Tutorització en aules virtuals de llengua per a adults – Filologia Digital\nL’article “Tutorització en aules virtuals de llengua per a adults” de Lucrecia Keim (Universitat de Vic), publicat en el número 50 de la revista Llengua i Ús. Revista Tècnica de Política Lingüística, “s’obre amb una reflexió genèrica sobre la funció tutorial en l’ensenyament de llengües en entorns virtuals”.\nL’autora analitza quins són els rols, les tasques i les funcions de l’acció docent en l’aprenentage de llengües en línia. Veiem com més enllà de les tasques acadèmiques, relacionades amb continguts docents, s’incorporen altres funcions com la tècnica, l’organitzativa o la social, que requereixen de noves habilitats per part dels docents-tutors.\nL’entorn en línia també reclama unes estratègies per a l’aprenenatge específiques, diferents de les conegudes en la presencialitat. Des de la presa de decisions per part de l’alumne a la creació de coneixement en col·laboració amb la resta de companys, sempre amb la guia del docent-tutor, qui ha de fer un joc de malabars amb l’establiment de límits, processos i objectius clars, d’una banda, i la llibertat de l’alumne per a dur-los a terme de forma autònoma i col·laborativa, de l’altra.


Homo Ludens - Emma Pivetta\nHome » Anàlisi de Tendències » Homo Ludens\nCom la gran majoria de posts que escric, tot comença amb una conversa i el record d’una anècdota. Trobes una cirera, estires, en surt una de nova i acabes veient l’arbre complet. Durant aquest mes de setembre la companyia de teatre Ron Lalá ha estat al teatre Poliorama i, a més de poder gaudir de la seva obra “Siglo de Oro, siglo de ahora (folía)” he tingut l’oportunitat de mantenir converses offteatre amb alguns dels seus components i equip col·laborador en la obra. Precisament, durant una d’aquestes converses, vaig corroborar la importància que té, un cop més, el comportament dels usuaris respecte a quelcom que està envaint el nostre dia a dia: la tecnologia i molt en especial the next big thing, els wearables.\nTot parlant de l’arribada dels wearables (smart watches, google glass, smart textiles,etc…), en Diego Domínguez (tècnic de llums), em va regalar una frase que, al meu entendre, és una autèntica perla: “estem passant del homo sapiens al homo ludens (concepte agafat del llibre Homo Ludens)”… És a dir, estem canviant la manera en què ens relacionem amb el nostre entorn físic i social i ho fem amb el suport de les noves tecnologies. Els wearables són el següent pas.\nLluny queden els dies (i aquí va l’anècdota) en què jo rondava els divendres a la nit de festa per Barcelona amb els meus companys d’universitat, amb un telèfon mòbil a sobre – dels primers que varen arribar a mercat- i en que per avisar a casa que arribaria tard, m’amagava dintre d’una cabina telefònica i treia aquell aparell per trucar.\nEl meu pare era aleshores Director de Telefonia Mòbil d’una coneguda empresa de software i hardware i va ser dels primers en disposar d’un mòbil, d’aquí la facilitat per accedir a aquell aparell i també el punt de vergonya que tenia cada cop que l’havia de fer servir.\nAvui dia, l’ús de la tecnologia en qualsevol àmbit del nostre dia a dia ja és un fet consumat i acceptat (especialment dintre del col·lectiu jove, que ja el porta al integrat al seu ADN).\nAixò em porta a pensar en com haurien d’evolucionar els dispositius mòbils i molt en especial els wearables, perquè és a través d’aquestes tecnologies i de com els usuaris les vagin adaptant que anirem cap a l’homo ludens del què em parlava en Diego.\nSobre aquest tema, recomano molt dues lectures amb la quals em vaig topar (beneïda serendipitat) i que expliquen molt bé aquesta tendència, tot donant una aproximació holística al fenòmen:\n“The Invisible Future Of Wearables, According To Jawbone” de John Brownlee a CoDesign (Fast Company)\n“Analog Assets: Digital Age” de Mark Miller a Metropolis Mag\nEls wearables són el següent pas cap aquest canvi social i la manera en com ens interrelacionem amb ells i com els farem servir per interrelacionar-nos amb el nostre entorn és vital. Cal tenir molt en compte doncs que:\nQuan dissenyes i desenvolupes una tecnologia, grups diferents de persones la utilitzaran de maneres diferents;\nGrups de persones amb característiques similars utilitzaran una mateixa tecnologia de maneres diferents en funció del context (entorn);\nGrups de persones amb característiques similars faran ús, o no, d’una tecnologia, de manera diferent en funció del context.\nTots els sectors industrials i de serveis es veuran impactats per la integració de tecnologies. Les necessitats de cada grup d’usuaris seran diferents i això s’haurà d’investigar.\nAquests fets no són un obstacle, més aviat són una oportunitat per a tot tipus d’indústria i de servei per trobar nous nínxols de mercats i si parlem del tercer sector i del sector públic, trobarem moltes noves utilitats.\nEn el fons, al centre de tot plegat, sempre hi ha comportaments d’usuaris que generen necessitats que s’han d’anar cobrint i tenint les tecnologies adients, com les casem amb aquestes necessitats?\nPer a qui ho vulgui veure, la resposta és fàcil i sí, és un tema de transferència tecnològica (i comercialització, segons es miri).\n← Mòbils, Investigació Social i Experiència de Usuari\nPer què Street Art? →


L'empresa que va liderar la campanya d'Obama i Dilma Rousseff, darrere de la del 9-N\nBlue State Digital s'incorpora a un grup internacional d'assessors de la campanya independentista "Ara és l'hora" que han presentat aquest dijous al matí dirigents de l'ANC i Òmnium i que pretén explotar al màxim el contacte directe amb els votants per garantir una victòria independentista el 9-N\nBarcelonaMàxima ambició de les principals entitats sobiranistes del país per assegurar la "victòria" del doble 'sí' en la consulta d'autodeterminació del 9 de novembre. El coordinador de la campanya independentista unitària d'Òmnium i l'ANC "Ara és l'hora. Units per un nou país", Oriol Soler, ha anunciat aquest dijous al matí la incorporació de l'empresa Blue State Digital en un grup d'assessors internacionals que hi col·laboren i que lidera estratègicament l'expert en comunicació Jordi Segarra.\nLa campanya, ha explicat Soler, "tindrà un cert 'look' americà" i evocarà en alguns elements a les campanyes de "contacte constant amb els votants" d'Obama i Rousseff per tal de fer possible la incorporació de 500.000 nous partidaris de l'opció independentista que ara estan o bé indecisos, o bé són abstencionistes o bé optarien pel 'sí-no', i que poden ser clau per assegurar una victòria aclaparadora en el referèndum del 9-N. "Hem de connectar directament amb cadascun dels votants. Hem de poder parlar de forma clara i personal amb tots ells" per esvair dubtes, ha defensat Soler. La campanya pretén també "donar una imatge d'unitat i excel·lència tant de cara endins, com sobretot de cara enfora" del país. La mateixa empresa també va ser contractada per a la campanya unionista britànica 'Better Together'.\nObjectiu: "Senzillament guanyar"\nLa campanya "Ara és l'hora" vol afermar l'hegemonia de l'opció independentista el 9-N. "L'objectiu ja no és votar, sinó que ara ja hem de fer un pas més per garantir que quan votem, guanyarem". Ras i curt. Òmnium i ANC pensen que un cop forçat el canvi de cicle polític i l'acord de la pregunta i la data, ja no és moment de reivindicar el dret a decidir, sinó de deixar clar que el 9-N s'exercirà amb la concurrència de la majoria aclaparadora dels partits del Parlament i un suport social majoritari.\nAra és l'hora independència Consulta 9-N


Això no va de likes - Sobirania.cat - Saül Gordillo\nInternet ha permès que per primera vegada a la història, de manera massiva, qualsevol de nosaltres pugui elevar a públic un contingut sense necessitat de cap mena d’edició o supervisió prèvia. Tots tenim a la butxaca la tecnologia necessària per produir i publicar un contingut —sigui text, foto, àudio, vídeo, el codi d’un programa o una base de dades— sense excessiva dificultat tècnica ni econòmica. Això ha incomodat a més d’un, però és una revolució imparable que modifica com es genera la informació i com es distribueix. L’accés a la informació i els conseqüents estats d’opinió ja no depenen només de l’editor d’un diari o d’un telenotícies. Si la impremta va treure als monestirs el control del coneixement, Internet ha tret a les oligarquies la capacitat de bloquejar una informació.\nAquest fet té fortes correlacions amb la profunda transformació econòmica i social que estem vivint. Moltes de les variables que ordenen el nostre entorn s’estan veient profundament modificades: la informació, la tecnologia, l’ensenyament, l’economia, el treball... i tot això impacta de manera rellevant en allò que ens defineix i configura com a societat: la identitat, la pertanyença, la participació, la col·laboració, l’autoritat, la propietat...\nAquest llibre relata com la xarxa ha ajudat a vertebrar un sentiment de país, com ha estat eina de mobilització i com els fluxos digitals han ajudat a consolidar idees i sentiments. Aquells que encara creuen que Internet és un mitjà fred, tècnic, amorf, banal i superficial faran bé a observar com la xarxa és un espai de relacions on la gent juga, s’enamora, aprèn, treballa, s’ajuda... un espai vital. No hi ha un món físic per una banda i un món digital per una altra, només hi ha un món i és un món en xarxa, amb una capacitat nova d’establir connexions que va més enllà del que ningú hagués pogut imaginar.\nPerò tot just estem començant a construir aquest nou món. Tenim molta feina pendent, moltes lliçons per aprendre, moltes novetats per incorporar i moltes batalles per guanyar. Ara tot just estem començant a expressar-nos a la xarxa, i ja n’hem experimentat el potencial però també alguns problemes: cada cop hi ha més veus i costa diferenciar les que tenen quelcom rellevant a dir, però sobretot hem comprovat que no sempre és útil expressar-se en públic. Cada cop diferenciem més clarament allò que diem “en obert” (a espais com ara Facebook o Twitter) d’allò que diem “en tancat” (a espais com Whatsapp o els xats). Augmenta el nostre ús d’Internet, però farts de sentir-nos monitoritzats ens aboquem majoritàriament cap els canals privats de comunicació. L’espai digital té espais oberts i espais tancats, i la conversa als espais oberts és cada cop més interessada, més pensada i més intencionada. Sempre hem parlat de la diferència entre opinió pública i opinió publicada, i durant un temps ha semblat que a les xarxes socials podíem trobar l’opinió pública, mentre que als diaris hi trobàvem majoritàriament l’opinió publicada. Però això està canviant ràpidament. A les xarxes socials hi trobem cada cop més opinió publicada i menys opinió pública, l’opinió espontània i lliure ha anat als xats i als canals privats, buscant que ningú la monitoritzi i sobretot que cap desconegut intenti classificar-nos o estudiar-nos. Internet és el nou mitjà, una nova capçalera on la gent publica la seva opinió pública (i no tant la privada). Un espai on proliferen les dades i les opinions i on cadascú de nosaltres ha de fer d’editor i triar aquelles fonts d’informació que considera solvents i aquelles altres que no li mereixen confiança. Una feina feixuga per a la que no tots estem preparats, i que demana uns aprenentatges que com a societat encara no tenim consolidats. Han estat molts anys, dècades, segles, en què la informació ens venia ben mastegada per encara no tres o quatre cuiners, i ara de cop i volta ens deixen anar al mercat i està per veure si sabrem triar la verdura més fresca entre tanta paradeta. El que està clar és que fins ara menjàvem massa precuinats.\nL’altra novetat és que la xarxa també modifica la manera de mobilitzar-nos, i la Via Catalana n’és un bon exemple. Internet ens permet no només emetre i rebre informacions i opinions, també ens permet actuar. Hi ha certa distància entre llegir un diari i actuar, i aquesta distància és molt més curta a Internet perquè el mateix dispositiu que ens permet llegir també serveix per parlar amb gent, fer-los arribar propostes, consensuar coses, fer una agenda... i això és el que ha fet la ciutadania al nostre país: fer servir la xarxa per mobilitzar-se de mil maneres, com bé demostra el llibre que tens a les mans. Internet és un espai d’informació, però també pot ser un espai d’activitat.\nAixí doncs, l’espai digital és un espai d’informació però també d’activitat i de relacions, i això el converteix en un element essencial en la construcció de la nostra identitat. La consciència d’aquesta identitat abans es construïa bàsicament al voltant de la llengua, la nació, el territori o la religió, però ara també es construeix, i de manera molt sòlida, allà on tenim una major teranyina de relacions i interaccions. I això és Internet, un espai digital que ens ofereix clares possibilitats per resoldre processos de deliberació, mecanismes de participació tan formal com informal, i fins i tot mecanismes de presa de decisions. I aquesta és la nova frontera a explorar, perquè les actuals solucions de participació i representativitat són clarament insuficients.\nÉs dubtós que la patronal representi els interessos de tots els empresaris, perquè els mecanismes de participació d’aquests empresaris són febles si els comparem amb les actuals possibilitats. I el mateix passa amb els sindicats, els ajuntaments o el Barça. Votar cada quatre anys ja no és suficient, de la mateixa manera que tampoc es tracta de consultar-ho tot a tothom cada vegada. Cal redefinir els procediments socials, i per aconseguir-ho haurem de superar l’actual etapa de participació banal en què ens trobem. És tant fàcil obrir un bloc, posar un comentari a una noticia, fer un tuit o fins i tot esdevenir trending tòpic, que molt del nostre potencial per participar s’està malmetent. En lloc de centrar-nos en el canal (on participem) hem de començar a ser més exigents en el procés de participació (com participem i per a què servirà). La participació ha de tenir l’ambició d’influir per modificar la realitat. I això no passa per cridar més, ni a més llocs, sinó per com s’han dissenyat els processos de participació en què ens involucrem. És preferible una campanya de microdonacions per aconseguir que Isona Passola faci una pel·lícula que ens expliqui al món, abans que una crida perquè un terme sigui trending tòpic. És millor ajudar al Col·lectiu Emma a explicar el procés català als mitjans de comunicació d’arreu del món, que no pas fer likes a les fotos on surt una estelada. Hem de ser més exigents amb el concepte de participació, i hem de tenir la voluntat de transcendir amb els nostres esforços. Modificar la realitat, tant si es tracta de la independència de Catalunya com d’aconseguir tirar endavant una nova línia de recerca mèdica, demana un pas endavant dels que pretenen la nostra participació, però també dels que volem participar. Això no va de likes.\nInternet continuarà evolucionant. Cada cop és més evident que estarem permanentment connectats ja sigui amb el telèfon, les ulleres, el rellotge, la roba o la nevera. I també és evident que cada cop hi haurà més coses actuant a la xarxa: trens que diuen quan arribaran, semàfors que saben que ve una ambulància, contenidors d’escombraries que avisen quan ja estan plens, tirites que et diuen que vas alt de sucre... el rellevant ja no serà tenir aquesta informació, sinó què en fem. Si realment som capaços de redirigir el trànsit, si sabrem optimitzar les rutes de recollida d’escombraries o quan trigarem a portar el nostre fill a un metge. La tecnologia de la informació ens ha de portar a l’acció. Catalunya està explorant què vol dir acció ciutadana en temps de xarxes. Som un veritable laboratori social i ben segur molts països ens estan observant per entendre com són els moviments ciutadans en una societat connectada. L’altra cara de la mateixa moneda és que els Estats també exploren com investigar-nos i espiar-nos gràcies a la xarxa (no cal recordar el cas Snowden), cosa que demostra que realment tots estem tornant a definir les regles del joc. La ciutadania explora noves formes d’informació i participació, i les oligarquies exploren noves formes de control. Estem repensant els drets i estan refent les lleis. La ciutadania farà bé a personar-se —encara més— en les noves lleis que tenim o hauríem de tenir en temes com ara la propietat intel·lectual, el dret a l’oblit, la neutralitat de la xarxa, la protecció de dades i un llarg etcètera. Tot està en construcció i ens hi hem de personar com a part interessada. Tenim la xarxa al nostre favor per organitzar-nos i actuar.


Face to Face: Domingo Jimenez Beltrán – Jaime Martín Juez | Cornellà Creació\nInici / Sense categoria / Face to Face: Domingo Jimenez Beltrán – Jaime Martín Juez\nJiménez Beltrán ha desenvolupat la seva experiència professional en el camp de la protecció del medi ambient, gestió de recursos naturals i desenvolupament sostenible en empreses privades i en l’administració pública.\nSempre vinculat al procés d’unificació europea, va ser el representant espanyol de Medi Ambient de 1986 a 1987 i en l’administració central va ocupar el càrrec de director general de Política Ambiental en el MOPTMA entre 1991 i 1994 quan va passar a dirigir l’Agència Europea de Medi Ambient fins a 2002. En abril de 2004 es va incorporar com a Assessor en temes de Desenvolupament Sostenible i Medi Ambient al servei del Govern.\nEn l’actualitat és Enginyer Consultor en temes mediambientals i presideix la Fundació Renovables. Compagina aquest càrrec amb altres com a President Honorari de l’Associació Retorna, cofundador de la Fundació Desenvolupament Sostenible o Vice President d’ASYPS, Associació per a la Sostenibilitat i el Progrés de les Societats, entre altres.\nÉs també autor i editor de diverses publicacions i articles i ha estat guardonat amb diferents premis per la seva trajectòria en defensa del medi ambient.\nJaime Martín ha desenvolupat la seva carrera professional en el sector energètic i de forma especial a l’àrea de sostenibilitat, mercats de carboni i energies netes. Actualment és el Director Corporatiu de Seguretat i Medi ambient en Repsol. Entre altres reptes, té al seu càrrec la tasca de liderar el desenvolupament i implementació de l’estratègia de Sostenibilitat de l’empresa mitjançant el traçat de línies d’acció, inclòs l’establiment de la seguretat i les metes ambientals per a totes les divisions operatives de la companyia, inclosa l’estratègia de carboni i l’eficiència energètica.\nDe 2010 a 2013 va ser membre del Panell de Metodologies de Desenvolupament Net de la Convenció Marco contra el Canvi Climàtic. És membre de l’Executive Comitte d’IPIECA i de la Oil & Gas Climate Initiative (OGCI) entre altres institucions i organismes internacionals.\nJaime Martín és Doctor en Enginyeria, per la Universitat Politècnica de Madrid, llicenciat en Físiques per la Universitat Complutense, i Màster en Enginyeria Mediambiental per l’Escola d’Organització Industrial (EOI). A més és PDD per l’IESE i ha realitzat cursos de tecnologia i sostenibilitat en el MIT, IMD.\nDirector de l’Agència Europea de Medi Ambient (1994 - 2002) i President de la Fundació Renovables\nDirector Corporatiu de Seguretat i Medi Ambient de Repsol\nConseller Delegat d’Einsmer


Política de cookies - Gasoils Cruella\nLes cookies són fitxers que es descarreguen en el seu Ordinador, Telèfon intel·ligent o Tauleta en accedir a determinades pàgines web. La utilització de cookies, ofereix nombrosos avantatges en la prestació de serveis de la Societat de la Informació, ja que, entre altres: (a) facilita la navegació de l’usuari en el Lloc web; (b) facilita a l’usuari l’accés als diferents serveis que ofereix el Lloc web; (c) evita a l’usuari tornar a configurar característiques generals predefinides cada vegada que accedeix al Lloc web; (d) afavoreix la millora del funcionament i dels serveis prestats a través del Lloc web, després de la corresponent anàlisi de la informació obtinguda a través de les cookies instal·lades; (e) permeten a un Lloc web, entre altres coses, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació d’un usuari o del seu equip i, depenent de la informació que continguin i de la forma en què utilitzi el seu equip, poden utilitzar-se per a reconèixer a l’usuari.\nEn cas de no voler rebre cookies, si us plau, configuri el seu navegador d’internet, perquè les esborri del disc dur del seu ordinador, les bloquegi o li avisi en el seu cas d’instal·lació d’aquestes.\n1. ÚS DE COOKIES. QUÈ SÓN ELS COOKIES?\nS'usa per a distingir als usuaris. És una cookie pertanyent a Google Analytics.\nS'usa per a saber el ràtio de recàrrega. És una cookie pertanyent a Google Analytics.\nTercers persistent fr\nEs tracta de la cookie de publicitat principal de Facebook. S'utilitza per a oferir, analitzar i millorar la rellevància dels anuncis.\nTercers temporal _fbp\nUtilitzada per Facebook per oferir una sèrie de productes publicitaris com ara la licitació en temps real d'anunciants de tercers.\nGASOILS CRUELLA SL no es fa responsable, en cap cas ni del contingut ni de la veracitat de les polítiques i/o condicions d’ús i privacitat dels tercers, inclosos, a través dels enllaços, en aquesta política.\nEn fer clic a acceptar, vostè accepta l’ús de les nostres cookies i en el seu cas les dels tercers. El panell de configuració/privacitat li permet la possibilitat d’acceptar-les per tipologia.\nEn fer clic a acceptar, vostè accepta l’ús de les nostres cookies i en el seu cas les dels tercers.\nPot vostè permetre, bloquejar, revocar o eliminar les cookies instal·lades en el seu equip mitjançant la configuració de les opcions del seu navegador. Pot trobar informació sobre com fer-ho, en relació amb els navegadors més comuns en els links que s’inclouen a continuació:\nTindran accés a la informació obtinguda a través de les cookies del lloc web les empreses col·laboradores detallades en el Panell de Configuració, on podràs així mateix consultar les finalitats amb les quals la utilitzen i les seves respectives polítiques de privacitat.\nAixí mateix, t’informem que alguns dels nostres proveïdors així com empreses col·laboradores poden realitzar transferències a tercers països. Pots informar-te de les transferències a tercers països que, en el seu cas, realitzen en les seves corresponents polítiques de privacitat, accessibles a través dels enllaços facilitats en el Panell de Configuració.\n6. MODIFICACIONS/ ACTUALITZACIÓ\nLa present política de cookies pot veure’s modificada/actualitzada en funció de les exigències legals establertes o amb la finalitat d’adaptar aquesta política a les instruccions dictades per l’Agència Espanyola de Protecció de Dades o canvis en el nostre lloc web.\nSi té dubtes sobre aquesta política de cookies, pot contactar amb GASOILS CRUELLA SL a través del següent correu electrònic: info@gasoilscruella.com


Opinió Rafa Carrió (Compromís): "Seguim en peu"\n19 de juliol de 2019 - 14: 36\nFa ja quasi 2 mesos que els eleccions van Dibuixar 1 escenari municipal tan nou com sorprenent. No és el que creiem que mereixíem, ni el que creiem que és just, però és el que és. I ara, on està Compromís? Qua som? Com estem?\nEstem a l'OPOSICIÓ, després de dir governar 4 anys amb Responsabilitat i haver aconseguit gran part de les Millores socials i culturals que és veuen a Dénia. Sí. Són els coses de la política: Hui estàs, demà no estàs. I ara, en el lloc que ENS Trobem no hem de limitar-nos a Caure en la crítica absurda, a la difamació o en els incoherències. Anem a seguir Treballant per Dénia i per la Transformació de la societat, és a dir, de fent política, des d'1 partit fort, compromés i amb gent amb ganes de construir.\nI ho farem amb més empenta des de l'esquerra valencianista, perque és l'única via que defensa de veritat el Nostre territori, Els nostres valors, Els nostres paisatges i els nostres drets; l'única via que olla presumir de nàixer d'ací per a Treballar pèls d'ací, sense haver de retre Comptes o dependre de les decisions dels capitostos de Madrid.\nPerò Això sí, Compromís és Molt més que una marca, o uns noms propis. Som una va Coalició, acostumada a dialogar, pactar i arribar a Acords; de gent oberta, humil, senzilla, educada en el Treball de baix cap a dalt. Som gent que estima el su poble, gent com tu, sense més pretensions en política que lluitar per protegir i posar en valor Allò que és Nostre i que ENS fa Únics i Autèntics. I Això és fer país, Això és fer país Valencià. Uns quants no ho s'entendran, mai ho Faran, però AQUESTA i NOMÉS Aquesta és la manera d'Avancar com a societat, d'anar Endavant.\nDes de este nou escenari continuarem Treballant i de fent país, sumant somriures, sensibilitats i compromís. Tenim 1 OPORTUNITAT molt gran de Créixer, de posar-nos a prova, d'Millorar i Fer-ens més Forts. Ja ho deia Churchill "l'estel s'eleva més alt en contra de el vent, no a su favor". No estem afonats, ni ENS Sentim febles. Seguim amb la il·lusió ben alta, disposats a transformar en Oportunitats i Fortaleses Les nostres debilitats i amenaces. Seguim en peu per Fer llarg viatge.\nI tu, que creus a l'esquerra, l'ecologisme, el progressisme i el valencianisme Autèntics ... Ens Ajudes?


Al client es de Turquia va visitar la nostra fàbrica per comprar tovalló màquina - notícies - Zhengzhou Mayjoy importació i exportació Co, Ltd\nAl client es de Turquia va visitar la nostra fàbrica per comprar la màquina de tovalló\neL 1 de març, client de Turquia va visitar la nostra fàbrica per a comprovar la nostra màquina de tovalló. I només això només li va prendre 10 minuts per decidir comprar màquines de tovalló de nosaltres. Bons productes i servei ens guanyen confiança del client.\nMayjoy tovallons màquina és d'alta velocitat, sistema automàtic de comptatge, taxa de baix manteniment.El patró de màquina tovalló gofrat es poden dissenyar per exigència del client. Impressió color únic i impressió de color doble està disponible per a màquina de tovalló.\nEl paper de tovalló és àmpliament utilitzat en restaurant i hotel. Nostra màquina tovalló ha estat exportat a molts països la paraula. Benvinguts a contactar amb nosaltres per obtenir més informació sobre la màquina de tovalló.\nUn parell de: Paper higiènic s'està rebobinant màquina i la màquina degollar enviar a Burkina Faso\nSegüent: S'està rebobinant màquina amb estampat de Paper higiènic


Ahpues – Càtedra de Bretxa Digital i Territori\nSo far Ahpues has created 115 blog entries.\nL’Agenda Valenciana Antidespoblament (Avant) es compromet a acabar amb la Bretxa Digital a l’interior de Castelló durant 2025\nJeannette Segarra, directora de l’Agenda Valenciana Antidespoblament (Avant) ha anunciat que l’objectiu és que “en 2025 ja no hi haja bretxa digital a l’interior de Castelló”. Així ho ha expressat davant de les reclames d’alcaldes, veïns i empresaris de la comarca de Els Ports, que denuncien com la bretxa digital impedeix el progrés de les empreses i accelera la despoblació. La Generalitat s’ha compromès a fer pressió a les companyies telefòniques i a fer una anàlisi a totes aquelles zones sense cobertura per a cobrir tot el territori abans de 2025. A més, han defensat com en 2021 van invertir [...]\nL’Agenda Valenciana Antidespoblament (Avant) es compromet a acabar amb la Bretxa Digital a l’interior de Castelló durant 2025Ahpues2022-07-06T12:20:31+00:00\nLa startup ‘Voluta.coop’ porta la digitalització al territori rural a través de la Internet de les Coses (IoT)\nLa startup valenciana Voluta.coop ha aconseguit crear un xicotet galliner denominat Rurban amb materials reciclats. Aquest galliner es connecta amb un Kit de Tecnologia IoT (Internet de les Coses), que amb programari i maquinari lliure, permet que també els usuaris estiguen connectats. Un membre de l'equip, Axel, explica que “el Kit OpenIoT aporta ensenyament pràctic i divertit en competències digitals amb aplicacions obertes. La recol·lecció de dades per sensorització modernitza i millora l'experiència amb les gallines, monitora el nivell de pinso o aigua, obri i tanca la porta del galliner de manera automàtica, porta la comptabilitat dels ous…”. La màquina [...]\nLa startup ‘Voluta.coop’ porta la digitalització al territori rural a través de la Internet de les Coses (IoT)Ahpues2022-06-30T08:40:33+00:00\nLa Càtedra de Bretxa Digital i Territori de la Universitat Jaume I ha acollit hui dimarts 21 de juny el webinar ‘Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori’, en que s’han exposat i analitzat experiències de processos de pobles intel·ligents tant a nivell espanyol com europeu. A la presentació de la jornada han participat María Muñoz, directora general per a la Lluita contra la Bretxa Digital de la Generalitat Valenciana i Marisa Flor, directora d’Innovació i Emprenedoria del Vicerectorat de Transferència, Innovació i Emprenedoria de l’UJI, així com Vicent Querol, director de la Càtedra. Muñoz ha destacat [...]\nLes persones, claus de l’èxit dels pobles intel·ligents per a la Càtedra de Bretxa Digital i Territori de l’UJIAhpues2022-06-22T11:00:48+00:00\nRecordem que aquest pròxim 21 de juny de 11 a 15.45 h tindrà lloc el webinar Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori, organitzat per la Càtedra de Bretxa Digital i Territori. Podrem conéixer a fons les Smart Villages i respondre, entre altres, les següents preguntes: Què són? Com lluiten contra la bretxa digital? Quina estratègia s’està aplicant per a desenvolupar-les? On estan ja en funcionament? En el programa comptarem amb diferents experts en la matèria: 11 h: Iniciarem el webinar amb María Muñoz Blanco, Directora general per a la Lluita contra la Bretxa Digital i David [...]\nExperts i responsables polítics analitzen amb la Càtedra les Smart Villages com a eina contra la bretxa digitalAhpues2022-06-16T14:50:13+00:00\nAquest pròxim 21 de juny de 11 a 13.15 h tindrà lloc el webinar Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori, organitzat per la Càtedra de Bretxa Digital i Territori. Es tracta d’una jornada que permetrà conéixer a fons què són les Smart Villages, quina és la seua funció, i les iniciatives i estratègies hi ha al seu voltant. A més, la càtedra presentarà l’Informe 2021 de Bretxa Digital. Comptarem amb la presència de la directora general de la Lluita contra la Bretxa Digital de la Generalitat, María Muñoz, que participarà tant a l’obertura com al tancament de [...]\nLa directora general de la Lluita contra la Bretxa Digital de la Generalitat, al webinar ‘Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori’Ahpues2022-06-09T09:22:32+00:00\nEl pròxim 21 de juny t’esperem al ‘Webinar Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori’\nLa Càtedra de Bretxa Digital i Territori de la Universitat Jaume I celebrarà el pròxim 21 de Juny el Webinar Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori. La finalitat és la presentació de l’Informe 2021 de la Càtedra i propiciar el debat i iniciatives sobre el model Smart Villages. Per un lloc, s’exposaran les estratègies que naixen des d’Europa per a impulsar el desenvolupament dels territoris a través d’aquesta iniciativa de transformació digital. Per un altre costat, des de la Càtedra mostrarem una anàlisi pròpia sobre com aquesta ferramenta pot suposar una gran aliada en la lluita [...]\nEl pròxim 21 de juny t’esperem al ‘Webinar Smart Villages. Un model contra la bretxa digital al territori’Ahpues2022-06-15T11:09:14+00:00\nEl projecte, generat des de la Fundación Asamblea Ciudadanos y Ciudadanas del Mediterráneo, i la fundació de l'Olmo, pretén donar a conéixer iniciatives tendents a convertir la Comunitat Valenciana en pionera en el desenvolupament de pobles intel·ligents (Smart Villages). Smart Villages 2022, oferirà des de la seua presentació i fins al desenvolupament del congrés final (octubre 2022), diferents propostes de caràcter cultural, lúdic i formatiu tendents a aportar eines i coneixement que permeten generar accions transformadores sostenibles en xicotets municipis amenaçats per processos de despoblació en la nostra Comunitat i en la perspectiva de l'arc Mediterrani. Aquesta iniciativa, que [...]\nLa Càtedra de Bretxa Digital i Territori co-organitza el congrés Smart Villages 2022 en AlacantAhpues2022-05-27T10:27:07+00:00


Adif repara la tanca de la línia de Vic a l’alçada del pati sud de l’Escola Safa | La Llagosta informa\nAdif ha reparat la tanca de la línia ferroviària de Vic al seu pas per la Llagosta. A instàncies de l’Ajuntament, l’empresa estatal d’infraestructures ferroviàries ha renovat la reixa situada al carrer de Nicolás Longarón, a l’alçada del pati sud de l’Escola Sagrada Família.\nEl Consistori ha realitzat fins a quatre reclamacions a Adif des del mes de setembre per tal que restauri una tanca que portava anys malmesa. El regidor d’Obres i Via Pública, Jordi Jiménez, ha explicat que aquest era un tema “prioritari” per a l’Ajuntament, ja que considerava que “hi havia un perill real” per la ubicació, al costat d’una escola.\nAdif ha actuat en aquesta zona, però no ha reparat el tram de tanca situat davant del parc de Ponent, entre els carrers de Santa Rosalia i Sant Pau. Ara, el Consistori reclamarà que també es renovi aquesta part.\nNou pas per avançar en la futura estació intermodal de la Llagosta


Mor un símbol... de l'Espanya que ens ha empès a la independència - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nDietari 2014 Dimecres, 23.11.2016. 20:09 h\nbarberá, espanya, pp, rita barberá, valència\nBoom! Rita Barberá ha mort. Tot ha estat molt ràpid: a quarts de nou del matí ens assabentàvem que havia tingut un infart, i només un quart d’hora després es coneixia la defunció de qui havia estat alcaldessa de València durant 24 anys. El destí ha volgut que la notícia succeís a escassos minuts de l’inici de la primera sessió de control del nou govern Rajoy al Congrés, així que de manera precipitada la mesa de la cambra baixa ha decidit que el ple havia de fer un minut de silenci en la seva memòria.\nUnidos Podemos no hi ha assistit, perquè creu que no mereix homenatges, així que en menys d’una hora ja teníem la polèmica servida i la cortina de fum per no comentar en excés la trajectòria política de la ‘alcaldesa de España’. Amb tot, el PP s’ha bolcat a recitar les seves bondats, i alguns fins i tot han insinuat que ha mort víctima de la pressió mediàtica i política dels últims mesos. D’altres, a tertúlies o a Twitter, s’han preocupat que el capítol del ‘caloret faller’, corrupció i companyia fossin presents, i els més agosarats han fet befa d’una de les figures més controvertides dels últims temps.\nTot ben ràpid, tot ben fugaç, tot ben efímer. El llegat que una figura com ella deixa, però, pot ser ben allargat en el temps. Com a mínim, a Catalunya. Una gestió, una manera de fer i una personalitat com la de Rita Barberá no la fan única, com molts pensen, sinó que l’han convertit en un soldat més d’aquella Espanya de sempre. La del totxo, la de l’arrogància, la del malbaratament, la de l’Estat sóc jo, la del respecte nul per la diversitat i multiculturalitat...\nAquests trets no són només d’ella, sinó compartits amb una generació de personatges a banda i banda de l’espectre polític espanyol que han contribuït decisivament a que Catalunya viatgi de l’autonomisme a l’independentisme. Si el procés acaba amb èxit, Rita Barberá mereixerà estar als llibres d’història. Com l’alcaldessa que va fer de València el seu ‘cortijo’ un quart de segle, sí, però també com una de les persones que van trencar la ‘indivisible’ unitat d’Espanya.\n2427 lectures Un comentari\n24 de novembre de 2016, 12.08 h\nL'arrogància del PP ve avalada pels vots dels ciutadans espanyols, ells son els responsables de que el PP continui al poder i es mostri tan cínic. Pero nosaltres ja no volem seguir així i votarem per recuperar el nostre estat.


Guarderia Fluvial i repoblacions a les ZPC intensives - FCPEC\nInici > Medi i Natura > Guarderia Fluvial i repoblacions a les ZPC intensives\nGuarderia Fluvial i repoblacions a les ZPC intensives\nLA GUARDERIA FLUVIAL I LES REPOBLACIONS A LES ZPC INTENSIVES\nEl passat dilluns dia 19 de març havíem estat convocats a una reunió a la seu del Departament de Medi Ambient i Habitatge (DMAiH), per tractar de la situació dels acords vigents entre el DMAiH i aquesta Federació Catalana. A la vegada assistirien també els representants sindicals de la Guarderia Fluvial per que en la mateixa es tractaria del greu problema de la manca de cobrament dels salaris d'aquest col·lectiu i del finançament que el DMAiH establirà per resoldre la situació. Acords que entenem no s'estan respectant en absolut, per que apart del problema de cobrament dels salaris per part de la Guarderia Fluvial, esta provocant un profund malestar entre les societats i els pescadors esportius per la manca de repoblacions, afegida al greu estat dels nostres rius empitjorats encara més per la manca de precipitacions.\nDivendres passat, dia 16 varen comunicar que es posposava al dia 21 la reunió.\nQuant a les repoblacions a les Zones de Pesca Controlada Intensives i de salmònids fora de zona truitera, han començat a realitzar-se directament per part del DMAiH, i aquest ens ha comunicat que fins a començaments de maig, quan es preveu que surti publicat i s'adjudiqui el concurs públic per les repoblacions, es repoblarà la quantitat total de 5030 kg., que suposa 840 kg. per setmana pel conjunt de les 32 Zones de Pesca Controlada de Catalunya on es repobla: es a dir 25 kg. per Zona de Pesca a la setmana.\nAixí on l'any passat fins a maig, la Federació va repoblar 25.145 kg. de truita, el DMAiH en repoblarà 5030 kgs. El nombre de Societats afectades és de 32, pel que fent una senzilla operació surt a 157 kg. de truita per Societat, en 2 mesos. Això i fer pagar 11€ al pescador és absolutament incompatible. Ara entenem a més com és que en la Resolució de Vedes d'enguany surten 6 truites com a cupo màxim a poder pescar als intensius.\nLa Federació ha fet reiterades propostes, com es van mostrar a l'Assemblea General del passat 3 de març, per tal de solucionar la situació creada pel DMAiH, i sobre tot perquè els Guardes poguessin cobrar els seus salaris i les Societats poguessin pescar. Però de moment com podeu comprovar, no hi ha res solucionat. Això si en quant s'ha produït alguna mortaldat de peixos a Catalunya i s'han tingut que anar ha rescatar i salvar peixos, l'Administració ha demanat la intervenció de la Guarderia Fluvial, que sempre ha acudit, malgrat no cobrar, i ha actuat amb tota professionalitat.\nUna incongruència que ens ha sobtat especialment i que no entenem com el DMAiH arriba a fer-la, és la obligatorietat de matar tota Truita arc iris que es pesqui. I si un pescador per consciència no vol fer-ho, que passa? Com si el problema de la manca de població de truites a Catalunya fos actualment la existència de Truita arc iris: A qui volen enganyar. La tan esbombada Directiva Marc de l'Aigua de la Unió Europea, s'acompliria en l'actualitat si l'Administració acomplís les Normes que ella mateixa ha promulgat fins ara: Perquè no oblidem, que el riu és Domini Públic i és l'Administració qui atorga els permisos de detracció i aprofitament de l'aigua, qui dona els permisos d'abocament, qui realitza les obres de modificació dels rius i estanys i en teoria qui, a més, controla tot això. Que mes voldríem nosaltres que el riu es pugues autoregenerar, i esta clar que si no ho pot fer no és culpa nostra. I si no ho pot fer, cal realitzar repoblacions, per que no tenim per que pagar amb la nostra afecció, la incompetència d'altres. Això si les repoblacions creiem que deuen fer-se de tal manera que no afectin a les poques poblacions de truita autòctona que queden. De totes maneres volem recordar que les repoblacions amb Truita Arc iris es realitzen fora de zona truitera i allà on pràcticament no existeix població piscícola per que no pot viure, no per que la pesquin.\nPel que fa a la Resolució que regula la pesca a Catalunya al 2007, el DMAiH no ha tingut per res en compte el que s'ha aprovat als Consells de Pesca. No entenem doncs perquè serveixen aquests i la tan esbombada política de participació ciutadana: Que us serveixi d'avis pel que preveu el projecte de llei de pesca redactat pel DMAiH: preveuen elements participatius en la gestió que no executius, no ens enganyem. Si fan el cas que fan als actualment existents no anem bé.\nPuntualment us tindrem informats.


Yasmin Sarajevo Bòsnia i Hercegovina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nYasminBijela Česma 1, Centre de Sarajevo, Sarajevo, Bòsnia i Hercegovina, 71000 - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en21comentarisYasminVeure més fotos"Clean and big flat,very nice owner-Vesna :)"Dunia1976PolandVestíbulVeure més fotosVeure totes les 39 fotos\nBen posicionat a Centre de Sarajevo, Yasmin és un lloc ideal d'inici d'excursions a Sarajevo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Yasmin, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Yasmin és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Sarajevo.


“Fem medicina preventiva quan harmonitzem la persona” | Catalunya Religió\n“Fem medicina preventiva quan harmonitzem la persona”\n(Laura Mor –CR/Sant Antoni de Vilamajor) “Hospitalia és una clínica de l’ànima”, un lloc que ajuda a superar “bloquejos energètics” i a retrobar l’harmonia personal. El germà Eladi Freixa descriu així la casa d’espiritualitat dels germans de Sant Joan de Déu. Situada a Sant Antoni de Vilamajor, al peu del Montseny, ha acollit aquest cap de setmana un grup de professionals del Parc Sanitari de Sant Boi en motiu de la festivitat del seu patró.\nAquesta sessió de meditació no és una activitat aïllada, sinó que respon a la missió de fer “medicina preventiva” en un espai d’acollida per totes les persones que busquen fer un recés interior.\nL'opció per una espiritualitat holística\nFreixas, que coordina les activitats de la casa, descriu en aquest vídeo l’aposta holística del centre, que mira de guarir les persones entenent-les com un tot, cos, esperit i emoció: “Si no s’agafa tota la persona estem construint una espiritualitat que cau a la primera bufada de vent”.\nL'obertura interreligiosa, dia a dia\nEladi Freixa (Girona, 1947) parla en aquesta entrevista de la necessitat d'obrir-nos a d'altres religions i diu que la interreligiositat és "el gran repte dels cristians i de l'Església". També fa una crida a "deixar els marcs dogmàtics que ens han constrenyit".\nPer al germà Eladi l'obertura és una forma d'entendre la vida. De fet, ha estat al Japó, a l'Índia i a Colòmbia; però tal com ha matisat a Catalunya Religió, aquests viatges no els ha entès mai com a turista, sinó en clau de servei: aprendre per ajudar els altres.\nEl contacte amb d'altres tradicions ha donat a Freixa una experiència que practica assíduament. Així, quan acull grups i també en consulta particular, usa tècniques d'acupuntura o teràpies vibracionals, com els bols tibetans, el gong o la percussió xamànica.\nterapia vibracional, silenci, Sant Joan de Déu, recés, hospitalitat, Hospitalia, holística, harmonia, gong tibetà, Eladi Freixa, vídeo, entrevista, Terrassa, Espiritualitat, Vida Religiosa, Religions, Sant Joan de Déu


Fa un parell de setmanesparalàvem de com ha canviat la nostra vida en el tema bellesa i les poques ganes i el poc temps que tenim per dedicar-nos a nosaltres mateixes. Però ep noietes! M'han tocat el crostó! No vaig tenir present que hi ha un grup de mares que sempre està divines! Jo sóc del primer grup, mare Yeti, però hi ha més mares en aquest món.\nLa persona que m'ha enviat aquesta declaració, anònima, us garanteixo que és divina, divina. Es planta un sac de patates i la veus afavorida. És guapa perforaperò igual de guapa per dins, consti en acta.\nAquí us deixo les seves paraules:\n"Sóc mare lactant... i fashion victim! No sé ben bé perquè, encara hi ha una certa creença popular que afirma que aquelles dones que decideixen alletar als seus fills més enllà dels 3-6 mesos de rigor, són unes hippys amb pèls a les aixelles!... Per què? Doncs no senyora!\nQuan jo vaig tenir el meu primer fill, mai em vaig plantejar que estaria alletant 3 anys, però així va ser. I molta, molta, molta gent em deia, "Ai nena, però si no et "pega" gens..." Què vol dir aquesta frase exactament? Perquè jo "antes muerta que sencilla", que quedi clar! El fet de donar pit no vol dir que hagis d'anar feta una piltrafa tot el dia i amb samarretes tallades per la meitat, per cert qui va inventar aquest tros de roba, filla, es va lluir; grenyuda i sense pintar.\nNo us ho cregueu; pots anar vestida com et doni la gana, i si ets una fashion, doncs fashion fins la mort. No necessites cap roba especial en la teva nova etapa de mare, ni cal deixar de posar-te el que més t'agrada. Només has de tenir previst, oferir a la criatura accessibilitat a la teta.\nI jo si penso en quina peça roba no m'he pogut posar per donar teta, només se m'han acut una en particular. Una mena de body de coll alt, que evidentment per les seva característiques no té accés per dalt, ni per baix. Però ven mirat i gràcies a Déu, els 80 ja han quedat enrere i aquesta antiestètica peça ja no està de moda...\nL'escot paraula d'honor és un gran hit per l'estiu. Això sí només heu de mantenir certes precaucions, aneu amb compte amb els nens més mogudets, ja que us podríeu quedar amb les dues tetes a la vista en un tres i no res. Tipus Janet Jackson a la final de la Super bowl!Un escàndol!\nRespecte als sostenidors de lactància, jo he de reconèixer que no els he fet servir gaire, perquè no els necessito. Vaig amb els meus sostenidors de sempre, i quan dono teta els aparto cap a un costat i llestos. I així també tinc més opcions per triar: amb tira, sense, creuats per poder dur l'esquena a l'aire...\nI els vestits? Doncs també. Que tinguin un bon escot i es treu el pit per dalt. O també podeu pensar amb els cremalleres laterals, s'obren una miqueta i llestos! Noies, imaginació al poder...\nPer últim, el color negre no té perquè estar prohibit. Només ens hem d’enracorda de portar sempre el paquet de tovallonets a sobre per les possibles taques col·laterals que es puguin ocasionar les regurgitacions de les criatures.\nPerquè jo tinc clar que es pot donar teta amb tot el glamour! Que ningú us digui el contrari.”\nMira que me l’estimo a aquesta noia però és de les que fa ràbia de veure ( guuapppaaa) si fins i tot en les fotos del part sembla una deessa! Serà punyetera! És el que hi ha hi algun dia ho assumiré, la genètica és molt fotuda i ella té una genètica de primera divisió i jo no arribo ni a segona regional!\nLa seva genètica fa que no guanyi ni un gram en les lactàncies i la meva genètica fa que gairebésis anys després de parir l’Abril i després d’un canvi d'alimentacióradical em pugui enfundar en els meus vells pantalons.\nPer mi és tot un misteri com aconsegueix no només sobreviure a les nits de teta infinitaamb els pèls al seu lloc, amb una pedicura divina i amb un cutis que competeix amb el cul del seu fill petit.\nSi ja m’ho deia la iaia, nena amb glamur si neix!\nNeni de gran vull ser com tu!\nPD-Si sabeu qui és...silènci!


Assemblea Local de Bellaterra | BELLATERRA.CAT\nPosts Tagged ‘Assemblea Local de Bellaterra’\nPosted in Uncategorized, tagged ANC, Assemblea Local de Bellaterra, Assemblea Nacional Catalana, Barcelona, Bellaterra, bellaterra decideix, Bellaterra per la independència, Catalunya, Conferència Nacional per un Estat Propi, Drets Humans, Palau Sant Jordi, Parlament de Catalunya on 7 Març 2012| Leave a Comment »\nPlaça del Pi de Bellaterra (Foto: bellaterra.cat)\nCarta enviada per bellaterradecideix a totes les bellaterrenques i bellaterrencs:\nEns complau comunicar-vos que el dia 27 de febrer es va constituir l’Assemblea local de Bellaterra (Bellaterra per la independència) amb 18 membres inicials dins de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC).\nL’Assemblea Nacional Catalana és una organització unitària i transversal que treballa per aconseguir la independència de Catalunya. Està formada per catalanes i catalans convençuts que l’ùnica manera de sobreviure com a poble és aconseguir un estat propi com el que tenen les altres nacions del món.\nL’ANC vol ser una força amb arrels al territori, estesa als diferents àmbits o sectors de la nostra societat. un gran moviment transversal que afavoreixi les condicions i l’èxit de la celebració del referèndum per la independència o la declaració unilateral d’independència per part del Parlament de Catalunya i celebri desprès el referèndum ratificador. Els únics límits autoimposats a aquesta transversalitat són els principis democràtics i el respecte obsolut pels Drets Humans.\nLO’Assemblea local (Bellaterra per la independència) està oberta a tothom, ja sigui com a membre actiu o com a cpl-laborador. Quants més siguem més força tindrem. Si voleu inscriure-vos, envieu un correu a: bellaterradecideix@digui.cat\nEl proper dia 10 de març al Palau de Sant Jordi de Barcelona, serà constituida formalment l’ANC. L’organització compta amb la presència de 7.000 persones.\nPer més informació: CONFERÈNCIA NACIONAL PER UN ESTAT PROPI www.assemblea.cat


La carta d'agraïment d'uns pares al professor de valencià del seu fill La República\nJordi S. i Carbonell, periodista i politòleg, ha volgut destacar l’estimació per la llengua catalana que tenen molts ciutadans i ha volgut motrar que moltes persones que estan en contra de les polítiques per denigrar la llengua catalana. D’aquesta manera ha publicat al seu compte de Twitter una piulada en què mostrava una carta que uns pares havien enviat al professor de valencià del seu fill a Elx.\nEn el document agraïen al docent l’interès i la motivació per la llengua catalana que el mestre ha aconseguit transmetre al seu estudiant. Els pares han explicat que el seu fill, en Samy, considera que “els dilluns i els divendres són els millors dies perquè toca molt valencià” i que sempre està buscant cartells, revistes i música en valencià. D’aquesta manera han subratllat que han sabut captar l’interès dels alumnes.\nLa carta finalitzava afirmant que el docent era un gran mestre i han reconegut que ha fet una feina ben feta exposant que el professor, a més a més d’ensenyar, ho fa amb una especial estima que ha aconseguit inspirar els seus estudiants.\nUn pare d'Elx ha enviat esta preciosa carta al seu mestre de valencià #EstimemElValencià ❤ pic.twitter.com/wKKdqijzzJ\n— Jordi S. i Carbonell (@srcarbonell) August 23, 2021


"No s'han de destinar partides pressupostàries a la retirada de plaques franquistes"\nEntrevista Àngel Ros, alcalde de Lleida i president del PSC\nRos celebra l'èxit de l'Animac, que ha batut rècord de públic\nÀngel Ros, alcalde de Lleida\nEntrevista Àngel Ros, alcalde de Lleida\nROS PLAQUES FRANQUISTES ROS ATAQUEN LLOTJA ROS CAMPANYA CONTRA CNL ROS ELECCIONS ANTICIPADES ROS PSC SOBIRANIA\nLa Paeria no destinarà ni un euro a la retitada de les més de 300 plaques franquistes que hi ha a la ciutat, la majoria en edificis de titularitat privada. Ho ha explicat a La Xarxa l'alcalde de Lleida, Àngel Ros, que ha recordat que els deures en matèria de recuperació de la memòria històrica ja s'han fet. "No obrirem cap partida a la retirada de les plaques franquistes. Si el propietari de la vivenda arriba a un acord amb la comunitat, que agafi una escala, pugi i amb un tornavís les tregui. I per això no s'han de destinar partides pressupostàries".\nRos ha recordat que la retirada de les 342 plaques no s'ha de barrejar amb el debat sobre l'eliminació dels noms franquistes dels carrers de la ciutat. El socialista diu que els deures, en aquesta matèria ja es van fer als anys 80. "L'Ajuntament de Lleida, a l'inici dels ajuntaments democràtics, vam treure el major nombre de noms de carrers de la ciutat de simbologia franquista. Vam canviar 59 noms de carrers. Sent jo alcalde no s'havien canviat els dels blocs, el que es deia vivenda social, i els vaig canviar. Hi havia un monument, la creu dels caiguts, i el vaig fer tirar, enderrocar. Els deures respecte al memorial democràtic ja estan fets. El cementiri de Lleida és exemplar, emblemàtic des del punt de vista de respecte i identificació que s'ha fet. Monuments que s'han fet a favor de la llibertat i la democràcia", ha reblat.\nLa qüestió de la llengua està sent polèmica durant tot el mandat a la Paeria, arran de l’acord d’investidura entre el PSC i Ciutadans, que preveu promoure el bilingüisme al consistori. El PSC i el PDeCAT han arribat a un acord per desbloquejar la renovació de la presidència del Consorci de Normalització Lingüística, que estava paralitzada des de feia gairebé deu mesos.\nEsquerra Republicana i la CUP han denunciat la designació a dit i sense consulta de les persones que han de presidir el consorci de normalització lingüística de Lleida. Republicans i cupaires reclamen que s'invalidi un pacte que no és representatiu en àmbit territorial i més quan ja es parlava d’un candidat de consens.\nL'alcalde de Lleida, que ha tancat l'acord amb el president de la Diputació, Joan Rañé, ha dit que "no es pot fer política amb la llengua, com han intentat alguns partits. Han fet campanya dient que hem agredit el català, que hem canviat els reglaments. No s'ha canviat res. Han fet una campanya orquestrada arran del pacte pel cartipàs amb Ciutadans. I ara els xoca que el PSC i el PDeCAt haguem arribat a un acord, que és normal perquè som partits majoritaris. I les dues persones que compartiran la presidència del Consorci estan molt qualificades. Tota la legitimitat pels seus coneixement i la seva tasca", ha sentenciat.\nEl grup del PDeCAT a la Paeria va fer un comunicat en què deia que desconeixien aquest acord sobre la presidència rotatòria. Discrepen que sigui la manera més òptima d'encarar el futur del consorci, i més després de l'acord amb Ciutadans. "L'oposició de CiU a l'Ajuntament ha optat per la via més radical. I, en canvi, als consells comarcals hi ha pactes entre les dues formacions. A la Diputació hi ha un enteniment amb el PDeCAT pel que fa a grans decisions. A la Paeria qui dirigeix els regidors de CiU han optat per l'oposició radical competint amb els partits que raonablement haurien de ser radicals".\nProtocol d'unitat amb el PSOE\nAvui el PSC i el PSOE firmen el protocol que regula les relacions entre les dues formacions. La principal novetat és que els afiliats catalans no s'hauran de tornar a inscriure en un cens específic. A més, les dues parts s'informaran dels pactes postelectorals. Tot i això, Ros assegura que el PSC no perdrà sobirania. "Al llarg de la història mai havia funcionat el model en el qual el PSOE té la seva estructura delegada, separat. Ho havíem de resoldre. No perdem sobirania. El PSC és l'únic partit catalanista no independentista. I aquest és el nostre paper. I si vols influir en la política estatal has de tenir un interlocutor i aquest és el PSOE".\nRespecte a aquesta nova relació amb el PSOE i preguntat sobre si des de Madrid es podran vetar pactes postelectorals, Ros insisteix que "el PSC haurà de dir la seva sobre els acords que el PSOE faci arreu. Haurem de consensuar pactes, té tota la lògica quan ets dins d'un projecte polític", ha argumentat.\nLes primàries del PSOE\nEls candidats en les primàries del PSOE aparquen la plurinacionalitat i cap d'ells vol anar més lluny de la declaració de Granada. Patxi López va anar ahir més enllà i va dir que "cal aturar aquesta bogeria". L'aspirant a liderar el PSOE va afirmar que havia vist "la fractura en dos" de la societat catalana i "l'espai públic segrestat" per l'independentisme. Ros ha trobat desencertades aquestes paraules: "jo utilitzaria altres paraules. Però és veritat que estem en un carreró sense sortida. Si l'única aposta del govern és el referèndum, anem abocats a eleccions anticipades" que Ros vaticina que podrien ser cap a l'octubre.\nEntrevista Àngel Ros


agafa'm els peus\nde gener 05, 2014\nAgafa'm els peus!, diu de cop i volta la petita, amb els ulls clavats a la pantalla, i em pica amb les manetes a la cuixa, Agafa'm els peus! Ara ja sé que quan diu això és perquè té por però no vol deixar de mirar els dibuixos. Li agafo els peus amb totes dues mans i se li calma tot d'una el neguit del cos. Li miro la boca entreoberta i els ulls esbatanats, fixos en la tempesta de neu de dibuixos animats que l'ha trasbalsada. Agafa'm els peus! vol dir tinc por però no vull anar-me'n, vol dir tinc por però sé que ets a prop i que si hi ets, puc ser-hi jo també. Amb la por empresonada als peus que li sostinc, només queda la fascinació, la meravella, l'adrenalina travessant el seu cosset de nena de dos anys que desperta al món i busca xarxes i conjurs per mirar-lo de cara. Agafa'm els peus!, diu, perquè la por no li és cap vergonya, perquè la sap i no vol permetre que la privi del que la fascina, del que la fa ser viva.\nAgafa'm els peus, et dic. Que m'he tornat a llençar sense xarxa. Que no he fet cas de cap consell de prudència. Que vull la vida quan se m'obre al davant com una papallona. Agafa'm els peus, que s'hi quedi atrapada la por i només hi hagi lloc per a la tendresa, per a la fascinació, per a la meravella. Agafa'm els peus.\nCórrer i llegir ha dit…\nQue sempre hi hagi algú que t'agafi els peus i al mateix temps et permeti volar.\n5 de gener de 2014, a les 23:29\nQue sempre ens agafin els peus...\n6 de gener de 2014, a les 0:15\nt'hi llences tota.\nper dins, la veu secreta:\n"no me'ls agafis!"\n6 de gener de 2014, a les 23:34\nque s'hi assembli una mica\nels somriures sí


Coquetes de carbassa - Receptes cartesianes\nCoquetes de carbassa\n4 persones (unes 20 coquetes d'uns 5 cm de diàmetre)\n560 g, un cop pelada i tretes les llavors (500 g de cuita) carbassa\n50 g ceba tendra\n4 unitats clara d’ou\n80 g, pot ser integral farina\n12 g llevat químic\n14 g + gotes oli d'oliva verge extra\n1 grapat pipes de gira-sol\n4 g vinagre de Mòdena\n• LÉKUÉ; FUNDACIÓ ALÍCIA: "La guia de Lékué" (p. 32), Penguin Random House Grupo Editorial, S.A.U, Barcelona, 2017\nMètode preferible per elaborar la massa de les coquetes (procés 2), batedora elèctrica o thermomix?\nÉs ben igual; potser fins i tot és més pràctica la batedora elèctrica, perquè és més fàcil escurar la massa del got de la batedora que del got de la thermomix.\nPodeu fer tota la recepta amb antelació tret de la cocció de les coquetes i de la presentació (processos 5 i 6) que haureu de fer al moment.\nPer dinar o sopar? O per esmorzar?\nPodeu servir les coquetes com a primer plat d'un dinar o sopar, o fins i tot com a plat únic d'un sopar lleugeret, acompanyades d'una amanida. També podeu servir-les per esmorzar, potser sense l'amaniment.\nSi disposeu de 500 g de carbassa cuita, us podeu saltar aquest procés.\n560 g de carbassa, pelada i tretes les llavors, tallada a daus d'uns 3 cm d'aresta (el pes és un cop pelada i tretes les llavors)\n[Equival a uns 500 g de cuita.]\nPoseu l'estoig tapat en el microones. Programeu: 800 W, 9,5 o 10 min.\n[Si esteu fent la recepta per a 2 persones, amb la meitat de les quantitats de tots els ingredients, programeu: 800 W, 7,5 o 8 min.]\nDeixeu-ho reposar amb l’estoig tancat: 30 s.\nComproveu si ja està cuit (els daus han d'estar sencers; si es desfessin, l'amanida de carbassa que posarem al damunt de les coquetes quedaria feta un puré). Si no ho està, remeneu i deixeu-ho algun minut més al microones (aneu programant de 30 s en 30 s).\nReserveu els daus de carbassa sense el suc en un bol. Reserveu el líquid de cocció a l'estoig mateix.\n80 g de farina, que pot ser integral\n4 clares d'ou (reserveu els rovells per a una altra recepta)\n12 g de llevat químic\nPoseu-ho tot en el got de la batedora elèctrica (on fareu tota la massa) i bateu-ho per barrejar-ho tot.\nAfegiu al got\n250 g de daus de CARBASSA cuita (la meitat dels daus que heu reservat)\ni 30 g del LÍQUID de COCCIÓ de la carbassa (2 cullerades); si el líquid no us arriba als 30 g, afegiu-hi aigua.\nPoseu-ho en el got de la thermomix i, per aconseguir el mateix efecte que si ho tamiséssim, programeu: 5 s, v=5-10.\nAfegiu-les al got i, per barrejar-ho tot, programeu: uns s, v=4. Baixeu les restes que han quedat a les parets del got amb una llengua de silicona i torneu a programar: uns s, v=4.\nElaboració de l'amaniment dels daus de carbassa d'acompanyament de les coquetes\n50 g de ceba tendra, picada\nBarregeu-ho tot en un bol (on en el procés següent afegireu la carbassa restant).\nPreparació dels daus de carbassa d'acompanyament\nTalleu a daus petits 250 g de daus de CARBASSA cuita (la resta dels daus que heu reservat).\nAboqueu els dauets de carbassa en el bol de l'amaniment i barregeu-ho tot.\nPoseu l'oli en una paella o cassola antiadherent, escampeu-lo amb l'ajut d'un pinzell de silicona i escalfeu-lo.\nAboqueu cullerades de massa a la paella, de manera que es formin discos d'uns 5 cm de diàmetre, separats els uns dels altres: a foc mitjà, 1/2 o 1 min per una banda, fins que estigui daurada; i feu immediatament el pas següent.\nGireu les coquetes (per girar-les va bé fer servir una o dues espàtules de silicona) i deixeu-les al foc: 1/2 min per l'altra banda, fins que estigui daurada.\nUn cop cuites, aneu disposant les coquetes en els plats on les servireu, 4 o 5 per cap.\nRepartiu l'amanida de daus de carbassa per sobre de les coquetes.\n[Si trobeu que l'amanida està massa freda, tempereu-la un moment al microones (si el bol de l'amanida és apte per a microones, poseu-l'hi tapat amb un plat mateix i programeu: 800 W, 30 s; si no ho és, poseu-la en bol que ho sigui).]\n1 grapat de pipes de gira-sol\nEspolseu unes quantes pipes pel damunt de l'amanida.


Ja no ens alimenten molles: Ja ens veurem al juny\nPotser sí que n’hi ha que som massa impacients, que no tenim la paciència necessària que requereix aquest eixamplament de la base de dimensions bíbliques que es veu que necessitem. Aquest eixamplament miraculós, com si fos la separació de les aigües del mar roig, que ens ha de permetre fer un pilar de trenta, net, com a mínim. Potser és que, amb l’edat, m’he anat tornant un descregut o –tampoc no ho descarto– que vaig totalment errat, però el que és clar és que, amb ampliació o sense, els responsables polítics miren enllà, molt enllà.\nLes excuses de mal pagador ja no enreden ningú. Ni les enquestes cuinades. Ni la premsa amiga i encara molt menys l’enemiga. Desenganyeu-vos, als partits del procés, ara per ara, els sua la Gallinula chloropus la república i la seva implantació. Tant uns com altres. Ara estan per guanyar les municipals, i les europees, i les espanyoles quan les avancin. I si ens descuidem, tindrem unes noves autonòmiques que també voldran guanyar perquè des de la Gestoria Generalitat, SL es veu que és des d’on s’eixampla la base a cor què vols. I nari-nant.\nMentre els soferts ciutadans debatem si cal esperar l’apocalipsi en forma de sentències o si cal tirar ja pel dret, que si van a judici no tornen, els partits van fent campanya com si no hagués passat res. I com que els partits, que ho han parasitat tot (des de l’ANC fins a TV3), són els que marquen bona part del relat, aquí ens teniu boquejant en el resistencialisme ploramiques que crèiem superat.\nEns diran que cal centrar-se en les municipals perquè un triomf esclatant del sobiranisme serà una nova empenta per consolidar la república. Clar, per això, com que és tan important, han fet mans i mànigues per anar separats –que com tothom sap és la millor manera de guanyar– tot evidenciant que aquí no passa res, que vegi el món amb quina naturalitat autonòmica celebrem unes eleccions municipals els catalanets.\nJo, què voleu que us digui, no sabria com posar-m’hi. Durant uns anys, la societat civil ha estat capaç d’empènyer partits i institucions, però ens han pres la mida. Mentre ens entretenien amb llaços grocs i eucaristies carceràries, ells s’han dedicat a desactivar els vectors republicans (ANC, Òmnium...). Potser hi guanyarem deixant-los que facin. I ja ens veurem al juny!\nUi, quina sorpresa!


Barça-Madrid i Madrid-Barça\nd’abril 30, 2010\nD'un temps cap aquí he pogut constatar un evident - per a mi- canvi amb els desitjos expressats per les respectives aficions del Barça i del Madrid quan es tracta de contestar sobre qui és vol que guanyi un determinat partit del respectiu rival quan aquest és juga alguna cosa important. Aquesta resposta, que ara no hi ha cap inconvenient de manifestar-la inclús públicament, casi sempre va en el sentit de que perdi l'equip rival, i a més s'hi sol afegir sempre. Aixo que podia semblar més o menys normal en el context d'una rivalitat entre els dos equips més grans d'Espanya, no fa gaire temps, si el rival jugava contra un equip estranger, i més si el que opinava era un aficionat del Madrid, aquest solia dir, al menys quan s'opinava davant d'un micro o càmeres i sobre tot si el que contestava era conegut, que " hombre, no deja de ser un equipo español, que nos representa etc ", Ara, aixo s'acabat de manera radical, de cada un que op…\nd’abril 26, 2010\nL'Informatiu Jesusenc és una revista que edita l'EMD de Jesús. Jo ja entenc que és molt difícil, des de la política, sostraure's a la possibilitat de no fer una utilització partidista d'una publicació que arriba a totes les cases de Jesús i per tant aquesta temptació és molt sucosa i per no caure-hi s'ha de tenir molta categoria i escrupolós sentit democràtic .\nAl número corresponent al mes d'Abril i a la pagina 25 hi ha una nota ( es pot veure clicant sobre la foto de dalt ) a l'apartat d"'entitats" que titulen "La plataforma Salvem lo Canalet es reuneix amb Artur Mas". En principi, si deixem a part el titular, no hi hauria massa cosa a dir, una nota mes d'una entitat del poble que, com qualsevol altra, té tot el dret a que se li publiqui.\nPeró alguna cosa em fa olor a partidisme i aprofitament il·licit. Si la nota esta redactada per la plataforma és del tot criticable la forma en que és fa la pilota a CIU, a Mas, Oriol Pujol,…\nd’abril 25, 2010\nQuan algú, normalment en hores de dinar o sopar, et truca a casa i t'ofereix algun servei i tu li dius " No m'interessa "; com s'acostuma a dir, quina part del " no m'interessa " deu ser la que no entenen? . El " no m'interessa " ho dic quan l'actitud no és el suficientment amable, però quan l'interlocutor/a si que ho es, hi anteposo " ho sento....". Pos ni en aquest cas l'actitud és la de plegar veles i acomiadar-se.\nEvidentment la feina del que truca és fer el pesat, insistir i intentar captar un nou client o, si és el cas, fidelitzar-lo etc. però tant i tant s'ha d'insistir? Aixo si, hi ha unes quantes reaccions que no fallen mai. Una seria, "Ai, fill meu, estem a l'atur", l'altra: " ho sento però no estan els senyors " , també en una vessant més catxonda : " Com es nota que no ha consultat el llistat de morosos" . Una vegada en vaig fer servir una que va fer efecte…\nQuan la guitarra parla ( 12 )\nd’abril 24, 2010\nJohn Williams, ( no confondre amb el compositor del mateix nom i autor de la banda sonora de Tiburón, E.T., Superman, La Guerra de les Galàxies etc. ) és un guitarrista australià al qui Andres Segovia batejà com "Princep de la guitarra", també ha estat qualificat com "El guitarrista més consumat i versàtil del mon", aixi com "L'ultim mag" . Interpretant Asturias, del català de Camprodon Isaac Albeniz, diuen que és dels millors, sinó el millor.\nd’abril 23, 2010\nLlibres, roses, escriptors, lectura, intercanvi, vendes, comerç, llibreters, negoci, carrer, gent, taulells, firmes, territori, llengua/ües................... festa. Tot, i el mateix dia ( l'únic? )\nSobre la festivitat d'avui, Sant Jordi, no crec que hagin moltes coses a afegir de nou; conveniència de declarar-la festa nacional de Catalunya en compte de l'11 de Setembre, que si una festa de la cultura, del llibre, de la lectura, de l'amor -per allò de la rosa- . Tot perfectament digne de lloança, reconeixement i inclús orgull de que una diada com aquesta tingui el seguiment i èxit que té, tant, que altres llocs, inclús països, hagin intentat copiar-ho.\nPeró precisament avui voldria fer unes reflexions, algunes en clau de provocació, perquè no? en relació al llibre i la lectura.\nEn una societat com la que tenim, on tots ens ho qüestionem tot, dic jo, que tampoc hauria de ser original fer algunes objeccions o qüestionaments a alguns tòpics sobre la lectura. D'entrada, hom considera que el llegir -sempre que es diu llegir, s'interpreta llibres- és recomanable, bo, educatiu, instructiu, saludable, divertit i un munt de coses més. Tot aixo és possible i seguram…\nQuan la guitarra parla ( 11 )\nd’abril 14, 2010\nTòpic entre els tòpics, clàssic entre els clàssics, però no per aixo menys fantàstica. És a la guitarra el que Para Elisa al piano. La que primer s'ensenya, la que primera s'aprèn.\nEs tracta de Romance Anónimo i en aquest cas l'interpret és diu Shan Zhong.\nAlbert Gine, FINISHER\nd’abril 11, 2010\nUna setmana abans de l'inici de la prova vaig fer una entrada informant i donant ànims a Albert Gine de cara al repte que tot just anava a emprendre i per al qual es venia preparant conscienciosament des de feia setmanes. És tractava de la Marathon des Sables al desert del Sàhara, amb més de 1.000 participants. Pos bé, aquesta finalitzà ahir dissabte i el roquetero Albert ha aconseguit no tant sols acabar-la, com es proposà d'entrada, sinó que ho ha fet en el lloc 43 de la general, que segons diuen els que n'entenen de veritat, és un gran resultat.\nLa classificació final es pot considerar tot un èxit, més tenint en compte que es tractava de la seva primera participació en aquesta prova tant i tant exigent i a la que estan cridats ( els que la competeixen ) nomes una elit de corredors.\nSegons ens anava explicant el mateix corredor des del seu bloc el patiment i esforç, especialment en la primera part de la carrera i, sobre tot l'etapa reina ( 82 km. ) ha estat infernal…\nCalanda: Buñuel, tambors, préssecs.....\nd’abril 03, 2010\nAhir, divendres sant, trencàrem la tradició d'anar a fer frígoles, i tot i la relativa proximitat, per primera vegada vam anar a Calanda per veure el que és coneix com la " rompida de la hora " o " romper la hora ". És tracta d'un acte/cerimònia/tradició/espectacle que consisteix en una concentració de bombos i tambors que toquen tots a l'hora. A diferencia d'altres pobles del Baix Aragó de la ruta del tambor y del bombo que ho fan a les 12 de la nit del dijous, a Calanda, comença a les 12 en punt del migdia del divendres i ve precedit d'uns segons de silenci el qual és trenca per un cop de maça a un gran bombo per donar inici al trencament de l'hora que acostuma a fer algun personatge rellevant. Enguany ha estat la ministra Gonzalez Sinde, -"l'amiga" dels internautes- . A partir d'aquí comença l'atronador soroll que s'aturarà dos hores més tard, fins les 15:30 que començarà la processo del prego seguida d…


Piscines i jardins | ECOHOUSES CASES PASSIVES A GIRONA – CASES ECOLÒGIQUES – CASES DE BAIX CONSUM ENERGÈTIC\nLes piscines de les cases que construïm estan dissenyades amb sistemes de depuració tipo Neolisys que, units als tractaments d’electròlisi salina combinades amb UV, permeten obtenir la màxima qualitat d’aigua, amb una concentració salina per sota dels 2gr/l, fet que ens permet que aquesta aigua pugui ser reutilitzada pel reg de jardins.\nJardins de baix rendiment\nQuan parlem de jardins de baix manteniment ens referim a una tècnica d’enjardinament que té com a objectiu reduir la feina necessària pel seu manteniment.\nEn el cas dels habitatges, el jardí de baix manteniment és un recurs paisatgístic de gran interès ja que, majoritàriament, el propietari de la casa no disposa d’excessiu temps per tenir cura del jardí i en molts casos no desitja un jardiner o una empresa de jardineria que li faci el manteniment del jardí setmanalment.\nAmb un disseny estudiat i mesurat s’aconsegueixen espais de gran interès paisatgístic i molt pràctics, que requereixen un manteniment mínim.\nAquesta tipologia de jardí és a més un jardí que optimitza i redueix al màxim l’ús de l’aigua, utilitza les plantes que es millor que s’adaptin a cada terreny i climatologia, per a que aquestes estiguin sempre sanes i vigoroses i aprofita recursos constructius per dotar al jardí d’espais d’oci que són útils durant tot l’any.


La qualitat de la democràcia: el got mig ple o mig buit - Diari de Girona\nLa qualitat de la democràcia: el got mig ple o mig buit\ngerardo pérez sánchez 19.09.2019 | 00:13\nLa qualitat de la democràcia: el got mig ple o mig buit Diari de Girona\nSi finalment els espanyols acudim a les urnes el proper mes de novembre després de fracassar l'intent de configurar un Govern, seran les quartes eleccions generals al nostre país en quatre anys. Una xifra inèdita en la nostra història democràtica que està començant a generar crítiques cap al nostre model representatiu i a reflectir si es pot més afartament i desafecció entre la ciutadania i els seus representants. La tan esmentada crisi de la democràcia representativa està calant ja en nombrosos sectors de la societat espanyola, traient a la llum algunes esquerdes i humitats que pateix la nostra casa comuna. N'hi ha que tendeixen a veure només la part positiva i a transmetre un optimisme patològic, mentre que altres s'afanyen a ser els malastrucs d'una apocalipsi irreversible. Que el got de la nostra democràcia es percebi més aviat ple o, per contra, sembli que s'està quedant mig buit, depèn de les dades o els factors concrets que es prenguin com a referència.\n1. Raons per a l'optimisme: Si la democràcia pogués mesurar-se i qualificar-se amb una nota numèrica, l'espanyola es trobaria entre les primeres del món. Almenys, així ho reflecteixen les conclusions dels informes i estudis internacionals emesos en els últims anys.\nCal esmentar, per exemple, el Rule of Law Index 2017-2018 elaborat pel World Justice Project. Aquest estudi conté un apartat reservat a avaluar els índexs de democràcia. L'anàlisi s'efectua en cent tretze Estats i té en compte principalment set factors: les limitacions als poders governamentals, l'absència de corrupció, la participació ciutadana sobre la base de la informació a la població i la capacitat d'aquesta per influir en les polítiques, els drets fonamentals, l'ordre i la seguretat, l'aplicació de l'imperi de la llei i, finalment, la justícia civil i penal. Segons aquest informe, Espanya ocupa el lloc número 23.\nD'altra banda hi ha l'anomenat Democracy Index elaborat per l'Economist Intelligence Unit de The Economist. En aquest cas, mesura cinc elements de cent seixanta-un països: el pluralisme i la qualitat dels processos electorals, l'eficàcia governamental, la participació política, la cultura política, i les llibertats polítiques i civils. L'índex s'elabora a partir d'informacions que aporten experts, i de resultats d'enquestes a la població general. En el rànquing de la seva edició de 2018 només vint països del món apareixen classificats com «democràcies plenes». Espanya ocupa el lloc número 19. Crida l'atenció que, dins de la consideració de «democràcies defectuoses», hi apareguin Estats Units (lloc 25), França (lloc 29) o Itàlia (lloc 33).\nD'acord amb aquestes dades, hi ha arguments perquè estiguem orgullosos, siguem optimistes i, fins i tot, traguem pit. Sempre, això sí, que ens centrem exclusivament a mirar la part mig plena del got i ignorem per complet l'espai buit, obviant aquestes esquerdes per les quals es poden perdre els beneficis atresorats fins a la data.\n2. Raons per al pessimisme: A ningú se li escapa que en aquest nou mil·lenni els perills als quals s'enfronten les democràcies són diferents als d'abans. Més que a invasions i conflictes bèl·lics (que també) s'exposen a hackers informàtics, a difusió de notícies falses i a manipulacions massives de l'electorat per vies tan noves com internet i les xarxes socials. No es tracta d'un mal auguri sense fonament. Tant la Unió Europea com l'ONU ja han començat a elaborar estratègies amb l'ànim de contrarestar determinades pràctiques de desinformació per protegir els seus sistemes democràtics i la correcta formació del debat públic, a fi de preservar l'essència de tot sistema constitucional.\nAixí mateix, es torna cada vegada més patent i manifesta la desafecció entre la ciutadania i la seva classe dirigent. Encara que es tracti d'una crítica relativament habitual, el percentatge d'electors que se senten decebuts amb la seva democràcia és alarmant. En les últimes enquestes del Centre d'Investigacions Sociològiques, els partits polítics i els seus representants es consoliden com el segon problema més important per als espanyols, per darrere únicament del fenomen de la desocupació. Crida l'atenció que es col·loqui com la pitjor dada de tota la sèrie històrica, la més alta des de 1985. De fet, davant la perspectiva d'una nova repetició electoral, el nombre de ciutadans que s'inclinaria per l'abstenció o pel vot en blanc ascendeix considerablement.\nA tot això cal afegir-hi l'avanç dels anomenats «populismes». La proliferació de líders populistes que accedeixen al poder a Occident a través d'eleccions democràtiques suposa un perillós desafiament. En qualsevol de les seves versions (d'esquerra o de dreta, intervencionista o desregulador, xenòfob o nacionalista) posa en risc els principis i valors que fonamenten el nostre model de convivència.\nFinalment, no es pot passar per alt la ineficàcia de les pròpies institucions pel que fa a les finalitats per a les quals van ser creades, com tampoc el deficient funcionament del sistema. Els parlaments no poden elegir el president del Govern. Els governs no aguanten legislatures completes. Les institucions de control i regulació (Tribunal de Comptes, Banc d'Espanya, etc.) no resulten efectives a l'hora de complir correctament les seves comeses. La independència d'òrgans essencials es qüestiona (per exemple, la del Consell General del Poder Judicial). El model dels sistemes electorals desvirtua l'opinió dels ciutadans expressada a les urnes.\nEn definitiva, tot i reconèixer els mèrits i les bondats de la nostra democràcia, és urgent posar-se a treballar molt seriosament per millorar-la i conservar-la. Vivim en un entorn de llibertats que ni ha estat un regal (molt s'ha lluitat per aconseguir-lo) ni és perenne per naturalesa (pot desaparèixer en qualsevol moment). Que no ens passi com en aquest refrany que afirma que no es valoren les coses fins que es perden.


CIDOB - Els ressons geopolítics de l’Orient Mitjà\nDe tant en tant el ritme dels esdeveniments a l’Orient Mitjà i el nord de l’Àfrica s’accelera sobtadament. Estem en un d’aquests moments: la dimissió de Buteflika a Algèria, la pèrdua de l’últim bastió territorial de l’autodenominat Estat Islàmic, l’ofensiva cap a Trípoli del mariscal Haftar o la decisió unilateral de Trump sobre els alts del Golan, per posar només uns quants exemples.\nEls nivells de frustració social, política, territorial i generacional van creixent. Als llocs on les institucions perden legitimitat, la gent acumula greuges i es deterioren les condicions de vida, puja exponencialment el risc de desestabilització. En vista d’aquest escenari de risc, alguns proposen autoritarisme i mà dura. Caldria recordar-los que l’absència de canvi és el que provoca inestabilitat i inseguretat a llarg termini.\nL’Orient Mitjà és una de les regions més violentades del món. Proliferen els conflictes i fracassen les iniciatives de pau. A Síria gairebé la meitat de la població ha hagut d’abandonar casa seva. El Iemen, que ja fa quatre anys que està en guerra, pateix una horrible crisi humanitària i cada dia vuit nens moren o resulten ferits. Líbia, a uns centenars de quilòmetres d’Europa, ha fet eclosió en diversos centres de poder. I Palestina és un mal precedent si pensem en termes de durabilitat del conflicte i retorn de refugiats.\nSón moltes les línies de falla geopolítica que travessen la regió. Hi ha rivalitats molt sòlides, com la que enfronta l’Aràbia Saudita amb l’Iran, però les aliances són cada vegada més líquides. Té prioritat la desconfiança, també cap als presumptes amics. La sensació de vulnerabilitat és molt aguda i molts líders pensen que només poden comptar amb els seus propis mitjans per defensar-se i, per tant, van inflant els pressupostos militars.\nAquest és un dels escenaris en què les grans potències globals llancen un desafiament. Es parla molt del desenganxament dels Estats Units de l’Orient Mitjà. Però cada dia veiem com les accions i inaccions de Trump continuen pesant, i molt. Rússia, per la seva part, intenta omplir el que percep com un buit de poder i, en bona part, ho aconsegueix. I la Xina és cada vegada més present i ho fa amb inversions a llarg termini com la nova ruta de la seda a la base militar a Djibuti.\nEuropa, finalment, ha entès que no pot tancar els ulls. El 2015, després dels atemptats de París o la crisi de refugiats, els líders europeus van entendre que el seu futur polític també depenia del que passés a l’altra banda de la Mediterrània. L’ascens de Vox a Espanya, coincidint, entre\naltres factors, amb un augment dels fluxos migratoris a l’estret de Gibraltar, ens ho torna a recordar.\nEls ressons del soroll geopolític a l’Orient Mitjà i el nord de l’Àfrica arriben a Europa. Sense reconciliació, sense cooperació per fer front als enormes desafiaments socials i climàtics i sense un mínim de confiança i esperances de canvi, els decibels aniran augmentant. I segur que posar-se taps a les orelles no és la solució.\nEduard Soler i Lecha, investigador sènior del CIDOB i coordinador científic del projecte MENARA\nLa Vanguardia_Els ressons geopolítics de l’Orient Mitjà.pdf - 257,9 kB.


El 3r #novullpagar és un èxit, malgrat les maniobres intimidatories de CDC\nS'anuncia la campanya #abertisafiscalia després del 3r #novullpagar massiu\nMembres de la plataforma Novullpagar.cat emprenen una nova campanya per tal de pressionar a Fiscalia\nCentenars de vehicles s'han concentat davant les oficines de la Caixa a Barcelona | Autor: @jllbiarnes\nLa plataforma ciutadana Novullpagar.cat ha anunciat una nova campanya ciutadana per a reforçar la documentació lliurada a Fiscalia els passats dies, fent referència Els acompanyants de la #marxaproupeatges de Josep Casadellà, aniran a Fiscalia amb una nova entrada al registre per iniciar la campanya #abertisafiscalia , on tot ciutadà es podrà adreçar amb aquest document a la Fiscalia per tal de reforçar la preocupació palesa dins la societat vers les possibles irregularitats de l’Abertis.\nHo faran aquest dimarts 19 de juny a les 11 hores. Explicaran els continguts i lliuraran el document de la nova campanya que els ciutadans i ciutadanes podran descarregar-se.\nEl 3r #novullpagar popular, "un èxit de mobilització"\nEl 3r #novullpagar popular ha tornat a ser un gran èxit de mobilització ciutadana, segons la plataforma ciutadana. Milers de cotxes han col·lapsat durant diferents intervals de temps els peatges de Vilassar de Mar, Manresa, Girona, Figueres, Mataró, Amposta, Ulldecona-Vinaròs, Garraf, Mollet, Terrassa, Reus i Martorell, tot i les les campanyes de la por generades pel govern de CiU a través de TV3. Al Principat, la mobilització ha finalitzat davant de les oficines de la Caixa a l'avingunda Diagional de Barcelona on centenars de vehicles han bloquejat l'avinguda. L'etiqueta #novullpagar17J ha estat Trending Topic i demostra el seguiment de la jornada també en aquesta xarxa social.\nA Reus, els participants s'han trobat a l’estació de servei de davant de la Cooperativa Agrícola de Cambrils. Des d’allà, han anat fins a l’entrada a l’autopista AP-7 per Cambrils, en direcció nord i a la sortida de Reus s'han negat a pagar.\nAl peatge de Benicarló, una vintena de vehicles s'han sumat a la campanya i han denunciat que la comarca del Baix Maestrat té a Benicarló el peatge més car de l’estat, mentre pateix un greu dèficit de serveis públics i infraestructures, començant per la manca d’un bon servei ferroviari de rodalies.\nTensió al peatge de Sagunt\nLa Guardia Civil "ha exercit com agents de la seguretat privada de l'empresa Abertis i han estat els guàrdies els qui preguntaven als conductors si hi anaven o no a pagar", segons la Coalició Compromís.\nAbertis: Els casos registrats avui suposen un 0,25% del total de transaccions del dia\nEn relació amb la protesta convocada avui, les autopistes del Grup Abertis a Catalunya han registrat (des de les 6 h fins a les 20 h) un total de 1.074 casos d'impagament del peatge, xifra que representa el 0,25% del total de les transaccions registrades durant el dia d'avui.\nLa companyia recorda que en la convocatòria del passat 1 de maig, el nombre d'impagaments durant la mateixa franja horària va totalitzar 5.471 casos (l'1,34% de les transaccions del dia), mentre que en la del dia 20 de maig es van produir 3.087 casos d'impagament del peatge, el 0,9% del total\nPer la seva banda, els organitzadors de la protesta, com ho van fer en les altres dues, desmenteixen aquestes dades facilitades per Abertis.\nA més a més, en el seu comunicat Abertis remarca que en els casos d'impagament registrats es procedirà a realitzar la reclamació per via administrativa dels imports dels peatges no satisfets, així com la corresponent denúncia davant el Servei Català de Trànsit.


Roben aliments a Creu Roja i la Policia investiga si els estan venent a Benidorm - Mes Benidorm\nRoben aliments a Creu Roja i la Policia investiga si els estan venent a Benidorm\n26 de gener de 2016 26 de gener de 2016 + Benidorm 0 Comments aliments, Benidorm, creu roja, Plaça De Bous, robatori\nValoren en més de 2.500 euros el sostret en un magatzem de la Plaça de Bous – Els agents indaguen sobre si hi va haver un o diversos autors\nLa Policia Nacional investiga si els lladres que van robar la passada setmana al magatzem de menjar que Creu Roja té a la Plaça de Bous de Benidorm estan venent productes pel carrer. Aquesta ong va denunciar el passat diumenge al matí el robatori de més de 2.500 euros en productes alimentaris. Segons fonts de Creu Roja, un particular va alertar els voluntaris que la porta del magatzem estava forçada i quan van arribar es van adonar que havien robat una gran quantitat d’aliments, entre els quals hi havia ampolles d’oli, farina, arròs, tomàquet fregit , paquets de pasta, tonyina, paté, sucre i llet, entre d’altres.\nLes fonts abans citades de la Policia Nacional han indicat que, segons les primeres investigacions, el robatori és probable que es produís en la nit de dissabte a diumenge. També indaguen si els productes se’ls van endur una o diverses persones.\nAixí mateix, han assenyalat que sospiten que els lladres podrien estar venent els productes al carrer, cosa que continuen investigant. La Policia Nacional va recollir diverses empremtes al magatzem, per tal de trobar l’autor o autors del robatori.\nDes de Creu Roja van mostrar la seva profunda decepció davant d’aquests fets, «ja que en definitiva s’està perjudicant els més necessitats, la qual cosa ens sembla vergonyós».\nAquestes fonts d’aquesta organització solidària van precisar que en aquest magatzem, propietat de l’Ajuntament, guarden els aliments que adquireixen gràcies als ajuts del Ministeri d’Agricultura i al consistori benidormer, a part de les aportacions de particulars o col·lectius. «Precisament, acabaven d’arribar tres palets plens de menjar que ens havia donat la concessionària de socorrisme la setmana passada i gran part de tots aquests aliments també l’han portat», van detallar.\nAquestes fonts de Creu Roja van relatar que per aquest magatzem no passava ningú des de dimecres passat, que és el dia que fan el repartiment. «Quan van acabar els voluntaris, van netejar i van tancar com sempre», van recalcar.\nEl que van voler deixar clar des de Creu Roja és que cap de les 437 famílies a les que atenen cada setmana veurà minvada la seva ajuda dimecres que ve. «Nosaltres ens farem càrrec de reposar tot el sostret», van ressenyar, a part de destacar que a Benidorm donen suport a més de 1.844 persones amb diferents plans d’acció.\nAixí mateix, van assegurar que no són comuns aquest tipus de robatoris en les diferents seus d’aquesta organització solidària a la província. «Només va passar un cas similar fa 15 anys al barri alacantí de Sant Blai. De fet, allí va passar en reiterades ocasions. Per sort, són casos totalment puntuals », van admetre des de Creu Roja.\nLa regidora de Benestar Social, Ángela Llorca, va mostrar també la seva indignació davant el que ha passat. «No em puc creure que hi hagi gent capaç de robar a una entitat solidària», va dir.\n← Projecte pioner a Benidorm contra l’abús sexual infantil\nUna sentència obliga a Benidorm a tornar les contribucions especials a 13 persones →


La dent oblidada\nMolar incisor hypomineralization (M... by Gbenga Ojuola 1497 views\nHipomineralización Incisivo Molar by Eva Portillo Nava 5578 views\nMIH Molar Incisor Hypomineralization by dentistryinfo 19603 views\nPremolars by ZY The Ripper 8274 views\nAnatomia Premolares inferiores by Williams Hernandez 8734 views\nPERMANENT MAXILLARY PREMOLARS by Ram Simsuangco 34678 views\n1. Sara Mulet Dasí\n2.

Era tan bonica, que els que allí vivien estaven molt feliços.

Hi havia una vegada un nen, anomenat Miquel que tenia la boca molt, però que molt, bonica.\n3.

Quí vivia en la boca del nen?

Allí vivien els llavis, la llengua i les dents.

( Punxeu aquí per veure com és la boca i les funcions de la boca )

\n4.

Tenia les dents tant tant boniques, que pareixien miralls.

(Punxeu aquí per veure com són les dents i com estan colocades a la boca)

\n5.

Els llavis eren rojos i molt carnossos.

I el nen sempre els posava crema per a que no es tallaren i es feren malbé.

(Punxeu aquí per veure com són els llavis i les funcions dels llavis)

\n6.

La llengua era molt bonica i vivia dins de la boca, encara que sempre

Mullada, no patia mai fred.

(Punxeu aquí per veure com és una llengua i les funcions de la llengua)

\n7.

Entre els llavis, la llengua i les dents el que més bonic tenia

eren les dents.

\n8.

Però entre totes les dents hi havia una que era molt diferent.

Perquè estava molt però que molt bruta.

\n9.

Sabeu per què estava tan bruta?

Perquè el nen, quan es rentava les dents, pensava que arribava a totes elles, però no era així.

(Punxeu aquí per veure com s’han de rentar les dents)

\n10.

Al estar tan bruta, un dia el nen es va despertar perquè li feia molt de mal.

Va cridar a la seua mare per a que alguna solució li donara.

\n11.

La seua mare, al veure que aquell queixal estava tan brut, va decidir fer una cridada al dentista per a que solucionara el problema del nen.

\n12.

Quan el nen i la seua mare arribaren al dentista, el nen va seure a una butaca molt gran i plena d’aparells per a poder arreglar-li el queixal.

(Punxeu aquí per entrar a casa el dentista)

\n13.

El dentista, al veure la dent del nen, va decidir que l’hauria de netejar i arreglar-la, ja que aquesta estava malalta.

\n14.

Una vegada el dentista va arreglar la dent del nen li va explicar que tenia que netejar-les molt bé, i no descuidar els queixals del final.

\n15.

A partir d’eixe moment el nen va fer cas al dentista i va raspallar les seues dents molt, sens oblidar els últims queixals.

\n16.

Ara sí que era el nen de la boca més bonica de tota l’escola, i les lluia amb molt d’orgull, i les cuidava amb molta cura.

\n17. Activitats per a repasar tot allò que ens han explicat\n18. A quina part de la boca és troben els canins o ullals? Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací\n19. A quina part de la boca és troben els molars? Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací\n20. A quina part de la boca és troben els premolars? Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací\n21. A quina part de la boca és troben els incicius? Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací Si creus que són aquestes punxa ací\n22. MOLT BÉ HAS ACERTAT Continua\n23. NO ÉS LA RESPOSTA CORRECTA TORNA A PROVAR UN ALTRA VEGADA enrere\n24. MOLT BÉ HAS ACERTAT Continua\n25. NO ÉS LA RESPOSTA CORRECTA TORNA A PROVAR UN ALTRA VEGADA enrere\n26. MOLT BÉ HAS ACERTAT Continua\n27. NO ÉS LA RESPOSTA CORRECTA TORNA A PROVAR UN ALTRA VEGADA enrere\n28. MOLT BÉ HAS ACERTAT Continua\n29. NO ÉS LA RESPOSTA CORRECTA TORNA A PROVAR UN ALTRA VEGADA enrere\n30. Fes clic on estroba el llavi superior?\n31. Aquesta no és la resposta correcta. Torna enrere i torna-ho ha intentar enrere\n32. Molt bé Continua\n33. Fes clic damunt del llavi inferior?\n34. Molt bé Continua\n35. No és la resposta correcta, torna-ho ha intentar enrere\n37. LA BOCA\n38. LES DENTS Molars Premorals Incicius Canines o ullals\n39. ELS LLAVIS Llavi superior Llavi inferior\n40. LA LLENGUA\n41. COM S’HAN DE RENTAR LES DENTS? Primer: raspallar les dents en moviments verticals, començant per la geniva, des de baix i cap a fora, com si escombréssim. Hauríem de raspallar la part de fora de la dent i la part de dintre.\n42.

segon: raspallar en forma de remolí els "butaques dentales" i els queixals que usem per a mastegar.

\n43.

tercer: netejar el coll de la dent i també l'espai entre dent i dent; per a fer-lo, de vegades és necessari netejar els espais interdentales, on no pot arribar el raspall.

\n44.

Quart: no oblides raspallar la llengua .

\n45. CASA EL DENTISTA Tots els anys ens hem de fer una revisió. El dentista ens dirà si tenim algún problema


La Humanitat a la recerca de Crist – El Vallenc\nPàgina inicial/Opinió/La Humanitat a la recerca de Crist\nLa Humanitat a la recerca de Crist\nper Jaume Pujol Balcells | 2019-01-04 10:09:5404/01/2019 10:09 | 0 comentaris\nArquebisbe de Tarragona i Primat\nView Larger Image Els Reis d'Orient\nEl primer diumenge amb què s’estrena l’any 2019 coincideix amb la festa dels Reis Mags. Sempre s’ha entès que no eren mags en el sentit de bruixots o de persones que feien trucs, ni reis segons la condició habitual de caps d’un territori.\nTertulià va ser el primer escriptor que els va anomenar reis fonamentant-se en el salm 72,10, que diu: “Els reis de Tarsis i de les illes li portaran obsequis”, i com que l’Evangeli diu que li van oferir tres dons, la tradició va considerar que havien de ser tres, cadascun amb el seu obsequi. Que viatgessin en camells podria deduir-se d’un verset messiànic d’Isaïes, el 60,6: “Et cobriran onades de camells.”\nLa fragilitat d’algunes interpretacions literals és, doncs, evident, però es converteix en fortalesa quan es va al fons de l’escena de la visita a Betlem d’aquests personatges arribats de terres llunyanes. El seu significat és clar: aquests protagonistes bíblics representen la humanitat a la recerca de Crist.\nUn altre verset d’Isaïes, el 9,1.5, diu: “El poble que caminava en la fosca ha vist una gran llum; una llum ha resplendit per als qui vivien al país tenebrós. […] Perquè ens ha nascut un infant, ens ha estat donat un fill.”\nEl papa Francesc comenta l’escena fixant-se que no eren persones del poble jueu instruïdes en la Llei de Moisès, sinó que venien de fora d’aquest àmbit: “Són una prova viva que les llavors de veritat són a tot arreu.”\nUna altra lliçó dels Mags la trobem en els seus dons: l’or simbolitza la reialesa; l’encens, la divinitat, i la mirra, la passió que patirà Jesucrist. Recordem que Nicodem, aquell deixeble que l’havia visitat de nit temps enrere, va portar mirra i àloe per a la seva sepultura (cf. Jn 19,39).\nI ara podem preguntar-nos: què ens diu la festa dels Reis avui? És un dia de regals per a gaudi dels petits. La seva il·lusió per fer la carta als Reis, les seves peticions de joguines, formen part d’una de les nostres tradicions més estimades. Això ja és un valor. La vida en família i l’alegria són consubstancials a tot cristià.\nPerò hi ha una cosa que hem de tenir molt present: el sentit principal d’aquesta festivitat es troba en la recerca de Crist, una recerca activa com la que va portar els Mags a seguir l’estrella. Busquem-lo, seguim els seus passos, estiguem a prop de Jesús. Aquesta serà la millor celebració i una manera esplèndida de començar bé l’any.\nAlió, de festa major\nCONSULTA EL PROGRAMA I Els balcons de Montferri ja llueixen la bandera groga amb motiu de la festa major\nCONSULTA EL PROGRAMA I La plaça de l’Era acollirà tots els actes de la festa major de Farena\nCONSULTA EL PROGRAMA I Cap de setmana festiu a Alió amb motiu de la festa major\nUn total de 1.321 delictes en el primer semestre d’enguany


Places lliures per al primer Campus gratuït d'Emprenedoria a Figueres\nEl dilluns 30 de juny s'iniciarà el 1r Campus d'Emprenedoria de Figueres que es durà a terme al Centre de Formació Integrat Ferran Sunyer. La iniciativa és gratuïta i est&ag...\nEl curs està adreçat a joves d'entre 16 i 23 anys i l'objectiu dels organitzadors passa per donar conèixer el concepte d'emprenedoria a tots els assistents i, a partir d'aquí, informar sobre com es pot aplicar a qualsevol àmbit professional del mercat laboral.\nEntre altres capacitacions que s'impartiran hi ha les de parlar en públic, treballar en equip, tècniques de negociació i de venda, lideratge o com fer entrevistes de feina. La formació s'allargarà fins a l'11 de juliol i s'impartirà, cada dia, de les 09:30 a les 13:30 hores.\nTothom que estigui interessat a rebre informació o inscriure's al 1r Campus d'Emprenedoria es pot adreçar al telèfon 972 501 648 o als correus electrònics promocioeconomica@figueres.org o info@forumimagina.com.