Un matí a la muntanya sense pluja i amb molta conversa! - Llengua i cultura - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nCNL l'Heura Dimarts, 30 d'abril de 2019\nUn matí a la muntanya sense pluja i amb molta conversa!\nEl passat 3 d'abril des de Santa Coloma ens vam sumar a la sortida que organitzaven voluntaris i aprenents de Badalona i Sant Adrià a la muntanya.\nAquesta excursió va estar en molts moments amenaçada per la pluja, però el cel es va comportar i no vam necessitar els paraigües que tots dúiem a la bossa. Per això mateix, va resultar un dia perfecte per passejar, ja que la temperatura era mot agradable i permetia fer conversa sense haver de protegir-nos ni del sol ni de l'aigua, a més de regalar-nos imatges ben maques com les de la retirada de la boira o la d'algun cirerer encara amb les gotes de la nit anterior\nLa sortida va ser pels municipis Santa Maria de Martorelles i Montornès del Vallès, vorejant amb Vallromanes. Vam pujar fins al Castell de Sant Miquel i visitar les fonts d'en Gurri i del Llorer, amb una parada al camp dels cirerers per fer l'entrepà.\nA més de caminar, vam passar un matí en contacte amb la natura sense la necessitat de fer molts quilòmetres i vam tenir conversa, ja que tothom duia ganes de xerrar, així els aprenents van gaudir d'un espai ideal on perdre la vergonya i parlar en català durant una bona estona.\nDonem les gràcies als nostres guies per la ruta i esperem poder repetir una jornada com aquesta ben aviat!


Contra la repressió: recuperem els clàssics - Jornada\nContra la repressió: recuperem els clàssics\nDos mesos després de l’1 d’octubre, la militant pels drets humans, Maria Ferrer, contextualitza quins són els mecanismes i objectius de la repressió\nMARIA FERRER, Associació Memòria contra la Tortura i membre del Consell editor de Jornada\nPossiblement aquesta serà una de les moltes opinions per reflexionar i repensar tot allò que ha succeït des del dia 1 d’octubre. Fa dies que vivim i patim la repressió en múltiples formes i cal evitar normalitzar-la. No són normals ni les càrregues policials ni els empresonaments, ni la dispersió, ni l’exili, ni les querelles, ni les multes, ni l’empara de la ultradreta feixista… I no són normals perquè aquests fets no han passat perquè sí. La repressió política sempre té una intencionalitat.\nLa repressió política té les seves raons de ser tot i la confusió que pretenen imposar. Necessitem comprendre i donar sentit al que va passar i el que passa per fer front al que pot arribar a passar. Segurament les persones que venim de les lluites socials estem més avesades a practicar aquest exercici, però no és un bagatge compartit per gaire gent. És per això que ens toca nosaltres el paper d’aportar les eines per adquirir consciència de la finalitat de l’estratègia repressiva, per tal d’enfortir-nos individualment i col·lectiva i superar les pors subjacents a la repressió.\nCom moltes vegades a la vida, hem de recuperar els clàssics per ajudar a ubicar-nos. Hem de rescatar aquells i aquelles amb qui vam aprendre a comprendre i ens van ajudar a ser més resilients. En Carlos Martin Beristain i en Francesc Riera, autors del llibre Afirmación y Resistencia (Editorial Virus), els anys noranta, van apuntar quins eren els cinc objectius de la repressió política, els quals encara ara són ben vigents.\nEl primer que busca la repressió és trencar el teixit col·lectiu i solidari, i per tant, trencar la unitat d’acció\nEl primer que apunten és com la repressió busca trencar el teixit col·lectiu i solidari, i per tant, busca trencar la unitat d’acció. L’existència de la tensió repressiva provoca desacords entre col·lectius, desqualificacions i friccions. Però no només trenca la col·lectivitat, sinó que també comporta un trencament de les conviccions personals, tant en els valors ideològics com en el desgast psicològic i emocional que és viure en tensió constant. #curesiautocures\nEl segon objectiu que vol combatre la repressió és qualsevol dissidència que provoqui un qüestionament del sistema. En aquest sentit s’estenen idees des dels mitjans de comunicació com «alguna cosa deuen haver fet». Així, les persones i col·lectius víctimes de la repressió es transformen en culpables, ja que d’una manera o una altra es justifica allò que els passa. Amb la criminalització i l’estigmatització, lentament, es van justificant les actuacions repressives i l’aïllament social dels col·lectius. #nosomculpables\nCom a tercer objectiu, esmenten el fet que la repressió pretén implantar la por a la població. La sensació provocada que a tothom li pot passar alguna cosa semblant és un dels elements més important de control polític. La por realimenta la por dificultant la seva gestió emocional fins a bloquejar les activitats personals i col·lectives. #notenimpor\nAmb la repressió repetida i constant es va creant el convenciment que res ni ningú no pot modificar els esdeveniments fixats pel poder i que les lleis són insalvables\nEl quart objectiu, implantar la impunitat… Amb la repressió repetida i constant es va creant el convenciment que res ni ningú no pot modificar els esdeveniments fixats pel poder i que les lleis són insalvables. El poder va imposant el seu espai polític mentre la vivència d’impotència, decepció i desencís es va estenent. #coratge\nI finalment plantegen que la repressió busca la transformació de la població. El poder necessita persones col·laboradores, vigilants de l’statu quo, de manera que afavoreix la delació. Així, a partir de generar incertesa i inseguretat, la repressió aconsegueix l’autocensura de reivindicacions, debats i denúncies. #nocallarem\nConèixer les finalitats de la repressió és un dels mecanismes per fer-hi front. Saber com funciona ajuda a disminuir la incertesa i augmenta la capacitat d’acció personal i col·lectiva, construint, així, una altra realitat que es confronti amb la que el poder vol implantar de manera massiva. Saber les formes de la repressió ens ha de donar seguretat per atenuar-ne les conseqüències i revertir-les.\nContra la repressió: desobediència i coratge. Contra la repressió: creativitat i aprenentatge\nContra la repressió: denúncia, mobilització, visibilització pública, trencar el silenci i solidaritat. Contra la repressió: desobediència i coratge. Contra la repressió: creativitat i aprenentatge. Contra la repressió: cartes per trencar els murs de la presó. Contra la repressió: escoltar la por d’una mateixa i la dels altres, no qüestionar-la, socialitzar-la, afrontar-la plegades. Contra la repressió: el gaudi personal i entendre la necessitat del temps personal. Contra la repressió: autocura i cura dels altres. Mirem-nos. #respostesantirepressives\nEn el barri on visc, fa temps hi havia una pintada amb el clàssic lema: «la lluita és l’únic camí». Al cap d’uns dies la pintada va aparèixer amb la paraula lluita ratllada i a sobre havien escrit la paraula amor, de manera que el lema es va convertir en: «l’amor és l’únic camí». Recuperant els dos sentits de vida, ara més que mai, i davant l’estratègia repressiva de l’estat, ens cal reinventar els nostres lemes, i la proposta sorgida al barri pren més força que mai: L’amor i la lluita són el camí.


Llibres més venuts i tots els best-sellers | Blog Imagin\nOCI I VIATGES 21 July 2016\nA diferència del cinema o del teatre, les xifres de venda de llibres a Espanya no són gaire transparents ni estan centralitzades.\nHi ha empreses que ofereixen aquesta informació a les editorials mateix, amb la complicitat dels punts de venda. Entre aquestes empreses, la més destacada és Nielsen, una companyia que es basa en dades reals de caixa de grans cadenes.\nEl lloc web del Ministeri d’Educació, Cultura i Esport va publicar el mes de febrer una llista dels llibres més venuts a Espanya durant l’any 2015 elaborada per aquesta mateixa empresa.\nLa llista inclou autors destacats i escriptors espanyols com Arturo Pérez Reverte i María Dueñas, amb les seves novel·les històriques Hombres buenos i Destí, La Templanza, respectivament, que van arrasar a les llibreries.\nLa llista també inclou obres com La luz que no puedes ver, d’Anthony Doerr, que va ser premiada, ni més ni menys, amb un premi Pulitzer. Les sagues literàries també van ser protagonistes l’any passat, especialment la famosa 50 ombres d’en Grey, d’E. L. James, amb la seqüela Grey, que recrea la història explicada a la trilogia però des de la perspectiva del personatge masculí.\nLa quarta entrega de Millenium, de David Lagercrantz, amb el títol El que no et mata et fa més fort, també va arrasar a les llibreries, de manera que va complir els pronòstics que asseguraven a aquesta nova entrega el mateix èxit de les tres novel·les anteriors.\nPerò la gran protagonista del 2015 va ser La noia del tren, de Paula Hawkins, que aquest 2016 espera l’estrena de l’adaptació a la gran pantalla.\nAixí comença aquest rànquing: el primer lloc és per a Hawkins, el segon per a María Dueñas i el tercer per a Reverte. A la resta de les posicions hi ha autors de diferents nacionalitats i llibres de diferents gèneres i temàtiques.\nAquí et mostrem un resum i una sinopsi dels top 7 d’èxits literaris més venuts.\nEl rànquing 2015 de llibres més venuts a Espanya\n1. La noia del tren, de Paula Hawkins\nUna noia d’uns trenta anys travessa una crisi personal. Està a l’atur i s’ha hagut de mudar als afores de Londres amb una amiga. Beu massa i s’ha “oblidat” de dir a la seva companya de pis que l’han acomiadat. Per sustentar la mentida agafa el tren de les 8.04 cada matí i comença a indagar compulsivament en la intimitat d’una parella amb la qual es creua cada dia al tren. Fins que un dia succeeix un crim…\n2. Destí, La Templanza, de María Dueñas\nLa Templanza és el nom d’una vinya i d’unes bodegues pràcticament abandonades a la ciutat andalusa de Jerez a mitjan segle xix. Aquestes bodegues entrellacen la vida dels dos protagonistes: l’indià Mauro Larrea i Soledad Montalvo. Es tracta d’una novel·la que parla de glòries i derrotes, d’intrigues de família, vinyes i bodegues l’esplendor de les quals es va esvair en el temps amb un fort component de passió.\n3. Hombres buenos, d’Arturo Pérez Reverte\nL’argument és senzill: al final del segle xviii, l’Academia envia dos dels seus membres a París amb l’objectiu d’adquirir l’Encyclopédie. Mentre preparen el viatge, dos acadèmics més es posen d’acord per mirar d’impedir que el viatge dels seus companys tingui èxit.\nEl més curiós és que un dels sabotejadors és el que ara anomenaríem d’extrema dreta i, l’altre, d’extrema esquerra. El primer no vol que les idees renovadores arribin a Espanya. El segon tem que siguin mal interpretades.\n4. Grey, d’E. L. James\nGrey exerceix control en totes les coses. El seu món és ordenat i disciplinat fins al dia que Anastasia cau a la seva oficina. Ell intenta oblidar-la, però en canvi és arrossegat per una tempesta d’emocions que no pot entendre i no pot resistir…\n5. El que no et mata et fa més fort, de David Lagercrantz\nAquest llibre és, en realitat, el Millennium 4 (és i no és una continuació de la saga, ja que l’autor està mort). Per tant, és un llibre d’un autor nou, amb un títol nou però una part d’una vella història amb personatges coneguts, com Mikael Blomkvist i Lisbeth Salander. Si no has llegit aquesta trilogia, que va tenir un gran èxit, et recomanem que comencis per aquí.\nQuè tenen en comú la Ruta de la Seda, les clavegueres d’Istanbul, Marco Polo, Mongòlia i Terra Santa? Això és el que els protagonistes, Ottavia Salina i Farag Boswell, hauran d’esbrinar tornant a posar les seves vides en perill per resoldre un misteri que arranca al segle i de la nostra era.\n7. La luz que no puedes ver, d’Anthony Doerr\nAquesta novel·la va rebre el premi Pulitzer de ficció 2015. Parla de dues vides diferents unides pel destí durant la Segona Guerra Mundial, més específicament durant l’ocupació alemanya de França. Les dues vides es desenvolupen a cada banda de la frontera, tot i que acabaran trobant-se per la casualitat de qui no veu res i de qui tot ho sent…\nSi ets dels que aprofites qualsevol moment per llegir, sigui a l’autobús o en aquells deu minuts morts que tens mentre esperes que arribi una hora determinada, t’aconsellem que et descarreguis l’app d’imaginBank.\nEt podràs beneficiar de descomptes a Amazon per adquirir accessoris relacionats amb la lectura o amb els llibres electrònics. Aquests accessoris et permetran tenir més comoditat a l’hora de llegir tot el que et vingui de gust que t’hagis descarregat sense haver de portar a sobre, i a totes hores, un llibre a la bossa.\nEn qualsevol moment, t’informarà o podràs comprovar tu mateix les promocions que hi ha per a tu. A més d’Amazon, et pots beneficiar d’altres descomptes en concerts, en museus i en tot el que està relacionat amb el món de la cultura.


El Girona torna al camí de la victòria mentre el Lloret cau a Caldes - Diari de Girona\nEl Girona torna al camí de la victòria mentre el Lloret cau a Caldes\nEl Citylift Girona femení aconsegueix la segona victòria de la temporada en un partit molt mogut i amb deu gols a la pista del Reus\nEl Citylift Girona va tornar a sumar la victòria després de cinc partits consecutius sense fer-ho, en el xoc que l´enfrontava davant l´Asturhockey, partit avançat de la onzena jornada que s´ha de disputar el proper 6 de desembre (el partit corresponent a aquesta novena jornada –contra el Noia– es jugarà el proper dimarts, 28).\nLa primera part va ser molt igualada, sense gaires ocasions clares de gol per cap dels equips i només el Girona, prop del descans, va aconseguir fer el primer gol del partit.\nNomés començar la segona part, els de Ramon Benito van encadenar tres gols en quatre minuts, posant un 4-0 gairebé insalvable en el marcador, i més quan al tram final Gelmà i Ramon aconseguien marcar el 6-0. En el darrer minut de partit, el visitant Carmona va fer el gol de l´honor.\nEl Lloret Vila Esportiva va caure a la pista del Caldes tot i haver aconseguit avançar-se en el marcador. Els de Manel Barceló van començar el partit molt bé, gràcies als gols de David Plaza i Lluís Grau, i al minut 13 ja guanyaven per 0-2. El Caldes, però, va demanar un temps mort i va canviar el signe del partit. Immediatament van aprofitar un penal per escurçar distàncies i no anar al descans amb els dos gols de desavantatge. A la represa els locals van aconseguir capgirar el marcador gràcies a dos gols d´Alexandre Acsensi, l´últim a dos minuts per al final.


Per què el Nord i el Sud de Corea Dividida. HISTÒRIA - Advocats de Corea en línia. Coreà Advocats, la major legal portal.\nPer què el Nord i el Sud de Corea Dividida. HISTÒRIA\nNord i Corea del Sud han estat dividides per més de setanta anys, des de la Península de corea es va convertir en un inesperat víctima de l'escalada de la Guerra Freda entre els dos rivals superpoders: la Unió Soviètica i els Estats UnitsDurant segles abans de la divisió, la península va ser una sola, unificat de Corea, regit per les generacions de dinàstic regnes. Ocupada per Japó després de la Guerra Rus-Japonesa de i formalment annexionada cinc anys més tard, Corea chafed sota domini colonial Japonès de fa trenta-cinc anys fins al final de la segona Guerra Mundial, quan la seva divisió en dues nacions va començar."El catalitzador incident és la decisió que es va fer realitat, sense que els Coreans implicats entre la Unió Soviètica i els Estats Units a la divisió de Corea en dues zones d'ocupació", diu Michael Robinson, professor emèrit d'Estudis de l'Àsia Oriental i Història de la Universitat d'Indiana, que ha escrit extensament sobre moderna Corea i la seva història. A l'agost de, els dos aliats"només de nom"(com Robinson diu), divideix el control de la Península de corea. Durant els propers tres anys, la L'Exèrcit soviètic i la seva representació establir un règim comunista a la zona nord de latitud N, o a la ª en paral·lel. Mentre que la unió Soviètica polítiques van ser àmpliament popular amb la major part del Nord del treballador i camperol de la població, la majoria de classe mitjana Coreans van fugir al sud de la a paral·lel, on la majoria de la coreà població resideix avui en dia.\nMentrestant, els EUA amb el suport del règim, al Sud clarament afavorida anti-comunista, rightist elements, segons Robinson."L'objectiu final va ser per a la Unió Soviètica i els Estats Units d'abandonar, i deixar que els Coreans esbrinar-ho", explica."El problema era que la Guerra Freda va intervenir.\nI tot el que es va intentar crear un terme mig o intentar reunificar la península és obstaculitzat per tant la Unió Soviètica i els Estats Units no voler donar-li a l'altre."El, els Estats Units va demanar un nacions Unides-patrocinat vot per a tots els Els coreans a determinar el futur de la península. Després de la Nord negar-se a participar, el Sud va formar la seva pròpia govern a Seül, liderat per l'fortament anti-comunista Syngman Rhee. El Nord va respondre en espècie, la instal·lació de l'antiga guerrilla comunista de Kim Il Sung com el primer primer ministre de la República popular Democràtica de Corea (DPRK), a la capital de Pyongyang. La Guerra de corea, en què van morir com a mínim de cinc milions de persones, va fer poc per resoldre la qüestió de que el règim va representar la"true"Corea. Ho va fer, no obstant això, consolidar els Estats Units com la permanent bête noire de Corea del Nord, com els EUA militar bombardejar pobles, viles i ciutats d'arreu de la meitat nord de la península."Es va aplanar el país,"Robinson diu."Es van carregar cada ciutat."L'armistici que va acabar aquest conflicte, l'any, a l'esquerra de la península dividir tant com abans, amb una zona desmilitaritzada (DMZ) corre aproximadament al llarg de la ª en paral·lel. A diferència d'una altra Guerra Freda era la separació, entre L'est i l'Oest d'Alemanya, hi ha molt poc moviment a través de la DMZ entre el Nord i Corea del Sud des de. Robinson descriu la frontera com a"hermèticament,"que ajuda a explicar el dràsticament diferents camins de les dues nacions han pres, i a la persistència de distància entre ells. Continuant amb forts lligams a l'Oest (i un curs EUA presència militar), Corea del Sud desenvolupat una economia sòlida, i en les últimes dècades ha fet passos per convertir-se en una cuina totalment democràtica nació. Mentrestant, Corea del Nord va quedar aïllada"ermità regne", especialment després de la caiguda del bloc Soviètic en la dècada de i econòmicament poc desenvolupats, així com un virtual policia de l'estat governat per una sola família de tres generacions.\nEl Nord dedicat esforços per a desenvolupar un programa nuclear de tenir també molt elevada tensió amb Corea del Sud i els seus aliats, especialment els Estats Units.\nMalgrat els recents esforços de la diplomàcia sota Corea del Sud el nou president, Moon Jae-in, la stark diferències entre els dos Koreas estaven en la visualització completa de l'execució fins a l'any Jocs Olímpics d'Hivern. Fins i tot, com a Sud-Coreans va començar acollidor atletes de tot el món als Jocs d'Hivern, Kim Jong un és el règim en el Nord posar en marxa militar a Pyongyang històric de Kim Il Sung plaça. Com CNN va informar, quatre d'el país més nou jocs de míssils, el Hwasong, es van veure en la desfilada com Kim vist des d'un balcó, a continuació, va parlar sobre els mals de l'imperialisme. De manera apropiada, la cercavila commemora el dia Kim avi, Kim Il Sung, van formar l'Exèrcit popular de corea (KPA) en un any fatídic per a la història de Corea del la divisió."A partir de, hi ha dos establert organismes de l'estat dirigit per Coreans, cada pretenen ser els legítims líders de la gent de tota la nació,"Robinson diu."I, francament, res ha canviat des de llavors.".\nEspecial Cort Marcial Prova Advocat - Corea i Japó\nHong Kong Doeane en Aksyns-Departement - Klaring Dokument


'La finestra indiscreta', per Jordi Romeu\nThelma Ritter, James Stewart i Grace Kelly a 'Rear window' (Alfred Hitchcock, 1958)\nEl cinema és la finestra indiscreta a través de la qual, talment com James Stewart al film de Hitchcock, l’espectador treu el nas per mirar/veure un determinat reflex del món del qual forma part. Independentment de la qualitat de la pel·lícula, assistir a la projecció d’un film vol dir participar en una experiència estètica. Per entendre’ns, Amarcord de Fellini i Rambo de Tatcheff utilitzen el mateix llenguatge per construir dos relats d’una qualitat formal i un component ideològic radicalment contrastats. Així, Amarcord es converteix en una poètica evocació –entre còmica i nostàlgica- de la infantesa del realitzador italià, una infantesa en la qual ens mostra una gran anomalia: el feixisme. D’aquí ve que ens presenti els feixistes com uns pòtols incultes, violents i ridículs. Al seu torn, el periple de Johnny Rambo a la selva vietnamita, a més de mostrar-nos un personatge violent i racista, és una manera de passar comptes amb la guerra del Vietnam en plena presidència del mediocre exactor Ronald Reagan.\nNo se què hauria estat la meva vida com a espectador de cinema sense els films de Ford, Wilder, Huston, Kubrick, Allen, Jarmusch, Coppola o els Coen. No es pot entendre el cinema, la seva màgia, sense l’aportació d’aquests i tants altres realitzadors nord-americans. Ara, també és cert que no tot el que es fa als Estats Units respon a uns mateixos criteris de qualitat, prova d’això és que Hollywood ha inundat les pantalles del món amb subproductes protagonitzats per una sèrie pèssims actors –Stallone, Norris, Segal, Van Damme i companyia- que donen vida a uns personatges, macarres, fatxes i masclistes, en uns films deplorables, però amb una evident popularitat entre un sector de públic.\nPer donar la rèplica a aquests i altres subproductes culturals, que funcionen com a transmissors eficaços d’una manera particular de veure i entendre el món, l’oferta de Cine Club Vilafranca té com a objectiu fundacional oferir a l’espectador tot el ventall de cinematografies que es couen en un planeta cada cop més petit, però que encara té unes hegemonies culturals sòlidament establertes. I aquesta obertura de mires no té res a veure amb cap esnobisme ni cap afany d’exotisme sinó, justament, amb la pura voluntat de fer més gran aquesta finestra indiscreta que és el cine i mostrar-ne tota la seva riquesa i potencial creatiu en tota la seva pluralitat i amplitud.\nGràcies a Cine Club Vilafranca he conegut realitzadors com ara l’iranià Abbas Kiarostami, el finlandès Aki Kaurismaki o el canadenc, d’origen armeni, Atom Egoyan (i no passo de la lletra a!). L’art és internacional i l’artista local. Doncs bé, a través de l’obra d’aquests autors he entrat en contacte amb un món nou per a mi –l’Iran dels aiatol·làs, els contes morals del realitzador finès, la memòria del genocidi armeni- que m’ha permès ampliar la meva perspectiva de les coses, començant pel cinema com a llenguatge i als films com a una obra d’art dotada d’una evident càrrega cultural i ideològica.\nHistoriador i llibreter


Catalunya registra 1.058 casos i 4 morts per coronavirus en les últimes 24 hores\nPublicat 19/05/2021 10:55CET\nEls pacients ingressats baixen de 1.000\nCatalunya ha registrat fins a aquest dimecres 671.696 casos confirmats acumulats de coronavirus des de l'inici de la pandèmia --619.861 amb una prova PCR o test d'antígens--, 1.058 més que en el recompte del dimarts, ha informat la Conselleria de Salut de la Generalitat a través de la seva pàgina web.\nLa xifra total de morts se situa en 22.089, quatre més que els registrats el dilluns: 14.056 en hospital o centre sociosanitari, 4.563 en residència, 1.177 en domicili i 2.293 que no són clasificables per falta d'informació.\nQuant als pacients ingressats actualment, la xifra se situa en 999, que són 69 menys que en l'últim recompte.\nUn total de 364 pacients es troben ingressats en unitats de vigilància intensiva (UCI) de centres públics i privats, 26 menys que en el balanç anterior.\nLa velocitat de reproducció de la malaltia (rt) baixa fins el 0,74 i el percentatge de positividad dels test d'antígens i PCR se situa en el 3,96%, mentre que la incidència acumulada en els últims 14 dies és de 166,61 per cada 100.000 habitants.\nLa taxa del risc de rebrot ha baixat: el dimarts registrava un nivell de 128 i 24 hores després està en 124.\nEn les residències d'ancians hi ha hagut fins ara 34.490 persones que han donat positiu, de les quals 8.823 han mort i 9 es troben actualment ingressades.\nCatalunya ha administrat la primera dosi de la vacuna contra el coronavirus a un total de 2.538.650 persones des que va començar la campanya de vacunació --1.161.500 ja tenen la pauta completa--: s'han administrat 54.063 primeres dosis en les últimes 24 hores.\nEn percentatges, s'ha vacunat en primera dosi al 32,4% de la població catalana, de la qual un 14,9% ja té la pauta completa de vacunació i, per tant, gaudeix d'immunitat enfront del virus.


Sónar 13.14.15 Juny 2013 :: Tickets\nSónar 13.14.15 Juny 2013 20è Festival Internacional de Música Avançada i New Media Art de Barcelona\nEspañolCatalàEnglish\tProgramacióProgramacióConcerts i DJsShowcasesSónar+DSonarCinemaHorarisDates d'actuacióTicketsNotíciesInformacióEspaisCom arribar-hiItinerariAllotjament i volsSónar+DQuè és Sónar+DActivitatsCompra la teva acreditacióDirectoriGaleria 2012TwitterSonarImageComunitatRegistra'tSónar AppsGaleria d'ImatgesSonarRadioConcursosFacebookTwitterGoogle +Youtube ChannelInstagramPinterestPremsaPatrocinadors\tTickets\nA taquilles del festival: 190€\nLa manera més pràctica i còmoda de gaudir de Sónar 2013. Vàlid per accedir a totes les activitats de Sónar de Dia (13, 14 i 15 de juny) a Fira Montjuïc i als concerts de Sónar de Nit (14 i 15 de juny) a Fira Gran Via L’Hospitalet.\nSonarTickets - COMPRAR\nTicketmaster - COMPRAR\nAtrápalo - COMPRAR\n+ punts de venda\nEntrada 2 Nits115€\nNo disponible a taquilles del festival. A la venda fins al 9 de juny. Vàlida per accedir a les 2 nits de Sónar de Nit (14 i 15 de juny) a Fira Gran Via L’Hospitalet.\n+ punts de venda Sónar de Nit\nA taquilles del festival: 75€\nProgramació Divendres 14\nProgramació Dissabte 15\nVàlida per accedir 1 nit als concerts de Sónar de Nit a Fira Gran Via.\nInici concerts: 22h SonarTickets - COMPRAR\nAtrápalo - COMPRAR + punts de venda\nA taquilles del festival: 45€\nProgramació Dijous 13\nProgramació Divenderes 14\nProgramació Dissabte 15 Vàlida per accedir 1 dia a totes les activitats de Sonar de Dia a Fira Montjuïc.\nNota: aforament limitat en alguns escenaris.\nfins a l'7 de Juny 200€\nGaudeix de Sónar 2013 amb tots els avantatges d'estar acreditat.\nVàlid per accedir a totes les activitats de Sónar de Dia (13, 14 i 15 de juny) i als concerts de Sónar de Nit (14 i 15 de juny) amb totes les comoditats i serveis exclusius dels acreditats: activitats, accés al directori d'empreses acreditades, àrees reservades, bars i restaurants exclusius, servei gratuït de bus a Sónar de Nit, accés ràpid als recintes, caixa express, bossa oficial.\n+ informació Preu al festival 240€\nSónar al Museu Nacional: "Matter", de Quayola\nPreu entrada general al museu (exposició permanent i temporal): 12€.\nS’accedeix gratuïtament amb l’acreditació.\nAmb abonament o l’entrada d’1 dia de Sónar de Dia es realitzarà un 2x1.\ndijous 13 de 18 a 22h\ndivendres 14 de 10 a 22h\ndissabte 15 de 10 a 22h\ndiumenge 16 de 10 a 15h\nJacob Kirkegaard "Labyrinthitis” - “Cos Sonor”: Sónar a Cosmocaixa\nPreu entrada instal·lació: 4€\nNomés disponible a taquilles del museu. S’accedeix gratuïtament amb l’abonament, l’acreditació i l’entrada d’1 dia de Sónar de Dia, a més de tenir entrada gratuïta els clients de La Caixa.\nPreu entrada tallers: 2€\nNomés disponible a taquilles del museu. 50% de descompte per als clients de La Caixa.\nRequisits per a la recollida d'entrades Ticketmaster: quan vagis a recollir l'entrada, no t’oblidis de llegir els requisits de recollida indicats quan vas realitzar la teva compra i portar amb tu el teu DNI, passaport o qualsevol altra documentació que pugui identificar-te, a més de la targeta de crèdit amb la qual vas realitzar la teva compra i la confirmació de reserva de la teva compra. En el cas que la targeta de crèdit no sigui la teva, no t’oblidis de portar una autorització escrita del propietari de la mateixa.\nLes empreses de venda anticipada apliquen el seu propi cost de distribució. Només a les taquilles del festival les entrades estan exemptes de comissions. Nota\nEs recomana la compra anticipada.\nAforament limitat en alguns escenaris de Sónar de Dia.\nEls menors de 16 anys podran accedir al recinte diürn de Sónar de Dia sempre que estiguin acompanyats pel seu tutor legal. Entrada a Sónar de Nit a partir de 16 anys.\nLa venda d'alcohol està prohibida a menors de 18 anys.\nImportant conservar l'entrada física de l'Abonament i de l'Entrada de 2 Nits. S'ha de presentar cada vegada que s'accedeixi als recintes del festival.\nSónar de Nit: un cop abandonat el recinte no es podrà tornar a entrar. + Condicions generals de venda d'entrades i accés al festival\nQuè és SónarArtistes d'edicions anteriorsCitesEdicions anteriorsSónar 2012Sónar 2011Sónar 2010Sónar 2009Sónar 2008Sónar 2007MerchandisingContacteAvís Legal\tSonarRadio Facebook Twitter Google Plus Youtube Instagram Pinterest RSS


Paidos - Paidos: 2a Jornada Multiesport Col·lectiu (Handbol): Dissabte 14 de desembre!\nHome / Notícies / Multiesport... / 2a Jornada...\n2a Jornada Multiesport Col·lectiu (Handbol): Dissabte 14 de desembre!\nCategoria: Multiesport col·lectiu / 03 de desembre 2019\nDIA: Dissabte 14 de desembre de 2019 de 9 a 11hores\nLLOC: PAV Can Llobet (La Floresta)\nLa jornada consistirà en un seguit d'estacions on els infants de Multiesport podran posar en pràctica i millorar diferents aspectes relacionats amb l’handbol.\nIMPORTANT: Es prega les famílies arribar a les 8.45 hores.\nEl darrer dia d’inscripció és el dijous 12 de desembre\nLa inscripció només està oberta a l’alumnat de Multiesport del programa d’esport escolar de l’OMET\nEs prega les famílies arribar les 8.45 hores


Ser hermanos: erradicar los celos. – Camina\nSer germans: eradicar la gelosia.\n15 December, 2018 1 September, 2019 Alex Letosa\nFa temps que em pregunten sobre com s'han d'afrontar la gelosia entre germans i és una pregunta freqüent en consulta. A l'entrada d'avui intentaré resumir els aspectes principals per a treballar-los de la millor manera possible, tot i que el tema és molt més extens i complex.\nLes famílies viuen la presència de germans entre els fills i filles de manera molt diferent. Hi famílies que ho viuen com una benedicció i l'arribada d'un germà és un regal perquè els suposarà una ajuda en la gestió familiar. En canvi, hi ha altres famílies que viuen la convivència dels germans de manera molt traumàtica on la germanor es converteix en una competició constant i focus de conflictes sense resolució.\n¿Com evitar la gelosia entre germans?\nCal trencar la tradicional estructura jeràrquica parental per una estructura cooperativa. Però, com? La gelosia entre germans és una cosa normal, sobretot amb l'arribada de l'germà petit a casa. El sistema familiar perd el seu equilibri amb l'arribada d'un nou fill i es pot acompanyar aquesta nova situació de la millor manera possible perquè la gelosia no s'escapin de la seva funció normal de transició a l'arribada de el nou equilibri.\nÉs molt important trencar una estructura jeràrquica competitiva entre els progenitors i els fills i filles. Entenem per estructura jeràrquica una estructura en què els progenitors es refereixen i dediquen als seus fills i viceversa, però no es potencia l'estructura transversal fill-fill. Sovint, pares i mares tenen la necessitat de sentir que han de repartir-se a l'màxim possible entre els germans perquè no sentin gelosia d'una pèrdua d'atenció, oblidant que tenen un importantíssim recurs a part dels progenitors: als germans entre si. Així, estem provocant, amb la millor de les nostres intencions, que «competeixin» per la nostra atenció. El sistema familiar passa a estructurar-se en un sistema competitiu. Recordem que en un sistema competitiu sempre hi ha una persona que vol guanyar i això suposa que l'altra persona ha de perdre (Jo guanyo - El teu perds). I aquí tenim l'aparició dels «gelosia». La victòria de l'germà és el meu derrota.\nPerquè això no succeeixi hem d'establir, des de ben petits o més aviat millor, un estructura familiar cooperativa. Per aconseguir-ho hem de tenir molt clar l'existència d'una estructura familiar amb normes clares, també amb suports clars, però amb una presència d'un eix transversal bàsic entre els propis germans. Per a això hem d'aplicar estratègies des de ben petits, per exemple:\namb el naixement de l'germà petit es poden establir tasques i responsabilitats de l'germà gran envers aquest: com ajudar a canviar el bolquer, amb la banyera, a l'hora de recollir la seva roba, acompanyar-lo a les revisions pediàtriques prenent responsabilitats, ...\nperò també quan són germans més grans: el germà gran pot ajudar a la petita en les tasques escolars, de manera que els aprenentatges de l'germà petit també poden ser un èxit de l'germà gran. Així, estem establint un sistema de relació cooperativa on l'èxit de l'germà petit és l'èxit de l'germà gran (sistema cooperatiu on tu guanyes i jo guanyo).\ncompartir les decisions familiars, les tasques domèstiques des de ben petits, etcètera. Si volem que ens tinguin en compte i que es tinguin en compte haurem fomentar-diàriament (tenint-los nosaltres també en compte, és clar).\nÉs molt important establir aquest sistema cooperatiu i desfer el sistema competitiu que sol imperar en la nostra societat.\nA qui donar la raó en els conflictes entre germans?\nSovint apareixen conflictes entre germans que es resolen buscant a el pare o la mare perquè sentenciï, com un jutge, qui té la raó. Els progenitors, davant la tessitura d'acatar la seva responsabilitat de pare o mare responsable compleixen amb la seva comesa: sentencien. Moltes vegades aquestes sentències s'han realitzat de manera ràpida, recollint 04:00 informacions superficials i amb un component emocional molt alterat. El resultat? Un fort sentiment d'injustícia per al derrotat. És millor no donar la raó a cap dels dos que sentenciar de manera equivocada. Per dir-ho d'una altra manera és molt millor parlar amb ells de manera tranquil·la sobre el que ha passat sense donar la raó a ningú. seria canviar el nostre paper de «jutge» per un nou rol: el de «mediador». Amb el paper de mediador i seguint els eixos de la comunicació no violenta (CNV) haurem:\nInformar-del que ha passat: preguntar de manera ordenada als dos sobre els fets, insistint en la importància de no fer judicis de valor i simplement explicar els fets.\nPreguntar sobre com s'han sentit. I que es puguin escoltar mútuament.\nPreguntar sobre el que necessitaven en aquest context (i veure si les seves necessitats eren compatibles o incompatibles).\nPreguntar-los sobre les seves peticions: què volen demanar l'un a l'altre.\nEl següent pas és dir-los que, amb aquesta informació, pensin possibles solucions per a la resolució de l'conflicte per reunir-se amb ells a les hores o dies posteriors i negociar entre les propostes que ells mateixos han fet. És important recollir els acords i revisar el seu compliment una setmana després. I sempre amb una paraula que ha d'estar present: el respecte.\nCom veiem, aquest procés requereix temps, però ningú va dir que educar fos fàcil o ràpid. Cal tenir paciència i treballar a poc a poc, dia rere dia i any rere anys per poder obtenir i observar resultats. Es tracta de tenir-lo clar i ser persistent.\nTenir un germà o una germana és el més bonic que es pot tenir. Algú amb qui compartir els èxits i amb qui superar els fracassos. Propis i aliens. Algú amb qui podrem comptar per a tota la vida. És tasca de pares i mares treballar durament per poder canalitzar i transformar cada situació complicada en una oportunitat de créixer comptant amb l'altre. Perquè és comptant amb l'altre que seré més feliç.\nPrevious postCom treballem\nNext postTALLER GRUPAL PER A ADOLESCENTS: Autoestima i habilitats de relació (Gener-Març 2019)-Inscripcions obertes.\n1 thought on “Ser germans: eradicar la gelosia.”\n16 December, 2018 at 7:49 pm


Terricabras: “Amb la reforma de la ICE, s’ha perdut una oportunitat de dotar la ciutadania d’una eina útil per a la participació ciutadana” - Josep-Maria Terricabras\nLa meva tasca\nMèxic i Amèrica Llatina\nLlibertats i drets fonamentals\nComitè de Peticions\nTerricabras: “Amb la reforma de la ICE, s’ha perdut una oportunitat de dotar la ciutadania d’una eina útil per a la participació ciutadana”\nnotícies 20 juny 2018\nEn el ple de juliol s’intentarà revertir la situació i aconseguir més suports\nL’eurodiputat per Esquerra Republicana i ponent pel grup Verds / ALE en la reforma de la Iniciativa Ciutadana Europea (ICE), Josep-Maria Terricabras, ha lamentat que la reforma del reglament de la ICE aprovada avui no abordi les aspiracions democràtiques de nou milions de ciutadans europeus que van firmar per una reforma més ambiciosa. “S’ha perdut una oportunitat de millorar per a la ciutadania europea l’eina més important de participació ciutadana en les institucions europees de què disposa”, ha dit.\n“És una llàstima que hagi quedat curta en els tres aspectes que nosaltres vam proposar i que considerem que són clau: l’abast de la ICE, el control legal del registre d’una ICE, i el seguiment un cop la ICE assoleix un milió de signatures”, ha afegit Terricabras, que ha votat en contra de la reforma del reglament aprovada avui. “En un moment en què les institucions europees estan perdent credibilitat entre la ciutadania per la seva tèbia resposta en assumptes com els dels refugiats i, en el cas català, per la seva actitud amb el conflicte entre l’Estat espanyol i Catalunya, la reforma que s’ha aprovat encara la soscava més”, ha assenyalat.\n“És frustrant que els socialistes, liberals i conservadors rebutgin les nostres propostes. Quan un milió de ciutadans es reuneixen per exigir el canvi, mereixen ser tractats amb més respecte”. Amb tot, el Grup Verds / ALE continuarà treballant per aconseguir més suports i poder revertir la situació en el pròxim ple de juliol.\nEl grup Verds / ALE també va demanar que s’inclogués la possibilitat dels ciutadans d’adreçar-se a la CE en una llengua oficial dins dels Estats membres encara que no sigui llengua oficial de la UE i aquest aspecte sí que ha estat aprovat, la qual cosa obre la porta a poder ICEs presentar en català.\nLa ICE és la primera eina transfronterera per a la democràcia directa que permet als ciutadans proposar legislació a la Comissió Europea després de reunir un milió de signatures en set estats diferents. Però el seu funcionament deficient -en el sentit que gairebé no s’ha traduït en cap iniciativa legislativa, tret d’un cas-, ha fet que l’interès dels ciutadans europeus per presentar iniciatives ciutadanes hagi minvat clarament en els últims anys: de les 23 que es van presentar el 2012 a les 8 de 2017. En els últims 5 anys només una va tenir un impacte en la legislació europea.\nLa meva tasca:Terricabras\n_dimecres, 20 juny 2018 notícies\nMemòria parlamentària conjunta dels eurodiputats d’ERC durant la legislatura 2014-2019\nPeriodismo en México: entre la pluma y el plomo\nPeriodisme a Mèxic: entre la ploma i el plom\nEl cas Valtonyc arriba al Parlament Europeu\nL’informe anual sobre la situació dels Drets Fonamentals a la UE s’aprova amb una condemna a les restriccions a la llibertat de reunió\nTerricabras demana que no es deixin sols els que lluiten per la justícia i la llibertat\nSubscriu-te al meu butlletí\ni assabenta’t de totes les últimes novetats des d’Europa\n2018 © Tots els drets reservats · Avís legal · Política de privacitat\nUtilitzem cookies per tal de garantir-li la millor experiència a la nostra web. Si continua navegant entendrem que li sembla correcte. Accepto Més informació


Sánchez ajorna a "finals d'agost i principis de setembre" els nous contactes amb Podem per a arribar a un acord - Diari La Veu\nEscriba el número 557650\n9 agost 2019 12:08h\nSánchez ha apuntat que parlaran amb "el PNB, el Partit Regionalista de Cantàbria, les forces nacionalistes de Catalunya i, lògicament, Unides Podem". / RICARDO RUBIO, EUROPA PRESS\nVALÈNCIA. El president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, ha avançat aquest divendres que no serà fins a "finals d'agost i principis de setembre" quan reprenga el contacte amb les forces socialistes per a intentar formar un govern. El temps per aconseguir els suports necessaris per a la investidura acaba el 23 de setembre.\nSegons recull EFE, en declaracions a la premsa Sánchez ha apuntat que parlaran amb "el PNB, el Partit Regionalista de Cantàbria, les forces nacionalistes de Catalunya i, lògicament, Unides Podem". Així, el socialista prioritzarà trobar-se amb les forces que són "susceptibles" de poder donar-li suport. No ha explicitat, però, ni l'ordre de trobades ni quan es produiran.\nTanmateix, ha dit que no es tracta d'una proposta tancada sinó que estan disposats a acceptar canvis, especialment fruit de la negociació que es puga obrir amb Podem. També ha dit que es vol reunir amb PP i Ciutadans per a insistir en la "responsabilitat" que tenen de facilitar el govern.\nFi de la ronda de contactes "amb la societat civil"\nEl candidat socialista ha fet aquestes declaracions abans de reunir-se amb organitzacions del sector cultural en el marc de la ronda de contactes que manté amb col·lectius socials. Aquesta ha sigut l'última cita de la ronda de reunions "amb la societat civil". Sánchez ha explicat que ara toca "compendiar i sistematitzar" les propostes que els han fet per tal de presentar als partits una "proposa oberta, comuna i progressista".\nEn total, han sigut catorze reunions amb més de 180 col·lectius. Segons ha dit, tots han fet propostes que podria impulsar un govern progressista i també han mostrat el "desig" que hi haja prompte un govern d'esquerres. Sánchez ha dit que encara podrien fer més reunions a finals d'agost, ja que han rebut peticions de més col·lectius. Un dels que ho va demanar va ser Òmnium Cultural, a través del seu president empresonat a Lledoners, Jordi Cuixart. La Moncloa, però, va tancar la porta a aquesta reunió.\nPel que fa als grups polítics, Sánchez no ha especificat si es reunirà en primer lloc amb la formació de Pablo Iglesias, que és fonamental per a poder desencallar la investidura. El que sí que ha remarcat és que el programa no estarà "tancat" i que pot incorporar canvis que provinguen de la formació morada.\n"No és un programa tancat sinó susceptible de negociar amb Podem d'acord amb polítiques i propostes; el que necessita la ciutadania és no parlar tant del continent sinó del contingut", ha valorat abans de reunir-se amb col·lectius del món de la cultura.\nA banda de les reunions amb les forces que creu que li poden donar suport, Sánchez també es vol reunir amb els partits de la dreta per a demanar-los "responsabilitat" i que "faciliten" la formació de govern a l'estat espanyol.\nDes de Ciutadans ja han expressat que Rivera no té intenció d'assistir a la reunió –com ja va fer durant la primera ronda–. "Ja és la quarta vegada que es nega a parlar amb un representant legítim de la ciutadania i que representa la primera força del país. És la seua manera d'entendre la democràcia i els ciutadans prendran nota del seu comportament", ha dit.\nEscriba el número 689222


Anna Tarambana: Movistar dóna corda al català\ndissabte, d’octubre 23\nMovistar dóna corda al català\nTots ens hi hem trobat: et truquen, contestes i a l'altra banda de la línia un "amigo" nascut a l'altra banda del món et vol vendre la moto. A tu, o almenys a mi, no m'interessa mai per definició. No m'interessa, i a més a més no m'interessa en català, cosa que encara els deixa més desconcertats, perquè sembla ser que ningú els ha explicat que en aquest món hi ha altres idiomes que no siguin el castellà.\nNormalment la conversa va així:\n"Gràcies no m'interessa"\nI, un dels dos, penja, normalment jo. Tret de l'altre dia, que sense explicació la conversa va canviar.\n"No habla español?"\nA qui se li acut fer aquesta pregunta? O, encara millor, a qui se li acut donar aquesta resposta?\nDesprés de molts silencis i esperes (cosa que em va permetre prémer el REC del portàtil) va sonar una bonica melodia d'interculturalitat surrealista. - Perdoneu per la propaganda del goear -\nLa història va durar 5 minuts... Evindentment el resultat va ser el mateix: I'm not interested, però aquesta vegada era mentida... si que n'estava d'interessada, no tant en el producte com en la conversa.\nReflexió 1: si marquen un prefix de Catalunya, l'encarregat del departament no hauria de ser capaç de parlar en català?\nReflexió 2: Creieu que a partir d'ara, hauríem de fer com a moltes companyies i informar que com a client "gravem" les converses per assegurar-nos que ens estan oferint el millor servei?\nPublicat per Anna Tarambana a 12:14\nLa propera vegada que algú truqui amb aquestes mandangues ja se per on sortir :-D\nFa pena i tot! :-P\n23 d’octubre de 2010, a les 12:40\nSí bé, però aquest pobre noi (que no deu saber ni que existeix Catalunya i nosaltres no devem saber on és casa seva ni si existeix) no en té pas la culpa, a mi em fa pena mira què et dic.\nJo si veig que no m'entenen en català i m'estan trucant potser des de Zamora parlo en castellà. I no penso pas que faci mal fet, tot el contrari. És quan sé del cert que em truquen de Catalunya i que entenen i parlarien català si volguessin que no canvio per res del món.\nSempre he agraït que els proveïdors d'Euskadi no em parlin en euskera.\n23 d’octubre de 2010, a les 12:43\nBrioxet, se me'n va anar molt la pinça, però és que n'estic bastant cansada!\nElur, si puc fer la declaració del renta en català i Hisenda ofereix el servei en català, si puc anar al Corte Inglés i ser atés en català, si ZARA rotula en català, he de poder fer servir la meva llengua quan contesto el telèfon. Movistar s'hauria de gastar els "cuartos" i contractar gent que sigui capaç de com a mínim entendre la meva llengua. No és culpa del pobre noi, sinó de l'empresa que l'ha contractat.\n23 d’octubre de 2010, a les 12:56\n"I speaking English i'm tonto??"\n23 d’octubre de 2010, a les 13:00\nEstic completa i totalment d'acord amb tu, però en aquest cas de la trucada l'empresa ni se n'ha enterat, no els hi has fet moure ni un pèl moixí, en canvi el pobre noi n'ha pagat les conseqüències passant un mal 'ratu'.\nEmprenya molt menjar-te segons quins marrons per la incompetència dels altres. Potser tinc la pell tan fina perquè em toca atendre el telèfon i rebre pals que no em toquen.\nEn fi, que no vull pas que sembli que discuteixo amb tu :)\n23 d’octubre de 2010, a les 13:19\nmenxu, diu "so, so" (veln dir no massa bé) de fet, una mica soso també era...\nelur, si ja t'entenc, jo des de casa no puc lluitar a gran escala i potser amb petites coses diàries guanyem una mica... no ho sé... :) Res, no cal donar-li més importància! :) :P\n23 d’octubre de 2010, a les 13:33\nMare meua...Quan et pregunte si parles anglès, contesta-li:\nÉs molt roïn, ho sé! Però cal riure's d'aquestes coses (o gravar-les).\n23 d’octubre de 2010, a les 13:42\nSurrealista i divertit. Com a mínim divertit. Què més podem fer des de casa? A mi ja em sembla prou bé. I el noi... mira ... es va esforçar i tampoc li ha passat res... al cap i a la fi són ells que ho van proposar, no?\nEn part estic d'acord amb l'Elur, però potser amb sort esborraran el teu nom de la llista 'gent a la que molestar' i ja no insistiran més, perquè són pesats a més no poder. Si no es gastessin tants diners en trucades potser no ens haurien de pujar tant els preus i podrien tenir millor atenció al client. Realment els deuen pagar una misèria a aquesta pobra gent, no n'hi ha ni un que parli català. Aquí és on estic d'acord amb tu, si truques a Catalunya, què menys que posar-hi algú que almenys t'entengui. Que aquesta gent té oficines aquí també.\nPer cert, quina veueta més maca que tens, i quin accent català més maco, hehehe!\n23 d’octubre de 2010, a les 14:07\nAquestes empreses fantàstiques fan servir una maquineta que marca els números automàticament... els pobres telefonistes no crec ni que sàpiguen on truquen.\nUn amic meu explicava que, quan el trucaven a casa, si era una noia, li preguntava: "Quina roba portes?" amb to erotico-festiu i sempre li penjaven el telèfon. Tot són opcions...\n23 d’octubre de 2010, a les 15:07\nLa qüestió és, com fer que no et truquin, perquè un cop ho fan, amb penjar el telèfon n'hi ha prou, deuen estar d'allò més acostumats.\nJo rebo aquesta mena de trucades cada dia, dos cops com a mínim. Ja no em molesto ni a despenjar el telèfon. El problema és que un dia la trucada pot ser important...\n23 d’octubre de 2010, a les 18:27\nÉs boníssssssssim!!! M'estic petant de riure!!!!!!!\nPerò d'altra banda és trist que sigui més fàcil parlar amb aquestes empreses en anglès que en català...\n(Ep! I és un plaer sentir-li la veu, senyoreta Tarambana!)\n23 d’octubre de 2010, a les 18:29\nsi, a casa també apliquem aquesta tècnica. No falla mai, pengen en menys de 10 segons. I si graven la conversa , l'empresa ja se n'entera.\nPer surrealista, una conversa amb telefònica per solucionar un problema tècnic amb el telefon de l'empresa. Despres de passar-me la trucada a 275 tècnics diferents, (l'ultim de Saragossa, que m'ho va dir i a més tenia un accent molt marcat) i despres de solucionar-me el problema em diu "ahora le paso a un comercial, como quiere que le hable en catalan o en normal? " em vaig quedar muda per uns segons, però al final i vaig contestar " el normal de mi casa es el catalan"\n23 d’octubre de 2010, a les 19:42\nNomés vull fer dos puntualitzacions, la primera, com diu la en Tu, jo i l'Otis, aquestes empreses fan servir unes maquinetes per trucar els clients, així que els teleoperadors l'únic que fan és clicar un link de l'ordinador que connecta amb un telèfon que marca el nostre número de mòbil/casa.\nLa segona cosa ; per a que no us truquin “l’únic” que heu de fer és acollir-vos a la LOPD (la Llei Orgànica de Protecció de Dades) amb una trucada al vostre operador (de telèfon, o qualsevol altre servei) aquest ha de fer cas tant sí com sí. Ja que si després d’acollir-vos a la LOPD us tornen a molestar els hi pot caure un “puru” important, i, en el cas que es despistin i passin de fer-ho ho denuncieu a la OCU i ja veureu que ràpid ho solucionaran i fins hi tot us demanaran perdó.\nNomés us volia comentar això. Mercí\n23 d’octubre de 2010, a les 23:09\nRespecte a Movistar, durant unes quantes setmanes he anat sentint un anunci per la ràdio que deia "Un empresari barcelonès...".\nNo sabia que la comarca s'hagués tornat empresària.\n24 d’octubre de 2010, a les 11:36\nEl meu marit i jo cuan ens fan trucades comercials a casa o al mòbil i ens parlen en castellà els demanem sempre que ens tornin a trucar cuan hi hagi algu que ens parli en catala...de les mils trucades que em rebut nomes una noia (que per l'accent era de algun pais de Sud-ameria) va fer l'esforç de parlar en catala.\n25 d’octubre de 2010, a les 13:05\nNona Mirona ha dit...\nJo normalment els parlo català des d'un principi perquè he descobert que és la millor manera perquè siguin ells els que se't treguin de sobre. Últimament estan tan agressius que o ho faig per aquesta via o no me'n surto ("usted me está diciendo que no le interesa ahorrar!!!!" això és el que sempre em diuen).\nPerò mai havia arribat tan lluny com tu... moooooolt interessant.\nI si, crec que els usuaris també els hauríem de gravar a ells per justificar el tracte que rebem.\nAl meu pare, després de molt educadament dir a la companyia Orange que no li interessava el seu ADSL, li van dir: ¿tienen usted tortuga? i el meu pare pensant-se que es deuria referir a alguna cosa relacionada amb l'ADSL va dir: no per què? i la resposta va ser:\npues se compra una y se va despacito a ver a su p*** madre.\n26 d’octubre de 2010, a les 8:59


Prudència. Els economistes ens solem equivocar en moments com l’actual. Al començament d’una recessió, ens costa anticipar el canvi de tendència i sovint som massa optimistes. En canvi, quan es comença a canalitzar la recuperació, tendim a ser massa malastrucs. La velocitat dels esdeveniments durant els últims mesos ha estat inaudita, i ja ens trobem en un nou punt d’inflexió. Malgrat que som conscients que solem projectar el futur donant massa importància als esdeveniments més recents, tornarem a ensopegar amb la mateixa pedra? Tornarem a ser uns malastrucs?\nLa informació que rebem sobre el ritme d’activitat econòmica il·lustra molt bé la disjuntiva en què ens trobem. D’una banda, els indicadors d’activitat tradicionals, que, en general, només estan disponibles fins al mes d’abril, continuen mostrant que la magnitud de la recessió serà històrica en el 2T. Per exemple, els indicadors d’activitat disponibles per als EUA suggereixen que la reculada del PIB del 2T se situarà al voltant del 10%. En el cas de la zona de l’euro, s’espera que la caiguda del PIB sigui una mica superior i que les diferències entre països siguin notables. La incidència de la pandèmia no és la mateixa a tots els països europeus. De l’altra, les diferències en l’estructura econòmica també tenen un paper molt rellevant, ja que les mesures de confinament afecten de forma més intensa els sectors en què la mobilitat i el contacte social són més importants, com el turisme. Atesos aquests condicionants, és molt probable que l’economia espanyola acabi registrant una de les reculades més importants, que podria superar el 20% en termes intertrimestrals en el 2T.\nPerò no tot són males notícies. L’activitat econòmica repunta amb el relaxament de les mesures de confinament, fins i tot més del que esperàvem fa unes setmanes. Així ho reflecteixen els indicadors menys convencionals, com les dades de mobilitat o els pagaments efectuats amb targeta, que ens donen pistes sobre l’evolució de l’activitat econòmica gairebé en temps real. Per exemple, segons els registres dels TPV de CaixaBank, la despesa efectuada amb targetes espanyoles va baixar al voltant del 50% interanual durant la segona quinzena de març, després de la declaració de l’estat d’alarma, i va mantenir un ritme de caiguda similar durant el mes d’abril. No obstant això, s’aprecia un notable canvi de tendència des que s’han començat a relaxar les mesures de confinament. Durant l’última setmana de maig, la caiguda era «només» del 10%, i les províncies que es trobaven en la fase 2 presentaven unes dades encara més encoratjadores, ja que registraven una taxa de creixement positiva, del 4% (una xifra que també reflecteix una major propensió a pagar amb targeta en lloc d’efectiu). També és encoratjadora l’evolució dels TPV inactius, que van arribar a augmentar el 60% després de la declaració de l’estat d’alarma. En canvi, en l’última setmana de maig, «només» quedaven inactius el 15%. Una gran part del teixit productiu estava hibernant, però està despertant ràpidament.\nAl costat positiu de la balança també hem d’afegir la resposta de política econòmica que duen a terme els principals països desenvolupats, tant en el flanc fiscal com en el monetari. La magnitud de la recessió econòmica exigia una resposta ràpida, contundent i eficaç. I, ara com ara, està sent així. Durant el mes de maig, va destacar molt positivament el pla de reactivació econòmica proposat per la Comissió Europea, tant per la quantitat de recursos que planeja mobilitzar com, sobretot, pel reforç de l’arquitectura institucional europea que pot acabar comportant. També va ser remarcable la resposta del BCE a la sentència del Tribunal Constitucional alemany, que, com a mínim a curt termini, allunya els dubtes sobre la seva capacitat d’actuació.\nNo obstant això, no crec que puguem cantar victòria. Fins que no tinguem una vacuna efectiva contra la COVID-19, haurem de conviure amb el virus, i això implicarà el manteniment de restriccions de distanciament social, que, puntualment, caldrà endurir si es produeix un rebrot. Així, el salt de l’activitat econòmica que presenciarem en els propers mesos serà molt notori, i també molt esperançador, però difícilment s’acabarà assolint el nivell anterior a la pandèmia a curt termini. Haurem d’esperar a disposar d’un tractament efectiu, i, com més temps passi fins que el tinguem, més substancial serà l’erosió de la capacitat productiva.\nHi ha molta incertesa sobre quan aconseguirem aquesta fita, tot i que sembla difícil que es pugui assolir abans del segon trimestre de l’any vinent. També desconeixem com reaccionarem com a societat al nou entorn. En aquest context, moltes economies, inclosa l’espanyola, tindran molt difícil evitar caigudes del PIB de dos dígits enguany i recuperar tot el terreny perdut en el proper exercici. En les properes setmanes, publicarem una revisió del nostre escenari de previsions en què detallarem aquest pronòstic. Tant de bo ens equivoquem!


Guia 2022 per millorar el SEO de la teva pàgina » DeMomentSomTres Màrqueting Digital\nDMS3 > El blog de màrqueting digital > Blog de comunicació i màrqueting digital > Guia 2022 per millorar el SEO de la teva pàgina\n28-01-2022 | Blog de comunicació i màrqueting digital\nCom tots sabem, Google és qui mana, i que ens vegi amb bons ulls és un dels principals reptes de qualsevol pàgina web. Escalar posicions a les cerques de Google és possible de dues maneres: pagant un anunci o de manera orgànica amb trucs que estan a l’abast de la teva mà.\nTot i que els algorismes canvien constantment, pots confiar en els tres pilars de Google: Expertise, Authoriatativeness, Trustworthiness (Experiència, Autoritat i Confiança).\nO dit d’una altra manera: com d’interessant i de valor és el contingut de la teva pàgina per al públic al que va dirigit? Google prefereix un contingut verídic i original.\nL’autoritat d’una web es basa en la “popularitat” que es mesura segons els enllaços o dominis externs que dirigeixen a la teva web, aquells que parlen de tu.\nLa veracitat dels continguts de la teva web, a més de la seguretat, per exemple, a banda d’en els continguts, en el tractament de dades o en els processos de pagament.\nI ara, anem al gra,\nCom pots millorar el SEO de la teva pàgina web?\nEl primer pas és que la teva pàgina sigui responsiva i funcioni correctament en mòbil, ja que per a Google és més important la visibilitat en mòbil que en escriptori, igual que per als usuaris.\nLa teva pàgina web està xifrada en http:// o en https://? Si vols que Google et posicioni bé i la teva pàgina es consideri segura, que sigui la segona.\nOptimitza la velocitat de càrrega de la teva pàgina, els usuaris som impacients i Google també i valora les pàgines que es carreguen en menys de 3 segons.\nLes paraules clau són un punt fonamental. Procura seguir les pautes amb precisió i que la seva inclusió no sigui forçada.\nPublica contingut de valor perquè Google et valori positivament. Que sigui rellevant, concís i fàcil de llegir. Has de tenir en compte que Google passa per alt les pàgines amb un contingut menor de 200 paraules.\nEt farà falta una estructura clara perquè sigui fàcil per l’usuari moure’s per la teva pàgina.\nPensa en el text alternatiu de les imatges. A banda de millorar l’accessibilitat web, ajuda a millorar el SEO.\nInstal·la les eines de Google necessàries:\nGoogle Analytics, eina amb què podràs fer un seguiment dels teus usuaris i saber què falla i com millorar-ho.\nGoogle Search Console, per saber com t’indexa Google i solucionar possibles errors.\nLa teva web compleix amb els punts de la llista? Nosaltres et recomanem que ho comprovis i perfeccionis allò que puguis. I, si vols aconseguir un bon posicionament SEO, podem assessorar-te o fer-ho per tu.\nI… si vols saber-ne una mica més de l’univers SEO, et deixem un post que parla sobre Hummingbird, l’algorisme que humanitza les cerques. (El post és de l’any 2013 i no ha caducat).


País Km0: Os de Balaguer - Balaguer Televisió\nPaís Km0: Os de Balaguer\n19, juliol, 2017\nEl programa País Km0 de la xarxa va fer parada aquest dilluns a Os de Balaguer per conèixer, entre altres coses, la seva tradició campanera. El municipi de la Noguera va celebrar a l’abril la 30a edició de la Trobada de Campaners. Per això, les presentadores Rosó Feliu (TV Girona), Carla Vilaseca (Balaguer TV) i Rut Camí (Lleida TV) van assistir a una demostració.\nTambé hi va participar Albert Hermoso, genet de la localitat que va participar en els passat Jocs Olímpics de Rio de Janeiro, i s’hi va degustar mel de Mel i Torrons Alemany. Així mateix, l’espai en directe va incloure música de grallers i una demostració de bitlles catalanes. També es va parlar del refugi d’artistes que s’ha instal·lat al municipi amb Víctor Pedra i Josep Talamonte i va visitar el Monestir de les Avellanes.\nAquest magazín, dirigit per la periodista Roser Marqués que es va estrenar el dissabte 8 de juliol, és una producció de La Xarxa amb la col·laboració de les televisions del territori com és el cas de Balaguer Televisió, i compta amb seccions, entrevistes i molta diversió.


Montcada i Reixac viu la II Jornada de Cultural Popular - La Veu - Cultura\nMontcada i Reixac viu la II Jornada de Cultural Popular\nLa Bèstia, de Parets, va ser una de les que van participar a la cercavila de foc.\nEl plat fort del programa va ser el correfoc i la cercavila de bestiari amb la participació de quatre colles de diables\n10/10/2017 - Laura Grau\nMontcada i Reixac va viure els dies 7 i 8 d'octubre la II Jornada de Cultura Popular organitzada per la Colla de Diables de Can Sant Joan, els Castellers i la Colla Mitjana de Gegants i Capgrossos. El programa va arrencar dissabte a la plaça de l'Església amb una trobada de bestiari i gegants en què van participar la Bèstia de Parets, el Godrac de Mataró, el Cuc de Molins de Rei i el Drac Joan de Montcada. Els grups L'Espingari i Havaneres Surf van amenitzar la tarda fins l’hora de la cercavila gegantera. El plat fort de la jornada va ser un espectacular correfoc i una cercavila de bestiari des de la plaça de l'Església fins a la Rambla dels Països Catalans.\nEl programa va continuar diumenge amb la III Diada dels Castellers de Montcada i Reixac a la plaça de l'Església, en què van participar com a colla convidada els Castellers de les Gavarres. A la primera ronda, es va poder veure el castell bandera dels teules, el 2d6, amb final de figuereta. A la segona ronda, van completar el castell més gran que, de moment, han fet mai a la plaça, el 5d6, tot just un any després d'assolir-lo per primer cop a casa. A la tercera i última ronda, van aixecar un 3d6 més lleuger de l'habitual i, finalment, dos pilars de sortida simultanis, tancant la diada amb un pilar al balcó de l’Auditori Municipal.


La Cursa del Cava recapta 6.000 euros per La Marató de TV3 – VadeVi\nLa Cursa del Cava recapta 6.000 euros per La Marató de TV3\nEn aquesta tercera edició de la cursa, hi han participat més de 1.000 persones, un èxit que garanteix la continuïtat i consolidació de la iniciativa\nLa III Cursa Solidària País del Cava ha superat totes les expectatives d’èxit amb 1.050 persones inscrites i amb una recaptació de 6.000 €, segons ha informat la Confraria del Cava, organitzadors de la iniciativa que s’emmarca en la Setmana del Cava. Els diners s’han lliurat íntegrament a la Fundació La Marató de TV3, que aquest any anirà dedicada a les malalties minoritàries.\nEls més ràpids en recórrer els 13 km entre Vilafranca del Penedès i Sant Sadurní d’Anoia han estat el corredor Gabriel Funes (44’54”), en la categoria masculina, i l’atleta Sílvia Montané (51’08”) del F.C. Barcelona, en la categoria femenina. Com a premi, a més del trofeu corresponent, han rebut el seu pes en cava. També s’han premiat els guanyadors de les categories femenines i masculines júnior, sènior i veterans, així com també la corredora més veterana, de 82 anys, que ha estat premiada amb una ampolla de cava Magnum de la Confraria del Cava. Entre tots els participants a la III Cursa Solidària País del Cava s’han sortejat també dos xecs regal per a una estada de dia a Can Bonastre Wine Resort i al restaurant Tríbia, situat al mateix prestigiós complex de Masquefa.\nPer als organitzadors, “l’èxit de la tercera edició de la Cursa Solidària País del Cava assegura la consolidació i continuïtat d’aquesta iniciativa”, que té per objectius donar a conèixer el cava, fomentar l’esperit esportiu i col·laborar en una causa solidària.\nA més del suport de Caixa Penedès, la cursa ha comptat amb la col·laboració del Consell Regulador del Cava, el Consell Comarcal de l’Alt Penedès, els Ajuntaments de Vilafranca del Penedès, La Granada, Avinyonet, Subirats i Sant Sadurní, i els restaurants Sol i Vi i Il Picarolo, entre d’altres.\nGràcies a la cursa s’han recaptat 6000 euros FOTO: CONFRARIA DEL CAVA\nGabriel Funes ha recorregut els 13km de la cursa en 44’45” i ha estat proclamat guanyador FOTO: CONFRARIA DEL CAVA


El CNL de Cornellà acollirà l’acte del Pacte Nacional per la Llengua\nEl secretari de Política Lingüística, Francesc Xavier Vila, el presentarà al Citilab el 2 de juny on es debatrà sobre el present i futur del català\nEl secretari de Política Lingüística, Francesc Xavier Vila, participarà en la presentació del Pacte Nacional per la Llengua que tindrà lloc al Citilab de Cornellà el proper 2 de juny. La voluntat d’aquesta presentació, que té caràcter comarcal, serà reflexionar sobre la situació del català i fer propostes de millora per incorporar al Pacte. També participarà en l’acte l’alcalde de la ciutat, Antonio Balmón.\n"La societat està evolucionant molt ràpidament, i hem de reavaluar quin paper ocupa la llengua en el nostre context actual per tal d’establir les bases del paper que tindrà en el futur", ha explicat en diverses ocasions el secretari de Política Lingüística. La voluntat d’aquests actes és presentar l’informe d’experts que ha donat el tret de sortida al Pacte, i tot seguit, debatre l’estat del català amb el conjunt de la societat civil de la ciutat i del Baix Llobregat. Finalment, les propostes resultants d’aquests debats públics es podran bolcar a la web pacteperlallengua.gencat.cat.\nDes del mes de febrer i fins a juliol, el procés participatiu es vertebra a partir de sessions de presentació territorials que es duen a terme a llocs com Badalona, Barcelona, Cornellà de Llobregat, Girona, l’Hospitalet de Llobregat, Lleida, Manresa, Mataró, Sabadell, Santa Coloma de Gramenet, Sort, Tarragona, Terrassa, Tortosa i Vilafranca del Penedès.\nAixí, durant aquests mesos, la Secretaria de Política Lingüística i la Comissió Tècnica de Política Lingüística organitzen, juntament amb institucions com el Consorci per a la Normalització Lingüística i entitats de diversos sectors, activitats per exposar els reptes del català, reflexionar sobre la situació de la llengua i recollir propostes de millora. A més, tothom podrà col·laborar-hi a través del web pacteperlallengua.gencat.cat. La previsió és que a la tardor d’enguany s’assoleixi un acord en el marc del grup de treball pel Pacte Nacional per la Llengua. Aquest procés ha de conduir a la signatura, el mes de desembre, d’un document que serà la base per al futur pla de política lingüística pluriennal.\nUn marc sociolingüístic igualitari\nEl febrer passat, es va presentar l’informe acadèmic sobre la situació de la llengua realitzat per set acadèmics de diverses universitats catalanes i de l’Institut d’Estudis Catalans. L’equip que va elaborar l’informe va ser coordinat per Isidor Marí i Miquel Àngel Pradilla, membres de l’Institut d'Estudis Catalans. La resta de components que hi han participat van ser Avel·lí Flors-Mas i Eva Pons de la Universitat de Barcelona, Maria Corominas de la Universitat Autònoma de Barcelona, Natxo Sorolla de la Universitat Rovira i Virgili, i Maite Melero del Barcelona Supercomputing Center i la Universitat Pompeu Fabra.\nL’estudi respon a l’encàrrec derivat d’una resolució del Parlament de Catalunya que el setembre de 2021 va instar el Govern a promoure un pacte nacional per la llengua catalana i encarregar una recerca universitària per fer un diagnòstic sobre el coneixement i els usos de la llengua catalana en diversos àmbits socials, com l’educatiu, l’universitari, el judicial o el comercial.\nEl document presentat ofereix una valoració objectiva de la situació sociolingüística i jurídica de la llengua catalana, centrada a Catalunya, en el marc del context plurilingüe de la nostra societat i en connexió amb els factors interns i externs que influeixen en la seva evolució. El text constitueix una base per al debat parlamentari i públic sobre les dificultats actuals de la llengua catalana i les formes idònies de superar-les. A més, inclou un ventall de possibles actuacions, des de diferents nivells i en àmbits diversos, a partir primordialment de les iniciatives que adoptin les institucions i la societat de Catalunya, però amb la possibilitat d’incidir en tots els aspectes més amplis que condicionen el futur i la igualtat de la nostra comunitat lingüística.\nL’informe exposa les dades sobre la situació del català en diversos àmbits d’especial incidència per a l’accés al coneixement i l’ús de les llengües oficials com l’ensenyament, el mercat, la comunicació, la cultura i el lleure, en els quals el nivell de presència del català és desigual.\nEls objectius del Pacte Nacional per la Llengua són incrementar els nivells de coneixement col·lectiu de la llengua; facilitar al màxim el seu ús en tots els sectors, tot parant especial atenció als àmbits més rellevants en què té menys presència, així com potenciar l’adopció del català entre les persones que no el tenen com a llengua de partida.\nPer aconseguir-ho, es parteix del diagnòstic de la situació actual de la llengua catalana i del debat i acord que ha de permetre dissenyar i dur a terme una política lingüística més transversal, més participativa i consensuada amb les forces polítiques, les organitzacions, les entitats i, en general, amb tota la població.