Edición del domingo, 10 febrero 2019, página 4 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del domingo, 10 febrero 2019, página 4\n4 LAVANGUARDIA INTERNACIONAL DIUMENGE, 10 FEBRER 2019 Mésd’unterçdelsiranianssónpobres s’hapogutimplantarpelrebuigde les autoritats religioses. Les pro postesrelacionadesamblalegisla ció sobre la dona que s’intenten impulsar agosaradament des del Parlament–iquesegonslaConsti tució iraniana no necessiten pas sar per Qom perquè s’aprovin– sempre s’acaben enviant perquè lesanalitzinelsclergues,quemol tes vegades les frenen durant me sosoanys. “Els estudiants iclergues sem preesperenelquesuggereixiellí der suprem: el que digui serà ac ceptat, però de vegades hi haurà diferències iaixò és natural. Si no fosaixínoseriaunprocésnaturali podríem dir que no hi ha llibertat. L’important és que els punts de vista de la gent es formin d’acord ambelsdellídersuprem”,explica Hokhatolislam Hamid Maliki, vi cedirector d’educació dels semi naris de Qom, que assenyala que els seminaris han canviat moltís simdesdelarevolució. Aquests centres han deixat de dedicarseexclusivamentalateo logia ilafilosofia, iactualment in clouenpolítica,sociologiaopsico logia islàmica. “Avui les hawza [com es coneixen els seminaris] poden contestar amoltes pregun tesdelsjoves,peròtambédebaten extensamentsobrelesideesdesvi ades impulsades per Occident i queestanbasadesenlesescolesde pensament de l’humanisme. Ells parlen, per exemple, de la lliure decisió de l’individu. Un altre as pecte és la idea del feminisme, es campadaentrelasocietatperdes truirlesculturesqueestanencon tra de les idees occidentals”, explicaMaliki.Faèmfasienquèsi bé els joves actuals es veuen mo derns, això només és una façana. “Encara són molt creients”, asse gura. Les noves generacions iinter net,afegidesaldesencísamblare volució que ha viscut un sector de lasocietatquelivadonarsuportals orígens,sónalgunsdelsreptesmés grans per als seminaris, que avui VE DE LA PÀGINA ANTERIOR 40 anys de revolució islàmica aPèrsia Coms’arribaalarevoluciódeKhomeini Reza Xah Pahlavi, el jove bri gadier reconvertit en monarca persa gràcies auncop d’Estat organitzat el 1925, és obligat pels aliats aabdicardesprés de la invasió anglosovièticade l’Iran. Més tard el succeirà el seu fill, Muhammad Reza Pah lavi. 16 de setembredel 1941 d’haver cursat estudis universita ris decideixen iniciar una carrera religiosa.Ganavati,de35anys,ésel clerguemésjoveques’haencarre gat de dirigir una institució d’aquestaimportància. “Siensdediquemnomésalain terpretacióiimplantaciódelallei, nonomésleshawza,sinótambé al tres sectors de la societat, estan destinats al’aïllament ialfracàs”, diu aquest home, que, com altres clergues aQom, creu que un dels comptes pendents de la revolució ésimpulsarunasocietatquetingui unsprincipisquesecenyeixinmés aunmodel islàmic, com, per exemple,enelsistemabancari. Al bulevard que porta cap al mausoleudesenesdegrupsdepe legrinsguiatsperbandesmusicals ifins itot camells es preparen per entraraaquestimponentcomplex religiós, on destaca la cúpula d’or. Avuiarribenfinsaquípercomme morarlamortdeFàtimaalMasu meh. Aquesta imatge difereix del que es veu en altres sectors de Qom, on s’han obert un grapat de cafeteries que proven d’imitar la vidaqueesfaaTeheran. “A Qom no hi ha cap mena de desenvolupament iésespecial mentrestrictiuperalesdones.No tenimeldretd’escollir,nohihaes pais per divertirse iels parcs els vantancar”,diuIasseman,unajo ve de 20 anys que assegura que la ciutatnomésésbonaperalsreligi ososielspelegrins.c Mahlerentrexadors AixíquevamaterraraTeheran, laperiodistasuïssavatreureun xadordelasevabossaivasortir del’avióenfundadadenegre. Eljunydel1989,deuanys desprésdetombarelxa,moria l’aiatol·làKhomeiniilarevolu cióislàmicavavolerratificarse ambunenterramentdeltot incontestable. Vaserunèxtasicol·lectiu,una mareanegraquexuclavatotala calordeTeheran.AmbelsGuar diansdelaRevolucióllançant aiguaderosesalasuordeles massesielpoderperdentel controlsobreelcadàverde Khomeini,quelapressiódela multitudgairebévafercaurea terra.Ambelpoderprotegintla sepulturaambmursdeconteni dorsiunmul·làmirantme malamentperagafarlesnatges d’unaperiodistaespanyolai ajudarlaaenfilarsealsconte nidors.Amblatelevisióiraniana emetentl’èxtasiacàmeralenta. Unavegadaiunaaltra.Amb l’adagiettodelaCinquenaSim foniadeMahlerdefons.Comsi TeheranfosVenèciaiTadzio, xiïta. Aixòeralarevolucióislàmica. LagranbanderadelsEstats Unitspintadaalterradel’hoteli quetrepitjavacadacopque entravaisortia.Lesfotosfamili arsdelxacol·locadesdecapper avallalseuanticpalau.Ilaresi dènciadel’ambaixadord’Espa nya,quevaigvisitarambl’equip d’InformeSemanalquerealitza vaeldocumentalEmbajadores enelinfierno.L’infern,aTehe ran,eraunamansióambpiscina. Emvaigdeixarengolirpel caòtictrànsitdelsseuscarrers, brutalmentrecositalabiografia delsmeusavantpassats:el1955, elmeubesoncle–representant delafàbricatèxtilfamiliarala capitalpersa–vamorirquanun camióvaenvestireltaxienquè anava.Elmetgepersonaldelxa vaintentarsenseèxitsalvarlila vida. Erenlesmevesprimeres cròniquesdesdel’estranger.Les primeresiúniquesqueheenviat pertèlex.Vaigescriuretextos massaprevisibles–elreporte rismeéscomelsexe:s’aprèn practicant–quedivagavensobre latensióentreels aiatol·làs radicalsielsmoderats. Infinitamentmésencertadesi vivesvanserlescròniquesque elmeubesonclevaescriureel 1955desdeTeheranperalDia riodeSabadell.L’últimaqueva publicar,atítolpòstum,explica val’“inaudit”trànsitdelaciutati lasensaciódeviatjarambtaxi: “Sentoporquanveiglespirue tesqueeltaxistafaperposarse, enelsembussos,unsquants centímetresmésendavantque elsaltrescotxes”. Unsdiesdesprésdel’èxtasi fúnebre,l’aiatol·làRafsandjani –apuntdesernomenatpresi dentdelaRepúblicaIslàmica– vaoferirunarodadepremsa.I allàhihavialaperiodistasuïssa embolicadaambxador.Després d’escoltarlasevapregunta, l’aiatol·làvavolersabersireal menterasuïssaiellavaassentir. –Iperquèvatantapada?–li vapreguntar. –Comamostraderespecte –varespondrelasuïssa. –Nocalqueestapitant,dona. (Rafsandjani,quevamorirfa dosanys,vaacabarproscritpels falconsdelarevolució). AmblaCinquenadeMahleri larespostadel’aiatol·làfent voltesalmeucap,aquellanitem vanconvidaraunafestaenun jardímoltprivat. Llavorsnohosabia,peròel reportatgeeraallà,alesflors emmurallades. EL MIRADOR Plàcid GarciaPlanas ElprimerministreMuhammad Mosaddeqésenderrocatenun coporganitzatperlaCIA.Dos anysabans,elpolítichavia impulsatlanacionalitzacióde laindústriapetroliera,alaqual cosaelRegneUnitvarespondre ambsancions.Ladecisióinicia unalluitapelpoderambelxa. 19 d’agostdel 1953 El xa llança la revolucióblanca, un programadereformes per modernitzarelpaís queés rebutjat pelssectors més tradi cionals.Elseu placondueix a novestensionsiafinals dels seixanta depèncadavegada mésdelapolicia secretaper controlarl’oposició. Gener del 1963 S’imposalalleimarcialper mirardereprimirlesprotestes multitudinàries.Elslídersreli giosos,especialmentl’exiliat RuholahKhomeini,gràciesa lessevescrítiquesobertesalxa, aconsegueixenelsuportferm delesmassesinsatisfetesamb lesreformesgovernamentals. 8desetembredel 1978 ElxaMuhammadRezaPahlavii lafamíliadeixenl’Iran.Oficial ment,ésunviatgedelleurei causesmèdiques.L’últimmonar capersanotornaràmaimés. Desprésd’anaradiferentspaïsos, alfinalPahlaviesquedaaEgipte, onmorel27dejulioldel1980. 19 de gener del 1979 Cau l’últim govern del xa des prés que l’exèrcit es declari neutral iels manifestants de clarin el triomf de la revolució. El primer ministre Xapour Bakhtiar s’exiliarà aParís, on serà assassinat el 1991 per agentsiranians. 11 de febrer del 1979 Després de més de quinze anys d’exili aFrança, l’aiatol·là Ru holah Khomeini torna al’Iran. El líder de la revolució islàmica és rebut amb joia al’aeroport de Teheran per milions de persones que l’aclamen com a nou líder del país. 1defebrer del 1979 REALITAT OMIRATGE “Els joves semblen moderns, però encara són molt creients”, diu un vicedirector EL DIMONIFEMINISTA “Qomésmoltrestrictiu peralesdones: notenimeldret d’escollir”,diuunajove debaten la manera d’escampar el seu pensament per la societat. Al gunesxifresindiquenqueun35% delpaísviusotalalíniadelapobre sa. Altres analistes creuen que aquestnombrepotsermésgran. “Lavisiódel’islamnoespotim posarambforça,isialgunaperso na pensa que el punt de vista de l’islamestàrelacionatamblaforça, es basa en una interpretació errò nia. Una de les tasques que estem mirant d’implantar entre els estu diantséscomunicarnosambdife rentsestratsdepersones”,explica Ali Ganavati, el director del semi nari de Masumeh, considerat el mésimportantdeQom.Enaquest campus embellit per una gran mesquita s’hi eduquen tots els as pirants aclergues que després


HEM REBUT 128392 VISITES\nEl sopar, al restaurant de les instal·lacions\nTal com us vam avançar fa uns dies, confirmem que el sopar del proper divendres tindrà lloc al restaurant de les instal·lacions, com ja s'ha fet a les darreres dues edicions.\nJa tenim data per al IX Sopar de Figures\nPer no perdre el costum, us convoquem a una nova edició del Sopar de Figures, que tradicionalment aplega a velles glòries, jugadors en actiu i promeses del futbol sala al voltant d'una taula, que és un lloc on les diferents habilitats físiques i esportives de cadascú s'aparquen davant la presència d'un plat de seques amb botifarra. Aquest any, s'ha escollit el divendres 14 de maig com a data de l'àpat i, des d'aquí, us convidem a assistir-hi, demanant-vos, també, que feu extensiva la invitació a tots aquells amics i coneguts que penseu que podrien venir. Més endavant us concretarem el lloc on se celebrarà el sopar, encara que molt probablement serà a les instal·lacions del club al Pla de Sant Llorenç, on ja s'hi han fet les dues darreres edicions.\nCom sempre, hem posat una llista d'inscripció per a fer-nos una idea de la gent que finalment serem, a fi i efecte que els organitzadors no vagin perduts en el tema menjar. Recordeu també que el codi d'accés per apuntar-se a la llista del sopar és el mateix que el dels dissabtes. Si no el sabeu, o l'heu oblidat, envieu un missatge a l'administrador i us el farem arribar.\nAdéu a una pista històrica\nAquests darrers dies haureu pogut observar la transformació que està tenint una de les instal·lacions capitals del club, potser de les més antigues i segurament la que més gent ha vist desfilar per a practicar-hi alguna competició: la pista poliesportiva de ciment. Des dels temps en què acollia partits oficials de diverses disciplines fins ara, sotmesa aquests últims anys a un lent procés de degradació i infrautilització, n'haurà vist de tots colors. De fet, els qui hem anat pujant els dissabtes a la tarda a jugar al futbol sala, la recordem inundada, nevada o gelada com una pista de patinatge o bé, a l'estiu, com un forn on agafàvem unes insolacions de cal déu. Tot i amb això, ens va permetre practicar el nostre esport preferit durant molts anys, amb les conseqüències físiques que, a vegades, això comportava (tots recordareu el que significava caure en un terra de formigó) i, fins i tot, va afavorir la creació d'algunes regles futbolístiques particulars (podies fer una auto-paret amb la fusta de la tanca, perquè no hi havia fora de banda si la pilota no sortia de la pista).\nI ara, li arriben nous temps i l'oportunitat de prestar un darrer servei com a fonament, en un sentit més exacte que mai, de les noves pistes de pàdel que, amb una mica de sort, ens han de permetre revifar la precària situació econòmica del nostre club. A veure si és així.\nHem posat més fotos al Continuar llegint.\nLes fotos del partit del Nadal 2009\nAmb l'excusa del cava vam organitzar una trobada futbolera nadalenca més. Aquest any, l'assistència va ser una mica més migrada, però vam ser prou gent per muntar una autèntica exhibició de futbol. Que n'aprenguin!\nEl Cesc Penya va fer un petit reportatge per deixar constància de l'esdeveniment i ens ha cedit les fotos per a poder-les afegir a la nostra col·lecció. Com sempre, les podeu veure a l'apartat dels Àlbums.\nDes d'aquí volem desitjar a tots els companys i amics de Dissabtes de Futbol tot el millor en aquest 2010 que ara comença.


Amnistia Internacional Catalunya - Drets Humans Xile: La resposta a l’emergència humanitària ha de garantir el respecte i la vigència dels drets humans.\nAmnistia Internacional demana al govern xilè que asseguri la protecció dels drets humans de les persones afectades pel devastador terratrèmol de dissabte 27 de febrer i que continuï prestant especial atenció a les necessitats de les persones més vulnerables. Diumenge, el govern xilè va decretar “l’estat de catàstrofe”, que regeix a hores d’ara a 5 de les seves 15 regions.\nAmnistia Internacional expressa les seves condolences a totes les comunitats i persones afectades i envia un missatge de solidaritat al poble xilè.\nEls desafiaments que s’apropen per a Xile són enormes i dominaran els esforços de tothom durant molts anys. Els membres d’Amnistia Internacional, de Xile com de la resta de països estan donant suport de diverses maneres i de forma voluntària als esforços humanitaris i de reconstrucció després del terratrèmol.\nAmnistia Internacional recorda que protegir els drets humans és essencial per tal que l’ajuda humanitària sigui efectiva i la recuperació duradora.\nEn vigílies de la transició cap a un nou govern a Xile, Amnistia Internacional ressalta la importància d’implementar plans i accions consensuades i coherents amb la finalitat d’assegurar que es mantingui una protecció efectiva dels drets humans durant les pròximes etapes. Els esforços i les accions per a abordar els problemes dels drets humans han de començar durant la fase d’ajuda humanitària i han de ser en el centre dels treballs de reconstrucció.\nEn les situacions de crisi i emergència és quan més perillen els drets humans. L’ajuda humanitària i els treballs de reconstrucció a Xile han de basar-se en el respecte i en la promoció de tots els drets humans. Amnistia Internacional recorda que els esforços humanitaris han d’oferir-se garantint la no discriminació i assegurant que les necessitats de les persones i comunitats més vulnerables siguin prioritàries en les accions que s’emprenguin.\nCal donar l’adequada prioritat a aconseguir un nivell mínim essencial d’aliments, aigua, instal·lacions sanitàries, educació, salut i habitatge per a tota la població i garantir que aquestes actuacions se centrin en les persones que més les necessiten. Per tal d’assegurar que l’ajuda que es presti sigui apropiada i de qualitat, és necessari crear mecanismes eficaços que permetin la participació significativa de totes les comunitats afectades, incloent les més marginades, en els esforços d’ajuda humanitària i desenvolupament.\nTots els actors implicats d’una o altra manera en la provisió d’ajuda humanitària han de prendre les mesures apropiades que garanteixin el respecte i la vigència dels drets humans. A més a més, han d’assegurar que no es cometen violacions de drets humans, tal i com estableixen els instruments internacionals sobre la matèria. Els responsables de les forces de seguretat han de garantir, en els seus operatius per a mantenir l’ordre públic, l’estricta observança dels Principis Bàsics de l’ONU sobre l’Ús de la Força i d’Armes de Foc pels Funcionaris Encarregats de Fer Complir la Llei.\nDurant la distribució de l’ajuda humanitària i les primeres etapes de la fase de reconstrucció, Amnistia Internacional recomana que es presti atenció a les qüestions següents:\nSeguretat i compliment de la llei\nProtecció dels grups més vulnerables afectats pel terratrèmol i accions adreçades a aquest fi\nAssegurar un enfocament de gènere transversal en els esforços humanitaris\nProtecció dels drets de les persones desplaçades internament


Els efectes anti-diabètics del tungstat sòdic « Bloc del Clínic\nEls investigadors van estudiar els efectes de tungstat sòdic sobre l’expressió gènica del pàncrees en un model de rata amb diabetis. L’objectiu era descobrir els mecanismes que controlen la regeneració parcial del pàncrees induïda per aquest tractament. Segons el Dr. Ramon Gomis, “el treball presenta una descripció detallada de les vies implicades en els efectes del tungstat sobre el pàncrees. En essència, el tungstat millora la funció pancreàtica mitjançant una combinació de vies independents d’hiperglucèmia i a través dels seus propis efectes directes i indirectes. A més, la via de la MAPK té un paper clau en el l’augment de la proliferació de les cèl·lules beta induït pel tungstat“.\nEl tungstat sòdic es va fer servir pel tractament dels animals diabètics com a eina per cercar gens i vies implicades en la regeneració del pàncrees després d’una lesió pancreàtica. L’estudi identifica gens amb un paper clau en la millora de la plasticitat pancreàtica. Aquests gens es podrien utilitzar com a dianes terapèutiques per tractaments futurs de la diabetis.\nAlbert Barberà, Jordi Altirriba, Ramon Gomis


Propostes pel cap de setmana a Catalunya | M'agrada Compartir\nInici > > Propostes pel cap de setmana a Catalunya\n04 Jul 2012 0 comentaris Lídia Penelo\nPropostes pel cap de setmana a Catalunya\nAmb l’objectiu de conèixer altres cultures i enfortir els llaços de convivència entre tots, la Fundació Quetzal i el Grup de Dansa Oriental de Piera organitzen la Festa de la Diversitat. Dissabte i diumenge als carrers de Piera hi trobareu paradetes amb menjar d’arreu del món, artesania, una ludoteca ètnica i un munt de propostes culturals per a tots els públics.\nLa Festa de la Diversitat de l’any passat\nUn altre tipus de festa el trobareu a Avià on cada segon cap de setmana de juliol organitzen la Festa del Segar i el Batre que té la finalitat de recordar la manera tradicional de fer les tasques de la sega i d’homenatjar els pagesos que treballen al camp. La festa se celebra a l’era de Santamaria i també ofereix una trobada de puntaires, una mostra de música tradicional, exposicions d’eines i mostres artesanals típiques de la zona, entre altres.\nSi us ve de gust una festa més musical podeu anar a Sant Feliu de Pallerols, on organitzen la festa dels anys seixanta per recordar les cançons d’aquella època. Un sopar popular, actuacions de grups musicals, i molta gent amb ganes de gresca fan de Sant Feliu de Pallerols un gran “guateque”.\nDissabte a Tarragona us vindran ganes de mirar cap al cel. Quan es faci fosc el municipi ha organitzat una mostra internacional de focs artificials per gaudir d’una nit d’estiu a l’aire lliure.


COMUNICAT DEL TIRANT DAVANT L’INTENT DE LA CONSELLERA BRAVO DE REBAIXAR EL REQUISIT LINGÜÍSTIC PER A L’ACCÉS A LA FUNCIÓ PÚBLICA – ACV Tirant lo Blanc\nEl mes de maig de 2021, les Corts Valencianes, van aprovar la Llei de Funció Pública, la qual recull la necessitat que les persones que treballen per a l’administració pública valenciana acrediten el nivell de coneixement de valencià. El nivell de competència lingüística a acreditar per a cada lloc de treball l’havia d’establir un reglament posterior.\nEste nivell ha d’anar en relació amb les tasques i el grau de contacte que es tinga amb la ciutadania, per tal d’assegurar el respecte als drets lingüístics dels valencians i valencianes i garantir que totes les persones puguen ser ateses en la seua llengua.\nTot i que la Conselleria de Justícia és l’encarregada i competent per fer aquest reglament, ho ha de fer en coordinació amb la Direcció de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme (DGPLiGM) la qual va fer una enquesta per conéixer les competències lingüístiques i la forma en què les persones que treballen a l’administració pública valenciana han d’acreditar-la. Els resultats d’aquesta enquesta sostenen la necessitat de demanar un C1 de valencià, com a mínim, als funcionaris valencians.\nNo obstant això, la màxima responsable de la Conselleria de Justícia, la consellera Gabriela Bravo, ha fet cas omís a l’informe de la DGPLiGM, perquè considera que amb un nivell B2 de valencià els drets lingüístics dels valencians i valencianes estan garantits. Açò contradiu l’informe emés per la DGPLiGM.\nDes del Tirant considerem que el posicionament de la consellera Bravo i l’exigència d’un nivell B2 de valencià és un greuge contra els drets lingüístics dels valencians i valencianes, que tenen dret a poder ser atesos correctament en qualsevol de les dues llengües oficials i per la qual cosa un B2 de valencià no és, ni de bon tros, suficient.\nDe fet, exigir un B2 seria com no exigir pràcticament res, doncs la gran majoria de les persones que vulguen presentar-se a qualsevol de les places de l’administració pública valenciana han de tindre, com a mínim, la titulació de batxillerat, una titulació que ja va lligada a un nivell de B2 en valencià.\nTindria més sentit l’exigència d’un nivell de valencià proporcional al cos i escala de l’administració, de manera que per als cossos i escales superiors, és a dir, A1 i A2 de l’administració pública valenciana, caldria exigir com a mínim un C1, encara que és un nivell baix en proporció a la titulació acadèmica exigida.\nAls docents valencians – siguen de primària o de secundària- se’ls exigeix un nivell de C1, per tant, no té cap sentit que a aquells treballadors i treballadores públiques que estaran atenent a la ciutadania i en contacte amb els valencians i valencianes- com membres de l’advocacia, metges i inclús, els caps de servei- se’ls exigisca un nivell més baix al C1, com proposa la consellera Gabriela Bravo.\nTant per assegurar el compliment dels drets lingüístics dels valencians i valencianes, com el dret a ser atesos en la seua llengua, com perquè hi haja una proporció entre nivell d’estudis i nivell de competència en valencià, el mínim exigible ha de ser el C1. Des de la nostra entitat considerem que si el nivell és inferior a aquest, no assegurarà el compliment dels drets lingüístics que té la ciutadania valenciana.\nPer últim, cal incidir en què prendre la decisió d’exigir un B2 al personal de l’administració pública valenciana seria invalidar els acords per a la competència lingüística i la reforma de la Llei de Funció Pública, així com també fer cas omís a l’informe de la DGPLiGM. Però també serà endarrerir, encara més, l’aprovació del reglament que devia haver estat ja aprovat.\nDes del Tirant sol·licitem a la consellera Gabriela Bravo que complisca un dels mandats que té com a Consellera de Justícia de la Generalitat Valenciana: assegurar el compliment dels drets dels valencians i valencianes on entren també els nostres drets lingüístics.


EFE Madrid Actualitzada el 02/08/2011 11:25\nEls indignats que seguien acampats al passeig del Prado de Madrid han sigut desallotjats aquesta matinada. També ha sigut desmantellat el punt d'informació de la Plaza del Sol, que havien instal·lat en aquest espai emblemàtic del moviment del 15-M després d'aixecar el campament.\nLa Policia Nacional ha començat a desallotjar als indignats cap a les 6 del matí i després han donat pas als serveis de neteja municipals perquè retiressin els objectes i les estructures que s'havien fet servir en les acampades.\nEl grup d' indignats estava acampat a la mitjana del passeig del Prado des del dissabte 23 de juliol, després que arribés a Madrid la denominada Marxa Popular Indignada. Quatre dies després, el 27 de juliol al matí, ja va haver-hi un intent de desallotjament del passeig del Prado, però a la tarda romanien a les tendes de campanya al voltant de 200 persones.\nEls indignats van viure dimecres un estira-i-arronsa amb la policia durant diverses hores per aconseguir lliurar un manifest reivindicatiu al Congrés dels Diputats, on van poder registrar-lo, però no van poder llegir-lo a la plaça de les Corts.


La telefonia mòbil experimenta la pitjor caiguda de la història\nDANI SÁNCHEZ UGART BARCELONA Actualitzada el 16/06/2012 00:00\nLa davallada del consum s'ha acarnissat amb duresa amb el sector de la telefonia mòbil. A l'abril es van perdre 378.888 línies, més que mai en tota la història. Amb aquesta nova davallada s'acumulen tres mesos seguits de descensos en què se n'han perdut més d'un milió i mig per culpa, sobretot, de l'acceleració de la pèrdua de mercat de Movistar, la filial mòbil de Telefónica.\nL'única nota positiva per a les companyies que es pot trobar en les dades que va distribuir ahir la Comissió del Mercat de les Telecomunicacions (CMT) la posen els operadors low cost . Sense xarxa pròpia -la lloguen- i amb uns preus més competitius que els tradicionals, van guanyar 158.230 línies a l'abril i acceleren el seu ritme de creixement respecte al març, quan van assignar-se 111.580 nous clients.\nTot i el bon rendiment d'aquest tipus d'operadors, la sagnia de línies de Movistar, que n'ha perdut gairebé 1,3 milions des del desembre, està fent baixar el nombre total a un ritme vertiginós, mai vist en aquest sector, acostumat a grans creixements anuals.\nL'anunci que va fer Movistar durant el Mobile World Congress de Barcelona que deixaria de subvencionar terminals mòbils podria estar darrere d'aquestes pèrdues. De fet, Vodafone, que va imitar la política comercial del seu competidor, és el segon que més baixa a l'abril, i en perd 189.040.


La neteja i el medi ambient | Dibosch.com\nLa neteja i el medi ambient\n11 de Febrer de 2018 Dibosch Neteja i desinfecció, Serveis DIBOSCH\nEs calcula que, a Espanya, més de 33.000 persones del sector de la neteja emmalalteixen per culpa d’estar exposats a productes amb substàncies químiques; més de 18.000 pateixen algun accident pel mateix motiu, i unes 4.000 fins i tot moren. Paral·lelament, els danys que causen els productes de neteja professional en el medi ambient no són menors. Afecten tant en l’aire (quan s’evaporen determinades substàncies a l’atmosfera) com en l’aigua (quan es degraden les substàncies tòxiques les aigües es eutrofizan).\nMolts productes de neteja professional, com l’amoníac, el lleixiu, els dissolvents, els àcids, les substàncies desgreixants, etc., estan fets amb substàncies químiques perjudicials tant per a la salut de les persones com per a l’entorn.\nNo obstant això, gràcies al desenvolupament tecnològic, d’una banda, i a la creixent sensibilització de les persones, de l’altra, actualment hi ha una àmplia gamma de productes de neteja professional dissenyats per evitar aquests efectes tan perjudicials, ja siguin immediats o futurs.\nDibosch: Productes de neteja professional respectuosos amb el medi ambient\nA Dibosch volem contribuir a prevenir el dany que produeixen les substàncies químiques en la salut de les persones i en el deteriorament del medi ambient. De la mateixa manera que oferim solucions per a la neteja de la vostra empresa o indústria, les solucions que proporcionem són sostenibles perquè tot el que ens envolta es mantingui en perfectes condicions.\nAquesta és la nostra visió, i volem compartir-deixant clar que aquests productes de neteja professional respectuosos amb les persones i el medi ambient no són ni menys eficients ni més cars que els productes de neteja tradicionals.\nEl secret està en reduir, o fins i tot evitar, segons quins ingredients químics la composició dels productes de neteja professional. Per a això, se substitueixen les substàncies tòxiques dels netejadors i desinfectants per altres substàncies menys perilloses, igual d’efectives però que, per la seva naturalesa, generen un impacte menor sobre les persones i l’entorn.\nPots contribuir a la salut de les persones que dia a dia estan en contacte amb els productes de neteja i, alhora, pots posar el teu gra de sorra en la conservació del medi ambient utilitzant productes alternatius.\nConeix la nostra gamma de productes de neteja professional respectuosos amb el medi ambient en el nostre catàleg, en la nostra pàgina web oa la nostra botiga física. Perquè en Dibosch ens hem sumat a les alternatives per a una neteja més sostenible. I tu? T’apuntes?\nRedueix un 40% de costos a la Bugaderia Gràcies al... En el sector de la Bugaderia Professional molts esforços en l'I + D van dirigits a reduir costos per a oferir millors solucions en neteja i desinfecci...\nCom eliminar el greix d’una cuina industrial Solucions per a la cuina professional Una de les problemàtiques més habituals de les cuines industrials és eliminar el greix que s’acumula i que a veg...\necològicEmpreses de serveisEstalvihostaleriaMedi AmbientSistema


Presentació del catàleg EU Mies Award 2019 - Fundació Mies van der Rohe\nPresentació del catàleg EU Mies Award 2019\nEs poden connectar 383 obres d’arquitectura o 446 estudis d’arquitectura? Aquest és el repte d’aquesta publicació que presenta mitjançant imatges, textos i plànols el conjunt de totes les obres nominades a l’EU Mies Award 2019 que tot i compartir una geografia (Europa), un objectiu (qualitat) i un temps (acabat del 2017 al 2018), despleguen especificitats i actituds ben diverses. Les conclusions del jurat, i les crítiques externes que aquí les acompanyen, assenyalen, complementen la comprensió i inciten a reflexionar sobre el que diuen aquestes obres sobre Europa i la seva arquitectura en el moment actual.\nEl Premi d’Arquitectura Contemporània de la Unió Europea – Premi Mies van der Rohe, dibuixa cada dos anys un panorama ampli i precís d’obres, estudis, clients i territoris que comparteixen la passió per l’arquitectura. A través de la difusió d’aquest catàleg que reben com a agraïment tots els participants, 84 experts independents, 52 associacions nacionals d’arquitectura i les 16 institucions que formen part del comitè assessor del premi es converteix en un referent que relliga i fomenta l’intercanvi entre la comunitat arquitectònica europea.\nLa publicació és tant una guia per viatjar a Europa com una invitació a visitar l’exposició del Premi d’Arquitectura Contemporània de la Unió Europea – Premi Mies van der Rohe 2019 o a la consulta del seu arxiu i de l’App EUMiesAward.\nEl tens a shopmies.com!


L’OMET i les AFA de Sant Cugat reprenen l’esport escolar adaptat a les restriccions del Procicat - Sala de Premsa Sant Cugat\nL’OMET i les AFA de Sant Cugat reprenen l’esport escolar adaptat a les restriccions del Procicat\n‘Multiesport Bombolla’ proposa activitats esportives adaptades a les mesures Covid per infants de P3 fins a 6è de primària\nL’activitat s’ha iniciat aquest dilluns amb prop de 500 nens i nenes inscrits\nL’Ajuntament de Sant Cugat, a través de l’OMET i conjuntament amb les escoles i les AFES, ha iniciat aquest dilluns una nova activitat mentre les restriccions del PROCICAT no permetin tornar a la normalitat de les activitats extraescolars. Es tracta de ‘Multiesport Bombolla’, una activitat multiesportiva adreçada a cada grup classe, per tant, grup bombolla de cada escola des de P3 fins a 6è en què els continguts s’adaptaran a cada etapa evolutiva de l’infant.\nLa proposta ha tingut una molt bona acceptació als centres educatius i ja s’ha formalitzat la inscripció de 478 nens i nenes, repartits en 68 grups.\nTotes les activitats es fan en exterior, al pati de les pròpies escoles i seguint totes les mesures de seguretat per prevenir l’expansió de la COVID-19. Com totes les activitats que s’han fet d’esport extraescolar des d’inici de curs, tots els infants han de portar la mascareta en tot moment.\nEl límit real és el grup classe, per mantenir el grup bombolla. En cas d’arribar-se a 12 persones, hi hauria un segon monitor/a i fossin més de 18, es desdoblaria el grup.\nLes activitats esportives extraescolars han estat suspeses en dos períodes des de principi de curs: des de divendres 30 d’octubre al dilluns 23 de novembre i del dijous 7 de gener fins a l’actualitat. Un cop es torni a la normalitat de les activitats extraescolars, aquests grups de multiesport bombolla deixaran d’existir per retornar al format d’activitats anterior.\nPLANIFICACIÓ I INSCRIPCIONS\nL’OMET ha planificat el contingut de l’activitat de multiesport dels grups bombolla en funció de l’etapa evolutiva dels infants. Aquestes són les propostes d’activitat segons el curs escolar, tot i que podran ser adaptades segons les necessitats dels nens i les nenes que hi participin.\nP5 i 1r Primària\nTreball d’iniciació esportiva, coordinació motriu, descobriment del cos i de les formes jugades, treball de millora de la motricitat fina i gruixuda. Treball d’hàbits i valors. El contingut que podem trobar a les sessions serà:\n• Jocs cooperatius\n• Circuits, racons\n• Sessions de treball de valors\n• Iniciació a diferents esports de forma jugada:\n• Atletisme: curses i salts\n• Bàsquet o handbol: llançaments i punteria\n• Futbol: colpeig amb el peu\nIntroducció a l’esport sense oblidar-nos dels jocs, formes jugades, hàbits i valors. Introduïm el treball de les capacitats perceptivomotrius, percepció espacial, temporal, to postural, lateralitat, equilibri, coordinació, to postural, respiració i relaxació.\nAprox. 2-3 sessions per esport.\n• 1a sessió : explicació i introducció a l’esport. Presentant i practicant les habilitats bàsiques de cada esport. Ex. Bot, passada, llançament o colpeig (busquem treballar-ho també amb jocs o un treball més guiat). Al final de la sessió podem introduir competició de manera reduïda i adaptada (aprofitem les formes jugades).\n• 2a sessió : recordatori i “consolidació” dels continguts de la 1a sessió + competició adaptada a les necessitats del grup.\nNo cal aplicar la normativa de l’esport que estem practicant. Els esports que es treballaran són l’atletisme, l’handbol, expressió corporal, jocs de colpeig i el bàsquet.\nSessions esportives més properes i similars a l’esport practicat. Sense oblidar el treball de valors.\nAprox. 2-3 sessions per esport. Ens acostem a la pràctica esportiva real, tot i que seguim adaptant la normativa a les necessitats del grup.\nAugmenten les tasques plantejades en les activitats proposades amb la finalitat de potenciar les capacitats perceptivomotrius, percepció espacial, temporal, to postural, lateralitat, equilibri, coordinació, to postural, respiració i relaxació.\nLa distribució de les sessions semblant a l’exposada anteriorment, canvia el tipus d’activitats que es faran.\n• 1a sessió : introducció habilitats bàsiques de l’esport, pot ser de manera més analítica o combinada. Introduirem també competició reduïda i adaptada al grup.\n• 2a sessió : recordatori i “consolidació” sessió anterior i competició més similar a la real (sobretot grups de 4t)\nAmb els grups de 4t podem apropar-nos més a l’esport real i reglat. Podem treballar esports com voleibol, activitats d’expressió corporal, tenis, bàdminton o similar i els citats anteriorment (atletisme, bàsquet i handbol)\nSessions esportives reals o semi reals. Important explicar normativa bàsica de cada un dels esports i aplicar-la. Posar èmfasi també en els valors i la companyonia.\nAugmentem la intensitat de la pràctica introduint un treball de capacitats condicionals, força, resistència, velocitat i flexibilitat.\nAprox. 2-3 sessions per esport. Funcionament idèntic a les etapes anteriors, però canviarem la dificultat dels exercicis i la complexitat de la competició (sobretot en la vessant normativa).\n• 1a sessió : treball de les habilitats bàsiques de cada un dels esports. Introduirem també competició (pot ser reduïda o adaptada al ser el 1r dia)\n• 2a sessió : recordatori + “consolidació” de la 1a sessió + competició real.\nEs treballaran esports com l’hoquei, beisbol o pitxi i els citats anteriorment (atletisme, bàsquet, handbol, voleibol, activitats d’expressió corporal, tenis i bàdminton).\nPer formalitzar les inscripcions, o per a més informació, cal adreçar-se a la coordinació d’extraescolars del centre educatiu.


Mercantil - Suport a l'Emprenedor | Roca Junyent\nMercantil – Suport\nEspecialment, l’Àrea de Pràctica de Suport a l'Emprenedor s’encarrega dels assumptes següents :\nMercantil - Suport a l'Emprenedor\nEl món empresarial està vivint un procés de canvi. Durant els darrers temps, degut a la conjuntura econòmica, les empreses s’han vist immerses en un nou context que les ha forçat a plantejar noves estratègies per tal d’adaptar el seu model de negoci a la realitat del mercat, de manera que aquells projectes que no s’han adaptat a la nova situació s’han vist condemnats a desaparèixer.\nLa necessitat imperiosa de reinventar•se ha conduït a l’inici d’una nova etapa que convida a experimentar noves idees i formes de negoci, on la proliferació i constant evolució de les noves tecnologies hi desenvolupa un paper decisiu.\nPer aquest motiu, l’emprenedor s’ha consolidat com un actor clau, esdevenint motor econòmic amb una gran perspectiva de futur.\nL’Àrea de suport a l’emprenedor de Roca Junyent s’ha creat amb l’objectiu de cobrir les necessitats que precisen els emprenedors, tenint en compte que cada projecte empresarial requereix una atenció específica en funció de les seves característiques.\nEn aquest sentit, l’Àrea de suport a l’emprenedor ofereix assessorament jurídic als emprenedors, atenent al nou marc legal específic per als emprenedors que s’està implementant dins el nostre ordenament jurídic, acompanyant•los des de la fase inicial embrionària fins a l’expansió i consolidació del seu negoci. Així mateix, gràcies al fet que Roca Junyent és un despatx multidisciplinari, l’emprenedor té a la seva disposició un servei d’assessorament jurídic integral en tots els àmbits del dret.


Sobre art i llenguatge –a manera de preàmbul– - Antoni Miró - Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes\n“L’artista es fa cada vegada més exigent, difícil i més descontent de la sena pròpia labor, i el crític cada vegada més caut en els seus judicis i més fervent i profund en les seues secretes admiracions”.\nPrologar un estudi del professor Wences Rambla sobre la pintura d’Antoni Miró suposa –directament, per a mi– retrobar-me de nou amb aquella marcada comunitat de traços que, en bona mesura, considere que caracteritza i relaciona ambdues personalitats, alhora que, tal ocasió, m’ajuda també a rememorar, de forma simultània, dos rellevants i significatius graons d’una vella amistat, que segueix sent estretament compartida.\nConeixent profundament tots dos, com és el cas, puc afirmar –de bell antuvi– que el binomi constitutiu del present llibre implica, abans de res, l’entrecreuament de dues marcades obsessions per la minuciosa perfecció, així com per la inesgotable i insistent cerca del detall, la suggerència i el matís per a, d’aquesta manera, poder millor resoldre, adequadament, l’estructura definitiva del conjunt.\nTanmateix aquest denominador comú –d’abast més aviat metodològic– que certament recorre i presideix les seues activitats corresponents, i al qual m’acabe de referir, no esgota la nòmina de trets compartits, tot i que les seues persistents estratègies d’indagació no deixen –cap de totes dues– badalls per al mer atzar, la improvisació sobtada o la conjuntural indeterminació.\nHom diria, per tant, per la detallada lectura d’aquest sòlid i extens estudi –dedicat en el seu conjunt a la plural trajectòria artística d’Antoni Miró– ens converteix, com a lectors, en testimonis immediats del suggerent encontre hagut entre dos esperits potser profundament cartesians, afins en la seua tasca de llançar, sobre els corresponents objectes de la seua dedicació, una conformada xarxa d’opcions clarament estructuradores, sustentant de la pròpia visió de la realitat i suggeridora a més de les perspectives que, en darrera instància, emmarquen i constitueixen així mateix les seues respectives històries personals.\nSens dubte, vore és construir. I el professor Wences Rambla –en el seu ampli apropament teòric, crític i històric al diversificat quefer d’Antoni Miró– ens ofereix, pas a pas, el recorregut investigador de les seues pautades reconstruccions, el resultat dels seus sistemàtics esforços analítics i el mapa –en fi– utilitzat per la seua mirada deconstructiva i escrutadora, en els seus pelegrinatges.\nD’aquesta manera, convé reconéixer que el fet de seguir el fil del discurs i de transitar, amb la deguda atenció, pels mesurats meandres del seu llenguatge implica precisament passar de l’àmbit d’allò privat –és a dir de l’experiència estètica rememorada, davant de cada obra, per la sensibilitat i el propi gust– a la constatació critica desplegada (gràcies a la construcció del dilatat text) al voltant del domini d’allò públic.\nSempre he pensat, per la meua part, que l’acció crítica necessita instal·lar-se, en el seu complex desenvolupament, precisament a cavall entre allò públic i allò privat, és a dir entre l’enriquida experiència, estrictament personal, front а l’obra i l’adequada apreciació, justificada i exposada a través de l’elaboració del text. O siga que, en resum, el crític es mou entre el record i el testimoni.\nD’ací que sense la solvent mediació del llenguatge, és a dir sense les distintes funcions comunicatives que vehicula la construcció del discurs crític no podria efectuar-se la transició de l’àmbit privat al context públic –en la pràctica de la crítica–, allí on és menester arribar, perquè també el lector exigeix i exercita així mateix els seus innegables drets front al text.\nDes de tal perspectiva, l’estudi de Wences Rambla s’articula directament –com singular aplicació didàctica a la pintura d’Antoni Miró– al voltant de tota una enllaçada sèrie de plantejaments teòrics, assumits, sense cap dubte, com instruments teòrics forts de cara a les successives anàlisis i argumentacions encadenades que recorren tota l’extensió de l’assaig.\nCabria afirmar rònegament que, en aquest cas, l’investigador, partint de la reflexió estètica, transforma l’opció crítica en una particular coartada per a la validació dels seus interns pressupostos, sistemàticament projectats –amb sorprenent parsimònia i avaluada matisació– sobre l’itinerari pictòric d’Antoni Miró.\nD’aquesta manera, gairebé com un curiós manual per a la mirada inquisitiva, es van desgranant, amb evident detall, els diferents capítols, monogràficament centrats, a la vegada, en les diversificades vessants i facetes que –segons les estratègies expositives de l’autor– sustenten l’univers pictòric estudiat. I és així com se’ns invita a acompanyar el professor W. Rambla en els seus encontres de l’art amb el llenguatge.\nSent sincer, he de confessar que cada vegada m’atrauen més les creixents possibilitats que ofereix l’art com genuí lloc de reflexió. Cosa que, per cert, té molt a vore amb el fet que el tarannà virtualment subversiu о fonamentalment no idèntic de l’art no és mai alié a que l’enigma li és, d’una o altra forma, sempre inherent. Inherent, àdhuc, fins l’extrem mateix de poder afirmar –refermat per la certera mà de Th. Adorno– que “totes les obres d’art, і l’art mateix, són enigmes”.\nTanmateix, no per això es tractarà, ni de bon tros, de formular –per la meua part– que l’enigma propi de l’obra d’art consistesca a ser –aquesta– una mena de particular trencaclosques encara-no-resolt o a mancar –ella mateixa– de tota possible significació. Més bé caldria subratllar resoltament que tal caire enigmàtic no és alguna cosa, sense més, extern a l’obra d’art sinó que, de per si, estrictament pertany a la seua mateixa essència problemàtica. Aqueixa és l’autèntica clau de la qüestió.\nPotser per aquest concret motiu l’enigma estiga més enllà de ser un estricte problema hermenèutic, que afecte exclusivament l’exercici de la crítica d’art, tot i que –de nou Th. Adorno– “el tarannà enigmàtic de l’art sobreviu –fins і tot– а l’aguda interpretació que геїх a abastar una resposta”, en no estar sols directament localitzat en allò que podem experimentar en l’experiència estètica. De fet l’enigma es troba inscrit en l’obra d’art com alguna cosa sempre resistent a la mateixa interpretació i que exigeix i postula més bé, una i una altra vegada, el ple desenvolupament reflexiu en el seu propi entorn.\nNo en va l’art sempre expressa i oculta en simultaneïat. I –com, supose, em concedirà el professor W. Rambla– som màximament conscients del seu caràcter enigmàtic quan intentem i no ens atrevim, amb insistència, a transportar l’obra cap a àmbits on ella mateixa no pot ja directament explicar-se, és a dir cap al domini de la racionalitat. I paradoxalment en aquest curiós enclavament –on el caràcter enigmàtic frega la discursivitat– és on s’instal·la la reflexió.\nPer què no admetre el símil –sembla voler dir-nos, de reüll i a cada pas, el professor Wences Rambla– que l’art siga un camí que corre justament en paral·lel, amb les seues connexions i múltiples convergències, a la pròpia reflexió estètica? Potser siga aquesta la veritable hipòtesi de treball que –a la meua manera d’entendre– subjau a tot aquest documentat estudi sobre l’obra d’Antoni Miró.\nSens dubte, en bona part de l’activitat artística actual es produeix una fructífera trobada entre la memòria de les imatges i la pluralitat de procediments i estratègies pictòriques, reciclada també a la vegada –tal activitat creativa– amb el combinat i eficaç recurs a altres mitjans expressius. Es així com l’aparent immediatesa de la practica artística es trena, de fet, en total intimitat amb la mirada històrica, alhora que la reflexió accentua la seua paral·lela projecció sobre el propi quefer.\nPer suposat, en tal conjuntura, la resultant mirada sobrecarregada esdevé protagonista –com bé sap i practica Antoni Miró– de quantes metamorfosis de la memòria deambulen pluralment per l’escena de la representació contemporània.\nL’art, doncs, es presenta així mateix recursivament transformat en reflexió pragmàtica sobre el corresponent quefer artístic. I justament en aquest encontre plural de registres plàstics, figuratius i conceptuals és on s’incardina, en última instància, l’autèntic enigma de l’exercici artístic, a cavall sempre també entre l’autonomia i la pròpia funcionalitat. Cosa que –com és ben sabut– directament es replanteja, amb assiduïtat, en la dilatada activitat pictòrica d’Antoni Miró.\nPer cas no és aquesta, concretament, una de les rellevants polaritats en què s’inscriu i manifesta la vocació enigmàtica del fet artístic?. Com preservar, a ultrança, l’autonomia de l’art sense comprometre-hi –pari passu– la seua possible funcionalitat?\nAl cap i a la fi, igual com la vida penetra en l’art, així l’art actua en la vida, encara que realment la xarnera que possibilita aquest complex engranatge –entre art i vida– no deixe mai de complicar-se amb tots els múltiples interrogants que presideixen les seues respectives existències.\nBé que és cert, com s’ha dit, que quan l’enigma habita la pintura –junt als valors plàstics que substancialment la constitueixen– mai no està absent del procés de la seua gènesi l’autoreflexió. Potser per això “les endevinalles repeteixen en broma allò que seriosament fan les obres d’art”, com li agradava de reiterar, quasi amb aparença de boutade a Theodor W. Adorno.\nÉs possible que –darrere del que simplement ací s’ha apuntat– hi reste un poc més palés el principi que tant el genuí quefer artístic com la consolidada activitat crítica es perfilen com reflexions pragmàtiques relativament autònomes, que en bona mesura discorren, tanmateix, en paral·lel, sobre l’horitzó dels enigmes compartits. Auto reflexió artística i reflexió crítica s’imbriquen, doncs, molt sovint. I en aquesta crucial conjuntura es donen la mà –en l’assaig que amb aquestes línies prologuem– totes dues intenses mirades que discorren per les seues pàgines.\nAcompanyem com a lectors, dèiem més amunt, pas a pas els plurals recorreguts del professor W. Rambla, en aquest encontre, que estableix, de l’art amb el llenguatge. En realitat se’ns invita a comparar les respectives construccions i les interrelacions metalingüístiques que s’articulen entre tots dos protagonistes.\nCom artífex additus artifici, se’ns presentaran, una i altra vegada, les abundoses i conegudes relectures iconogràfiques del propi Antoni Miró: imatges de les imatges, disposades a ser minuciosament analitzades, al tall de la reflexió desenvolupada sobre les distintes sèries de la seua producció artística.\nPhilosophus additus artifici, ens facilitarà els seus paràmetres teòrics i històrics, la mirada sempre diferida i atenta de Wences Rambla, per a millor legitimar, així, les seues enllaçades apreciacions estètiques a propòsit de les propostes pictòriques.\nTanmateix, didàcticament, en aquest joc de seriats contrapunts que recorren el present assaig, Poètica i Crítica –en realitat, com dues cares de la mateixa moneda– condueixen i remeten al lector cap al nucli mateix del fet artístic, és a dir, a la flagrant presència de l’obra, amb la qual –pel seu compte– haurà, a la fi, d’encarar-se per si mateix.\nÉs un fet evident que tota obra fa que parlar i així mateix necessita ser parlada, encara que el llenguatge de la crítica –baraneta i índex– dega cautelarment considerar-se com efecte pragmàtic de la pròpia obra, al voltant de la qual es trena i articula la pròpia existència de la crítica, en la seua relativa autonomia.\nÉs així com convindria que ens aproparem obertament a aquest singular tête à tête establert entre Antoni Miró i Wences Rambla, atents –per la nostra banda– al seguiment de les dues mirades, compromeses –ara– simultàniament i conjunta en una única i lloable aventura editorial.


Adequació i Arranjament de l'entorn Mas Ventós | Antonio Jiménez\nMas Ventós es troba enmig de la forest de Muntanya de Sant Pere de Rodes, localitzada al nord est de Catalunya, dins del Parc Natural del Cap de Creus, entre els municipis de Llançà, Vilajuïga i Port de la Selva, dins del terme municipal de Port de la Selva.\nL’àrea recreativa de Mas Ventós és una zona molt freqüentada, sobretot a l’estiu i als caps de setmana, ja que moltes persones van a passar-hi el dia i de pícnic, tant per la seva privilegiada situació com per la possibilitat de disposar d’una zona condicionada de taules per menjar i barbacoes.\nActualment l’entorn de l’àrea recreativa es troba, majoritàrimaent, en bon estat. Les taules i instal·lacions estan ben condicionades, el terreny està correctament desbrossat i gran part de l’àmbit està delimitat per una tanca de protecció. Malgrat tot, es detecten algunes mancances:\n- No hi ha accés adaptat per a persones amb discapacitat, la qual cosa limita molt les possibilitats d’ús de l’espai per aquest col·lectiu i els seus acompanyants.\n- L’aparcament existent és insuficient sobretot a l’estiu.\n- En moments de grans pluges no hi ha un sistema general de conducció de les aigües pluvials, el que causa la degradació de l’espai en aquestes situacions, ja que és deteriora el ferm de l’àrea recreativa.\n- No hi ha una delimitació clara dels espais situats entre l’àrea recreativa i la pista a Sant Onofre.\nOBJECTIU DE LA INTERVENCIÓ\nEs proposa la realització d’algunes actuacions que permetin l’adequació i arranjament de camins i conduccions d’aigües pluvials a l’entorn de l’àrea recreativa de Mas Ventós a fi de millorar-ne la seva conservació i millorar-ne l’accessiblitat.\n- L’execucuió de les actuacions s’ha realitzat amb persones amb risc d’exclusió social.\n- Recuperació de tècniques constructives i materials tradicionals propis de l’arquitectura mediterrània.\n- Permetre l’accés adaptat a l’àrea recreativa de Mas Ventós, zona de gran valor històric i patrimonial.\nAmb la finalitat d’adequar i arranjar l’entorn de Mas Ventós s’han realitzat les actuacions següents:\n01. Protecció davant de l’erosió per plujes torrencials: Creació de recs, pous i passants.\n02. Creació d’un accés adaptat per a persones amb mobilitat reduïda que els permeti accedir a l’àrea recreativa i al mirador de Mas Ventós, permetent a aquestes persones poder gaudir d’espais emblemàticcs del Parc Natural, fins ara innacesibles.\nAquest treballs formen part d’un projecte global que contribueix a la preservació, defensa i restauració dels valors naturals i patrimonials del Paratge Natural d’Interès Nacional de la Muntanya de Sant Pere de Rodes, dins el PN del Cap de Creus.\nAmb la finalitat de permetre l’accés amb facilitat de persones amb mobilitat reduïda a l’àrea recreativa s’ha efectuat el següent:\n- Condicionament del ferm\nEs recupera el traçat del camí antic que conduïa a Mas Ventós. Es condiciona el ferm tot creant un itinerari adaptat entre l’aparcament existent, l’àrea recreativa i el mirador per a què les persones amb mobilitat reduïda puguin accedir-hi.\nEl camí s’ha resolt amb un ferm consitent amb fang i calç, antilliscant, d’1,20 metres d’amplada. Les zones de rampa tenen sempre un pendnet inferior al 12% i disposen de murs de pedra seca o de tanca texana a almenys un dels seus laterals.


Apartment Optimist Makarska Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPrimorska 4, Makarska Centre, Makarska, Croàcia, 21300 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Optimist\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Makarska, no busqui més enllà de Apartment Optimist. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Optimist ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar.\nL'ambient de Apartment Optimist es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Optimist.


ELS SATèL·LITS IDENTIFIQUEN ELS PUNTS PROPIS DE LA SEQUERA EN ELS PROPERS ANYS - CIÈNCIA - 2019\nEls satèl·lits identifiquen els punts propis de la sequera en els propers anys\nMalgrat les fortes pluges d'aquesta setmana, la sequera persisteix al llarg de la major part dels EUA del Mig Oest i del Sud, obligant als residents a bombear més aigua del subsòl. Ara hi ha un nou article a Ciència assenyala que les reserves de les aigües subterrànies de la nostra nació també s'estan esgotant a través de grans franges dels Estats Units, en part perquè no estem fent un bon treball de fer un seguiment de la quantitat d'aigua subterrània que estem extreient en comparació amb quant es reparteix a través de la precipitació.\n"Realment no fem un seguiment de l'ús de l'aigua", diu James Famiglietti, científic de la terra de la Universitat de Califòrnia, Irvine i coautor del nou article. "És una bogeria que no ho fem. És com tenir un compte bancari i no fer un seguiment dels seus dipòsits i retirs".\nFamiglietti assegura que els satèl·lits de Recuperació de Gravetat i Climatització de la NASA (GRACE) poden ajudar a controlar les aigües subterrànies a escala global i fins i tot millorar les prediccions de les inundacions i la sequera.\nEls dos satèl·lits GRACE es van iniciar l'any 2002 amb l'objectiu de cartografiar el camp de gravetat de la Terra, que varia d'un lloc a un altre i amb el pas del temps. A mesura que els satèl·lits es mantenen al voltant de l'òrbita de la Terra, navegant pel seu camp magnètic, estan constantment mesurant la distància entre ells. Si el satèl·lit principal es mou a través d'una àrea d'alta gravetat, es tira més lluny del següent satèl·lit; aquest canvi de distància es pot utilitzar per mesurar l'anomalia de la gravetat.A mesura que l'aigua es redistribueix a tot el món, canvia la distribució de la massa i, per tant, la distribució de la gravetat al voltant del planeta, el que significa que GRACE pot recollir canvis en els corrents oceànics, l'escorrentia, el desnivell, els nivells d'aqüífer i més.\nMitjançant dades de GRACE, l'equip de Famiglietti ha creat un mapa integral dels nivells d'aigües subterrànies a través dels Estats Units, i reforça la identificació d'algunes tendències preocupants. Per un, els Estats Units del nord es mantenen més humits amb el temps, el que suposa un major risc per les inundacions, i el sud dels Estats Units està sent més sec, donant lloc a un major risc de sequera. El mapa identifica sis punts d'interès d'alt risc per a catàstrofes relacionades amb l'aigua: el Valle Central de Califòrnia, l'aqüífer del sud d'Alts Llanos a l'est de Texas i les àrees de Houston, Alabama i els estats de l'Atlàntic mitjà han sofert un deteriorament constant de l'aigua subterrània. Sense una gestió proactiva, diuen els autors, els aqüífers d'aquestes regions podrien quedar-se secs al cap d'unes dècades i posar en perill el subministrament alimentari de la nació. Mentrestant, l'emmagatzematge d'aigua augmenta a la conca del riu Missouri, fent que la regió sigui més propensa a inundacions perilloses.\n"Hi ha una imatge que emergeix de mirar aquests mapes", diu Famiglietti. "El subtítol és que tenim un problema a escala nacional que requereix una gestió de l'aigua a escala nacional, coordinada i integral ... No crec que la gent admeti l'abast del problema".\nL'enquesta geològica dels EUA recopila dades d'aigües subterrànies procedents de diverses fonts, però els diferents pous són gestionats per diferents organismes que recullen diferents mesuraments en diferents moments. Pot ser difícil fer una imatge completa a partir d'aquestes dades, especialment perquè la majoria de dades de bons no estan registrades o no es registren. "Actualment tenim una xarxa de barebones", diu Kevin Dennehy, coordinador del Programa de Recursos Hídrics Subterranis de la USGS. "En realitat, és una xarxa molt petita, i confiem en altres organismes i pous d'agències estatals per intentar obtenir una imatge a nivell nacional. Tenim una cobertura detallada en algunes de les àrees, però hi ha àrees escasses".\n"Realment no hi ha alternatives a GRACE quant a permetre'ns controlar l'emmagatzematge d'aigua en regions senceres o conques hidrogràfiques", diu Jeffrey McDonnell, un hidròleg de la Universitat de Sasketewan al Canadà. "Es pot exposar els patrons i els problemes d'una manera molt difícil de fer a partir d'observacions individuals ben".\nEncara que GRACE és una eina única per a l'estudi dels recursos hídrics globals, actualment es triga un mes a planificar els nivells d'aigües subterrànies, i només es pot fer amb precisió a una escala de 125.000 milles quadrades o més. Com a tal, les dades estan destinades a complementar les mesures a escala més fina dels pous individuals. "Si estàs intentant prendre decisions locals, necessites aquesta informació detallada", diu Dennehy.\nPer descomptat, mantenir un equilibri constant d'aigua requereix més que només dades; els reptes més grans seran el canvi del comportament humà. Segons Famiglietti, això podria incloure la limitació de l'ús de l'aigua dels residents en àrees seques, restringint les indústries intensives en aigua, el reciclatge de les aigües residuals i assegurant que l'agricultura, que consumeix 53,5 milions de litres d'aigua subterrània al dia, és el més eficient possible i utilitza sequera. -cultius tèrtils.\n"Hi ha moltes realitats incòmodes que la humanitat s'enfrontarà en el context de l'aigua, ja que es relaciona amb l'ús excessiu, el canvi de l'ús de la terra, el canvi climàtic, que afectarà de debò la nostra forma d'operar", diu McDonnell. "Part del problema és la percepció als Estats Units que tenim una abundància d'aigua, que és un dret d'ús il·limitat de l'aigua: que és el nostre dret a créixer els alvocats en una zona estressada per l'aigua, o verd al desert. Moltes d'aquestes activitats no són sostenibles. Podem demostrar que amb les dades de GRACE d'una manera que ha estat difícil de mostrar amb claredat. Fins a GRACE, les dades eren anecdòtiques o provenen de bones observacions. imatge més completa ".\nEstà plovent aranyes a Brasil\nEl nou estudi repeteix dubtes sobre EmDrive "impossible"\nOn neixen nines d'oli gegant\nQuè passa quan una tempesta suprema colpeja a Nova York?\nCom cultivar una nova parabrisa de cèl·lules mare


"La Marta diu que dóna gust escoltar en Tremosa"\nJordi Pujol irromp a la campanya del candidat de CiU en un col·loqui sobre Europa a la Pedrera de Barcelona\n2 min. Barcelona 09/05/2014 16:59\nHi ha actes que són fets a la mida del protagonista. El d'aquest divendres al matí a la Pedrera n'era un. Tot disposat perquè Jordi Pujol parlés sobre Europa amb el candidat Ramon Tremosa, que prèviament li havia fet arribar un guió amb els assumptes que tractarien. "Ara què em toca dir, a mi?", ha preguntat sovint Pujol, amb aquella manera tan seva de riure per sota el nas que tan agrada al públic convergent. Al veterà i al jove, tot s'ha de dir: els militants de menys edat de CiU el consideren pràcticament un pare de la pàtria. No falta qui es vol fer fotos, als actes on va, amb ell i la seva dona, Marta Ferrusola. Per després, evidentment, penjar-les a Twitter i a Facebook.\nLa Marta apareix durant la conversa, com no podia ser d'una altra manera. "La meva dona diu que dóna gust escoltar en Tremosa. O no m'ho vas dir? No em facis quedar malament, ara!", s'exclama, juganer, Pujol. Sap que juga a casa i tracta els assumptes que més li agraden: la gènesi de la Unió Europea (UE), la nacionalitat catalana –que mai ha de ser "antiespanyola"–, la necessitat d'omplir les urnes –una frase que Tremosa "hauria de patentar", segons l'expresident– i el procés sobiranista. "Ara m'he ficat de peus a la galleda, però convé que una gran resposta al procés pugui tenir una direcció que no es dispersi", ha defensat. Se li entén tot: cal votar Tremosa per reforçar Artur Mas i que el camí cap al 9-N sigui més plàcid. També per a CiU, esclar.\nParafrasejant Aznar, qui sap si de forma voluntària, l'expresident assegura que Eslovàquia –els països petits apareixen sovint a la campanya de CiU– "va bé" i desmenteix uns papers de la FAES que la situen en mala situació. No és l'únic moment en què entra al xoc amb els preceptes del PP: "Diuen que hi ha tensió, crispació, violència. Diuen que les famílies no es veuen per Nadal, que discuteixen. Els del Barça i l'Espanyol també es discuteixen a l'hora de dinar!". És el Pujol de sempre, convertit a l'independentisme i en defensor que aquesta és l'única manera que Catalunya segueixi sent un país.


30 abr. L’equip d’Animació d’Hestia Duran i Reynals reflexiona sobre l’impacte emocional del Covid-19\nPublicado en 12:33h a Atenció Centrada en la Persona, Hestia Alliance 0 Comentaris\nSortir al carrer, veure els amics, llevar-se la màscara o tenir contacte humà com a desig per afrontar els sentiments de por, depressió, ràbia, tristesa o impotència provocats per l'impacte del Covid-19 en les nostres vides. L'equip d'Animació Sociocultural d'Hestia Duran i Reynals ha treballat...\n23 abr. Sant Jordi reconquereix Hestia Alliance\nPublicado en 17:34h a Atenció Centrada en la Persona, Hestia Alliance, Hospitals i centres 0 Comentaris\nHestia Alliance es suma a la celebració de Sant Jordi amb activitats en diferents centres de Catalunya i Balears. Creativitat i dedicació per una explosió de roses i altres elements decoratius, i paraules, moltes paraules, per expressar l'alegria i l'esperança que suposa compartir un motiu...\n19 abr. Residència de Sant Lluís, naturalesa, bellesa i atenció centrada en la persona\nPublicado en 14:32h a Atenció Centrada en la Persona, Hestia Alliance, Hospitals i centres 0 Comentaris\nFidel al seu model d'atenció centrada en la persona, Residència Geriàtrica i Centre de Dia Sant Lluís acull nombroses activitats que serveixen d'estímul als seus residents i usuaris, i contribueixen al seu benestar físic i emocional. Recentment, el centre menorquí va ser escenari de dues molt...\n07 abr. Lluita contra les desigualtats i cobertura sanitaria universal centren el Dia Mundial de la Salut\nPublicado en 17:04h a Sensibilització 0 Comentaris\nDesprés d'un any de pandèmia de COVID-19, l'Organització Mundial de la Salut celebra el Dia Mundial de la Salut 2021 amb la vista posada en desigualtats existents en matèria sanitària, que condemnen les poblacions més pobres a la malaltia. Constata l'OMS, que va instituir el 7...


La testosterona reforç Testogen disponible per a la venda en línia en els Estats Units d’Amèrica\narxiu Mapa del lloc: PhenQ\nLes persones s'enfronten a la preocupació excessiva de pes com perquè en l'actualitat és el dia per als aliments processats i també altres tipus d'aliments que crea el pes a aixecar són consumits amb freqüència per la majoria. No prengui aquest problema excessiu augment de pes de forma normal ja que sembla que el pes extrem és l'origen principal de la majoria de les malalties de benestar amb els roncs preocupació, problemes del cor i els ronyons també qüestions. Actualment no han de molestar amb la seva pèrdua de pes ja que ens dirigim aquí amb un producte ...\nEl millor lloc per comprar les pastilles per aprimar PhenQ al Regne Unit\nEls individus s'enfronten a problemes de pes excessiu, perquè ara és el dia de la conveniència d'aliments i també diversos altres tipus d'aliments que desencadena el pes per impulsar generalment són consumits per la majoria. No prengui aquest tema massa augment de pes com és típic, ja que sembla que el pes excessiu és l'origen principal de la major part de les malalties de benestar que consta d'un problema roncs, problemes del cor i els ronyons preocupacions. Actualment no caldria posar l'accent en quant a la seva reducció de pes a causa del fet que ens tornem a continuació ...\nEls individus s'enfronten a problemes de pes excessiu, perquè ara és el dia dels aliments processats i diversos altres tipus d'aliments que desencadena el pes per impulsar són consumits generalment per la majoria. No prengui aquest tema massa augment de pes de forma normal, ja que sembla que el pes extrema és la font principal per a la majoria de les malalties de benestar que consisteix a roncs problema, problemes del cor i els ronyons també problemes. Actualment no ha de preocupar sobre la seva pèrdua de pes a causa del fet que ens vam presentar aquí amb un ...\nOn obtenir les píndoles de dieta PhenQ a Andorra la Vella\nLa gent està tractant amb massa preocupació pel pes com perquè ara és el dia de la conveniència d'aliments i també diversos altres tipus d'aliments que fa que el pes per impulsar són consumits amb freqüència per la gent. No prengui aquest tema massa augment de pes com a normal a causa del fet que sembla que el pes extrema és la font principal per l'arrel major part de les malalties de benestar que inclouen problema dels roncs, la malaltia cardíaca i problemes de ronyons. En l'actualitat no hi ha necessitat de preocupar sobre la seva crema de ...\nEls individus s'enfronten a la preocupació excessiva de pes com perquè en l'actualitat és el dia del menjar ferralla i altres tipus d'aliments que fa que el pes per impulsar normalment es consumeixen per la majoria. No prengui aquest massa preocupació l'augment de pes com és típic a causa del fet que sembla que l'excés de pes és la principal font per a la major part de les malalties de salut, incloent els roncs problema, malaltia cardiovascular i els ronyons també preocupacions. Ara cal posar l'accent sobre el seu control de pes a causa del fet que vam mostrar ...


Les sortides a la muntanya entre setmana són més emocionants perquè vas amb la mentalitat que no et trobaràs a ningú i qualsevol persona amb qui topes esdevé una sorpresa, la qual et pot generar por depenent del seu aspecte.\nPerò bé, en aquest cas, tot el contrari, després de travessar un riu sec amb uns pedrots gris-verdosos que m’arribaven a l’alçada de la cadera, el que feia molt fatigós travessar-lo, m’he endinsat en un tros de bosc molt diferent al que havia trobat fins aleshores. Semblava un bosc fet a mida, arbres idèntics de color, de branques, d’alçada, amb el mateix espai entre ells, com si una màquina ho hagués creat. He caminat un minuts per aquest espai perfecte, i sense voler he topat amb una branca caiguda d’un d’aquests arbres i me n’he anat de panxa a terra. Abans d’aixecar-me, he aixecat la mirada la qual s’ha topat amb unes sandàlies vermelles on començaven a pujar un cames llarguíssimes i fines, i on a mitja cuixa desconeguda he començat a veure un faldilleta de roba que acabava en una cintura de corbes perfectes que vestia una brusa de color blanc ben cenyida i semitransparent. M’he començat a posar dret i els ulls continuaven explorant aquella figura. Neguitós he passat per davant d’uns mugrons que per la suavitat de la brusa s’afilaven amb el seu contacte, i més amunt uns llavis vermells de cireres del bosc em somreien. Finalment els ulls i els cabells on m’hi reflexava i m’hi enlluernava alhora.\nDe sobte, m’ha posat una mà al cap per evitar que m’acabés d’aixecar, i ella s’ha agenollat i s’ha posat a la meva alçada, m’ha fet un petó al front i m’ha dit que no m’havia fet res. Ens hem aixecat alhora, agafats d’una mà, mentre amb un altre somriure em deia que la seguís. Una mica més enllà s’ha acabat el bosc i hem entrat en un prat d’uns gira-sols que ens guanyaven en alçada, i corríem i rèiem agafats de la mà, fins que s’ha aturat, m’ha fet una carícia amb els seus llavis vermells de cireres del bosc al palmell de la mà, i ens hem ajagut sota aquells gira-sols que ens feien ombra. Mica en mica, la roba ha quedat penjada de les branques d’aquelles flors i ens queien pètals sobre els nostres cossos. Així fins a la vesprada i coberts totalment de pètals grocs.\nEl crit d’un mussol em fa tornar la raó i en fa reflexionar, amb la suor freda i seca que em començava refredar, m’aixeco i vaig collint la roba entre un gira-sol i un altre, distret ara de la seva atenció em vesteixo i quan vull veure si encara somica, ha desaparegut. Em vesteixo a corre-cuita i començo córrer abans la nit sigui negra del tot, fins que arribo al camí. Per sort un tractor que devia tornar a casa em veu, i m’acosta fins a la carretera on havia deixat el meu cotxe. Abans d’arrencar em quedo deu minuts quiet sense pensar, sona una alarma i veig un rètol gran davant meu que diu “game over”, així que em trec les ulleres aquelles tant estranyes i me’n vaig.\nOh, és que cada cop fan els jocs més realistes, i amb arguments més estranys... Un final sorprenent!\n9 de febrer de 2008 a les 0:14\nVier ha dit…\nAlça, i quin joc és aquest? O millor encara, per on cau el bosquet?\n10 de febrer de 2008 a les 15:39\nSi a la passio per la muntanya hi afegeixes la passio per una persona, es el millor que et pot passar...\n10 de febrer de 2008 a les 18:43\nés la "virtual realitat". No la confonguéssim pas amb la seva cosina-germana "realitat virtual"\n10 de febrer de 2008 a les 21:54


Totes les Unitats Docents\nPròpia de la U.D.\nRCP - BÀSICA\nDr. José Roman Martínez\nLECTURA CRÍTICA DIAGNÒSTIC\nLECTURA CRÍTICA: TRACTAMENT\nLECTURA CRÍTICA: PRONÒSTIC\nLECTURA CRÍTICA: METANÀLISI\nDra. Núria Parra Macías\nRCP - AVANÇADA\nDr. Manuel Vicente Carrascal\nBIBLIOGRAFIA SANITÀRIA I\nBIBLIOGRAFIA SANITÀRIA II\nBIBLIOGRAFIA SANITÀRIA III\nDra. Esther Vilert Garrofa\nDr. Armand Grau\nPLE Entorn personal d'aprenentatge\nR * : recomanat\nNo d'admetrà cap inscripció fora\nCURS: LECTURA CRÍTICA: TRACTAMENT\nLa pràctica de la medicina ha canviat durant la darrera dècada i la informació ja no resideix únicament en l’expert o en els llibres de text.\nLes fonts d’informació s’han diversificat i amenacen amb adquirir un volum tan important que indueixi a que el professional es refugiï en el conformisme dels coneixements adquirits, sense ser conscient que aquests coneixements caduquen ràpidament.\nAquest curs pretén ajudar el professional a seguir un raonament clínic basat en el fàcil maneig de fonts d’informació actualitzada, per tal que pugui mantenir actualitzats els seus coneixements.\nDirecció científica: Dr. Josep Román Martínez\nDirecció Tècnica: Sílvia Arpal · Secretària de docència · docencia@ssibe.cat\nFrancisco Rodrigo · Coordinador de formació · Hospital de Palamós\nCol·laboradors: Docents dels centres organitzadors\nDates del curs: Per determinar\nCurs adreçat a metges, farmacèutics i infermeres residents de les Unitats Docents ACEBA, Badalona Serveis Assistencials, IDC Salud Hospital Universitari Sagrat Cor, IDC Salud Hospital General de Catalunya, Hospital de Figueres, Mútua de Terrassa, Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà, Corporació Sanitària Clínic-Maternitat.\nLectura crítica sobre articles de tractament:\na. Validesa d'una actitud terapèutica\nb. Precisió d'una actitud terapèutica\nc. Utilitat d'una actitud terapèutica\nDotar a l’alumne d’eines per al seu treball habitual que li permetin:\n• Estructurar els dubtes que sorgeixin en l’activitat diària, de forma tal que\npugui realitzar una cerca bibliogràfica tot obtenint resposta als mateixos.\n• Trobar respostes de forma eficient amb mínima inversió de temps i esforç.\n• Valorar la solidesa de les respostes trobades.\nEl curs s’ofereix en modalitat virtual a través del Campus Virtual de Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà https://moodle.ssibe.cat\nSSIBE - Hospital de Palamós\nDr. José Román Martínez\nDel 29 de setembre a 6 d’octubre de 2016\nCURS: REANIMACIÓ CARDIOPULMONAR BÀSICA\nDirecció: José Roman Martínez. Direcció d'Urgències de l'Hospital de Palamós.\nDates del curs: del 10 al 16 d'octubre de 2016\nCurs adreçat a: Metges residents de qualsevol especialitat, farmacèutics residents, infermeres i llevadores residents.\nEn compliment dels diferents Reials Decrets que regulen el programa de formació de les diferents especialitats, el curs s'estructura en els següents temes:\n- Apertura de la via aèria\n- Ventilació assistida no instrumentada\n- Massatge cardíac extern\n- Maneig del desfibril·lador automàtic\nDirectrius teòriques i resolució de casos simulats.\nModalitat: virtual a través de l'Espai de Formació de Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà: www.ssibe.cat\nIdioma del material: anglès.\ndel 12/09 al 2/10 de 2016\nCURS: INTRODUCCIÓ MBE\nLa pràctica de la medicina ha canviat durant la darrera dècada i la informació\nja no resideix únicament en l’expert o en els llibres de text. Les fonts d’informació s’han diversificat i amenacen amb adquirir un volum tan important que indueixi a que el professional es refugiï en el conformisme dels coneixements adquirits, sense ser conscient que aquests coneixements caduquen ràpidament. Aquest curs pretén ajudar el professional a seguir un raonament clínic basat en el fàcil maneig de fonts d’informació actualitzada, per tal que pugui mantenir actualitzats els seus coneixements.\nDirecció científica: Josep Román Martínez\nCol•laboradors docents: Josep Anton González Ares, Cap d’Estudis. Badalona Serveis Assistencials. M. Àngels Larrabeiti Castillo, Supervisora d’infermeria d’Atenció Primària SSIBE.\nDates del curs: del 12 al 2 d'octubre de 2016\nCurs adreçat a: Residents de medicina, farmàcia i infermeria.\n• Bases del raonament clínic\n• Introducció a la MBE\n• El dubte diari i les preguntes clíniques\n• Fonts de respostes\n• Avaluació de la qualitat de la resposta\nEl curs s’ofereix en modalitat virtual a través de l’Espai de Formació de Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà (SSIBE) http://www.ssibe.cat/\nSecretària tècnica: Sílvia Arpal\nUnitat Docent SSIBE – Hospital de Palamós\nC/ Hospital, 36 - Palamós 17230\nTel: 972 609 219\nCorreu electrònic: docencia@ssibe.cat\nCURS: METODOLOGIA DE LA RECERCA\nIntroducció a la epidemiología\nConcepció del problema a investigar\nConceptes d'epidemiología bàsica\nAnàlisi estadística de les dades\nJosep Antón González\n(entrega del treball final)\nCada UD els seus\nCURS: LECTURA CRÍTICA: PRONÒSTIC\nCol·laboradors: Montse Cols, Adjunta Servei de Farmàcia Hospital de Palamós\nidc salud - H. U. Sagrat Cor\nTel. 93 495 92 87\nCURS: LECTURA CRÍTICA: METANÀLISI\nDirecció científica: Dr. Núria Parra Macías\nGestora acadèmica: Eva Coloma\n2. Identificació de la bibliografia rellevant\n3. Valoració de la qualitat dels estudis\n4. Síntesi de l’evidència: metanàlisi\n5. Interpretació de resultats\n6. Tècniques de lectura crítica de metanàlisi\n7. Punts clau\nDotar a l’alumne d’eines per al seu treball habitual que li permetin estructurar els dubtes que sorgeixin en l’activitat diària, de forma tal que pugui:\n- Realitzar una cerca bibliogràfica tot obtenint resposta als mateixos.\n- Trobar respostes de forma eficient amb mínima inversió de temps i esforç.\n- Valorar la solidesa de les respostes trobades.\nEl curs s’ofereix en modalitat virtual a través del Campus Virtual de idc salud Hospital Universitari Sagrat Cor\n15/02 al 06/03 de 2016\nCURS: BIBLIOGRAFIA SANITÀRIA I\nUn dels objectius del professional sanitari sempre ha estat mantenir-se actualitzat. L´aparició de les bases de dades electròniques biosanitàries (Medline, Cochrane, etc.) facilita la identificació dels articles rellevants, sempre i quan la cerca bibliogràfica sigui el màxim d´eficaç. L´experiència i l´instint del metge són insuficients per a assolir l´eficàcia de la gestió documental si no es coneix i es segueix adequadament les etapes inicials del procés de cerca bibliogràfica.\nDel 15 de febrer al 6 de març de 2016\n1. Dotar els professionals de recursos per a la selecció de la millor base de dades electrònica on realitzar la cerca bibliogràfica.\n2. Conèixer com traduir la pregunta de cerca al llenguatge documental.\n3. Exercitar estratègies de cerca bibliogràfica.\n4. Formar els assistents en el procés de cerca d´informació a través de Pubmed, com a paradigma de les bases de dades biosanitàries.\nTema1: Cerca bibliogràfica\nLa cerca bibliogràfica\nEtapes de la cerca\nEficàcia de la cerca\nTema2: Cerques bibliogràfiques a PubMed/Medline\nQuè és PubMed?\nQuina informació hi ha a PubMed?\nCom es fa servir PubMed?\nCom es trien els termes de cerca?\nCom optimitzar els resultats d´una cerca?\nCom guardar les estratègies de cerca d´una sessió\nCom guardar els resultats d’una cerca\nAltres utilitats de PubMed\ndel 4/04 al 24/04 de 2016\nCURS: BIBLIOGRAFIA SANITÀRIA II\n1. Conèixer els principals estils de citació de les referències bibliogràfiques\nen ciències de la salut.\n2. Presentar les normatives per a citar referències bibliogràfiques segons\nl’estil de Vancouver.\n3. Presentar les normatives per a citar referències segons l’estil de Harvard.\n4. Presentar les normatives per a citar referències bibliogràfiques segons\nTema1: L’estil Vancouver\nCites a la bibliografia\nExemples de referència en estil Vancouver\nTema2: L’estil de Harvard\nExemples de referències en estil Harvard\nTema3: L’estil de APA\nEl Manual de Publicació\nExemples de referències en estil APA\nIDC salud - H.U. Sagrat Cor\nInscripció través de:\nDel 18 de gener de 2016\nal 14 de febrer de 2016\nCURS: PLE: ENTORNS PERSONALS D'APRENENTATGE\nEN CIÈNCIES DE LA SALUT Nivell I\nUn entorn personal d’aprenentatge (PLE – Personal Learning Environment) és un conjunt d’eines, fonts d’informació, connexions i activitats que cada persona fa servir en el seu aprenentatge. La formació continuada en ciències de la salut, depèn en gran mesura de la capacitat i recursos personals per auto-aprendre i mantenir-se actualitzat, alhora que del grau de relacions professionals amb la xarxa de persones que s’integren en el nostre àmbit de coneixement.\nLes noves tecnologies han facilitat en gran mesura la capacitat d’establir relacions professionals i explotar el coneixement col·laboratiu. Davant aquest escenari, l’adquisició de competències digitals per a la construcció d’entorns personals d’aprenentatge sòlids és una necessitat en els programes de Formació Sanitària Especialitzada.\nCurs adreçat a: metges i metgesses, infermers i farmacèutics residents.\n1. Sensibilitzar els professionals sobre la importància de l’aprenentatge continuat en ciències de la salut i l’auto-formació.\n2. Introduir els conceptes bàsics dels entorns personals d’aprenentatge.\n3. Donar a conèixer eines de la web social per a gestionar informació sanitària i crear continguts en col·laboració.\n4. Potenciar l’habilitat per a construir relacions professionals a través de la tecnologia 2.0.\nEntorn Personal d’Aprenentatge (PLE)\nEines 2.0 dels PLE productius\nXarxes Personals d’Aprenentatge (PLN)\nTema 2: Fonts, organització i gestió de la informació\nFeedly, Diigo i Pocket\nEvernote i Dropbox\nTema 3: Creació I col·aboració en producció de continguts\nGDrive I Skitch\nCas clínic 2.0\nDebat social a Twitter\nModalitat: El curs s’ofereix en modalitat virtual a través del Campus Virtual de l’Hospital Universitari Sagrat Cor:\nPLE · Entorns Personals d’Aprenentatge en Ciències de la Salut – Nivell I\nEl curs s’ofereix en modalitat virtual a través del Campus Virtual de Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà\ndel 4 al 10 de novembre de 2016\nNo s’admetran inscripcions fora termini\nDates del curs: del 14 de novembre al 4 de desembre de 2016\nCURS: LECTURA CRÍTICA: DIAGNÒSTIC\nLa pràctica de la medicina ha canviat durant la darrera dècada i la informació ja\nno resideix únicament en l’expert o en els llibres de text.\nAquest curs pretén ajudar el professional a seguir un raonament clínic basat en\nel fàcil maneig de fonts d’informació actualitzada, per tal que pugui mantenir actualitzats els seus coneixements.\nEl curs està adreçat a metges, farmacèutics i infermeres Residents de les Unitats Docents\n• Capio Hospital Universitari Sagrat Cor\n• Capio Hospital General de Catalunya\n• Corporació Sanitària Clínic\n• Mútua de Terrassa\n• Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà\n• Estructurar els dubtes que sorgeixin en l’activitat diària, de forma tal que pugui realitzar una cerca bibliogràfica tot obtenint resposta als mateixos.\nLectura crítica sobre articles de diagnòstic:\na. Validesa d’una prova diagnòstica\nb. Precisió d’una prova diagnòstica\nc. Utilitat d’una prova diagnòstica\n14/11 al 4/12 de 2016\nDISSENY DE LA INFORMACIÓ I GRÀFICA: acladera@eapsardenya.cat


Aprenent a ser mare: Àlbum de fotos\nMireia 8 de juliol de 2012 a les 22:39\nJo amb les fotos tinc molts problemes. SObretot perquè en tinc moltíssimes! (i quasi totes del peque, clar..nosaltres ni sortim!) Dels 0 als 12 mesos vaig fer 4 albums Hoffman gruixudets! (un per cada trimestre)\nI no sé com continuar, perquè tinc tantes fotos que si continuo fent àlbums de trimestres quan sigui gran tindrà tants àlbums que faran mandra de mirar!!! :O\nonavis 9 de juliol de 2012 a les 8:50\n4 àlbums en un any, deu n'hi do!!! El peque tindrà molts records!\nPerò clar, al final haureu de llogar una casa per guardar els àlbums, je je!!!\nEsther 9 de juliol de 2012 a les 9:21\nDoncs jo reconec que sóc un desastre. Vaig començar un àlbum de l'Andreu amb tota la il·lusió del món i allà està, sense acabar. Fa "segles" que no vaig a revelar fotos (impresentable total perquè les iaies no fan més que demanar fotos actualitzades dels meus models).\nPer no parlar del pobre Biel que en té poquiiiiisimes! Com deia, un desastre!\nAixí que et felicito per ser tan aplicada amb això de les fotos. Contagia'm una mica jeje!\nonavis 9 de juliol de 2012 a les 12:05\nJa ho diuen això que els segons no tenen tantes fotos!! Jo de moment he aconseguit fer l'àlbum de la petita, a veure què passarpa a partir d'ara!\nconxi 9 de juliol de 2012 a les 13:12\nDoncs jo "només" he fet dos hoffman, un per cada any del peque i n'he fet còpia per les dues iaies (i així ja tinc el regal de Reis). Al peque també li encanta mirar els àlbums (recordo que a mi també m'agradava de petita!).\nUna abraçada i cuida't molt!!\nonavis 9 de juliol de 2012 a les 21:22\nSí, això de fe còpia pels avis tamé és habitual, molta gent gent que conec ho fa!\nMirashka 11 de juliol de 2012 a les 14:29\nJo confio en els ordinadors... ai quina por! Jo he fet un parell d'albums per les àvies, però soc molt poc constant. I això que a elles també els agrada molt mirar àlbums, i la pregunta estrella també és on eren elles si la foto és d'abans que nasquessin.\nMaria 12 de juliol de 2012 a les 16:25\nNosaltres en tenim moltes a l'ordinador, però a mi m'agrada mirar àlbums i al Quim també. Així, que tot just ara que ha fet els 2 anys, estic enllestint l'àlbum del primer any, hehe...


Baufres - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Bofres)\nBofres (en francès Boffres) és un municipi francès, situat al departament de l'Ardecha i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 617 habitants.\n44° 55′ 14″ N, 4° 42′ 11″ E / 44.9206°N,4.7031°E / 44.9206; 4.7031Coord.: 44° 55′ 14″ N, 4° 42′ 11″ E / 44.9206°N,4.7031°E / 44.9206; 4.7031\nEl 2007 la població de fet de Boffres era de 617 persones. Hi havia 258 famílies de les quals 90 eren unipersonals (39 homes vivint sols i 51 dones vivint soles), 70 parelles sense fills, 86 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 406 habitatges, 268 eren l'habitatge principal de la família, 113 eren segones residències i 25 estaven desocupats. 360 eren cases i 46 eren apartaments. Dels 268 habitatges principals, 202 estaven ocupats pels seus propietaris, 58 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 9 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 18 en tenien dues, 53 en tenien tres, 75 en tenien quatre i 120 en tenien cinc o més. 159 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 119 habitatges hi havia un automòbil i a 116 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Boffres el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 403 persones, 299 eren actives i 104 eren inactives. De les 299 persones actives 272 estaven ocupades (147 homes i 125 dones) i 28 estaven aturades (15 homes i 13 dones). De les 104 persones inactives 44 estaven jubilades, 28 estaven estudiant i 32 estaven classificades com a "altres inactius".\nEl 2009 a Boffres hi havia 258 unitats fiscals que integraven 634,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.983 €.\nDels 21 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 5 d'empreses de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària, 2 d'empreses de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a "altres activitats de serveis".\nDels 10 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina de correu, 5 paletes, 1 guixaire pintor, 1 restaurant, 1 agència immobiliària i 1 saló de bellesa.\nL'any 2000 a Boffres hi havia 33 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 820 hectàrees.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Baufres\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Boffres a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Boffres a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Baufres&oldid=28220037»\nDarrera modificació: 10 set 2021 a les 14:58\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 set 2021 a les 14:58.


Hostalric. El castell d'Hostalric\nLa Torre dels Frares des del castell. Imatge presa durant la Fira Medieval 2014 - (Ampliar)\nPortal de Barcelona des de l'interior de la muralla. Imatge presa durant la Fira Medieval 2014 - (Ampliar)\nDetall d'una espitllera d'una torre de la muralla. - (Ampliar)\nFragment de les muralles d'Hostalric. - (Ampliar)\nFossat i baluard del castell d'Hostalric. - (Ampliar)\nTorre dels Frares. - (Ampliar)\nDetall dels murs del castell. - (Ampliar)\nHistòria del castell. La situació estratègica, enlairada i dominant, que avui ocupa el castell d'Hostalric fa suposar que des de ben antic es devia tractar d'un indret fortificat. El nom d'Ostalrich es documenta en el jurament de fidelitat que va fer Guerau II de Cabrera, vescomte de Cabrera i d'Àger, a Ramon Berenguer III comte de Barcelona i Girona, l'any 1106 pels castells de Blanes, Argimon i Cabrera, i on afirma que hi construirà un castell en aquest indret. L'any 1145 es fa una donació de terres al priorat de Santa Maria de Roca-rossa situades "in castro Ostalricho". L'any 1175 el trobador Guillem de Berguedà fa esment al bisbe d'Urgell del "palaitz d'Ostalric". L'any 1184, Ponç III de Cabrera reconeix vassallatge al rei Alfons per diversos castells, entre els quals, el d'Hostalric.\nInterior del castell d'Hostalric, portal i torres de guaita. - (Ampliar)\nEl castell d'Hostalric esdevingué la seu administrativa dels vescomtes de Cabrera i, juntament amb el castell de Montsoriu, un dels principals bastions d'aquesta família. S'hi establí la cúria, la notaria, un mercat (1327) i una petita comunitat jueva (1) per als afers econòmics. L'any 1285, Pere el Gran en va fer el seu quarter general per lluitar contra el rei francès Felip III l'Ardit que havia envaït el Principat.\nEls Cabrera procuraren tenir sempre ben protegits el castell i la vila, que anava creixent, i això provocà litigis amb la corona. L'any 1306, el rei Jaume II es mostrà indignat amb el comte Ponç Hug IV d'Empúries, marit de Marquesa, filla i hereva del vescomte Guerau de Cabrera, per la fortificació d'Hostalric feta sense la seva llicència i va ordenar que fos enderrocada. La intercessió de la reina Blanca va evitar que les muralles fossin enderrocades. El 1392, el rei Joan I va autoritzar Bernat IV de Cabrera a refer i conservar els murs i valls d'Hostalric i de Blanes. Durant el segle XIV, els diversos reis barcelonins s'hi allotjaren, tant per fer-hi estada com fent camí de pas.\nPanoràmica d'Hostalric des del castell. - (Ampliar)\nEl 1455 s'hi varen tornar a fer obres. Durant la Guerra civil catalana contra Joan II el castell va patir nombrosos atacs en prendre part contra el rei fent costat als pagesos remences i als diputats de la Generalitat. Després del setge d'Hostalric del 1462, va ser ocupat per les hosts del Consell del Principat que es dirigia a Girona (2). En temps de la Guerra dels Segadors el castell esdevingué una plaça forta.\nEl 1653 els francesos dominaven el país des de la frontera a les rodalies de Barcelona exceptuant Girona i Hostalric. Aquest fou ocupat pels francesos l'any 1694. El 27 de juliol de 1695, Anne Jules de Noailles, duc de Noailles va enderrocar el castell abans d'abandonar-lo. Un any més tard, l'enginyer militar Josep Chifrion va dissenyar els plànols per a la seva reconstrucció, envoltant les muralles i torres amb un sistema de baluards poligonals i va construir en el cim més alt, pavellons i arsenals que varen constituir el modern castell, esfondrant el medieval dels Cabrera.\nFossats i baluards del castell. - (Ampliar)\nDurant el segle XVIII es va construir l'actual castell, concebut com a fortalesa militar sota un projecte de l'enginyer militar flamenc Joris Prosper Van Verboom. Les primeres obres de fortificació permanents van tenir lloc durant el 1712 i 1713 a conseqüència de la Guerra de Successió Espanyola, tot i que les principals obres per deixar en condicions d'ús la fortificació van ser entre 1794 i 1795, en el transcurs de la Guerra Gran. El 7 de novembre de 1809, en plena Guerra del Francès, les tropes napoleòniques varen saquejar les cases i calar foc al poble d'Hostalric. El castell, però, va resistir. El 12 de maig de 1810, després de sis mesos de setge, 800 soldats que formaven part de la guarnició del castell es van poder escapar del setge de les tropes napoleòniques.\nEl castell d'Hostalric, segons gravat de Beaulieu, 1668. Forma part de "Les Plans et profils des principales villes, et lieux considerables de la Principauté de Catalogne: avec la carte génerale et les particulières de chaque gouvernement". Institut Cartogràfic de Catalunya. - (Ampliar)\nArquitectura del castell. Dins la trama urbana actual resten vuit torres i uns 600 metres del recinte emmurallat que s'allarga en direcció est-oest adaptant-se a la topografia del terreny, situat bàsicament al nord de la població. A la part alta, el portal d'entrada pel camí de Barcelona protegit per una torre rodona de nom d'Ararà o també de la Presó. El llenç de muralla reposa en un basament atalussat i acaba amb merlets espitllerats. Algunes de les torres no són totalment circulars i obertes pel darrere. Solen tenir tres pisos amb coberta de volta apuntada o de mitja esfera i acaben amb simples merlets o amb un coronament de matacans.\nVista general de la vila d'Hostalric i el castell. Gravat de Lluís Urgellés, 1888. CRDI - Ajuntament de Girona. - (Ampliar)\nA l'est de la vila destaca la torre dels Frares que controlava la part baixa del turó, molt lluny del castell. Devia tenir una alçada de 30 metres, un diàmetre exterior d'uns 13 i un gruix de mur de 3,5. Tres pisos coberts amb volta i accés per la segona planta des del pas de ronda que envoltava tota la muralla. La torre dels Frares rep el nom pel convent de Sant Francesc, actualment casa de la vila, que s'hi construí al costat.\nPel tipus d'aparell constructiu, molt irregular, es dedueix que el recinte emmurallat és bàsicament datable al segle XIV i que segurament va reaprofitar la construcció defensiva dels segles XII i XIII. Es planteja la hipòtesi que la torre dels Frares fos una obra del segle XIII, atès que l'estructura i tècnica constructiva són diferents.\n(1) Es documenta que l'any 1354, els jueus vigatans Astruc Cellem, la seva dona Dolça i la filla d’aquests, Mirona, vivien a Hostalric. ("Els jueus de Vic", Irene Llop Jordana) - (Tornar al text)\n(2) Els 500 homes de la Host del Consell del Principat comandada pel capità Pere de Bell-lloc i de Sentmenat, després d'haver foragitat als remences de Francesc de Verntallat el 23 de maig, que tornaren a Girona, van començar a tallar les vinyes i els camps de blat, fet que va provocar que els vilatans obrissin les portes de la muralla i s'apoderaren sense combat de la vila i el castell, tret de la torre dels Frares, defensada per un sol home, al que es van enfrontar els ballesters. - (Tornar al text)\n"La Villa de Hostalric", Jaime Pumarola. Revista de Girona.\nHistòria de la vila d'Hostalric\n------Article històric des de les primeres referències del poble a l'actualitat.\nEspitllera del castell. - (Ampliar)\nTorre de l'Ararà. - (Ampliar)\nFossat del castell. - (Ampliar)\nBaluard del castell. - (Ampliar)\nPanoràmica del castell. - (Ampliar)


Calendari egipci - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nEls egipcis de l'edat Antiga deprengueren a determinar les estacions de l'any a partir dels canvis que mostrava el riu Nil en el pas del temps. Per als habitants d’esta civilisació, les estacions eren tres: "inundació" o época de la creixcuda, que durava aproximadament de juny a setembre; "aparició dels camps al retirar-se l'aigua", quan el sol estava húmit, a partir d'octubre i fins el més de febrer; i "sequía", de febrer a juny, quan tornava a repetir-se el ciclo. D'estes observacions naixqué una de les aportacions fonamentals de la civilizació egipcia: calendari, basat en les fases de la lluna.\nEl seu any tenía 360 díes dividits en tres temporades de 4 mesos cadascuna i 30 díes cada més. Este calendari, que era prou certer, s'usà des del tercer milenari ans de la nostra era i tingué una finalitat pràctica: el control dels cicles agricoles.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Calendari_egipci&oldid=139517»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 28 ago 2018 a les 11:37.


Violència, de la bona - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nViolència, de la bona\nAlguns s’encaparren a dir-nos que és inherent en el comportament de la condició humana, com si es tractés d’una expressió tan natural com menjar o beure, de tant en tant. Per anar tirant. Dels conflictes en traiem i recordem les imatges més sucoses, els crims més execrables generalment vénen sempre acompanyats d’una bona ració de violència. Ens expliquen fins i tot, que de tant en tant no va del tot malament perquè l’arbre vagi recte, i no se’n vagi caps als marges.\nPer què de violència, de la debò, de l’oficial només n’hi ha una. La resta, són succedanis, versions desviades dels qui fan lladronici del monopoli, dels qui posen la mà a la cistella quan el botiguer es despista. Impostors d’un monopoli que s’atorga en exclusiva l’estat.\nPlorem les mortes del patriarcat, maleïm les guerres despietades, quedem consternats per l’efecte dels atemptats, i ens preguntem d’on neix la violència que es mostra despullada en les receptes informatives dels telenotícies. Estranyes vegades però parlem de l’amo de la copyright i les franquícies.\nPotser per què de violència n’hi ha una de bona, i una altra de dolenta. El mateix concepte entra dins la roda del relatiu, el subjectiu i l’opinable. Se’n pot parlar de la seva conveniència o normalitat, quan ja teníem aprés que res la justifica.\nAhir al matí la Coordinadora per la Prevenció i Denúncia de la Tortura va presentar al Col·legi de Periodistes de Catalunya un informe de 120 pàgines sobre ‘L’aïllament penitenciari a Catalunya des d’una perspectiva de drets humans’. Tot un relat de violència, de la bona, de l’oficial. Entre els casos, el de Raquel que va avançar en exclusiva l’anuari Mèdia.cat gràcies a la denúncia feta al Centre per la Defensa dels Drets Humans Irídia. El cas, explicat a l’Anuari Mèdia.cat, d’una interna que després de mesos de trobar-se en un Departament Especial de Règim Tancat va plegar-se davant la violència de l’entorn i es va treure la vida. Hi va deixar una carta pòstuma a la cel·la on denunciava una agressió viscuda només tres dies abans.\nEl document de la Coordinadora per la Prevenció i Denúncia de la Tortura, és tot un relat, un anàlisi i una exposició ben àmplia de com viuen les persones que es troben a la cantonada del darrer racó del sistema: els mòduls d’aïllament de la presó. L’informe i la denúncia implícita que es fa pública vol posar llum a l’obscuritat. El document aprofundeix en aquelles violències poc evidents, les que no entren dins un comunicat mèdic d’urgència.\nAssetjament, llenguatge humiliant, desinformació, vexacions, menyspreu, arbitrarietat, anul·lació del subjecte, negació de la paraula, rigor, impunitat i por. Tot això, sistemàticament sobre persones de qui l’estat n’assumeix la seva reinserció, tutela, custòdia i cura. Però en aquell espai resclosit i tancat, on l’ombra de la impunitat dorm, hi ha violència, de la bona, de l’oficial.\nLa germana del treballador de TV3 amenaçat de presó n’explica els detalls\nFormar persones amb trastorns per a que siguin portaveus contra l’estigma