Per qualsevol altra causa estipulada en el present Reglament, en els estatuts de l'associació legalment constituïda o en la resta de la normativa aplicable.\n21.1 Els membres de les associacions del voluntariat de protecció civil regulades en el present capítol, tenen els següents drets:a) Portar el nom de voluntaris i voluntàries de protecció civil del municipi corresponent.\ne) El reemborsament per les despeses realitzades en l'acompliment de les seves activitats.\nf) Tenir la condició de persona assegurada en la pòlissa d'assegurances d'accidents personals, que cobreixi, a més de les despeses de curació, uns capitals mínims de 3.005,06 euros en cas de mort i de 6.010,12 euros en cas d'invalidesa, com a conseqüència d'un accident ocorregut durant el desenvolupament de l'activitat de voluntariat on participi.\ng) Tenir la condició de persona assegurada en la pòlissa d'assegurances de responsabilitat civil personal derivada de l'activitat de voluntari, amb uns límits mínims de 150.253,03 euros per sinestre.\nLa Generalitat de Catalunya podrà actualitzar anualment els límits anteriors mitjançants Decret.\nh) Formular peticions i suggeriments a la unitat municipal que atén el servei de protecció civil, a través dels seus responsables immediats.\n21.2 La persona prenedora de les assegurances a què fan referència les lletres f) i g) de l'apartat anterior han de ser l'associació corresponent o bé l'Ajuntament al qual estigui vinculada l'esmentada associació del voluntariat de protecció civil de Catalunya.\nLa Generalitat de Catalunya podrà actualitzar anualment els límits establerts en els apartats f) i g) mitjançant Decret.\na) Participar en les activitats formatives i preventives a les quals siguin convocats pels òrgans rectors de l'associació i per les autoritats de protecció civil, directament o a través de la unitat municipal que atengui aquest servei.\nb) Assistir a la crida de les autoritats de protecció civil en els casos d'activació de plans, presentant-se amb la màxima urgència en el lloc indicat, llevat dels casos d'impossibilitat, degudament justificats.\nc) Realitzar, en cas d'emergència, les actuacions que siguin ordenades per l'autoritat de protecció civil corresponent.\ne) Abstenir-se d'actuar al marge de les activitats establertes per l'autoritat de protecció civil, sense excloure les obligacions que els puguin correspondre com a ciutadans.\nf) Abstenir-se d'utilitzar els elements previstos per a l'ús del voluntariat de protecció civil fora de les activitats en què participin. En aquestes activitats no podran utilitzar-se elements diferents dels autoritzats per l'ajuntament respectiu.\ng) Posar en coneixement de la unitat que atén el servei municipal de protecció civil o de les autoritats competents l'existència de fets o circumstàncies que puguin suposar un risc per a les persones, els béns o el medi ambient.\nh) Respectar l'estructura funcional determinada per a les activitats en què participin.\n23.1 Els membres del voluntariat han de portar, com a mínim, una armilla amb una banda reflectora a la part anterior i posterior sobre la qual han de figurar les paraules "Protecció Civil" i a la part superior esquerra davantera un distintiu on ha de figurar el nom i l’escut del municipi. Ambdós elements segons les formes i les característiques descrites en l’annex 2.\n24.2 L'organització funcional del voluntariat de protecció civil es basarà en el principi de jerarquia.\n24.3 En el que no preveu aquest Reglament, aquesta organització s'ajustarà al que estableixin la normativa i els plans de protecció civil del municipi.\n25.1 El voluntariat de les associacions s'organitza en equips. Aquests equips són la unitat bàsica d'organització del voluntariat de protecció civil, amb caràcter general.\n25.3 En la composició de les seccions, en l'atorgament de responsabilitats i en les assignacions de comeses, en general, es tindrà en compte la formació, la capacitació i l'aptitud del voluntariat de protecció civil.\n26.1 Cada secció i en general cada element corresponent a l'estructura funcional determinada per al voluntariat de protecció civil del municipi, tindrà un responsable.\n26.2 Les diferents seccions i altres divisions organitzatives que puguin establir-se, s'agruparan en una unitat del voluntariat de protecció civil que englobarà tots els recursos humans i materials disponibles i tindrà, així mateix, un responsable únic.\nLa designació del responsable de la unitat del voluntariat i dels responsables de les seccions i altres de protecció civil correspon a l'autoritat de protecció civil o el seu delegat d'entre el personal voluntari que acrediti suficient formació, capacitat i aptitud.\nL'administració local preveurà programes i activitats formatives adreçades al voluntariat de protecció civil.\n29.1 Es preveurà un programa de formació bàsica en matèria de protecció civil, a proposta de l'Escola de Bombers i Seguretat Civil de Catalunya, que s'establirà per resolució de la Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil, previ informe favorable de la Comissió de Protecció Civil de Catalunya, el qual haurà de ser superat satisfactòriament, per tal d'adquirir la condició de voluntari/ària de protecció civil.\n29.3 Es promouran activitats formatives adreçades a millorar la formació humana i general del voluntariat de protecció civil, d'acord amb les directrius de programació i de coordinació de les activitats de formació, que s'estableixin pel Departament d'Interior en col·laboració amb els altres departaments relacionats amb la matèria.\nL'activitat altruista, solidària i no lucrativa exclou tota remuneració, però no impedeix el reconeixement dels mèrits del voluntariat i, per tant, la constatació d'aquests a efectes honorífics.\nLa valoració de les conductes meritòries podrà realitzar-se mitjançant reconeixements públics, diplomes i medalles, a més d'altres distincions que podrà concedir l'ajuntament i altres administracions públiques.\nEl reconeixement de les conductes meritòries correspon a l'autoritat competent, d'acord amb la proposta del cap del servei local de protecció civil o, si s'escau, del president de l'associació.\nLes sancions que hauran de ser imposades per l'autoritat competent seran conseqüència de la comissió d'alguna infracció, d'acord amb el que disposa el capítol 6 de la Llei 4/1997, de 20 de maig, de protecció civil de Catalunya, i el que puguin establir els reglaments i ordenances municipals.\n34.1 Els mèrits i els honors concedits, així com les faltes i les sancions corresponents, s'han d'anotar en l'expedient personal dels interessats.\n34.2 En tot cas, s'expedirà a petició dels interessats certificació en la qual es facin constar els serveis prestats a l'associació, així com la causa, si s'escau, per la qual es va acordar la baixa, i es remetrà còpia al Registre especial d'associacions del voluntariat de protecció civil de Catalunya.\nLa Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil, en el desenvolupament de les seves competències sobre voluntariat de protecció civil, ha de col·laborar amb els ajuntaments, a través de les delegacions territorials del Govern de la Generalitat en les següents matèries:\nOrganització de cursos de formació i elaboració de materials didàctics a través de l'Escola de Bombers i Seguretat Civil de Catalunya.\nNormalització i homologació d'equips.\nElaboració de normes i directrius.\nConstitució d'un registre d'associacions locals de personal voluntari.\nLa Direcció General d'Emergències i Seguretat Civil ha de comunicar trimestralment a l'Institut Català del Voluntariat la relació d'associacions de voluntaris de protecció civil que s'hagin inscrit en el Registre especial de les associacions del voluntariat de protecció civil de Catalunya, per a la seva inclusió en el cens d'entitats de voluntariat cívic i social, i a efectes de la seva homologació.\nEl voluntariat ocasional, no regulat pel present Reglament, estarà subjecte a les tasques previstes en els plans d'emergència i a l'autoritat competent per a la seva activació.\nAmb una franja reflectora de 5 cm. d'ample a la part anterior i posterior en la qual constarà la inscripció "Protecció Civil".\nUbicació del distintiu\nEscut del municipi inscrit en triangle: eix vertical de l'escut coincident amb l'altura del triangle.\nTipus de lletra: coincident amb el tipus adoptat per als noms i símbols municipals.\nDiàmetre: 6 cm.


El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? | Futbol català | El Punt Avui\nEl Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? + El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? E-mail\nEl Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? El Barça va oferir massa entrades al Vila-real? E-mail\nCrec que el Barça B té ben clar que els partits es guanyen al terreny de joc, i que el què passi a la graderia no ha d'influir en el desenvolupament d'un partit. A partir d'aquí, el club és molt conscient que al llarg de la temporada té molt poques ocasions de treure un rendiment al Mini tal com ho farà demà. La jugada pot ser rodona, el club i la ciutat faran caixa i al camp els jugadors faran la seva feina.\nEm fa molta gràcia que es digui, en aquests casos, que “la pela és la pela”. Pel Barça, la recaptació que pugui fer per les entrades venudes als aficionats del Vila-real serà la propina que li dóna a qualsevol intermediari de l'intermediari d'un fitxatge. Convertir el Mini Estadi en un petit Madrigal o deixar que s'hi converteixi em provoca certa angúnia. Si això assegura una victòria culer, ja donaré gràcies.\nEl Punt Avui. Girona 01-06-2013, Pàgina 25\nL’equip asturià supera el Lugo (1-0) i es manté empatat amb els gironins, que tanquen la jornada amb tres punts més que el setè\nEmma Garcia i Pau Ribes, plata en el duo tècnic de l’europeu de Budapest\nPau Teixidor continuarà a la presidència del Banyoles


Els grups de l'oposició qüestionen que encara no es conegui el pressupost del 2019\nterritoris.cat/Josep A. Pérez 16:50 28/11/18\npla mollerussa per obres demana euros\nLa plaça Pla d'Urgell quan es trobava en procés de reformes\nL'Ajuntament de Mollerussa contractarà una operació de crèdit de 700.000 euros per finançar els projectes que no estaven inclosos en el Pla de Barris, la plaça del Pla d'Urgell (322.000 euros), el carrer de Jacint Verdaguer (100.000 euros) i a la travessera de Domènec Cardenal (365.000 euros). Amb aquesta operació es pretén obtenir liquiditat per fer front al finançament de les obres.\nAquest és un dels punts de l'ordre del dia, que es debatran en la sessió Plenària que se celebrarà el dijous 29 de novembre, que també inclourà una modificació de 587.335 euros, per fer front al Pla d'Inversions 2017-2018 que s'eleva a 382.855 euros, i que es finançarà amb les aportacions de les contribucions especials aplicades als afectats per les obres del Pla de Barris.\nEl suplement de crèdit també inclou l'avançament de 70.993 euros del cànon per abocaments que reclama la Confederació Hidrogràfica de l'Ebre (CHE). Es tracta d'una taxa que abonava l'Agencia Catalana de l'Aigua, i que va deixar de pagar, per la qual cosa la CHE va reclamar als consistoris. La resta de partida de la modificació, al voltant de 130.000 euros, es destinen a la despesa del consum energètic, conservació d'edificis o lísings (contractes d'arrendament financer), entre altres.\nL'alcalde de Mollerussa, Marc Solsona va explicar, que l'Ajuntament congela els impostos i taxes del 2019, raó per la qual es va retirar aquest debat de l'ordre del dia del Ple, que tan sols tractarà el canvi d'articulat d'una ordenança fiscal relativa a la documentació necessària per atorgar una llicència urbanística i també la possibilitat de poder comptar amb la targeta de residents per estacionar en zona blava per als veïns de carrer del President Macià, en el tram que va des del carrer de Ferrer i Busquets fins al carrer de la Muralla.\nMalestar dels grups de l'oposició\nEls portaveus d'ERC i del PSC, Engelbert Montalà i Teresa Ginestà han manifestat que es tracta del darrer Ple ordinari de l'any i encara no es coneix el pressupost del 2019, per la qual cosa s'haurà de convocar un ple extraordinari al mes de desembre, una circumstància a la qual sempre s'hauria negat l'alcalde. Això obligarà a aprovar el pressupost el pròxim any, una decisió que l'alcalde pot prendre legítimament, però que darrerament no era habitual a Mollerussa.\nMontalà i Ginestà sí que destaquen, que l'alcalde hagi retirat de la partida, el projecte del qual en va fer bandera en la campanya electoral, com era el Viver d'Empreses en Trama Urbana (VETU). Un projecte al qual havia destinat una partida de 10.000 euros, i que segons Montalà insignificant, pel que representa, i una iniciativa sobre la qual no s'ha fet res.\nPer la seva banda, Ginestà també ha assegurat que demanaran explicacions al Ple, del perquè es retira la partida de 6.835 euros, destinada als carregadors per a vehicles elèctrics, també una de les propostes que Solsona n'havia fet bandera, en el marc de la propaganda de Smart City.\nAl respecte, Solsona ha explicat respecte al VETU, que el consistori va obrir una partida que no s'ha utilitzat, pel fet que s'han dut a terme altres accions de promoció econòmica al municipi, per la qual cosa es traslladarà al pressupost del 2019. Pel que fa als carregadors de vehicles elèctrics, es va obrir una partida esperant obtenir una subvenció per desplegar el projecte, d'una quantia molt superior al reservat, com que no es va obtenir aquest ajut es va retirar els diners reservats.\nAixí i tot, Solsona ha destacat que el consistori continua la seva aposta per la sostenibilitat, com ha sigut la compra dels vehicles híbrids per la Policia Local.\nPel que fa a la convocatòria del pressupost, l'alcalde ha matisat que l'equip de govern està a l'espera de poder tancar el projecte de les obres del centre i enllestir el pressupost, que s'aprovarà aquest any.\nLinyola busca voluntaris per participar en el pessebre vivent d'enguany\nEls veïns del Palau d'Anglesola poblen d'arces el municipi


BURRERA COMPRIMIDA S.A. - bucomsa - dietari de capçalera: MIL POETES DISTINTS EN UN SOL ESTELLÉS VERTADER\nMIL POETES DISTINTS EN UN SOL ESTELLÉS VERTADER\nA la pregunta de "Hi ha influències del poeta de Burjassot en la seua obra?", que Ezequiel Castellano sol formular als poetes que entrevista, des d'El Punt-Avui, amb motiu de l'Any Estellés, quan m'hi arriba el torn, m'atrevisc a respondre-li, amb una rotunditat un tant pretensiosa que, ara, a bou passat, no puc deixar de reconèixer amb un cert rubor: "sóc més creient que practicant de l'obra d'Estellés". Per molts motius pretensiosa, però, d'entrada per un de natura intrínsecament estellesiana: perquè dir "l'obra d'Estellés", com si fóra un tot unitari i homogeni és ignorar que aquesta obra és diversa fins al desconcert; cromàtica, i tan rica en registres que, de vegades, sembla impossible que un mateix autor puga responsabilitzar-se de poemes que poden arribar a provocar efectes tan contradictoris en els lectors com, per exemple, els que —complets, o a fragments, depenent de l'extensió— expose tot seguit, sense cap altra finalitat que la de reprendre la pregunta de Zequi Castellano per a matisar-ne la resposta. Així: influències d'Estellés...? De quin Estellés de tots...?\nMoltes pedres juntes fan un marge.\nUn fragment, per exemple, de "La rosella", d'una subtilesa quasi zen, deliciós com ell a soles:\nper sobre el blat, i te'n vas i no tornes,\nun vague enyor, una suau tristesa [...]\nI ara els primers versos del poema 27 del llibre Pedres de foc: de tot excepte subtils. Per recórrer a paraules d'altres que ja s'ho han tret abans dels dits...: "Estellés escrivia sense tabús sobre el sexe". I amb un gust en moltes ocasions qüestionable —m'hi atreviria a afegir jo.\nEntre les cames, escampada, aquell\ndilluns d'estiu a Natzaret, tots sols,\nme la mamaves, pur desfici, mentre\nt'arromangaves el vestit, i es veien\nles teues cuixes, fins el cul, i tu\nme la mamaves sense deixar res,\nfins em treies els ous i me'ls llepaves, [...]\nAmb aquests contrastos lírics anava torbant-me mentalment diumenge passat, mentre feia una passejada entre el Pla de Corrals i Barxeta, i descobria astorada que, a finals de gener, una primavera prematura començava a instal·lar-se sobre tota cosa viva.\nEl Buixcarró, vist des del terme de Barxeta, i filtrat\nper les branques florides d'un ametler.\nVaig recordar que, una vegada, una persona havia sigut capaç de descobrir vestigis estellesians en un poema meu per l'únic motiu determinant que hi havia fet servir l'adjectiu "elemental". En un primer moment em va espantar aquella ment preclara, però un comentari tan reduccionista com espontani em va fer pensar en la sòlida personalitat que arriba a assolir un poeta quan hi ha adjectius, o adverbis, com en el cas d'Estellés, que ja s'associen irremeiablement a ell, com si per sempre més formaren part del seu ADN literari.\nEn aquest poema, per exemple, on hi ha una consideració molt interessant sobre Déu, hi apareix, aquell adjectiu amb D. O. estellesiana: "elementals". El poeta de Burjassot evoca Déu en molts dels seus poemes, des d'una intimitat emotiva corprenedora, tot i que no siguen, precisament, els més recordats. "Tot allò que perdura":\nEra precís pensar en Déu expressament?\nEra precís pensar literalment en Déu?\nEn tot cas crec que Déu ho comprenia tot.\nFeia la vista grossa, si es pot parlar així.\nDéu ens volia lliures. Ens volia amb el gust\nde la vida en la boca. Ens volia amb l’amor\na la vida en els ulls, en les mans, en les dents.\nDesprés, ja parlaríem. Ja parlaria Déu.\nAra ens volia amants, elementals i plens.\nTenia tot l’horror de la guerra, les guerres.\nLi creixien les ungles com els creixen als morts.\nUnes ungles duríssimes dels hòmens de la Bíblia.\nFigueres en un bancal sense conrear. Quasi irreconeixibles, de tan embullades.\nI en l'extrem oposat a aquella esgarrifança íntima hi hauria, per exemple, aquest "Epitafi, I", amb el toc d'humor negre, inconfusible també, amb què el poeta descarta qualsevol idea de transcendència associada amb la mort:\nAlguns haikus són tot suggeriment, com aquest núm. IV del poema "Estivella", d'un llibre potser poc conegut, que es diu Vida secreta.\nLa bella immediatesa d'aquesta imatge tan senzilla em recorda una altra que motiva un dels fragments de "Com un cos d'elegia", un poema que forma part del llibre recuperat de l'Arxiu Històric de Gandia, que hem publicat a Edicions 96: L'inventari clement de Gandia.\ni veu passar les gents i veu rodar el cel i s'adorm al remat.\nLa serenitat feta paisatge, en aquesta foto de la casa Corrals,\nen un migdia de finals de gener que començava a ennuvolar-se.\nI s'allunya com del cel a la terra d'aquesta altra composició bastida amb un punt interessant de surrealisme i el seu sentit de l'humor destarifat:\nl'una a l'altra es passaven la guitarra assegudes damunt l'estora\nmolt dolçament la polsaven cantaven i l'agrunsaven\nella a les cinc es descordà la brusa i li va donar el pit\nHumor que també trobem en un dels llibres que més pot sorprendre per la seua factura formal..., i per l'erotisme inspirat per la princesa Carmesina, Primera audició, i més sabent que es troba entre els publicats encara als anys setanta:\nMolt conegut és el poema\nde Llibre de Meravelles,\n"Spill, o Llibre de les Dones",\namb la dedicatòria que fa:\nI el vers únic:\nSi són les espardenyes...\ni veuria, més avall, vostra molsa al [dessota de l'emblema del melic.\nDir Estellés és, per tant, dir totes aquestes i moltes altres veus encara. Potser hauria sigut massa llarg d'explicar a l'amic periodista d'El Punt-Avui, i per això vaig simplificar la resposta. I ara, amb el permís de Vicent Andrés d'Estellés, em fan ganes d'agafar-li prestada una mica de la seua mala bava, dita en els seus potents alexandrins característics. Molt adequada en aquests últims dies en què les notícies ignominioses de l'actualitat ens trauen a ballar.\nI amb això, sí, potser sí que sóc "més creient que practicant" de l'obra d'aquest ingent poeta contemporani valencià que cada dia admire més: molts, moltíssims poetes distints en un sol Estellés vertader.\nHORACIANES, LXIV [fragment]\nhe sentit l'arribada estimulant de l'odi.\nàvidament el sent arribar cor amunt.\non hi havia el respecte hi haurà l'odi des d'ara.\nell farà i desfarà i dictarà el poema.\nell dictarà molt més encara: la conducta.\nno us espanteu, vosaltres que m'estimeu encara.\nsi bé es mira, hauríeu d'alegrar-vos moltíssim.\nsent arribar la càlida fertilitat de l'odi.\ncom arriba la llum o com arriba l'aigua.\nara visc l'absoluta normalitat de l'odi.\ntorne a dir-ho. és un odi terriblement concret.\nde tan concret com és, se'm fa la vida clara\ni estime més l'afecte, la rosa o la finestra,\nés un odi concret i ben delimitat.\nha de fructificar un dia qualsevol.\nIncipients flors de prunera en un bancal del camí\nde Pla de Corrals a Barxeta.\nGràcies, Vicent Sanxis, per l'ajuda en la identificació,\ni per tota l'aportació informativa.\n"Ha de fructificar un dia qualsevol".\nPublicat per BURRERA COMPRIMIDA a 23:28\nEtiquetes de comentaris: El Punt-Avui, Estellés, poesia i territori\nAlfredRussel 4 de febrer de 2013 a les 20:06\nExtraordinària passejada, quin goig de recorregut... Gràcies per fer-nos, una volta més, de guia.\nMaria Josep Escrivà 5 de febrer de 2013 a les 0:54\nGràcies a vostè, senyor Russel... Ja veus: ens posen un camí davant, algun arbre dels que encomana vida, i una muntanya que ens faça de penell, i allà va tot! I després Estellés, que va fer poemes per a tots els gustos i totes les necessitats. Per a guies tu, amic. I m'encantaria, alguna vegada, compartir ruta amb tu, però, per una vegada, en sentit contrari: començant per la terra. Després ja vindran, en tot cas, les lletres.\nJovi Lozano-Seser 4 de febrer de 2013 a les 20:57\nInteressantíssima reflexió poètica i estellesiana, Maria Josep: hi ha mil i un Estellés, com bé assenyales, tal com les canviants tonalitats de les branques dels ametlers per on has passejat. Per això, anar descobrint-los -els registres del poeta- és anar també descobrint el nostre propi paisatge. L'un s'abeura de l'altre, i viceversa. Almenys, és així com jo el descodifique.\nMaria Josep Escrivà 5 de febrer de 2013 a les 1:08\nBon ull! Almenys això era el que hi pretenia. La poesia que m'interessa arrela en la vida, en el món tangible i canviant. com la mateixa natura. I ja saps que, si hi ha un poeta terral i matèric, aquest és Estellés. Una estrofa encara, que em vaig quedar amb ganes de reproduir a l'entrada. Poesia orgànica pura i dura.\n'Quan ficava la mà en la molla de l'aigua\ni tocava l'argila esvarosa del fons,\nel lloc d'on s'ha nascut.'\neduard 6 de febrer de 2013 a les 17:34\nMaria Josep...... hui em parleves del bloc de Burrera. Saps que per diferents motius et deia, que he estat aquests últims dies una mica desconectat de coses que tant m'agraden. No et dic això per si se protagonista de res. Només t'ho escric per a fer-te la foto d'el moment. He anat a classe de valencià, i com no tinc massa temps d'entrar al correu electrònic, no he llegit el missatge on em deien que hui no hi havia classe. Acabo de llegir-ho ara. Al tornar a casa després de "classe".Massa tard..... Però gràcies a no haver-hi classe de valencià, he tingut temps per a llegir una maravella MARAVELLOSA!!!!!!!! Buffffff quin treball al teu!!!!!! Llegin-te un se n'adona que estem devant d'un treball major. Perfecta, perfeccionista si em permets dir-ho. Mereix tot ell i cadascuna de les fotos, poesies, i les teves paraules ser recordades. És un treball ple de coneixements, d'amor. Crec que el mateix poeta, si un dia algú publiqués les seves obres completes, posaria el teu treball com a pròleg. Maria Josep...... natura i poetes es troben en aquest bloc i van de la mà. Una abraçada. Eduard\nMaria Josep Escrivà 6 de febrer de 2013 a les 21:43\nQue complit eres, dear friend. Em sap greu que no hages tingut classe de valencià, però, mira, m'alegra que això haja servit perquè feres una ullada a aquest passeig entre natura i versos estellesians, i més encara si, com sembla, t'ho has passat bé. I, sobretot, la meua autoestima n'ha sortit beneficiada!


Sensacional Kodály - Revista Musical Catalana\nAlisa Weilerstein. © Harald Hoffmann (foto d’arxiu)\nPALAU 100 CAMBRA. Alisa Weilerstein, violoncel. Obres de Britten, Golijov, Bach i Kodály. PALAU DE LA MÚSICA. 7 DE MAIG DE 2015.\nUn inici fogós, el del recital de la violoncel·lista Alisa Weilerstein: dues peces contemporànies de factura excel·lent que es van interpretar com d’una tirada, pràcticament enllaçades. Benjamin Britten, autor de la primera, ja havia compost per a l’instrument de la virtuosa convidada unes fantàstiques Suites (en el seu moment concebudes i estrenades per Rostropóvitx) i, així, la brevíssima peça interpretada a l’inici, el Tema Sacher, confirmà l’abast de la inventiva del compositor. D’esperit no menys innovador, l’obra Omaramor d’Osvaldo Golijov, més recent en època de composició, va explorar les moltes possibilitats del violoncel. L’apassionada Alisa Weilerstein mostrà una seguretat sorprenent tenint en compte la dificultat de les partitures. Un començament exigent per a la solista, però també per al públic, que es va mantenir atent i respectuós de començament a fi, impressionat i agradablement sorprès a parts iguals.\nLa intensitat d’aquestes peces d’obertura, atacades amb decisió i una tècnica inqüestionable, va fer presagiar una vetllada per recordar conduïda per la virtuosa americana; una intèrpret que ja ha rebut, malgrat la seva joventut, elogis de figures tan eminents com Daniel Barenboim, amb qui, per cert, ha gravat el Concert d’Elgar. Sigui per l’avidesa de novetats característica de la nostra època, pel sempitern morbo que caracteritza la nostra espècie, o perquè la comparació tingui quelcom de pertinent…, la qüestió és que la jove intèrpret ha estat saludada com la nova Jacqueline du Pré. Apel·latius d’aquesta índole els carrega el diable, si se’m permet l’expressió. I no tant pel tràgic final de la carismàtica violoncel·lista, que als anys setanta va establir amb Daniel Barenboim parella artística i sentimental, com pel pes que injustament se li imposa sobre les espatlles. No va semblar especialment acomplexada per les floretes, això no podem obviar-ho. Però, amb tot, es generen expectatives que són difícils d’assolir.\nEn aquest sentit, la Suite per a violoncel núm. 3 de Johann S. Bach va rebre una lectura inesperadament plana (exceptuant la “Sarabande” i, si de cas, el moviment de clausura, normalment animós). Una versió, la de Weilerstein, sense intensitat ni consciència d’època. No va evidenciar la idiosincràsia rítmica dels moviments successius, mancant-hi el sentit del tempo, i no per haver-se recreat amb intempestiva dedicació en els poders ocults de la partitura bachiana (com s’esdevé per exemple en les versions de la veterana Natalia Gutman, poc interessada en la recreació de la sonoritat original, però rotunda, fins i tot visionària en les seves interpretacions). Va ser una decepció en tota regla, d’acord amb el que es va sentir en les primeres composicions. Una decepció per les expectatives de la jove promesa i com a interpretació en si mateixa: precisa en l’aspecte tècnic, però excessivament veloç, freda per moments i desbocada en d’altres, i sense que la coherència o el punt intermedi entre anàlisi i passió com a mínim s’arribés a esbossar.\nUna sola peça estava programada després de la pausa, la Sonata per a violoncel, op. 8 de l’hongarès Zoltán Kodály. Un compositor poc conegut i menys interpretat, d’alguna manera eclipsat pel seu compatriota i estricte contemporani Béla Bartók, que d’altra banda tampoc no és gaire programat avui dia. Kodály ofereix una proposta atrevida en el pla formal, i es podria dir que fins i tot en l’experimental –com si, en efecte, anticipés els experiments sonors d’un altre eminent compositor hongarès, György Ligeti–, amb un tractament dels materials que no trenca completament el discurs tradicional, per bé que el tensa a l’extrem. Alisa Weilerstein va ser en aquesta ocasió, de nou, la intèrpret de l’inici: ambiciosa i compromesa, apassionada en els atacs i obtenint del seu magnífic instrument una sonoritat plena, rica en matisos. Una interpretació sensacional que –ella sola– va fer memorable el recital i, en gran mesura, merescuda la fama que precedeix la solista.