Notícies - Pàgina 7 de 32 - ActuaCoop\n29 març Fem pinya amb els bordegassos de Vilanova i la Geltrú\nPublicat a 11:15h a col·laboració, solidaritat 0 Comentaris\nAvui us expliquem una altra història d'integració i inclusió, la història d'un jove estranger sense referents familiars que viu al Garraf des de fa un any. En Mohamed ha començat la temporada de castells amb la colla castellera els bordegassos de Vilanova i la Geltrú, a part del tres assajos setmanals als quals participa, i...\n26 març Visita a Juve&Camps pels joves del programa Singulars d’Actua\nPublicat a 10:29h a Actua, Projecte Inserció Laboral 0 Comentaris\nDins de la formació d’Operari de Vinya del programa Singulars a Vilafranca realitzem una visita a l’Àrea de Viticultura de Juve&Camps. El passat divendres 8 de Març vam tenir el plaer d’anar a fer una visita a Juve&Camps amb els joves del programa Singulars 2018,...\n22 març Curs d’incorporació al sector pesquer adreçat a joves extutelats\nPublicat a 08:20h a Actua, Pis Autonomia Lleida, Pis Autonomia Vila-seca, Pisos autonomia 1 Comment\n19 març Cultura a l’abast de tothom\nPublicat a 08:15h a Actua, centres residencials acció educativa, CRAE Llars Torre Vicens, solidaritat 0 Comentaris\nAl CRAE Llars Torrevicens volem donar les gràcies per la donació de diferents particulars, gràcies a les quals hem pogut dur a terme la creació d'una biblioteca dins del centre. Els nens tenen al seu abast més de 700 llibres de totes les edats, temes i àmbits. Des de llibres...\n14 març Visita al Castell de Vila-Seca\nPublicat a 09:23h a Actua, Pis Autonomia Vila-seca, Pisos autonomia 0 Comentaris\n12 març Al Centre Obert Mar ens preparem per les colònies!\nPublicat a 09:18h a centres oberts, CO vilanova i la geltrú 0 Comentaris\nDesprés del carnaval al centre obert només pensem amb les colònies, és per aquest motiu que al Centre Obert de Mar, estem treballant que cal portar a les colònies. Per nosaltres les colònies són molt importants i també ens ho passem molt bé, ja que anem...\n11 març El Carnaval ha arribat al Toni Inglès\nPublicat a 09:04h a Actua, centres residencials acció educativa, CRAE Toni Inglès 0 Comentaris\n07 març Escapada a la neu del CRAE Toni Inglés!\nPublicat a 10:00h a Actua, centres residencials acció educativa, CRAE Toni Inglès 0 Comentaris\n28 febr. Reportatge Vilabicis Solidàries\nPublicat a 10:33h a Actua, solidaritat 0 Comentaris\nEl projecte Vilabicis Solidàries es beneficien varis grups de persones; en primer lloc, la persona que fa la donació de la bicicleta que no la fa servir, d'aquesta manera es treu el trasto i recicla. En segon lloc, els joves que es troben al PTT, intenten aprofitar...\n22 febr. A CAPI fem una activitat de Ioga amb Famílies!\nPublicat a 08:34h a Actua, centres oberts, CO vilanova i la geltrú 0 Comentaris\nDurant el curs 2018-19, el grup de petits portarà a terme el projecte del “FORASTER” en el qual es convidarà a diferents experts que ens faràn un petit tastet sobre la temàtica escollida pel grup. Així doncs hem iniciat el projecte , amb una activitat de...


Aquesta iniciativa pretén estimular la creativitat, mitjançant el trasllat de les persones beneficiàries a un nou entorn creatiu, on podran desenvolupar un projecte durant els mesos d'octubre i novembre d'enguany. En acabar aquesta etapa, realitzaran una exposició amb els resultats de l'experiència.\nLa beca va dirigida a artistes, que hagin nascut o resideixin a Balears, amb estudis superiors finalitzats en qualsevol disciplina de les arts visuals. L'artista seleccionat gaudirà de fins a 3.000 euros per a despeses personals, desplaçaments i compra de material. Consultau les bases de la convocatòria. El termini de presentació de sol·licituds finalitza el 29 de maig.\nPer a més informació, telefonau al 971 72 53 92 o enviau un correu a cultura.palma@fundacio.sanostra.es. També trobareu la informació ampliada a\nEl termini de presentació de sol·licituds finalitza el 29 de maig\nBeques d'estudis a l'estranger 2011-2012


Virus | L'Independent de Gràcia\n15/02/2020 13/02/2020 Opinió\nEm faig ressò de l’anunci de l’Organització Mundial de la Salut de la consideració del Covid-19 (coronavirus) d’enemic mundial número 1 i que no tindrem vacuna fins el 2021. Els efectes de la malaltia que està provocant la propagació d’aquest agent infecciós ha fet que el Mobile World Congress hagi estat cancel·lat. La motivació que ha conduit a aquest escenari –apocalíptic per a alguns– és molt obvi que no ha estat tan sols per salvaguardar la salut de les persones sinó també per obeir a interessos i estratègies comercials d’alt nivell. És tant com dir eufemísticament que els estats democràtics promouen la fabricació d’armes de guerra per la defensa de l’Estat de dret. Que ens creguem això equival a atribuir l’opinió pública un grau superlatiu d’imbecil·litat suprema. Les armes es fabriquen per matar, i punt. Ergo, les cancel·lacions com les del MWC s’executen per motius més bé egoistes que no pas altruistes.\nÉs clar que allà on hi ha virus s’estableix un camp minat per altres agents altament infecciosos com son les fake news. Així ho ha constatat la caverna periodística espanyola atribuint bona part de responsabilitat de la cancel·lació del MWC al president Torra i alcaldesses Colau i Marín de no haver fet prou per convèncer John Hoffman de que es celebrés el principal esdeveniment tecnològic mundial. És un punt més en l’interminable haver comptable de greuges, insults i tota sort de vòmits xenòfobs i racistes cap a Catalunya i les seves institucions dia sí dia també. Un virus que no hi ha manera de derrotar.\nLa propagació del virus s’ha donat coincidint amb el corrent migratori més important de l’any: la celebració de l’any nou xinés. És l’any de la rata en què ja no serà possible amagar la mesquinesa d’un món brutalment depredador. Els vells fonaments del món actual ja no es poden sostenir per enlloc i celebraré la rebel·lió dels dèbils, dels exiliats, de les dones, de la joventut, de la diversitat, dels refugiats, dels pobres, dels famèlics, encara que això ens tregui de la nostra putrefacta zona de confort.\nJesús Sánchez, la torratxa\nEl Districte matisa el veto a la música a actes de Festa Major\nL’Europa millora els números de l’inici de la primera volta de la lliga


10 D’ABRIL, EL DIA DE LA LLIBERTAT | AMB LA RÀBIA AL COS\n10 D’ABRIL, EL DIA DE LA LLIBERTAT\nS’apropa la clau de volta de les consultes sobre la independència. Hagin anat com hagin anat les anteriors, és evident que el ressò mediàtic, fins i tot a nivell internacional, que tindran no ja els resultats sinó el sol fet d’haver dut a terme l’acte a la capital del País, esdevé una nova oportunitat de donar a conèixer arreu amb èxit les nostres aspiracions nacionals. Estic convençut que la ciutat on vaig néixer i viure una pila d’anys, i on encara hi tinc tanta família i amics ,estarà a l’alçada de les circumstàncies. De fet, tota la fase prèvia -el vot anticipat i les activitats paral·leles que s’han desenvolupat- ha estat revestida d’una simptomatologia més que positiva. I les notícies segueixen essent engrescadores: molta gent d’arreu de la Nació farà cap a la capital per donar-hi un cop de mà. De Vic, per exemple, en conec una bona colla. Des d’aquest modest blog, i a manera de granet de sorra, reproduiré per darrera vegada -abans de la votació “oficial” i definitiva- el poema i la corresponent introducció que he “penjat” coincidint amb cadascuna de les tongades de consultes anteriors. Que no pateixi ningú, que no és meu. És de Josep M. de Sagarra, i està datat l’any 1931.\nOblidem per uns instants l’autoria del poema, nascut de la ploma d’un autor amb massa foscos a la seva “biografia nacional”. No cal ni tan sols que intentem esbrinar el motiu que el va dur a escriure’l. Quedem-nos només amb un fet inqüestionable: més enllà del llenguatge emprat, propi de les primeres dècades del segle XX, la peça sembla escrita pensant en el referèndum de diumenge. Us la transcric, amb la gens dissimulada esperança que us ajudi –ens ajudi- a carregar les piles. Feliç 10A!\nI aquí va el poema:\nque és tot nervi, pel cor i pel cant\ni pot fer allò que altres dies no poden,\ni avui és aquest dia tan gran.\nSe sent passar el neguiteig d’una espera,\nper si és precís el cridar i el dir: Prou!\nTots en el pit duem plecs de bandera…\nAvui som més que una vida que es mou.\nSentim la pell tremolar esgarrinxada\namb gelosia de temps i d’espai.\nSentim la mar més de blau de mirada\ni les muntanyes més nostres que mai.\nQuè li darem a la pàtria ferida\nen aquest dia tan ple de destí?\nNo vol coets inflamats de mentida,\ntampoc espera ni sang ni botxí.\nNi vol rialles voltant una taula\nque per la joia no és tot prou madur…\nSols us demana una sola paraula\nperò no vol que deserti ningú.\nQue si algú encara té als ulls una bena,\nque qualsevol que es llevés fent el sord,\ndurà una marca pintada a l’esquena\namb quatre lletres que diguin que és bord.\nDoncs penseu que la gràcia de viure\nno tindrà mai un instant com aquest,\ncom quan direu: Vull la pàtria ben lliure\nperquè ningú pot privar-li aquest dret.\nLa carn, avui, té puresa de lliri,\ncap dels que formen pot ser maleït!\nAvui el poble ha tastat el deliri\nd’ésser tot ell voluntat i esperit.\nTu, Catalunya, daurada captiva,\nno et quedi gens de vergonya en el front,\nmostra’t com ets, i ben nua i ben viva,\ndavant de totes les terres del món.\nQue vagi molt bé. la lluita continua!\n« ATEMPTAR CONTRA L’ATEMPTAT\nESQUERRA – SOM VIC »


Reunió del CODISCAT amb subtítols en directe – Subtil – Comunicació i Accessibilitat\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, acompanyat del conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, han presidit avui la reunió del Consell de la Discapacitat de Catalunya (CODISCAT) al Palau de la Generalitat.\nSubtil hi hem ofert el servei de subtitulació en directe per a persones amb discapacitat auditiva.\nA la sessió de treball, el president Quim Torra ha anunciat la creació del Pacte Nacional per a les persones amb discapacitat i el conseller El Homrani ha anunciat que es crearà una Comissió Interdepartamental sobre polítiques públiques d’acord amb els principis de la Convenció de l’ONU sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat. Per a més informació: https://bit.ly/2xGx4UP\nQuè és el CODISCAT?\nEl CODISCAT està integrat pels diferents departaments de la Generalitat, les entitats municipalistes i les entitats representants del sector de les persones amb discapacitat. Vetlla per la transversalitat de les polítiques de promoció de l’autonomia personal i de l’atenció a les persones amb discapacitat. El Consell facilita una interlocució directa entre el Govern i el sector per reforçar la coordinació interdepartamental en tots els àmbits competencials relacionats amb les persones amb discapacitat.


Seguiment immersiu de les obres\nOferim el seguiment de les obres en format 360º, d'aquesta manera es pot veure en qualsevol moment l'estat i qualitat dels treballs que s'estan realitzant.\nProjectes immersius de realitat virtual\nPresentem el projecte i/o propostes en format virtual de manera que els clients poden viure en primera persona com seran els espais i els acabats desitjats. Fem realitat les imatges virtuals i executem els projectes segons les imatges desitjades.\nRealitat virtual a la carta\nTeniu una idea i/o proposta i necessiteu les eines per plasmar-les? A ZAZAR us oferim la transformació de la vostra idea o proposta al format de realitat virtual immersiva i així poder experimentar-la en primera persona.


Pascal deixarà la vicepresidència del Partit Liberal Europeu pels seus posicionaments sobre el Procés\nLa coordinadora general del PDECat ha comunicat la seva decisió als membres del Consell Nacional\nMarta Pascal en el consell nacional del PDECat. CÈLIA ATSET\nBarcelonaMarta Pascal deixarà la vicepresidència del Partit Liberal Demòcrata Europeu. La coordinadora general del PDECat ha comunicat aquest diumenge als consellers nacionals del partit que demà anunciarà la seva dimissió, una decisió presa arran del paper que la direcció de la família europea del Partit Demòcrata ha jugat en els últims mesos davant del Procés sobiranista. Una dimissió que es traduirà en una carta que Pascal preveu enviar al president del partit, Hans Van Baalen, properament.\nL'última mostra d'aquesta animadversió van ser les paraules del president del grup de l'Aliança dels Demòcrates i Liberals per Europa (ALDE), Guy Verhofstadt, dimarts quan -després de la roda de premsa de Carles Puigdemont a Brussel·les- va criticar un dibuix que corria per les xarxes socials en què es comparava el president de la Generalitat amb Tintín. Segons l'exprimer ministre belga, la comparació entre Tintín i Puigdemont no era encertada perquè mentre el primer sempre busca "solucions", el segon ha deixat "Catalunya en el caos i al devastació".\nLa relació entre el partit liberal europeu i la formació hereva de Convergència fa temps que s'ha anat tensant, sobretot arran de l'entrada de Ciutadans al grup. Els resultats de les últimes eleccions europees van fer que el partit d'Albert Rivera passés a ser el principal soci a l'Estat dels liberals europeus, un fet que ha fet virar completament el discurs que havien mantingut aleshores sobre Catalunya.\nAixí, Verhofstad ha passat de defensar que Europa havia d'escoltar Catalunya en un míting a Vic al costat d'Artur Mas durant la campanya de les europees, a alinear-se amb els posicionaments de Ciutadans contra l'independentisme català.\nEl partit continuarà al grup liberal\nPascal va ser elegida vicepresidenta de l'Aliança de Liberals i Demòcrates per Europa (ALDE) en un congrés celebrat a Budapest el novembre de 2015 i ara, dos anys després, abandonarà el càrrec disgustada amb la gestió que la formació ha fet del Procés. A més, tampoc optarà a presentar-se a la reelecció en el congrés que la formació farà al desembre.\nTanmateix, el distanciament del PDECat amb l'ALDE no implicarà per ara la sortida del partit del grup europeu. Més enllà de la dimissió de Pascal, la formació preveu seguir formant part del grup liberal i descarta sumar-se a altres projectes com ara el de l'Aliança Lliure Europea -d'on forma part ERC- o el Partit Popular Europeu. El malestar, segons ha explicat Pascal al Consell Nacional, és limita a la cúpula actual del partit, i no a les formacions que en formen part.


El Bloc d'Angel Nieva: d’abril 2009\nApaga i adéu-siau\nEstem en una època en què tot l'ecològic i el verd està de moda. I tristament, moltes iniciatives es queden en això. En moda. Perquè moltes d'aquestes iniciatives han estat estratègicament dissenyades per aparentar que les diferents empreses tenen un compromís social amb l'ecologia. I aparentar ser verd, actualment ven. Quantes empreses serien ecològiques si això no suposés una possible reducció de costos i un possible increment dels seus comptes de resultats?\nPerò per fi sembla haver arribat una iniciativa que s'aparta del que havíem vist fins ara. Una iniciativa que a més ens té a nosaltres, els consumidors finals, la gent del carrer, com a principal objectiu. I que realment ens pot ajudar, sobretot ara que estem en temps de crisi, a reduir costos en les nostres llars.\n100% OFF (Cent per cent Off). Així es diu el nou sistema que el Centre d'Innovació Tecnològica en Convertidors Estàtics i Accionaments (CITCEA) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) ha dissenyat i que redueix a zero el consum dels aparells electrònics en estat "stand by" o " en espera ", a més de permetre al voltant d'un 12% d'estalvi energètic domèstic gràcies a la desconnexió total dels aparells electrònics i a l'eliminació automàtica del sistema d'espera. I és que al final, la despesa d'un aparell electrònic en repòs al llarg de l'any és superior a la despesa del propi dispositiu quan està en funcionament, ja que passa més temps "stand by" que no encès.\nA les nostres cases tots disposem de dispositius electrònics que tenen la funció de "stand by", com poden ser la televisió, el lector o gravador de DVD, el descodificador de TDT, el descodificador del Satélite, videoconsoles, etc.entre altres, que podrien connectar al 100% OFF. Fins i tot alguns d'ells no disposen de botó d'apagada manual, pel que al apagar des del comandament a distància sempre es queden en mode d'espera llevat que desendollats el cable de corrent. Cosa que no fem per les molèsties que provoca.\nSegons l'últim informe de la Comissió Nacional d'Energia una llar espanyol gasta una mitjana de 367 euros a l'any en electricitat. Amb l'eliminació de l'estat "stand by" a través d'aquest dispositiu, això suposaria un estalvi mitjà de 44 euros l'any. A més, segons les pròpies paraules de l'investigador de la UPC Miquel Teixidó, responsable del projecte, l'ús del dispositiu suposaria també una disminució d'un 1% de les emissions de CO2 a l'atmosfera. El sistema, patentat i comercialitzat per l'empresa Good For You, Good for the Planet , ( http://www.gfy-gfp.com/ ) també serveix de protecció davant d'una sobrecàrrega de tensió i allarga la vida dels electrodomèstics.\nEl bo i agradablement sorprenent d'aquest nou dispositiu és que és una cosa realment simple i resol un problema universal amb una lògica aclaparadora. De vegades ens anem pels turons d'Úbeda buscant ser innovadors, ser pioners, buscant solucions complexes a simples problemes per destacar sobre els altres ... i fixeu-vos que aquest dispositiu, aquesta simple regleta de corrent, ens soluciona alguna cosa en que potser ni havíem pensat en solucionar, perquè en la nostra casolana vida ja era d'allò més normal que l'aparell electrònic en qüestió que ens venien a la botiga, es quedés sempre en "stand by" a menys que ens molestéssim i ho apagaré manualment, en cas que poguéssim, és clar. I és que de vegades, els que ens quedem en "stand-by" som nosaltres mateixos ...


Barcelona guanya la partida turística a Madrid malgrat pujar preus - Comunicatur\nInici | | Barcelona guanya la partida turística a Madrid malgrat pujar preus\nBarcelona guanya la partida turística a Madrid malgrat pujar preus\nLa despesa turística internacional realitzada a la ciutat de Barcelona, superior als 2.380 milions d’euros, supera en 1.300 milions a la de Madrid. A més, la capital catalana ha pujat un 5% els preus hotelers i Madrid els ha reduït un 0,5%.\nDe l’habitual comparació entre les dues principals ciutats de l’Estat no s’escapa l’àmbit turístic. Les últimes dades publicades per l’estudi HotStats diuen que els hotels de 4 i 5 estrelles de Barcelona han millorat la seva ocupació i els ingressos, incrementat el benefici brut per habitació disponible. En front, els hotels de la capital d’Espanya ha tingut un comportament totalment oposat. Els hotels madrilenys han tingut menys ocupació, ingressos i beneficis per habitació.\nUna altra dada que crida l’atenció en aquesta comparativa entre les dues ciutats és la despesa que realitzen els turistes. Barcelona és la ciutat espanyola on els turistes internacionals realitzen una despesa més elevada amb targeta de crèdit. En 2012 aquesta despesa s’ha incrementat en un 25% respecte al 2011.\nAmb 2.384 milions d’euros, la capital catalana concentra el 26,5% del total de la despesa amb targeta realitzada a l’Estat, que va ser de 9.000 milions. Madrid amb un import de poc més de 1.000 milions d’euros rebuts per targeta de crèdit també ha crescut un 14,7% respecte l’any anterior i concentra quasi el 12% del total d’operacions. Però Madrid queda a 1.300 milions de distància de Barcelona que any rere any va eixamplant més la diferència.\nEls vols de baix cost aporten 2 de cada 3 passatgers que arriben a Catalunya


Mosseguen i colpegen dos mossos per evitar l'arrest d'un familiar a Figueres - Diari de Girona\nMosseguen i colpegen dos mossos per evitar l'arrest d'un familiar a Figueres\nLa policia blinda el barri de Sant Joan per detenir el lladre i la seva dona, que van fugir, i arresten la mare i un parent\nfigueres | g.t. / e.b. 25.04.2016 | 07:08\nMosseguen i colpegen dos mossos per evitar l'arrest d'un familiar a Figueres Conxi Molons\nDos agents dels Mossos agredits pels familiars d'un lladre al qual anaven a detenir després de ser sorprès robant en una furgoneta al barri del Bon Pastor. Els policies van patir esgarrapades, mossegades i diversos cops, van ser atesos a l'hospital i de moment no podran fer la seva tasca habitual. El presumpte lladre, Pedro Hernàndez, conegut com El Chino, va escapar després de trencar la finestra del vehicle policial on l'havien posat. Els Mossos van detenir la matinada de dimarts a dimecres el cunyat d'El Chino, anomenat Celestino i de 35 anys. I ahir al matí, la mare del presumpte lladre, de 60 anys. A tots dos els atribueixen els delictes d'atemptat contra els agents de l'autoritat, trencament de condemna i lesions. Ahir es va muntar un dispositiu policial al barri de Sant Joan que el va blindar amb forta presència dels antidisturbis (Arro i Brimo) i patrulles dels Mossos i la Guàrdia Urbana. La policia encara té almenys dues detencions pendents, la d'El Chino, que té 42 anys, i la de la seva dona, que el va ajudar a fugir. El barri per ara seguirà sota vigilància policial.\nEls fets es varen desencadenar al voltant de la una de la matinada quan els Mossos van rebre l'alerta del robatori en una furgoneta aparcada al carrer Avinyonet del Bon Pastor. Un cotxe patrulla amb dos agents -un home i una dona- van anar cap allà i van localitzar a El Chino a prop de casa seva, al carrer Fleming amb un maletí d'eines robat. En veure la policia, la seva dona va començar a cridar i van anar-hi familiars i veïns. Els Mossos van arrestar El Chino i el van posar a dins del cotxe. Però mentre això passava, veïns i familiars van agredir els dos policies, sobretot l'agent que va rebre mossegades, cops de peu, als braços i a qui fins i tot van provar de robar l'arma. També van agredir la policia que va rebre esgarrapades i diversos cops. Ràpidament, van demanar reforços i patrulles dels Mossos i Guàrdia Urbana van anar al barri. El Chino, però, va trencar el vidre del patrulla i el policia que era agredit el va reduir però va fugir. Finalment, els Mossos van detenir el cunyat del fugitiu i la mare.\nPer la seva banda, el regidor de Seguretat i alcalde en funcions, Pere Casellas (PSC), que es va desplaçar ahir al barri, va insistir que es tractava d'un fet que «passa en altres indrets de la ciutat». «Sí que és veritat que en ser un toxicòman, és una persona sobreprotegida per membres de la comunitat i per això algunes persones van sortir a defensar-lo», va afirmar. Casellas va desvincular aquest cas d'altres fets delictius al barri tot demanant que «entre tots hem de contribuir a rebaixar la tensió al barri». «Els dispositius que es faran des d'Interior seran per perseguir els dos, tres o quatre clans que es dediquen a l'activitat delictiva al barri i que tants maldecaps ens estan causant», va afegir.\nAl barri ahir hi contrastaven els controls policials amb la presència de veïns al carrer i, fins i tot, celebrant un aniversari entaulats en plena via pública. La majoria dels que ahir es van acostar al carrer Doctor Fleming consideraven desproporcionat el dispositiu. «Cal?», es preguntaven, per automàticament autorespondre's que això només passa al barri gitano.\nAlguns, a més, criticaven que la policia es dediqui a fer aquestes actuacions a la zona mentre «molts polítics continuen robant». Molts insisteixen que se'ls posa a tots en el mateix sac i que hi ha molt de racisme a l'entorn de la comunitat gitana.\nMés incidents similars\nEl d'ahir no és l'únic incident d'aquestes característiques a la zona. Al desembre centenars de veïns van acorralar la policia per evitar la detenció d'un home amb una ordre de cerca i que havia d'entrar a presó. Va començar a cridar que se l'enduien per Nadal i diversos veïns van sortir. La situació va obligar a requerir col·laboració de Guàrdia Urbana, més Mossos i, Guàrdia Civil. Gairebé un any abans, el 5 de gener, un dels dos agents dels Mossos de paisà que hi patrullaven va llençar un tret a l'aire per dispersar els veïns que també els haurien acorralat durant una detenció d'un vell conegut per la policia, que acumulava més d'una vintena de detencions.\nLa Trisindical i Uspac demanen més seguretat per als agents i contundència . L'Alt Empordà


Ràdio Balaguer - L'entrenador balaguerí Lluís Cortés es fa càrrec de la selecció femenina d'Ucraïna. Se'n farà càrrec 2 temporades amb una clàusula alliberadora en el cas que algun club de primer nivell vulgui contractar-lo\nL'entrenador balaguerí Lluís Cortés es fa càrrec de la selecció femenina d'Ucraïna. Se'n farà càrrec 2 temporades amb una clàusula alliberadora en el cas que algun club de primer nivell vulgui contractar-lo\nL'entrenador balaguerí Lluís Cortés serà el nou sel·leccionador femení d'Ucraïna. El pròxim dimecres el Consell Executiu de la Federació Ucraïnesa de Futbol ho farà oficial.\nCortés ha signat per 2 temporades, tot i que amb una clàusula alliberadora en el cas que algun club de primer nivell vulgui contractar-lo i arribin a bon port les negociacions.\nCortés estava sense equip des que va deixar el primer equip femení del Barça, tot i haver rebut diverses ofertes d'alguns clubs europeus.\nCortés s'havia fet càrrec del barça femení al gener de l'any 2019, al substituir Fran Sánchez. Aquella temporada l'equip va acabar segon a la Lliga. Sota la seva direcció el Barça va aconseguir la primera Champions femenina de la història del club, a més de dues Lligues, dues Copes, una Supercopa d’Espanya i una Copa Catalunya.


Beques Fundació Leo Messi - Germans Trias\nBeques Fundació Leo Messi/\nLes Beques de la Fundació Leo Messi són uns ajuts per ampliar la formació especialitzada de joves metges argentins a Catalunya. Són possibles gràcies als convenis que aquesta entitat i l'Hospital Germans Trias tenen signats amb la Societat de Pediatria de Rosario i la Federació de Societats Argentines d'Endocrinologia (FASEN). Es concedeixen en dos àmbits però sempre centrats en l'atenció a la infància.\nBeques semestrals o anuals per a l'ampliació de coneixements al Servei de Pediatria de Germans Trias, per a pediatres argentins joves que siguin membres de la Societat de Pediatria de Rosario, en les àrees següents:\nMalalties infeccioses i immunologia clínica (Infectologia pediàtrica)\nMalalties congènites del metabolisme i neurologia (Neurometabolisme pediàtric)\nPediatria hospitalària (Hospitalista pediàtric)\nPer tenir-ne més informació, escriviu un correu electrònic a pediatria.germanstrias@gencat.cat.\nBeques anuals per a l'ampliació de coneixements als serveis de Pediatria (Unitat d'Endocrinologia Pediàtrica) i Endocrinologia i Nutrició de Germans Trias, per a endocrinòlegs argentins joves que siguin membres de la FASEN.\nPer tenir-ne més informació, consulteu aquest enllaç.


LES SALES DE CINEMA ALS TERRITORIS DE PARLA CATALANA.\nLA CATALUNYA NORD (1)\nAmb l'informe sobre l'estat de l'exhibició de cinema a les sales de Catalunya Nord, iniciem la publicació d'una sèrie de treballs que oferiran una perspectiva sobre el sector de l'exhibició en tot el conjunt dels Països Catalans. Carles José, expert reconegut sobre la matèria, aportarà una visió al màxim de completa possible, informativament i estadísticament, que pot ser d'utilitat al sector cinematogràfic, empreses i entitats que agrupen els/les professionals i les empreses,i l'administració pública, per a plantejar les estratègies de difusió de l'audiovisual que es produeix en aquest territori.\nEn el procés d’elaboració d’estudis sobre qualsevol sector econòmic, l’obtenció del màxim nombre possible de dades i l’assegurament de la seva qualitat són fonamentals a les envistes d’aconseguir la solidesa del treball i la fiabilitat de les conclusions derivades de l’anàlisi. Consegüentment les persones que ens dediquem a la recerca d’informació agraïm, amb un entusiasme que tal vegada sobti força contemplat des de fora, la troballa planificada o fortuïta de qualsevol niu de dades. Tant se val la dimensió que tingui el catau i el volum de dades que hi niï. És obvi que la joia és gran quan el contingut és voluminós, però sovint la insospitada descoberta d’una petita mina de dades esdevé molt satisfaent quan ens aboca modesta, però desitjada, llum sobre parts del retaule que estem creant i que no havíem aconseguit ni tan sols esbossar.\nEn aquesta tasca de perquisició, hom té detectats, a l’àmbit d’activitat que cadascú analitzi, els oasis on abeurar-se amb els dolls de dades que ofereixen de manera tan regular com regraciable en el si d’un desert informatiu que té dimensions diferents a cada àrea específica. En el cas que afecta aquest escrit, l’OEA (Observatoire Européen de l’Audiovisuel) i el CNC (Centre National de la Cinématographie et de l’Image Animée) són obligades aturades periòdiques en el camí per a tothom qui esmerci el seu temps i els seus esforços en l’estudi de l’economia del cinema i en l’avaluació de la magnitud de les dimensions dels diferents elements que hi sojornen. I ha estat precisament el septuagenari organisme francès l’entitat que ha fet públiques les dades que han activat la confecció d’aquest article.\nDes del moment en què vaig iniciar els meus estudis sobre economia cinematogràfica, l’exhibició en sales ha estat present a diverses obres publicades. El meu primer llibre es dedicà íntegrament al tema i el tercer explorà les tendències de l’exhibició cinematogràfica a Catalunya, treball que, anys més tard, es complementà amb l’article De la monosala al megaplex, publicat per l’OPA . Aquest interès per les grans xifres anuals derivades de l’activitat de l’exhibició cinematogràfica tot efectuant una mirada general sobre el conjunt d’aquesta branca econòmica derivà en un acostament a la xarxa de sales de projecció fílmica, que fou realitzat poble a poble i tot recollint-ne les dades en el transcurs de tres lustres, en el llibre Els cinemes de Catalunya. Evolució municipal i comarcal .\nTot enllaçant amb els paràgrafs que inauguren el present article, la publicació d’uns treballs del CNC han estat l’espoleta que ha provocat l’esclat d’una recerca que persegueix d’estendre la indagació sobre l’exhibició cinematogràfica per municipis a les terres de la Catalunya Nord . Es tracta de Géographie du cinéma en 2015 - Départements, informe continuat per Géolocalisation des cinémas actifs en France en 2016 i, amb data ben acostada, tant per Géolocalisation des cinémas actifs en France en 2017 com per Datavisualisation. La géographie du cinéma en 2017, que ens ofereixen tant la situació de l’exhibició cinematogràfica a cadascun dels departaments que integren el territori francès  com el detall corresponent a cada municipi que disposi com a mínim d’una sala de projecció comercial . Aquesta minuciosa compartimentació fa possible construir, mitjançant la captura de les dades individuals de cadascun dels seus municipis, la informació referent al conjunt de l’àmbit geogràfic que constitueix el nostre objecte d’interès i d’estudi.\nEl territori i els municipis de la Catalunya Nord\nAbans, però, d’embrancar-nos en la recollida de dades caldrà delimitar l’abast territorial de la zona triada i especificar les viles que conté. En el cas de la Catalunya Nord, també polèmicament anomenada Catalunya del Nord , hom designa així la part del Principat de Catalunya que passà a pertànyer a França (i, per tant a ser administrada per l’Estat del país veí) arran de la signatura del Tractat dels Pirineus . Els articles 42 i 43 d’aquell acord establiren els territoris que passaven a domini francès i els articles 109 i 110 estipularen el nomenament dels comissaris d’ambdues parts que havien de determinar amb precisió els límits exactes de la cessió. Posteriorment, la conferència de caire tècnic celebrada a Ceret / Céret acabaria sense acord i l’assumpte tornà a mans de l’equip negociador inicial que establí la distribució final . Mesos més tard el Tractat de Llívia  excloïa de la cessió a França aquest municipi que ara pertany, en la distribució territorial de Catalunya, a la comarca de la Baixa Cerdanya.\nEls territoris cedits a França per resolució del Tractat dels Pirineus abasten cinc comarques: Alta Cerdanya, Capcir, Conflent, Rosselló i Vallespir. Per causa de les seves relacions de tipus històric, econòmic i administratiu sovint s’hi afegeix la comarca del Fenolledès o de Fenolleda (Lo Fenolhedés, en occità, i Fenouillèdes, en francès), malgrat que es tracta d’un territori de municipis occitanòfons . En relació a l’estructura geogràfica de la Catalunya Nord que recollia la Gran Enciclopèdia Catalana (GEC), l’any 2007 el Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord, editat per la Universitat de Perpinyà / Université de Perpignan i per l’IEC (Institut d’Estudis Catalans), atorgà categoria de comarca a els Aspres, tradicionalment considerada com a subcomarca del Rosselló, i situà en el Conflent cinc municipis que la GEC col·locava a dues comarques veïnes .\nHavent definit el marc geogràfic de la Catalunya Nord, serà tan interessant com útil inserir-lo en el si de l’actual administració territorial francesa . Des d’aquesta perspectiva, pertany a la regió d’Occitanie  i, dins de la seva divisió en departaments , coincideix pràcticament amb el territori dels Pyrénées-Orientales. L’encaix no és exacte car hi ha vuit municipis històrics del Fenolledès que, en la divisió administrativa francesa del territori, han estat integrats al departament de l’Aude . Al seu torn aquest departament està repartit entre tres districtes (Céret, Perpignan i Prades)  i es fragmenta en disset cantons . Havent definit el territori objecte de la recerca i abans d’endinsar-nos en l’examen de la petita xarxa de locals d’exhibició cinematogràfica que hi sojorna, val a indicar que els noms propis geogràfics es consignen d’acord amb el nomenclàtor  i que, en esmentar-los en aquest escrit, s’indica primer el topònim català seguit de la denominació francesa del municipi . En el cas dels municipis de parla occitana (les viles del Fenolledès) s’afegeix, a continuació i entre parèntesi, el seu topònim en aquesta llengua.\nEn darrer terme, cal consignar en aquesta secció dedicada a esclarir el marc geogràfic de la recerca que aquest treball ha estat realitzat en aplicació de la distribució establerta en el nomenclàtor de l’IEC i de la Universitat de Perpinyà. Dels 226 municipis que pertanyen al departament francès de Pyrénées-Orientales, 198 corresponen als comtats històrics del Tractat dels Pirineus i els altres 28 estan situats a la comarca la Fenolleda, de parla occitana. Aquest darrer territori es complementa amb els altres vuit municipis del seu àmbit que la divisió administrativa francesa ha enclavat en el departament de l’Aude. Consegüentment, l’estudi ressegueix 234 municipis, dels quals 36 constitueixen la comarca històrica del Fenolledès.\nTocant a les xifres de població municipal (quadre 1) que s’ofereixen a tall de complement de la distribució territorial, val a indicar que corresponen al padró (recensement) francès de 2015. A efectes estadístics les dades entraren en vigor  el primer dia del present any 2018 i són subministrades per l’INSEE (Institut National de la Statistique et des Études Économiques). Segons aquest darrer padró , els 472.205 habitants de la Catalunya Nord representaren el 8,18% dels 5.774.185 pobladors de la regió d’Occitània i contribuïren al nivell demogràfic francès (una població municipal total de 66.190.280 persones, tret de l’illa de Mayotte) tot abocant-hi el 0,71% de la xifra global del país. Si, per comptes de considerar la població total del territori que estem analitzant, constrenyem el cens als habitants d’aquells municipis que tenen en funcionament alguna sala fixa de projecció fílmica, advertirem que, d’acord amb les darreres dades de població, en el darrer exercici de la sèrie els divuit municipis que gaudien de cinema estable actiu oferiren els seus serveis a una gernació de 198.611 persones, el 42,06% del cens demogràfic de la Catalunya Nord.\nSales d’exhibició cinematogràfica, pantalles i aforaments\nLes llistes completes dels establiments cinematogràfics comercials francesos que efectuaren alguna projecció pública durant cada exercici han estat recollides pel CNC per al període 2003-2017 i la seva consulta permet als investigadors de destriar els locals del territori que interessin a la finalitat de cada diferent recerca. Als nostres efectes, la selecció s’ha traduït en l’espigolament de 29 establiments que han tingut alguna activitat en aquest marc temporal (quadre 2) repartits entre 25 municipis. En procedir a fer-ne l’agrupament per comarques (quadre 3) hom detecta la previsible concentració d’activitat fílmica a la comarca del Rosselló, puix que el seu territori alberga el 85,01% de la població de la Catalunya Nord. Pel que fa a la regularitat en l’activitat cinematogràfica (quadre 4), només 15 dels 29 establiments han estat oberts al públic tots tres lustres del període que resseguim. Quant a la resta de cinemes, set locals varen feinejar entre 9 i 14 anys, cinc ho feren entre 6 i 8 i el darrer parell de centres féu coincidir el seu darrer exercici d’activitat amb el primer any de l’interval temporal que aquests fulls analitzen.\nAbans d’endinsar-nos en l’examen de les sales exhibidores, no volem deixar d’esmentar, tot i que no s’insereixi dins dels circuits comercials que són objecte d’aquest treball, la important tasca a favor del coneixement del cinema que ha realitzat el perpinyanès Institut Jean Vigo, amb la projecció de pel·lícules en la seva qualitat de filmoteca (des de l’any 2006) i amb l’organització del festival Confrontations . Unes tasques ben rellevants que són flanquejades i reforçades amb el lloable coresforç mostrat en aquest àmbit de l’animació cultural pels cineclubs del territori .\nEls 29 centres de projecció cinematogràfica (quadre 3) contribueixen a la xarxa exhibidora francesa amb un estol de pantalles que es mou pels volts de la cinquantena durant el tercet de quinquennis examinats . La contemplació de les xifres revela que la gran majoria dels locals són centres de pantalla única (monosales) i que les excepcions constituïdes pels establiments amb oferta variada de sales es concentren en els tres grans multicines repartits entre Perpinyà / Perpignan i la seva propera localitat de Ribesaltes / Rivesaltes (quadre 4). Precisament és la concentració d’aquesta mena de locals en aquests municipis el factor que contribueix a atorgar a la comarca del Rosselló les quatre cinquenes parts de les pantalles (quadre 5) quan la seva presència en nombre de centres exhibidors de cinema no arriba als dos terços del cens actiu.\nLes estadístiques més recents que ha fornit el CNC en matèria de sales de cinema a França ofereixen tirallongues numèriques  que, segons els casos, abasten el període 1966-2017 (sèries de pantalles, de seients, d’espectadors, de recaptacions, de preu mitjà de l’entrada i d’índexs de freqüentació) o l’arc temporal 1992-2017 (sèries d’establiments, de sessions i de taxa d’ocupació dels seients) o bé, a l’hora d’informar sobre cadascun dels cinemes concrets del país, es limiten a l’interval 2003-2017. En els quadres que segueixen a continuació, els períodes analitzats i el text corresponent en el marc específic d’aquest redactat s’adapten en cada avinentesa a la respectiva amplària temporal sobre la qual ens il·lustra l’organisme cinematogràfic francès.\nEn examinar els tretze biennis que van des de l’any 1992 fins al 2017, hom adverteix que el nombre d’establiments cinematogràfics actius a la Catalunya Nord (quadre 6) ha oscil·lat entre la vintena i la trentena de centres, amb una clara i persistent pèrdua de pes específic, tant sobre la regió d’Occitània com sobre la totalitat del parc francès de sales exhibidores. Pel que fa a les pantalles pertanyents als seus locals de projecció fílmica (quadre 7), el resseguiment del darrer mig segle d’activitat ens assabenta que, dins del procés viscut de tancament de cinemes (compensat amb noves incorporacions), la Catalunya Nord ha perdut el 45,65% de la flota de locals que posseïa 52 anys enrere, mentre que l’Occitània limitava la seva taxa de reducció, amb molt superior contenció, a l’11,02%.\nAmbdós retrocessos contrasten amb el capteniment global de tot França que, en el transcurs d’un xic més de cinc dècades, ha augmentat en un 14,58% el nombre de pantalles en funcionament. En el mapa que es reprodueix tot seguit —elaborat per l’ADRC (Agence pour le Développement Régional du Cinéma) amb les dades del CNC i de l’INSEE que també són utilitzades en el present estudi— es pot percebre visualment la distribució dels locals de projecció per tota la regió d’Occitània i, dins seu i als efectes de l’objecte tractat en aquests fulls, es pot parar particular atenció als cinemes enclavats en el departament 66 Pyrénées-Orientales.\nEn el si de la xarxa de pantalles té ben especial significació —tant pel volum de clientela com pels ingressos que aporta— la presència dels multiplex, això vol dir, en la definició que en féu l’organització Media Salles, aquells complexos dotats d’un mínim de vuit pantalles. Pel 1991, dels 31 centres d’aquesta mena en funcionament a França 4 eren localitzats a la regió d’Occitània, un dels quals era situat a la Catalunya Nord. Un segon multiplex començà a funcionar pel 199 en aquest territori; aleshores a la seva regió n’hi havia 10 i 92 centres d’aquesta mena s’escampaven pel territori nacional; un tercer multiplex entrà en activitat en el 2003, quan Occitània en tenia 13 i França 135. El tancament d’una de les vuit sales d’un multiplex en el 2007 forallançà el centre d’aquesta categoria i tornà a deixar en un parell la xifra d’aquests complexos a la Catalunya Nord. Els dos establiments d’aquesta modalitat representaren, d’acord amb les dades més recents a l’abast, quasi la desena part (el 8,70%) dels 23 multiplex occitans i el 0,92% dels 218 locals francesos d’aquesta modalitat.\nEn relació a l’aforament dels cinemes, l’evolució del nombre de seients dels locals actius (quadre 8) i el seu reflex en el mapa comarcal (quadre 9) troben en l’examen de la seva evolució històrica (quadre 10) la confirmació del notable grau d’encongiment de les seves xifres. Mentre que en el transcurs dels deu darrers lustres França escurçà en una mica més de la meitat (un 54,95%, a tall d’exactitud) la seva oferta de seients en els cinemes en funcionament, Occitània retrocedí un 61,33% i la Catalunya Nord perdé quasi les tres quartes parts (el 72,21%) dels seients que posseïa pel 1966. Val a assenyalar que actualment el parell de multiplex subministren la meitat (51,12%) dels seients dels cinemes actius de la Catalunya Nord, proporció que s’enfila cap a les tres cinquenes parts (57,86%) quan afegim al còmput la tercera sala més poblada amb butaques.\nAbans de prosseguir amb l’examen d’altres característiques del parc de sales farem esment dels programadors que nodreixen les pantalles amb les pel·lícules que s’hi projecten. Dels vint establiments en actiu en el 2017, setze eren relacionats amb circuits de programació. El multiplex de Ribesaltes / Rivesaltes és lligat al Groupe CGR Cinémas (el primer circuit cinematogràfic francès en nombre de cinemes i el segon pel que fa a la flota de pantalles)  que dóna nom al local. Nou sales són programades per Cinémaginaire – Réseau Cinéma en Pyrénées-Orientales , quatre (el quartet de sales actives de l’Alta Cerdanya, del Capcir i del Conflent, que adoptà el nom de Cinémas Terres Romanes) reben els films del Groupement de Programmateurs de Cinéma Indépendants (GPCI)  i els dos multicines de Perpinyà / Perpignan estan vinculats a la Société Nouvelle d’Exploitation et de Spectacles (SNES).\nTrets diversos de l’exhibició cinematogràfica a la Catalunya Nord\nEl nombre de sessions efectuades en els cinemes actius en el període 1992-2017 experimenta una creixença notable (quadre 11) que, en principi, pot sorprendre en contrast amb l’estabilitat del nombre de centres i amb la trajectòria de les pantalles. La Catalunya Nord en el 2017 multiplicà per 2,48 el nombre de sessions de vint-i-cinc anys enrere; Occitània efectuà el producte per 2,76 i França, per 2,27. La solució d’aquesta aparent paradoxa rau en els establiments de superior nombre de pantalles i d’activitat diària repartida entre vàries sessions. El seu ritme intens, en contrast amb les sales rurals d’activitat setmanal en poques sessions o de projeccions més o menys episòdiques, ha esdevingut el decidit accelerador del nombre de sessions cinematogràfiques celebrades en el territori.\nA l’hora d’acostar-nos a l’examen de la rendibilitat de les sales de projecció cinematogràfica, el coneixement de la magnitud de la seva facturació esdevé essencial i aquesta xifra està bàsicament (a banda dels ingressos per publicitat, venda de menges i de begudes, ...) vinclada a la magnitud de la clientela que faci cap a les seves sessions i als ingressos que impliqui la seva assistència en funció del preu de les entrades. L’anàlisi de la xifra d’espectadors (quadre 12) s’insereix en el corrent de minva i de posterior recuperació que, amb intensitat diversa, han seguit els països europeus en el darrer mig segle. El canvi d’hàbits de la població i la consolidació d’altres formes de lleure foren factors que, entre d’altres, afavoriren la deserció de la clientela d’uns cinemes que —mitjançant el seu procés de renovació dels locals i, al capdavall, de profunda i àmplia reconversió del sector— anaren recuperant bona part dels efectius evaporats. En aquest procés la Catalunya Nord, que ha sabut atraure nombrosos rodatges al seu territori , no ha reeixit prou a captivar-ne els habitants a l’hora de convocar-los a les seves sales de projecció de pel·lícules. En conseqüència el territori ha perdut gairebé les tres desenes parts (el 27,83%) del públic que afluïa als seus locals fa una mica més de deu lustres, en una proporció nítidament allunyada de la mitjana francesa (davallada del 10,58%) i ben contraposada al confortador avanç de la regió occitana (4,39%).\nEn analitzar els ingressos de taquilla (quadre 13) cal defugir el miratge que provoquen les xifres, enterbolides pel tel monetari, car no tenen el mateix poder de compra els diners del 1966 que els calerons del 2017. Malgrat la retracció de la demanda, el procés inflacionari afillat per l’augment del preu de les entrades en el transcurs dels anys és un parany a evitar per tal de no malbaratar anàlisi i conclusions de l’examen. Les recaptacions dels establiments cinematogràfics de la Catalunya Nord es multiplicaren per 11,94 en el període 1966-2017, factor pràcticament coincident amb l’11,53 de França, mentre que la regió d’Occitània tornà a situar-se per damunt amb un multiplicador de 16,01.\nAquests avanços s’esvaneixen quan considerem els pesos específics de la Catalunya Nord sobre Occitània o sobre tot França. Pel 1966 la Catalunya Nord representava el 12,48% dels espectadors cinematogràfics de la regió occitana i anà baixant fins arribar al 8,63% en el 2017. Pel que fa a la significació sobre el parc total de cinemes francesos, la proporció s’arraulí des de 0,88% fins a 0,71%. Malgrat la seva enlluernadora creixença en xifres absolutes, les proporcions dels ingressos de taquilla dels cinemes de la Catalunya Nord sobre la seva regió de pertinença i sobre el total del país perderen pes específic en dimensió consemblant a l’escurçada experimentada amb els parroquians: d’11,39% reculà fins al 8,49% en relació a la regió d’Occitània i des del 0,68% avançà fins al 0,70% respecte al total francès malgrat l’esforç d’haver arribat a ultrapassar lleument la cota de l’1% a mitjan de la dècada dels setanta.\nTocant als preus (quadre 14), en el transcurs de la cinquantena d’anys han evolucionat a la Catalunya Nord al compàs d’un ritme multiplicador de 16,54 (en créixer des de 0,39 euros fins a 6,50); a tot França el factor de creixement fou 12,90. Val a subratllar que els multiplicadors dels preus superen les corresponents magnituds de les recaptacions, que han estat consignades frases enrere (11,94 i 11,53), car l’avançada dels ingressos per causa del frèndol dels preus ha estat assuaujada per la feblesa de les dades d’espectadors. Cal també assenyalar el progressiu guany de quota de mercat per part dels cinemes grans (quadre 15), car aquest bloc, que en el 2004 s’ensenyoria d’un xic més dels dos terços del públic, en el 2016  ja tenia sota el seu domini una parcel·la superior als tres quarts del nombre total d’espectadors del territori (i un grau superior de captació dels ingressos que conduïa cap a aquestes sales un xic més de quatre de cada euros recaptats).\nResta encara un parell de característiques a inspeccionar. La primera és l’índex de freqüentació, que estableix el quocient entre el nombre d’entrades de cinema despatxades en un territori concret durant un exercici i la xifra d’habitants d’aquella zona. Al capdavall, allò que mesura aquest índex és el nombre de vegades que cada persona d’un àmbit geogràfic concret va al cinema cada any. Els índexs de freqüentació de la Catalunya Nord en el mig segle i escaig que abasta el període 1966-2017 (quadre 16) han davallat des del 7,33 fins al 3,17, mentre que el retrocés a la regió d’Occitània ha transitat des del 4,25 al 2,99 i a França la reculada ha anat de 4,71 a 3,15, després de tocar mínims —en tots tres àmbits geogràfics— a inicis de la dècada dels noranta.\nEl procés de reducció de l’índex ha anat acostant els nivells inicialment ben superiors de la Catalunya Nord tot menant-los cap a les cotes regnants tant a la seva regió com en el conjunt del país. Resulta curiós que, en els anys setanta, la Catalunya Nord gairebé doblà en un bon feix d’exercicis, l’índex de freqüentació francès i seria molt interessant poder esbrinar en quina mesura les expedicions catalanes de cap de setmana en els postrems anys de la dictadura franquista i en els inicis de la democràcia  contribuïren a crear aquest avantatge.\nLa segona característica que mancava analitzar és la taxa d’ocupació dels seients dels cinemes. Aquest índex estableix el percentatge que el nombre d’espectadors que ha fet cap a una sala de projecció de pel·lícules durant l’etapa analitzada representa sobre l’oferta total de seients procurada pel local en aquest període, tot entenent com a tal oferta el producte de l’aforament de la sala pel nombre de sessions celebrades en el marc temporal contemplat. Per tant, la taxa és una fórmula de mesurament del grau d’ocupació de la capacitat productiva dels establiments cinematogràfics, puix que compara la demanda de localitats realment aconseguida amb l’oferta de seients a l’abast del públic en el conjunt de sessions celebrades durant el període. En el transcurs del quart de segle que transita des de 1992 fins a 2017, l’índex oscil·là —tant a la Catalunya Nord, com a la regió d’Occitània i a tot França— dins d’un interval de moderada amplitud (quadre 17). Les taxes que, respectivament i en el darrer any de la sèrie, corresponen als tres territoris que s’acaben d’esmentar són 13,03%, 14,02% i 13,92% i tenen un notable parentiu amb els índexs d’ocupació que posseeix el parc de cinemes de Catalunya.\nAbans de cloure aquest treball i tot deixant de banda el cinema comercial estable que ha estat examinat fins ara, hom procedirà a efectuar una petita incursió en els circuits itinerants , una modalitat força implantada a França . Els circuits itinérants, també anomenats tournées, es defineixen pel CNC com a particulars sistemes d’exhibició cinematogràfica que apleguen llocs de projecció situats generalment en zones rurals i dins d’un mateix sector geogràfic. En el país veí, d’acord amb les darreres informacions difoses pel CNC, hi ha 3.267 municipis (una de cada 11 communes franceses en el continent) que disposen de cinema, ara sigui estable, adés s’inscrigui en un circuit itinerant. Aquest darrer grup s’esbarria per 1.747 municipis, a 1.623 dels quals constitueixen l’única opció per a la població a l’hora de veure cinema.\nVal a advertir, però, abans d’endinsar-nos en aquest segment de l’exhibició fílmica, que a les estadístiques del CNC sobre cinemes apareix barrejat amb l’amplíssim col·lectiu de sales estables un esquifit reducte de cinemes itinerants. Si en algun document del CNC s’explica per quines peculiars raons aquests locals es computen en el control de taquilla, mentre que la populosa resta de cinemes d’aquests circuits n’és exclosa, les variades perquisicions que el present treball ha realitzat per tal de trobar-les no han tingut reeixida. El recompte de cinemes itinerants francesos computats pel centre l’any 2017 n’aboca 105, tots ells locals d’una sola pantalla, i representen un segment del 5,13% dels punts d’exhibició cinematogràfica de tot el país i de l’1,78% de les seves pantalles, unes proporcions que s’arronsen sense remissió a l’hora d’atansar-se al pes del nombre de sessions celebrades (0,46%). Dels 105 locals, tretze sojornen en terres occitanes, tot abocant el 6,13% dels cinemes de la regió, el 2,37% dels seus llenços de projecció i el 0,72% de les sessions comercials, mentre que els dos cinemes d’aquesta mena computats a la Catalunya Nord  ostenten les corresponents proporcions del 10%, del 4% i del 0,70% .\nTot aprofitant l’avinentesa que el CNC féu accessible fa un grapat de mesos  el mapa de geolocalització de municipis amb cinemes pertanyents a circuits itinerants, aleshores n’activàrem el recompte i a la Catalunya Nord el resultat abocà 44 establiments. Havent-ne detret les dues sales computades en el control de taquilla del CNC , hom adverteix que la majoria dels 42 cinemes resultants —concretament 25 sales (quadre 18) repartides entre el mateix nombre de viles— figura dins de l’ACCILR (Association des Cinémas et Circuits Itinérants Art et Essai du Languedoc-Roussillon)  i que ho fa mitjançant l’entitat Cinémaginaire . Pel que fa a les altres 17 sales de circuits itinerants inventariades pel CNC (quadre 19), també distribuïdes entre idèntica xifra de municipis, no hem reeixit a identificar el nom dels locals i ens limitem a deixar constància de la llista que ha estat destriada del mapa del centre nacional.\nFinalment i tocant a la població amb possibilitat d’accés a visionat públic de llargmetratges en la seva pròpia localitat (per bé que els punts de projecció de pel·lícules exhibeixin graus ben variats d’activitat anual segons els casos), als 198.611 habitants residents en els 18 municipis amb pantalles estables en funcionament durant 2017 cal afegir els 61.487 pobladors de les viles amb local adscrit al circuit Cinémaginaire. Per tant el conjunt dels 43 municipis possibilita l’accés a la contemplació de pel·lícules en un cinema a un xic més de la meitat (un 55,08%) del territori que ha estat objecte de la nostra recerca, proporció que pot enlairar-se fins a ultrapassar-ne les tres cinquenes parts (un 62,25%) en el supòsit que continuï actiu tot el bloc de disset cinemes itinerants que hem extret del web del CNC.\n El llibre inicial fou el primer volum d’El sector cinematogràfic a Catalunya: una aproximació quantitativa. 1 – Exhibició, Ediciones Alba, Barcelona, 1983, 182 pàgines. El tercer llibre aparegué quatre anys més tard amb el títol Tendències de l’exhibició cinematogràfica a Catalunya, Institut del Cinema Català, Barcelona, 1987, 271 pàgines. Pel que fa a l’article De la monosola al megaplex. Exhibició cinematogràfica a Catalunya i concentració, de l’any 2007, és a l’abast en el web de l’Observatori de la Producció Audiovisual, a: https://repositori.upf.edu/handle/10230/13015.\n Els cinemes de Catalunya. Evolució municipal i comarcal, Fundació Institut del Cinema Català, Barcelona, 1994. 368 pàgines.\n Terme degut a Alfons Miàs (1903-1950), nat a Palaldà —poble que en el 1942 s’integrà en el municipi d’Els Banys d’Arles i Palaldà / Amélie-les-Bains-Palalda— i fundador de la revista Nostra Terra. Posteriorment, Llorenç Planes (1945-2016), natural de Costoja / Coustouges, reactivaria i consolidaria la denominació amb la seva obra El petit llibre de Catalunya Nord (Lluita per un “Rosselló” català), que aparegué l’any 1974 amb una segona edició pel 1978 i que tornà a publicar en el 2012, en versió actualitzada i en col·laboració amb la seva esposa Montserrat Biosca, a Per comprendre Catalunya Nord. De la identitat desnaturalitzada a l’esperança de futur.\n A https://www.cnc.fr/cinema/etudes-et-rapports/statistiques/geographie-du-cinema-departements es poden localitzar les dades més recents, recollides a Géographie du cinéma en 2017 – les départements. D’altra banda, l’accés a l’informe Géolocalisation des cinémas actifs en France en 2017 resulta abastable mitjançant https://www.cnc.fr/cinema/etudes-et-rapports/statistiques/geolocalisation-des-cinemas-actifs-en-france. Alhora resulta de molta utilitat la consulta, a l’adreça https://www.cnc.fr/documents/36995/167074/G%C3%A9ographie+du+cin%C3%A9ma.pdf/090b44f1-24a6-2eae-2426-abfadcfe615e, de l’estudi de prospectiva, també del CNC, Géographie du cinéma 2017, que troba un bon complement a https://www.cnc.fr/documents/36995/167074/Chiffres+cl%C3%A9s+par+r%C3%A9gion+en+2017.pdf/b10b8a29-3b17-1b17-e1c2-ba645cda9bf7 amb la captura de la publicació Chiffres clés par région en 2017.\n A https://www.cnc.fr/professionnels/etudes-et-rapports/statistiques/statistiques-par-secteur es poden aconseguir les dades municipals sobre la xarxa de sales comercials d’exhibició fílmica en el país veí mitjançant els diferents fitxers que resulten accessibles a les seccions Exploitation (ben particularment Liste des établissements actifs), Géographie du cinéma (équipement et fréquentation) i Public du cinéma.\n Una denominació que ha causat controvèrsia. Llorenç Planes, de qui fèiem citació a la nota , amb data 16 de gener del 2005 redactà el text Catalunya Nord, la importància d’un nom, tot explicant que Catalunya Nord i Catalunya del Nord són dues coses diferents. L’escrit, tot acompanyant la segona edició d’El petit llibre de Catalunya Nord, es pot trobar a http://www.catalunyanord.galeon.com/taula.htm. Consemblant actitud crítica mostrà el polític catalanista perpinyanès Miquel Mayol i Raynal en un petit article a Vilaweb (http://www.vilaweb.cat/noticia/2627313/20071113/nomenclator-toponimic-catalunya-nord-miquel-mayol-raynal.html). A aquest parell de denominacions cal afegir-ne d’altres que han estat recollides per la Gran Enciclopèdia Catalana, a http://www.enciclopedia.cat/EC-GEC-0016496.xml: “els Pirineus Catalans, el País Català de França, la Catalunya Francesa, els Comtats i, especialment pels seus habitants, el Rosselló, malgrat l’equívoc que representa la coincidència d’aquesta denominació amb la comarca homònima que en forma part (el Rosselló)”.\n A l’illa dels Faisans (territori en condomini entre Espanya i França), el dia 7 de novembre de l’any 1659 fou signat el Tratado definitivo de paz y comercio entre las coronas de España y Francia, comunmente llamado de los Pyrinèos, text que es troba a https://books.google.es/books?id=pSF_IuTjZ2UC&hl=es&pg=PA114#v=onepage&q&f=true. L’acord el signaren el cardenal Giulio Raimondo Mazzarino, en representació del rei francès Lluís XIV, i Luis Méndez de Haro y Guzmán, en nom del monarca espanyol Felip IV. L’acord —que enllaça amb la Pau de Westfalià basada en els tractats d’Osnabrück i de Münster d’octubre de 1648 (que posaven fi a la guerra dels Trenta Anys)— establia la fi d’hostilitats entre Espanya i França i fixava els Pirineus com a límit entre els dos regnes, tot implicant una cessió de territori septentrional català a França, decisió que els negociadors espanyols adoptaren sense consultar, com era preceptiu, les Corts Generals de Catalunya. Tampoc es parlà amb les viles afectades.\n Iniciada a la capital de la comarca del Vallespir el 22 de març de l’any 1660 amb Pèire de Marca, com a comissari pel costat francès, i amb Miquel de Salbà i de Vallgornera, per la part espanyola. No havent assolit acord en el mes d’abril, la decisió retornà a mans dels artífexs del tractat, que fixaren les delimitacions definitives i Luis Méndez de Haro y Guzmán i Hugues de Lionne en signaren l’acord corresponent el dia 31 de maig de 1660 en el municipi de Donibane Lohizune / Saint-Jean-de-Luz, en el País Basc francès.\n Signat a Llívia el dia 12 de novembre de 1660 per Miquel de Salbà i de Vallgornera, en nom d’Espanya, i pel bisbe d’Orange, Giacinto Serroni, pel costat francès. Es pot accedir al text íntegre d’aquest acord que executà l’article 42 del Tractat dels Pirineus a http://www.bibgirona.cat/assets/documents/000/037/456/document.pdf.\n La Fenolleda passà a França en virtut del Tractat de Corbeil, que els procuradors respectius de Jaume el Conqueridor, sobirà de la Corona d’Aragó, i de Lluís IX, rei de França, signaren el dia 11 de maig de 1258 a la vila que avui s’anomena Corbeil-Essonnes, a la regió Île-de-France.\n El Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord pot ser obtingut mitjançant lliure accés en el web de l’IEC, a http://publicacions.iec.cat/repository/pdf/00000044/00000018.pdf. Dels cinc municipis que aquest text adjudica a la comarca de Conflent, quatre eren atribuïts per la GEC a l’Alta Cerdanya i l’altre, al Capcir. El quartet, que amb el canvi deixa de ser cerdà, està constituït pels següents municipis: la Cabanassa / La Cabanasse; Montlluís / Mont-Louis; Planès / Planès i Sant Pere dels Forcats / Saint-Pierre-dels-Forcats. Pel que fa a la vila capcinesa, es tracta de la Llaguna / La Llagonne.\n L’actual administració territorial de França estableix la seva divisió en dotze regions metropolitanes, l’illa de Còrsega (que és una col·lectivitat territorial que no té la denominació de regió, però que n’exerceix les competències) i cinc regions ultramarines. El nou model d’organització del territori fou decidit per la Loi n° 2015-29 du 16 janvier 2015 relative à la délimitation des régions, aux élections régionales et départementales et modifiant le calendrier électoral, que en el seu primer article efectua la segmentació territorial, tot explicitant la correlació entre les antigues regions i les noves. El text d’aquesta llei, que entrà en vigor l’1 de gener de 2016, és a l’abast a http://www.assemblee-nationale.fr/14/ta/ta0455.asp.\nAl seu torn, aquesta disposició i els seus canvis inherents implicaren la nova redacció de diversos articles dins del Code général des collectivités territoriales, text que recull tota la regulació tocant a aquestes col·lectivitats. Pel que fa a la relació de noves regions, l’article afectat fou el 4111.\n La nova regió d’Occitanie neix de l’agrupament de les antigues regions de Languedoc-Roussillon i Midi-Pyrénées. Està constituïda per tretze departaments: Ariège, Aude, Aveyron, Gard, Haute-Garonne, Gers, Hérault, Lot, Lozère, Hautes-Pyrénées, Pyrénées-Orientales, Tarn i Tarn-et-Garonne. La seva denominació es fixà mitjançant el Décret n° 2016-1264 du 28 septembre 2016 portant fixation du nom et du chef-lieu de la région Occitanie, que es pot localitzar a https://www.legifrance.gouv.fr/affichTexte.do;jsessionid=6CE023A55C0B0BC55BD7FD8696E4E0D6.tpdila12v_3?cidTexte=JORFTEXT000033161437&dateTexte=&oldAction=rechJO&categorieLien=id&idJO=JORFCONT000033160600\n Els departaments són circumscripcions administratives de l’Estat. Des del mes d’abril de l’any 2011 n’hi ha 101, cinc dels quals són a ultramar, i cal afegir-hi la metròpoli de Lió (métropole de Lyon, anomenada també Grand Lyon). Cada departament pertany en la seva integritat a una sola regió i cadascun dels departaments ultramarins constitueix una regió. Dins de la numeració corresponent a aquesta ordenació, el departament que interessa als efectes del present treball és el “66 Pyrénées-Orientales”.\n Els vuit municipis de la comarca de la Fenolleda que la distribució territorial de França adjudica al departament veí “11 Aude” són: Atsat / Axat (en occità, Atsat); Conòsols / Counozouls (Conòsols); Ginclar / Gincla (Ginclar); Montfort / Montfort-sur-Boulzane (Montfòrt); Puillorenç / Puilaurens (Puèglaurenç); Salvesines / Salvezines (Salvesinas); Sant Martí de Les / Saint-Martin-Lys (Sant Martin de Les); i Santa Coloma de Rocafort o d’Aigueta / Sainte-Colombe-sur-Guette (Santa Coloma d’Aigueta o de Rocafort).\n Els districtes (arrondissements) són una subdivisió del departament i estan formats per l’agrupació de diversos municipis (communes). Segons el padró (recensement) de primer de gener de 2015, França —sense comptar el departament ultramarí constituït per l’illa de Mayotte (o Mahoré), a l’Oceà Índic— està dividida en 333 districtes i consta de 35.399 municipis, dels quals 35.287 estan assetiats en sòl europeu i la resta és a d’altres continents. La regió d’Occitanie consta de 36 districtes que encerclen un total de 4.488 municipis i d’aquestes xifres 3 districtes pertoquen a Pyrénées-Orientales, tot incloent 226 municipis dins de les seves fronteres.\n El cantó (canton) és la circumscripció que serveix de marc als efectes de l’elecció des consells departamentals. La majoria de cantons conté diversos municipis, però no sempre s’emmotllen a les fronteres municipals, de manera que es produeixen interseccions d’un cantó amb diferents municipis o bé pot haver-hi cantons que abastin només una part d’un municipi. D’acord amb el padró de primer de gener de 2015, França es fragmenta en 2.041 cantons, dels quals 46 són ultramarins. A Occitanie n’hi corresponen 249 i el departament de Pyrénées-Orientales contribueix a la magnitud de la seva regió amb l’aportació de 17 cantons.\n A banda del nomenclàtor, als efectes de l’elaboració d’aquest treball, també s’ha fet cap als dos volums de l’Atlas toponímic de Catalunya Nord, elaborat pel geògraf perpinyanès Joan Becat i Rajaut i publicat l’any 2015 per l’ICRECS (Institut Català de Recerca en Ciències Socials) de la Université de Perpignan Via Domitia.\n La toponímia francesa es recull en acordança amb les denominacions fixades pet l’IGN (Institut Géographique National), creat mitjançant un decret de 26 de juny de 1940 i actualment denominat Institut National de l'Information Géographique et Forestière, per bé que, malgrat el canvi de nom, ha mantingut el seu acrònim inicial. L’Institut recull els topònims a la seva base de dades BD TOPO. L’IGN representa el Govern francès davant les Nacions Unides, tot formant part de l’UNGEGN (United Nations Group of Experts on Geographical Names) als efectes de la normalització dels noms geogràfics.\n Mitjançant el Décret nº 2017-1873 du 29 décembre 2017 authentifiant les chiffres des populations de métropole, des départements d’outre-mer de la Guadeloupe, de la Guyane, de la Martinique et de La Réunion, de Saint-Barthélemy, de Saint-Martin, et de Saint-Pierre-et-Miquelon es feren oficials les dades del padró de 2015 des del mateix començament de l’any 2018. Aquest decret del Ministeri d’Economia i Finances atorgà autenticitat tant a les magnituds de població total com a les xifres de població municipal. Són aquestes últimes les dades que recullen els quadres del present estudi i en conseqüència cal especificar que dins d’aquest concepte s’apleguen les persones que tenen la seva residència habitual dins del territori del municipi, en un allotjament o en una comunitat, les persones detingudes en els establiments penitenciaris del municipi i les persones que resideixin habitualment en un habitacle mòbil i que estiguin empadronades en el territori del municipi. El decret esmentat es pot aconseguir mitjançant un enllaç que subministra el web de l’INSEE. Es localitza dins de l’adreça https://www.insee.fr/fr/statistiques/3292643?sommaire=3292701. Quant a les diferents categories de població, foren establertes pel primer article del Décret n° 2003-485 du 5 juin 2003 relatif au recensement de la population, document accessible a https://www.legifrance.gouv.fr/jo_pdf.do?id=JORFTEXT000000595581.\n A https://www.insee.fr/fr/statistiques/3292629?sommaire=3292701 són a l’abast els fitxers Excel amb les xifres de població municipal de la totalitat de regions, departaments, districtes, cantons i municipis de França. També es poden obtenir només les dades específiques dels departaments que interessin (Pyrénées-Orientales i Aude, en el nostre cas).\n El festival de cinema Confrontations fou creat per l’historiador i crític cinematogràfic Marcel Oms (1931-1993) l’any 1965. L’Institut Jean Vigo té una sala de projecció que duu el seu nom. Oms també estigué darrere del naixement, pel mes de gener de 1971, de la revista Les Cahiers de la Cinémathèque, editada per l’institut perpinyanès. Les activitats d’aquesta entitat es poden seguir a http://www.inst-jeanvigo.eu/.\n Val a fer ressortir els exemples del Ciné-Club des Amis de Cinémaginaire, a Argelers / Argelès-sur-Mer, del Canétoiles Ciné-Club, a Canet de Rosselló / Canet-en-Roussillon, del Ciné-Club Claira “Les Incontournables”, a Clairà / Claira, del Ciné-Club Marcel Oms, de Cotlliure / Collioure, i del Ciné-Club de Cerdagne, a Font-romeu, Odelló i Vià / Font-Romeu-Odeillo-Via.\n A l‘adreça https://www.canetenroussillon.fr/ma-ville/canet-politique/les-grands-projets/nouveau-cinema-ca-tourne/ es feia conèixer la notícia, per part de l’ajuntament de Canet de Rosselló / Canet-en-Roussillon, del començament de les obres de construcció del complex Clap Ciné. Se’n preveu l’entrada en funcionament durant l’any 2019 i aleshores la seva incorporació, que abocarà tres sales amb un aforament conjunt de 299 localitats, afavorirà la creixença del parc de sales d’exhibició fílmica de la Catalunya Nord.\n En el web del CNC i a la seva secció Statistiques par secteur (open data), que s’ofereix als usuaris en lliure accés a l’adreça https://www.cnc.fr/professionnels/etudes-et-rapports/statistiques/statistiques-par-secteur, en el bloc Géographie du cinéma (équipement et fréquentation) es poden aconseguir les dades —per regió, per departament i per municipi amb població superior a les 50.000 persones— de la xarxa gal·la d’exhibició cinematogràfica. Per tal d’accedir a la totalitat de viles franceses amb cinema en funcionament, dins de l’esmentada secció i en el bloc Exploitation, el recurs a l’opció Liste des établissements actifs ens permet la descàrrega de les informacions relatives a tots els municipis actius. Cal advertir que ha estat detectada una notable anomalia en els arxius d’aquesta secció fets públics pel CNC els anys 2016 i 2017 i tocant a les xifres de l’exhibició cinematogràfica a les diferents regions de França. Probablement per causa d’un problema del programa informàtic de tractament de dades i en relació a la redistribució experimentada per les regions, en un bon manat d’exercicis les sèries regionals subministrades el darrer parell d’anys mostren xifres sensiblement diferents a aquelles contingudes a l’arxiu Excel que el Centre facilità la primera vegada que donà aquestes dades, mitjançant les sèries que es cloïen amb la informació relativa a l’any 2015 (un fitxer que ja no és a l’abast en el web del CNC). El trastorn afecta exclusivament les sèries de l’àmbit de les regions que s’inicien l’any 1966 i afecten el període 1966-1995. Les xifres tornen a la correcció del 1996 ençà, tot provocant salts tan estranys com vistents en el trànsit de 1995 a 1996. La comparança de les sèries contingudes en els fitxers regionals de 2015 amb les xifres dels arxius de 2016 i de 2017 revelen que hi ha diversos transvasaments de dades. Les xifres del fitxer de 2015 corresponents a una regió en el període 1966-1995 s’apliquen a una regió diferent en els arxius de 2016 i de 2017. En relació al present treball, l’intercanvi consisteix en l’adjudicació de les dades del fitxer de 2015 sobre Pyrenées-Orientales en l’interval 1966-1995 a Normandie en els fitxers de 2016 i de 2017. I viceversa. Tocant a aquest treball han estat recollides, òbviament, les dades regionals del fitxer de 2015 per al període 1966-1995.\n El dia 23 de juny de 1983, en el municipi fenolledès de Rasigueres / Rasiguères (Rasiguèras), se celebrà l’assemblea general fundadora de l’associació Cinémaginaire – Réseau Cinéma en Pyrénées-Orientales. Aquesta entitat, assetiada a Argelers / Argelès-sur-Mer, té com a objectiu mantenir activa dins del territori del seu departament una xarxa de cinemes de proximitat que ja ha assolit la quarantena de locals. Alhora realitza accions encarrerades a l’educació sobre la imatge en diversos establiments escolars i celebra diferents manifestacions cinematogràfiques (festivals, entres elles). Els seus trets definidors i la informació tocant a la seva activitat es poden trobar a http://www.cinemaginaire.org/.\n L’historiador Jean-Noël Grando ha elaborat un minuciós recull d’aquests rodatges en el llibre 100 ans de cinéma en Pyrénées-Orientales: Histoire et secrets de tournage, publicat l’any 2010 per l’editorial perpinyanesa Mare Nostrum.\n La sèrie es detura en el 2016 per comptes de fer-ho en el 2017 perquè en aquest darrer any he estat detectat un canvi, per part del CNC, en el criteri d’inclusió dels establiments exhibidors en els blocs de petita, mitjana i gran explotació. En aquest últim exercici són inclosos a la petita explotació els establiments que no ultrapassen la venda de 80.000 entrades anuals. Quan els tiquets despatxats es mouen entre aquest nivell i les 450.000 unitats, s’integren en el bloc de la mitjana explotació i són acollits a la gran explotació si la venda de localitats supera aquest darrer límit. Atès que el canvi de criteri altera la composició dels blocs, s’ha foragitat aquest any de la sèrie que s’havia anat recollint en els exercicis precedents, perquè la seva inclusió distorsionaria l’evolució de les dades i, al capdavall, esguerraria les conclusions extretes de la seva anàlisi.\n En aquells anys foren nombrosos els viatges al sud de França (a Euskadi ho feien bàsicament a Biàrritz) per veure les pel·lícules prohibides per la censura del franquisme. En record d’aquells temps, la Filmoteca de Catalunya programà, del 26 al 28 de març de 2013, un cicle amb sis títols que havien format part del repertori que diferents cinemes de vàries viles de la Catalunya Nord oferiren aleshores als pelegrins cinèfils procedents d’Espanya. A una escala molt més reduïda des del punt de vista quantitatiu, però d’altíssim interès qualitatiu, no es pot deixar de consignar la meritòria tasca que l’advocat Arnau Olivar i Daydí (1924-2016) desenvolupà a Perpinyà / Perpignan amb els 29 Week-ends cinematogràfics de Llanterna Màgica, que s’iniciaren el dia 23 de març de 1957 i que prosseguiren, al ritme de dues o tres sessions anuals, fins al darrer cap de setmana de cinema que tingué lloc els dies 9 i 10 de maig de 1970. El cineclub Llanterna Màgica havia estat creat per Olivar l’any 1948, plegadament amb l’enginyer Antoni Farré. Per tal d’obtenir una informació ben acurada i de primera mà sobre aquests llunyans caps de setmana és molt recomanable la lectura de l’article Els “week-ends” cinematogràfics de “Llanterna Màgica” a Perpinyà, escrit pel mateix Arnau Olivar i aparegut l’any 1985 en el segon volum de la primera etapa de l’extinta publicació Cinematògraf. Annals de la Federació Catalana de Cine-clubs (pàgines 305 a 339).\n L’article L 212-2 de l’Ordonnance du 25 juillet 2009 establí que “Tothom amb una activitat que tingui com a objecte l’organització d’espectacles cinematogràfics itinerants serà considerat com a empresari d’establiment d’espectacles cinematogràfics”. D’acord amb el segon article del Décret n° 2011-226 du 28 février 2011 relatif à l’autorisation d’exercice de la profession d’exploitant d’établissement de spectacles cinématographiques et à l’homologation de ces établissements, l’autorització de l’explotació d’aquests establiments d’espectacles cinematogràfics pertoca al CNC. El seu text és a https://www.legifrance.gouv.fr/affichTexte.do?cidTexte=JORFTEXT000023651178&categorieLien=id. El permís del CNC s’atorga en funció de la complementarietat geogràfica que generi el local sol·licitant i de la incidència que pugui tenir en matèria de clientela a la seva zona d’influència.\n Els circuits itinerants constituïren, pel febrer de l’any 2011, l’ANCI (Association Nationale des Cinémas Itinérants), entitat assetiada a Sillingy (departament d’Haute-Savoie), amb el doble objectiu de crear una estructura representativa del sector i d’unir-se enfront el procés de transició digital dels projectors cinematogràfics, tot acarant les seves necessitats tècniques i financeres. La informació relativa a l’ANCI es pot aconseguir a http://www.cinema-itinerant.org/. D’altra banda, l’any 2009 el CNC féu conèixer la publicació Les circuits itinérants – État des lieux, un estudi que recull les característiques d’aquesta mena de xarxes de centres exhibidors tant des del punt de vista jurídic com des de la perspectiva del seu funcionament pràctic. Es pot aconseguir el document a https://www.cnc.fr/cinema/etudes-et-rapports/etudes-prospectives/les-circuits-itinerants--etat-des-lieux_212250. Més recent és l’estudi Le cinéma itinérant en France, publicat per l’ANCI l’any 2015 i que es pot obtenir a https://www.cinema-itinerant.org/ressources/.\n Es tracta de la Salle multimédia del municipi fenolledès de Maurí / Maury (Maurin) i de la Salle des fêtes de la vila rossellonesa de Toluges / Toulouges, que es consignen en els quadres 2, 4 i 8.\n Aquest mapa aparegué pel setembre de 2016 en el web del CNC, tot acompanyant el plànol de cinemes estables i els fitxers Excel amb les sèries estadístiques de l’exhibició cinematogràfica a França fins a l’exercici 2015, però ni l’un ni els altres són a l’abast després de la remodelació del web d’aquest centre nacional.\n Veure la nota .\n Creada l’any 2009 i amb seu a Nîmes (en el departament del Gard), l’ACCILR (https://accilr.net/) fomenta la unió entre sales estables i circuits itinerants i els procura serveis en els territoris del Languedoc-Roussillon, nom de l’antiga regió administrativa ara integrada a Occitanie, junt amb la vella regió de Midi-Pyrénées.\n Els seus trets essencials han estat descrits a la nota .


Socket d'Internet - Viquipèdia\nPerquè dos programes puguin comunicar entre si és necessari que es compleixin certs requisits:\nUna adreça del protocol de xarxa (adreça IP, si s'utilitza el Protocol TCP/IP), que identifica un ordinador.\nPropietats inherents als sòcols [modifica]\nQüestions d'aplicació [modifica]\nbind(): s'utilitza normalment en el costat del servidor, i associa un socket amb una estructura de direcció del port, és a dir, un determinat nombre de port i l'adreça IP.\nlisten(): s'utilitza en el costat del servidor, i les causes d'un salt del socket TCP per entrar en estat d'escolta.\nconnect(): s'utilitza en el costat del client, i assigna un nombre lliure de port a un socket. En el cas d'un socket TCP, fa un intent d'establir una nova connexió TCP.\naccept(): s'utilitza en el servidor. Accepta un intent per crear una connexió TCP des del client, i crea un nou socket associat a aquesta connexió\nselect(): s'utilitza per revisar una llista proporcionada de sockets, permet comprovar aquells que estan preparats per llegir, escriure o tenen errors\npoll(): s'utilitza per comprovar l'estat d'un socket. El socket es pot testejar per veure si es pot escriure, llegir o té errors.\nEn els orígens d'Internet, les primeres computadores a implementar els seus protocols van ser aquelles de la universitat de Berkeley. Aquesta implementació va tenir lloc amb un sabor del sistema operatiu Unix coneguda com BSD Unix. Aviat es va fer evident que els programadors necessitarien un mitjà senzill i eficaç per escriure programes capaços de intercomunicar entre si. Aquesta necessitat va donar origen a la primera especificació i implementació de sockets, també en Unix. Avui dia, els sockets estan implementats com biblioteques de programació per a multitud de sistemes operatius, simplificant la tasca dels programadors.\n↑ Stevens, Richard. UNIX Network Programming, Volume 1, Second Edition: Networking APIs: Sockets. ISBN 0-13-490012-X. Enllaços externs [modifica]\nBiblioteques de sockets S'enumeren algunes de les biblioteques de comunicacions existents, que utilitzen els protocols Transmission Control Protocol i UDP per a diferents sistemes operatius.\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Socket_d%27Internet&oldid=11900192»\tCategoria: Xarxes informàtiquesCategoria oculta: Articles amb traducció per millorar des de febrer de 2013\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 1 juny 2013 a les 11:38.


Les receptes que m'agraden: NOU CURS DE CUINA!!!\nCurs de cuina fàcil del bloc “Les receptes que m’agraden”\nReceptes senzilles per quedar molt i molt bé\nEn aquest curs aprendrem a fer diferents tipus d’arrossos; com arròs sec cuinarem una paella d’ànec, conill i cargols amb carxofes. Com arròs caldos un arròs amb llamàntol i com arròs cremós un risotto de bolets i carbassa especiada en cistellet de parmesà.\nTambé cuinarem plats de carn i aprendrem a obrir i farcir una cinta de llom per fer un plat deliciós i extra ràpid (es fa en olla exprès!!) I plats de peix ben variats, com un tàrtar de salmó amb alvocat i magrana o un filet de daurada en papillotte amb formatge Fourme d’Ambert.\nAperitius deliciosos com uns xarrups de formatge roquefort amb xips de magret d’ànec i unes postres per llepar-se els dits: bundt cake de xocolata negra i taronja amb cobertura de xocolata a l’aroma de Cointreau, mousse de iogurt amb mango, timbal de mel i mató amb nous caramel·litzades...\nNo us perdeu aquest curs, aprendreu noves receptes, tastareu plats deliciosos i us ho passareu genial!\nDivendres 30 de gener, 6, 20 i 27 de febrer de 18h a 20h a l’Aula Gastronòmica del Mercat del Lleó de Girona.\nPer a més informació i inscripcions poseu-vos en contacte amb Pilar Criado, tl. 669.058.250 o bé per mail a pilarcriadotoledo@gmail.com\nEtiquetes de comentaris: Cursos de cocina, Eventos, Post patrocinado\nAnna Pigarda 16 de enero de 2015, 18:59\nQuina llàstima ser tant lluny!\nConxita 2 de febrero de 2015, 15:14\nSi estigues mes apropet no dubtaria en apuntar- m'hi


Les claus de l'agònic acord post-Brexit\nBarcelonaL'acord post-brexit pactat 'in extremis' entre Brussel·les i Londres aquesta tarda, té més de 2.000 pàgines que ara han de passar per la lupa dels equips legals de totes les capitals europees però també del Parlament Europeu i dels representants dels sectors més afectats per la separació entre el Regne Unit i la Unió Europea. Però, grosso modo, són quatre els pals de paller que han permès desencallar una tortuosa negociació de 10 mesos que culmina un procés encara més accidentat que va començar amb un referèndum el 2016 i que fixa les bases d'una nova relació entre el Regne Unit i la Unió Europea després de gairebé mig segle de formar part del mateix club.\nLa igualtat de condicions entre empreses\nAquest era un dels punts que més preocupaven la Unió Europea. El mercat únic europeu és, juntament amb l'espai Schengen, el bé més preuat i tangible de la Unió, i una de les màximes preocupacions de Brussel·les era que el Regne Unit no es volgués convertir en una mena de Singapur al Vell Continent, en què s'aprofités dels beneficis del mercat únic sense complir amb els estàndards europeus en matèria mediambiental o laboral, per exemple, o recorrent a subsidis públics. Però el Regne Unit s'ha compromès a no recular en els estàndards europeus mencionats anteriorment i, a més, a quedar sota la supervisió d'un nou mecanisme de control que ha de vigilar que no es produeixi aquest dúmping i que pot articular represàlies si calen.\nNi aranzels ni quotes comercials\nPrecisament gràcies al mecanisme de control anterior i al compromís de no rebaixar els estàndards europeus el Regne Unit ha aconseguit poder comerciar béns amb la Unió Europea sense quotes ni aranzels, un punt de l'acord que el premier britànic, Boris Johnson, vendrà com una gran victòria. Més del 40% de les exportacions del Regne Unit van a parar a la Unió. S'acorda complir els mateixos requisits en termes d'ajudes d'estat (subvencions públiques) i si es detecten incompliments es poden prendre mesures al respecte.\nLa UE i el Regne Unit salven el Brexit amb un acord en el temps de descompte\nRetallades en la pesca amb pròrroga de cinc anys\nSi Brussel·les està acostumada a enllaçar nits i dies de negociacions per discutir adverbis i signes de puntuació, les dues més complicades de totes són sempre les de les quotes pesqueres (anuals) i les del pressupost europeu, cada set anys. Per això, aclarir què passaria amb les aigües que comparteixen les illes Britàniques i el continent europeu després del Brexit no ha sigut menys complex. La pesca és un escàs 0,1% del PIB britànic i un 1% de l'europeu. Però és una qüestió de sobirania, gairebé d'orgull nacional, i d'aquí l'enrocament. El Regne Unit pretenia retallar més d'un 50% les quotes pesqueres europees (principalment de França) a les seves aigües i finalment s'ha rebaixat al 25% en la majoria de les espècies. A més, s'ha aconseguit una pròrroga de cinc anys i mig d'aquest pacte, que els allibera de repetir aquesta dura negociació cada vegada el pròxim lustre, després ja tocarà negociar-ho cada any.\nEl respecte a l'Acord de Pau de Divendres Sant\nIrlanda del Nord és la gran beneficiària de l'acord del Brexit i del post-Brexit. Perquè gràcies al protocol específic que permet que entre el nord i el sud de l'illa no hi hagi una frontera, a fi i efecte de respectar l'Acord de Pau de Divendres Sant del 1997, gaudirà d'un accés total al mercat únic comunitari. Un aspecte fonamental que pot tenir serioses implicacions constitucionals per al Regne Unit. Un exemple és el cas de les patates de sembra. Mentre els agricultors escocesos no podran exportar-les a la UE, els nord-irlandesos sí.\nBrexit acord UE Londres Regne Unit pesca competència


La Unió Europea com a garant de l'estat de Dret - Reial Acadèmia Europea de Doctors\nSet 10, 2021 | Dret, Economia i política\nTeresa Freixes, catedràtica Jean Monnet ad personam, presidenta de Citizens Pro Europe i acadèmica de número i vice-presidenta de la Reial Acadèmia Europea de Doctors-Barcelona 1914 (RAED), va reflexionar sobre el concepte de l’estat de Dret en el marc de la Unió Europea i els mecanismes informals que existeixen en el si de la Unió en la conferència “El futuro de Europa: oportunidades ante retos compartidos y globales”, que va impartir el passat 15 de juliol dins del marc dels cursos de Campus Yuste 2021, organitzats per la Fundació Yuste.\nL’acadèmica va explicar que l’estat de Dret és un dels valors de la Unió Europea fixat des dels seus primers textos legals fins a arribar al Tractat de Lisboa. “Aquesta Unió que sempre hem definit com a comunitat de Dret acull estructures jurídiques pròpies dels estats moderns que la fan molt més que una comunitat de caràcter bàsicament econòmic”, va assenyalar. L’estat de Dret a la UE, així mateix, obliga als estats que vulguin entrar a la Unió a respectar els seus valors. I a més inclou un procediment de sanció per la violació d’aquests valors.\nFreixes va explicar que quan un partit d’ultradreta va entrar al Govern d’Àustria l’any 2000, el país va estar suspès en les institucions europees durant uns mesos, fins que es va comprovar que la política d’Àustria no suposava una amenaça. Això va passar llavors de facto, però ara ja existeix un article als reglaments de la Unió Europea que regula aquest tipus d’actuació que pot portar a la reclusió de l’estat afectat en la presa de decisions dels organismes europeus. “Encara no s’hi ha arribat a aplicar, tot i que s’ha demanat en algunes decisions dels governs de Romania, Hongria i, als últims temps, Polònia, ja que el règim disciplinari dels jutges polonesos no és compatible amb les lleis de la Unió”, va assenyalar.\nPer determinar el compliment d’aquests valors, la Comissió de Venècia va redactar una completa guia sobre els criteris de verificació d’aquest estat de Dret que fixa la Unió Europea a cadascun dels estats amb relació a la seva ordenació jurídica, la divisió de poders, la independència dels seus organismes, les garanties processals o la no interferència entre jurisdiccions, entre altres elements. De la mateixa manera, com va explicar la vice-presidenta de la RAED, la justícia europea també està creant jurisprudència i diversos països ja han adaptat la seva legislació a sentències del Tribunal Europeu de Drets Humans.\nFreixes va alertar, però, sobre la dificultat d’aplicar aquest reglament sancionador, tot i que sí està funcionant aquest organisme preventiu que genera una recomanació prèvia a l’estudi d’una sanció per l’incompliment de valors. I va assenyalar com a elements de l’organització de la UE que escapen i posen en risc l’estat de Dret propi l’existència d’organismes informals com ara l’Eurogrup o les reunions que se celebren sense una regulació específica que permeten la parcialitat en les seves decisions. Aspectes que, com va explicar la mateixa acadèmica, el col·lectiu Citizens pro Europe denunciarà davant els organismes europeus pertinents.\nDins del marc dels cursos de Campus Yuste, el Patronat de la Fundació Muñoz-Torrero va atorgar a Teresa Freixes el primer Premi Muñoz-Torrero als Valors Democràtics i Constitucionals.\nVeieu el vídeo de la conferència\nPreviousEls reptes de la nutrició i la gastronomia després de la pandèmia\nNextLes assignatures pendents de l’Escola Moderna de Ferrer i Guàrdia


QUÈ SABEM DELS NENS DE LAURYN HILL - CELEBRITAT\nCreixen tan de pressa! Això és el que fan els nens de Lauryn Hill fins ara\nPrincipal Celebritat Creixen tan de pressa! Això és el que fan els nens de Lauryn Hill fins ara\nTot el que sabem sobre què fan els fills de Lauryn Hill.\nLa cantautora guanyadora del Grammy Lauryn Hill es va convertir recentment en àvia amb l’arribada de Zephaniah Nesta, el nadó del seu fill Zion.\nHill és mare de sis fills, cinc amb Rohan Marley, exjugador de futbol i fill de la icona de la música Bob Marley. El pare del seu sisè, Micah, és desconegut públicament.\nHill és una persona famosa, de manera que no se sap molt de la vida dels seus fills. Però, per a aquells que tingueu curiositat, hem recollit el que podíem sobre els sis nens divertits que poden trucar a Lauryn Hill mare.\nFes una ullada ... S'està carregant el reproductor ...01Zion Marley\nRecentment, la cantant es va convertir en àvia per primera vegada quan el seu major, Sió, va donar la benvinguda a un nen anomenat Zephaniah. Zion també és el tema de Hill’s To Zion, del seu emblemàtic àlbum de debut La Miseducació de Lauryn Hill.\n02Selah Louise Marley\nSelah s’ha dibuixat un camí per a ella mateixa en el món del modelatge, fent onades després de caminar a l’espectacle de la temporada 4 de Yeezy de Kanye. Ha aparegut a Vogue , va protagonitzar recentment l’última campanya Ivy Park de Beyoncé i va ser protagonista del nou lookbook de Miu Miu.\n03Joshua Omaru Marley\nJosh es manté força discret amb un Instagram ple de publicacions habituals i una pista a la seva Soundcloud compte que està força bé.\n@ Ygmarley / instagram\n04John Nesta Marley\nEn John manté un perfil molt baix, però de tant en tant apareix al gram del seu pare.\nSarah, la filla menor de Hill, va aparèixer a l'escenari amb la seva mare a l'Eko Hotel & Suites de Nigèria durant una actuació el 2015, robant completament l'espectacle. Ens preguntem si algun dia seguirà els passos de la seva mare.\nL’adorable nen de cinc anys, el més petit dels fills de Hill, està ocupat per ser un nen normal.\nSelah Marley / Instagram\n7 documentals i especials de la massacre de Tulsa Race\nEl raper Lil Bit, de 12 anys, ha estat contractat com a creador de LEGO Kid ...\nAspecte del dia: les impressionants espirals de Kelly Rowland\nL’escola primària de Florida s’acomiada de l’estimada guàrdia de pas de 92 anys\nBenvingut, Sunjoy! La popular beguda fora de menú de te dolç i llimonada s’uneix al menú oficial de Chick-fil-A\nFelicitats! Marsha Ambrosius està embarassada\nL'històric Maryland Inn ofereix un paquet 'Inn nevat' per a l'hivern\nEl nostre nou polonès preferit és com una versió vintage d'hivern de sabatilles de ballet\nRELLOTGE: aquest és el millor moment per comprar a IKEA\nVegeu Kim a la catifa vermella\nTot el que heu de saber sobre el fons de la pell\nAmazon no compleix les compres sense impostos a Louisiana\ncançó d'escena d'amor d'amor i bàsquet\ncrema hidratant diària per als cabells negres\ncontracció natural del cabell abans i després\nsd alcohol 40-b cabell\nMichelle es presentarà a la vicepresidència\nChris Tucker sobre la mort de Michael Jackson\ntonya wilson i dontay jones death\nTres viatges preferits per la tardor\nRELLOTGE: Arma decorativa secreta de la meva àvia


Activitat per a tota la famíla per descobrir Arenys de Mar\nArenys de Mar des del Port\n10 de desembre de 2020 (18:05 CET)\nArenys de Mar convida a descobrir la vila amb una activitat per a tota la famíla\nL'activitat fa un recorregut per la història d’Arenys de Mar i la seva vinculació amb el mar i els oficis tradicionals de la vila\nLa regidoria de Turisme d’Arenys de Mar presenta una nova activitat per fer en família tot fent un recorregut i descobrint la vila marinera del Maresme. Es tracta d’una audiogimcana que enllaça fantasia i realitat i és adreçada a famílies amb infants a partir de 8 anys.\nLa Rosina n’és el personatge protagonista: una arenyenca xerraire i divertida que explica als visitant la història del tresor del pirata Puntafí. Caldrà seguir amb atenció les seves explicacions i recomanacions amb el mapa del tresor a les mans. El relat és un recorregut per la història d’Arenys de Mar i la seva vinculació amb el mar i els oficis tradicionals de la vila. La recerca de l’enigma del Tresor d’en Puntafí és una descoberta de la vila marinera.\nPer poder fer l’audiogimcana cal disposat d’un mòbil (smartphone) amb connexió de dades per anar seguint les indicacions dels àudios que es podran descarregar capturant els codis QR que hi ha inserits al mapa del Tresor d’en Puntafí. Els mapes es poden passar a recollir a l’Oficina de Turisme.\nDonada la situació actual de restriccions de la pandèmia de la Covid-19 la regidoria de Tursime ha plantejat l’activitat adaptada a les mesures i recomanacions actuals: a l’aire lliure, en grups petits o familiars. L’activitat fomenta conèixer el vincle d’Arenys amb el mar i una descoberta del el patrimoni d’Arenys.


L'inesperat efecte de Sri Lanka - Arquebisbat de Barcelona\n18 Juny, 2019 -\nEls atemptats de Pasqua a Sri Lanka es van saldar amb més de 250 persones assassinades en diverses esglésies. Des d’aquest mateix dia, l’arquebisbe de Colombo, el cardenal Malcolm Ranjith, ha hagut d’afrontar situacions duríssimes. “Em vaig trobar amb un home que havia perdut a la seva dona i als seus tres fills”. Així començava l’entrevista per a Rome Reports, el Card. Malcolm Ranjith. “S’havia quedat només. Quan vaig ser a la seva casa tenia la mirada perduda. Em va dir: «M’he quedat només en aquesta casa, què faré aquí?»”\nA la recerca de comprendre l’incomprensible\nDesenes de persones a la vora de la desesperació han buscat en el cardenal una resposta per a poder comprendre l’incomprensible. “La resposta que sempre els dono és aquesta frase: «Déu t’estima». Els dic: «No t’han abandonat, sinó que estan amb tu fins i tot més del que mai han estat»” assegura l’Arquebisbe de Colombo.\nEnfront de la crueltat dels terroristes, el cardenal encara es mostra commogut per l’actitud de moltes d’aquestes víctimes. “Veig que les persones han tret el millor de si mateixes. S’han bolcat més en la religió. Es plantegen el perquè. Fa l’efecte que hi ha hagut, d’alguna manera, un efecte positiu enmig de tantes llàgrimes, de tant dolor i de tant sofriment” assegurava Malcolm Ranjith.\n«Justícia i contundència»\nPerò a més de les bones paraules, el cardenal exigeix justícia i contundència enfront dels qui fomenten l’islamisme radical. Mentrestant, treballa per a retornar la normalitat a les seves comunitats.\nJust aquests dies també un equip de la fundació Pontifícia Ajuda a l’Església Necessitada, l’ha visitat a Sri Lanka, per a mostrar la seva proximitat als cristians en aquestes setmanes de dificultat, transmetre-li el seu suport i avaluar com ajudar perquè la comunitat cristiana en tot el país pugui recuperar-se aviat.


Tallers per a la Gent Gran - Social.cat\nAvismón engega els taller per fomentar l'autonomia personal i la prevenció de la dependència\nDissabte, 20 de febrer de 2010 | 05:00 h\nL'avi. Foto de Maria Vaqueta\nAvismón és una entitat sense ànim de lucre que treballa amb la gent gran. Des de fa catorze anys tenen l'objectiu d'acompanyar i donar suport a les persones grans de Barcelona. Per aquest motiu, i amb el suport de la Fundació "la Caixa", estan duent a terme el projecte "Taller per a gent gran: foment de l'autonomia personal i la prevenció de la dependència". Els tallers que conformen el projecte són molt diversos i parteixen de les demandes dels propis usuaris. El proper 24 de febrer es realitza la xerrada informativa del taller d'informàtica i Internet.\nCarme Chacón serà l'encarregada de presentar el taller d'informàtica el proper 24 de febrer a les dotze del migdia a la seu d'Avismón. La xerrada porta per nom "Les aplicacions que poden tenir les noves tecnologies en la vida quotidiana" i, es farà especial atenció a les utilitats que poden tenir per a la gent gran. Cal confirmar l'assistència degut a que l'aforament és limitat.\n"Tallers per a Gent Gran: Foment de l’autonomia personal i prevenció de la dependència" és un dels projectes més rellevants d'Avismón. A través d'aquest projecte, s'ha pogut augmentar l'oferta de tallers enfocats a afavorir una vida activa a les persones grans, tot oferint-los un espai de relació i relaxació. El projecte té per objectiu facilitar la qualitat de vida de les persones grans oferint tallers enfocats des d'una perspectiva de l'oci i el lleure que es basen en activitats tant físiques com mentals.\nEls tallers programats treballen aspectes com la memòria, la forma física, l'autoestima o l'assertivitat però també n'hi ha de musicoteràpia, risoteràpia o suport del dol, la millora de la son o uns talles de narrativa oral i escrita i de cuina..\nPodeu trucar, per reservar plaça el 24 de febrer i per demanar més informació, al telefón: 93 332 58 58.\nTambé podeu visitar el web d'Avismón.