Arxius de black mirror - Directorfrustrat\nPosted on 07/06/2019 by Pau Garriga\nFa un parell de temporades que vaig dient que Black Mirror està perdent part de la seva essència original per convertir-se en una sèrie diferent. Aquesta cinquena m’ho ha confirmat. Charlie Brooker té tot el dret del món a voler… Continue Reading →\nTelevisió\tblack mirror, charlie brooker, Jack and Ashley Too, netflix, Rachel, smithereens, striking vipers\nPosted on 26/01/2018 by Pau Garriga\nSegona part de l’especial que li dedico al blog a Black Mirror. Curiosament és idèntica a l’anterior, amb un capítol que m’ha agradat molt i dos que no. En resum aquesta quarta temporada és la més fluixa de totes i… Continue Reading →\nopinió, Televisió\tblack mirror, black museum, charlie brooker, hang the dj, metalhead, netflix\nQue Black Mirror és una grandíssima sèrie no ho pot negar ningú. Que Black Mirror ha evolucionat des de fa un parell de temporades tampoc es pot discutir. Ja a la tercera temporada vaig trobar molt a faltar el component… Continue Reading →\nopinió, Televisió\tArkangel, black mirror, Crocodile, netflix, USS Callister\nL’any 2011 i amb només 3 capítols, Black mirror va sacsejar el panorama televisiu. Amb una barreja entre The twilight zone i Tales of the unexpected la sèrie fa reals les paranoies i pors tecnològiques del món modern. Cada capítol… Continue Reading →\nopinió, Televisió\tblack mirror, heated in the nation, men against fire, nosedive, playtest, san juperino, shut up and dance\nPosted on 15/02/2013 by Pau Garriga\nMirar Black Mirror és incòmode i possiblement aquest és un dels motius que la converteixen en una de les millors sèries que s’ha fet per televisió. I no és incòmode per imatges massa violentes o de mal gust, tot el… Continue Reading →\nopinió\tblack mirror\nEm moro de ganes de veure la segona temporada de Black Mirror. La primera és de les millors coses que he vist a televisió en anys.\nnotícies\tblack mirror


Lloguer de cotxes a Amsterdam Aeroport - Llogar un cotxe a Amsterdam\nLlogar un cotxe a Holanda\nSuperfície: 41 526 km²\nLloguer cotxes en Amsterdam\nEl lloguer de cotxes a Amsterdam és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Amsterdam i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Amsterdam, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nQuè oferim lloguer cotxes en Holanda Aeroport, Estació de trens, ciutat: gran assortiment, millors preus garantits, cotxes de qualitat llogats. Amb un lloguer de cotxes en línia convenient i segur, podeu triar entre un equip opcional addicional, com ara un seient infantil, un GPS, un bastidor de sostre i molt més. Cadenes de neu que suporten el transport d’hivern.\nLloguer de cotxes a Amsterdam Aeroport\nComparem totes les companyies de lloguer de cotxes a l’aeroport de Amsterdam per a poder donar-te el millor preu. Als aeroports Holanda podem trobar la companyia de lloguer de cotxes seleccionada de manera immediata, de manera que puguem continuar el viatge des de l’aeroport en cotxe. Per descomptat, el cas de llogar un cotxe Amsterdam, de la mateixa manera és possible fins al cotxe que tenim diferents llocs de lliurament lloc acceptació. Així que si el seu lloguer de cotxes a l’Aeroport de Amsterdam, però diguem que ja no podem continuar viatjant amb avió, pot marcar un altre lloc de lliurament del cotxe sense més, que fins i tot durant la reserva en línia ha de assignar.\nEl lloguer de cotxes a Amsterdam Aeroport mai ha estat tan fàcil. Reserva uns pocs clics còmodament des de casa a través d’Internet, de manera que baixar de l’avió ja no han de buscar un cotxe i fer-se càrrec de la reserva, acaba de prendre ràpidament sobre el cotxe abans de la reserva.\nReserva un cotxe en línia amb el servei de lloguer de cotxes barats a Amsterdam Aeroport!\nLloguer de cotxes a l’Aeroport de Amsterdam


Drac de Vilafranca - Segle XX\nDurant les primeres dècades del segle XX el Drac apareix sense interrupció a la Festa Major de Vilafranca i algún altre esdeveniment popular fora de la vila, algunes frustrades. Especialment l’any 1902, quan el trobem anunciat a Sitges el 23 d’agost, al costat dels gegants i dels nans de Vilafranca acompanyant als balls locals. Però finalment, per motius que no coneixem, no va anar-hi:\n“... sin otro contratiempo que la falta del Drach...”\nUn cop passada la Festa Major, va anar a les Festes de la Mercè de Barcelona, on s’havia organitzat un Concurs de Gegants pel dia 25 de setembre. Al poc d’iniciar-se la cercavila va començar a ploure i es va suspendre l’acte. El dia 29 es van donar a conèixer els resultats, i dins de la classificació, el Drac de Vilafranca va aconseguir la Medalla de plata...\n“al monstre típich de major carácter, originalitat y gust artístich”\nEl 1907 sabem que els coets del drac i els diables eren encarregats al Sr. Elias Colomer. D’aquest any és el cartell més antic que es coneix de la Festa Major de Vilafranca, i el cap del drac hi apareix en un espai destacat al costat del títol, i a la il·lustració principal en un dibuix actuant a l’entrada de Sant Fèlix, obra del pintor Josep Sanabra.\nEl 1912, per la Festa Major, es va inagurar el monument a Milà i Fontanals, i d’aquest mateix any tenim la primera filmació on apareix el Drac, una sortida de la processó, que forma part d’un documental filmat pel Sr. Bolet, juntament amb d’altres esdeveniments locals, amb la intenció que els vilafranquins assistissin al seu cinema, situat al carrer Duc de la Victòria (actual carrer de Cal Bolet), a veure’s a la pantalla.\nUna altra de les sortides de renom del Drac a inicis de segle va ser la del 1929, en que va anar fins a Barcelona per participar en la inaguració de l’Exposició Universal. En aquesta ocasió anava acompanyat de quatre balladors, el Martí Colomer, l’Antonio, el Negre i el Viseres.\nEl 1939 es va reprendre la Festa Major. Fins al 1979, els portadors del Drac eren membres de les classes populars de Vilafranca, que sortien cobrant, amb el compromís d’actuar i ballar a la cercavila, les processons, les anades i sortides d’ofici i missa de difunts, i al llevant de taula, on els diferents balls anaven a actuar pels carrers de la vila, en acabat el dinar, per recollir diners, a banda de passar per una sèrie d’adreces que venien donades des de l’Ajuntament i els administradors. Les autoritats es visitaven el dia 29, i el 30 es passava per diferents cases on els esperaven i rebien alguna propina.\nLa colla que trobem un cop acabada la Guerra Civil estava formada per cinc membres, vestits amb camisa, faixa, pantalons i espardenyes de betes. I acompanyats del que tocava el flabiol i el tamborí, vestit amb americana i barretina.\nDurant els anys en què aquest equip el portava, va realitzar diverses sortides. El 1942 a Barcelona, durant una visita del General Franco. El setmanari Panades explica que a la tornada va patir un accident que va necessitar reparacions. El 1957 el Drac, juntament amb els diables de Vilafranca, va assistir a una trobada de balls a Granollers.\nAmb l’arribada de la democràcia van produir-se una sèrie de canvis en el funcionament dels balls de la Festa Major. La majoria van passar a actuar gratuïtament alguns van ser durant un temps reponsabilitat d’algunes entitats de joves de la vila com l’Espinguet, amb les cotonines i els figuetaires, o els escoltes amb els pastorets.\nAl 1979, els administradors van proposar a un grup de joves entrar al Drac com a renovació de la colla i sense cobrar, com van començar a fer d’altres balls a partir d’aquell any. La primera setmana de desembre del 1979 va formar-se "Els Amics del Drac", col·lectiu de portadors del Drac de Vilafranca encarregat de treballar al voltant d’aquesta figura i vetllar pel seu bon ús.\nEl 1981 el Drac va participar en la trobada dels Balls i Entremesos populars de Catalunya. En aquella ocasió es va publicar una auca amb un rodolí dedicat a cadascun dels participants.\nEl 1982 es va poder veure per la Festa Major l’exposició “El Drac”, organitzada pels Amics del Drac, a la capella de Sant Joan, entre els dies 28 d’agost i 5 de setembre.\nEl 1984 entre els administradors hi havia un portador del Drac, i aquell any per llegir el pregó van triar un altre draquer. En el pregó va utilitzar el Drac com a element central d’una petita trama policíaca on era segrestat pocs dies abans de la Festa Major, i se'n demanava un rescat. Amb aquest argument reivindicava la responsabilitat dels vilafranquins envers la festa, i els seus símbols. Aquell mateix any els Amics del Drac, conjuntament amb els administradors de la Festa Major, van organitzar la mostra “Bestiari fantàstic i popular de Catalunya” a la Capella de Sant Joan, del 25 d’agost al 2 de setembre.\nDins la revifalla de la festa durant els anys finals dels ’70 i començament dels ’80, el 1981 es va començar a realitzar l’ofrena dels balls a l’interior de Sant Maria a l’Ofici del dia 30 d’agost. Durant aquest acte els representants de tots els balls entren a l’església, i cada any un de diferent actua al davant de l’altar. El drac va fer-ho el 1994 i el 2011, tot i que evindentment va ballar la Dansa del Foc sense coets, al so del flabiol.


Manuel Robles | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » Tag Archives: Manuel Robles\nTag Archives: Manuel Robles\nEls programes i accions per l’equitat i potenciar al màxim la qualitat educativa, eixos fonamentals per a aquest curs 21-22\nLes subvencions i ajuts per afavorir la igualtat d’oportunitats, promoure les activitats extraescolars i el lleure educatiu sumen 1.235.000 euros SOCIETAT. Les accions per afavorir l’equitat, reduir les desigualtats i potenciar al màxim l’educació de qualitat seran els eixos fonamentals d’actuació municipal aquest curs 21-22. En aquest marc, l’Ajuntament destina 1.235.000 euros a beques per a llibres de text i ...\nLes accions inclouen subvencions perquè les entitats organitzin casals, prestacions i ajuts per a la participació en aquestes propostes i els patis oberts, entre altres iniciatives SOCIETAT. Amb l’objectiu de contribuir perquè tots els infants i joves puguin gaudir d’activitats de lleure durant l’estiu, l’Ajuntament de Sabadell hi ha desplegat múltiples recursos i accions socials i educatives. Enguany, a les ...\nLes guardonades són la professora Anna Rosa Mancas i l’alumna Nerea Rodríguez, premiades en les 24 h d’Innovació de Barcelona CIÈNCIA I TECNOLOGIA. El proper dilluns, 28 de juny, l’Institut Castellarnau oferirà un reconeixement a una professora i a una alumna del centre que han estat guardonades en les 24 hores d’Innovació de Barcelona. A l’acte, que tindrà lloc a ...


Federalistes, sobiranistes, independentistes « D'un temps, d'un pais\n« Penediment tardà\nFederalistes, sobiranistes, independentistes\nDesprès de l’acabament feliç de les negociacions sobre finançament, Ferran Mascarell ha escrit un article a l´Avui que reprodueix Nou Cicle-L´HORA, La llarga marxa , del que extraiem el passatge següent:\n“Això és el que cal fer ara: deixar-se anar, compartir responsabilitats, lluitar per l´Estatut, aferrissar-se a obtenir més Estat, retornar la política a la gent, engrandir la força cívica i posar al dia un catalanisme d´idees i d´acció. Tot plegat és la pedra de toc que determinarà el futur immediat de Catalunya. És el calidoscopi que hauria d´obligar de manera conjunta federalistes, sobiranistes i independentistes”.\nÃ’bviament aquestes mesures estan lluny de ser vàlides pel País Valencià que està en la pols. La situació al País Valencià no és ni de lluny la de Catalunya però, encara que en proporcions més modestes, no falten federalistes, sobiranistes i independentistes a casa nostra. I el problema no és que siguem pocs -condició sempre circumstancial- el problema és que som mal avinguts. I no hi ha cap excusa per perpetuar la situació de confusió en que ens trobem.\nNo es poden fer miracles però és possible proposar un objectiu accessible. Un objectiu no massa ambiciós però que seria un primer pas imprescindible en el camí del nostre retrobament. Un pas que podria treure la societat valenciana de la confusió en la que l´han submergit la colla de neocons que ens governen.\nEls “federalistes, sobiranistes i independentistes” hauríem de centrar tots els nostres esforços, al País Valencià, en tirar una ratlla rotunda, visible, definitiva, entre els valencianistes que som i… els altres, el seu conservadurime i el seu espanyolisme. Compte, que no és cap pecat no tindre una concepció clara del nostre país i acontentar-se en ser un apèndix de la España eterna; tenen perfectament el dret a voler ser un dels puntals d’una certa concepció d’Espanya. El que no tenen dret és de prendre el pel a la gent fingint uns “amors” que no tenen. I no podem comptar amb ells per aclarir conceptes i obrir els ulls a la gent, ens toca fer-ho a nosaltres.\nEl valencianisme és polític o no és res, inclús la valenciania comença on comença el respecte, la utilització i la promoció de l´ús social de la nostra llengua i això és incompatible en no parlar-la, en menysprear-la, en suscitar el secessionisme i en insultar i entorpir lligams amb els veïns que la comparteixen, fins al punt de trencar relacions, ajornar la promoció d’infraestructures comunes i posar en perill el propi desenvolupament econòmic! És tan elemental el que dic que fa vergonya haver-ho de dir. Però el cinisme de l´adversari és tan gran que no queda més remei. Necessitem baixar d’inútils pedestals i actuar arran de terra.\nM´ha agradat la terminologia de Mascarell “federalistes, sobiranistes i independentistes” perquè estalvia explicacions i perquè engloba tot un món que, al País Valencià, només pot ser d´esquerres.\nCar no és concebible, a la societat valenciana actual, un sobiranista o un independentista de dretes. I s´ho hauria de fer mirar un ciutadà valencià que es pretén d´esquerres que no es considere com a mínim federalista i no actue com a tal.\nThis entry was posted on dimecres, juliol 15th, 2009 at 8:21 and is filed under País Valencià, Política.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.


ricard gutierrez | Associació de Veïns de Bellvitge\nCorbs marins grossos a Bellvitge\nFiled under: Fauna,MEDI AMBIENT,Riu Llobregat — AVVBellvitge @ 12:35 am\nTags: corb mari gros, cormoran grande, jordi comellas, llobregat, Phalacrocorax carbo, ricard gutierrez\nAhir a les 16h al Llobregat hospitalenc vam observar una parella de corbs marins grossos, en castellà cormoranes grandes (Phalacrocorax carbo). Ricard Gutiérrez de www.rarebirdspain.net ens ha comentat que el de la dreta és un adult i el de l’esquerra és un “tercer hivern”.\nText de Jordi Comellas: “És un ocell aquàtic que es passa una bona part del dia a l’aigua, no té les plomes impermeabilitzades i li passa com a nosaltres, que després d’una capbussada a l’aigua s’ha d’eixugar. Per això la clàssica imatge de l’ocell amb les ales ben esteses, tan llargues com són, immòbil, prenent el sol. (…) És un ocell gros, pot fer més de 90 centímetres d’alçada i 140 centímetres d’envergadura, de color negre, excepte als laterals de la cara i sota el bec, on té un floc blanc. Els joves són d’un color més terrós i tenen la part inferior més clara. Té les potes curtes amb una membrana interdigital entre els seus quatre dits, semblant a la dels ànecs, que li permet nedar i caminar entre el fang, i un bec amb un ganxo a la punta que li facilita la captura dels peixos. És un gran capbussador i es pot submergir a un quants metres de profunditat però també és un ocell àgil i bon volador. Per enlairar-se des de l’aigua, ha d’agafar embranzida, i són característics i curiosos els salts que va fent damunt l’aigua abans de poder emprendre definitivament el vol”\n1ª Marxa en defensa de la zona agrícola (Parlaments i vermut)\nFiled under: >> CAL TRABAL / PARC DE LA MARINA — AVVBellvitge @ 7:45 pm\nTags: cal trabal, can trabal, Feixa Llarga, fernando martínez, martí sucarrada, parc de la marina, ricard gutierrez, zona agrícola


De vegades, es guanyen premis | homiliesdorganya\n← Preparem l’últim examen\nActivitats per a preparar l’examen de Valencià de 3r d’ESO →\nMai 31, 2012 · 19:43\nDe vegades, es guanyen premis\nEl divendres passat, dia 25 de maig, vam anar a Alacant perquè una alumna de 3r d’ESO, Andrea Vilaplana Blanes, va guanyar el 3r Premi en el VIIé Concurs literari “Els millors relats breus juvenils de la província d’Alacant“.\nEl concurs estava convocat per l’editorial ECU i van haver premis per als alumnes i per al professorat (la qual cosa sempre s’agraïx, clar!).\nEl relat d’Andrea es titula “No sóc qui penses” i té tots els ingredients necessaris per a ser un bon relat: hi ha misteri (un personatge desconeix la identitat d’un altre personatge); en el plantejament del relat ja es capta l’atenció del lector (una assignatura suspesa, Música, que desbarata els plans de l’estiu); i el desenllaç està ben resolt.\nPodem llegir el seu relat, juntament amb els relats del 101 seleccionats, en un llibre que ha pubblicat l’Associació provincial de llibreters de la província d’Alacant i l’editorial ECU; la qual cosa també està molt bé, perquè hui dia és ben difícil que es publiquen els relats de les nostres joves alumnes escriptores.\nEl lliurament de premis va ser a l’Auditori d’Alacant (ADA) en una cerimònia emotiva per a tots els qui allí estàvem, ja que, fins que no va arribar el moment en què es va llegir l’acta del jurat, no vam saber que el 3r premi seria per a una alumna del col·legi Sant Francesc d’Assís de Cocentaina.\nEnhorabona, Andrea, i gràcies per regalar-nos un trocet escrit de la teua imaginació.\n“Que la sort estiga sempre de la teua part“.\n(Els jocs de la fam, Suzanne Collins)\nTagged as 3ESO, Els millors relats breus juvenils de la província d'Alacant, relats premiats


Rescatades dues pateres al mar d'Alborán amb 109 immigrants - CCMA\nRescatades dues pateres al mar d'Alborán amb 109 immigrants\nRedacció 13/01/2018 - 16.41 Actualitzat 14/01/2018 - 14.55\nSalvament Marítim ha rescatat aquesta tarda al mar d'Alborán dues pateres, una ocupada per 54 immigrants, tots homes d'origen subsaharià, i una altra amb 55 persones, entre ells deu dones i un menor de curta edat. En total, 109 persones.\nLa totalitat dels immigrants han estat traslladats al port de Màlaga. La primera de les embarcacions ha arribat a les 17.00 hores i la segona a les 18.45.\nSegons han informat fonts de Salvament Marítim, les dues pateres han estat localitzades per l'avió Condor IV, que està operatiu per la zona com a participant en l'operació Indalo i, posteriorment, rescatades per les embarcacions Salvamar Alnitak i Guardamar Concepción Arenal.\nSalvament Marítim busca les pateres des d'aquest matí, després de rebre l'avís d'una ONG que informava de la sortida de les dues pneumàtiques ocupades per un centenar de persones des d'una platja propera a Alhucemas (Marroc).\nAl port de Màlaga s'ha disposat d'un dispositiu per part de la Creu Roja per atendre les 109 persones quan hi arribin.


Els CAP de Torredembarra i Calafell fomenten l’activitat física entre els seus professionals | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEls CAP de Torredembarra i Calafell fomenten l’activitat física entre els seus professionals\nLa jornada es durà a terme el pròxim 5 d’octubre i inclourà activitats diverses al voltant de l’esport i la salut\nPer Oriol Montesó. Actualitzat el 10/09/2019\nEl CAP de Torredembarra organitza un jornada per fomentar la pràctica de l’esport entre el personal sanitari del centre el pròxim 5 d’octubre. És la segona edició d’aquest esdeveniment en el qual participarà també el CAP de Calafell. Després de l’èxit de l’edició del 2017, enguany s’espera l’assistència d’una cinquantena de participants i, des de l’organització ja es mira al futur amb l’ambició d’implicar tots els CAP de la Xarxa Santa Tecla.\nEl Pla d’Activitat Física Esport i Salut (PAFES) de la Generalitat de Catalunya es va crear el 2007 però són poques les iniciatives que es duen a terme a la província en aquest àmbit. El doctor Juan Muñoz i la infermera Tere Lambea, del CAP de Torredembarra, són els encarregats d’implementar el pla al centre i, fa dos anys, van organitzar la primera jornada per promocionar la pràctica de l’esport entre metges i infermeres del centre. «La filosofia és que els metges no podem recomanar activitat física si nosaltres no en fem», comenta Muñoz. Per aquest motiu insisteixen molt als metges de família i a les infermeres que han de ser actius i intenten mostrar-los els beneficis de ser-ho perquè ho visquin i així puguin prescriure-ho amb coneixement de causa. «Al cap i a la fi, del que es tracta és que arribi als pacients», admet el metge del CAP torrenc.\nLa idea d’aquestes jornades, la que es va fer el 2017 i la que es durà a terme el 5 d’octubre, és practicar esport en el marc d’un esdeveniment festiu. Muñoz recorda que el 2017 van insistir a les infermeres i metges que menys activitat física feien a participar de la primera jornada amb molt bons resultats: «s’ho van passar tan bé que es van enganxar a fer activitat física».\nEnguany també hi haurà nombroses activitats en les quals es competirà de forma lúdica entre els membres dels dos CAP tarragonins que acabaran amb un lliurament de premis. El doctor Muñoz també ens avança que hi haurà moltes sorpreses com en la passada edició, en la qual els participants van rebre una sessió de ioga que no s’esperaven i que va agradar molt.\nA banda dels jocs i les activitats que no podem revelar, el responsable de la Unitat de Medicina de l’Esport de la Xarxa Santa Tecla, Manel Gonzàlez Peris, impartirà una xerrada, com en la passada edició, per donar a conèixer les novetats que hi ha arreu del món en l’àmbit d’incentivar l’activitat física i com es poden aplicar al territori.\nUna cinquantena de professionals dels dos CAP s’han inscrit ja a la jornada que d’aquí a dos anys pretén multiplicar-se exponencialment. «La nostra idea és que en la pròxima edició hi participin professionals de tots els CAP de la Xarxa Santa Tecla, crear com una espècie d’Olimpíades», comenta l’organitzador de l’esdeveniment.


Exposició “Els Rellotges de Polsera” | Fira del Rellotge de Catalunya\n24/05/2016 Fira del Rellotge\nEl passat diumenge 22 de maig es va poder veure en exclusiva al “Museu del Rellotge de Catalunya” l’exposició temàtica “Els Rellotges de Polser: ahir, avui i demà”.\nDurant tot el matí l’exposició va estar oberta i més de dos-centes persones van poder veure els quasi tres centes rellotges reunits per l’exposició junt amb la col·lecció permanent del Museu. L’exposició va ser un èxit i va rebre molt bona valoració de tots els visitants.\nCal destacar la col·lecció de rellotges “Omega” que es va agrupar històricament amb peces desde principis de segle, entre guerres, anys 50, anys 70 fins l’actualitat. També va haver-hi representació de rellotges de polsera relacionats amb marques d’automòbil. Acabada la Fira, l’exposició es va desmuntar i es van retornar les peces als seu propietaris. Esperem a la propera edició trobar un tema amb igual o més d’interès i tenir prou sort per poder reunir peces de tan valor com les d’enguany.-\nA continuació us posem una petita galeria fotogràfica de l’exposició:\nBarcelonaBenvingutsCasal Cultural CodinencCatalunyadiumenge 22 de maig de 2016FiraFira del RellotgeMuseu del RellotgeOmegaRellotgerellotge de polseraRellotgesSant Feliu de Codines\nEntrada anteriorA punt per la Fira! Us esperem diumenge 22!Següent entradaRecepció Institucional a la XXI Fira del Rellotge


Música en directe i desfilada per a celebrar Halloween en Benicàssim | Castelló Extra\nMúsica en directe i desfilada per a celebrar Halloween en Benicàssim\nBenicàssim celebrarà demà la nit més terrorífica de l’any amb una desfilada que impregnarà els principals carrers del poble amb el millor esperit de Halloween. La cercavila començarà a les 19.00 hores i transcorrerà des del pont de Ferro fins a la plaça de les Corts Valencianes. “La desfilada registra cada any una bona participació i esperem que demà el nombre més gran de veïns de Benicàssim participen en la cercavila i el nucli urbà s’òmpliga d’un gran ambient de Halloween”, ha comentat el regidor de Festes, Arturo Martí.\nLa cercavila comptarà amb la participació de la reina infantil de les festes, Marina Pauner, i la seua Cort d’Honor, que desfilaran damunt d’una carrossa, igual que ho faran els escolars del CEIP Santa Águeda amb la carrossa amb què participarà l’Associació de Mares i Pares del centre educatiu. La cercavila finalitzarà a la plaça de les Corts Valencianes i després els assistents podran seguir la “terrorífica” jornada al carrer de la Pau de la mà del concert de Five Cover Band, que compta amb la col·laboració de la taverna La Lola i que començarà a les 22.30 hores.\nD’altra banda, el Casal Jove també participa de forma activa en Halloween i tornarà a obrir les seues portes en horari extraoficial aquesta jornada perquè els adolescents d’11 a 17 anys puguen passar la nit fent activitats i jocs relacionats amb la festa de Halloween. Els joves disfrutaran d’una terrorífica jornada nocturna que s’allargarà fins a les 9.00 hores.


AEG Terra de Pous: Inscripcions definitives i darrera reunió Curs 2018-19\nInscripcions definitives i darrera reunió Curs 2018-19\nEmplenar i lliurar l'Autorització que trobareu al següent enllaç: Autorització Teniu en compte que ha d'estar signada per mare i pare, o tots els tutors legals, sempre que hi hagi custòdia compartida.\nFer l'ingrés de la quota del curs: 95€ per infant o jove, 180€ en cas d'haver dos germans o germanes a l'agrupament, 250€ en cas de tres i 70€ més pels successius.\nEls ingressos de les quotes es poden fer amb un sol pagament abans del 31 d'octubre o amb dos pagaments, un de 50€ per nin abans del 31 d'octubre i un altre de la resta abans del 30 de novembre, al següent número de compte ES80 2100 8634 2402 0001 8313 (La Caixa). Al concepte de l'ingrés heu de posar el nom de l'infant o jove per qui feis el pagament.\nTota la documentació s'haurà de lliurar el mateix dia 5 d'octubre a la Reunió de Famílies que es realitzarà a les 18.00h, a Ses Cases des Mestres.\nI... despenjau els foulards, camises posades i rialles a la cara, perquè ja tornam a començar! La darrera reunió del curs 2018-19, per tant, les persones inscrites pel curs 2019-2020 no han de participar, es realitzarà el proper 5 d'octubre a les 16h a l'Escola Vella (nou Casal d'Entitats) donat que Son Llaüt està ocupat aquell cap de setmana. Posteriorment, es dirigiran a les Cases des Mestres per la trobada amb les famílies.\nAprofitam per informar-vos que les Passes es faran el 12 i 13 d'octubre al Campament de la Victòria a Alcúdia, a la reunió de famílies es donarà més informació.\nInscripcions definitives i darrera reunió Curs 201...


Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses | Jordi Nadal | girona | Medi ambient | El Punt Avui\nLes vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses + Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses E-mail\nAquest any fa un decenni de la creació de l'ens que gestiona les rutes cicloturístiques\nLes vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses Les vies verdes de Girona generen feina per a més de cent empreses E-mail\nUn terç del total dels agents tenen el distintiu europeu de qualitat Bed & Bike\nL'impacte del turisme a l'entorn de les vies verdes de Girona genera activitat econòmica per a més d'un centenar d'empreses. Són aquestes, un centenar, les empreses que ara per ara tenen acords amb el Consorci de les Vies Verdes de Girona per dotar de serveis les rutes, i que van des de l'allotjament i la gastronomia fins a les agències de viatges, lloguers i altres serveis complementaris. A part, en el consorci consideren que hi ha un ampli marge d'empreses noves amb les quals podrien crear sinergies: “Hi ha un tècnic que es dedica a això, a buscar nous agents econòmics que complementin els serveis de les rutes i atendre millor els usuaris”, explica el gerent del Consorci de les Vies Verdes, Gerard Darnés. Pel que fa a les activitats, l'oferta més àmplia és la d'allotjaments, amb un total de 57 empreses. Hi segueix la gastronomia, amb 23 opcions, i els lloguers de material per als cicloturistes, amb 13 negocis. En alguns casos es tracta d'activitat econòmica que s'ha creat directament per a les vies verdes. En d'altres, són negocis que ja existien, amb altres vetes de mercat per bé que complementen la seva oferta amb els acords amb el consorci. És el cas, per exemple, de diversos hotels que hi ha al llarg dels 353 quilòmetres de rutes que conformen la xarxa que gestiona el consorci. Alguns serveis oferts per aquests establiments són els de dutxa, garatge per les bicicletes o un lloc per deixar motxilles i equipatges. Un terç del total dels agents econòmics tenen el distintiu europeu de qualitat Bed & Bike. Es tracta d'un distintiu per a aquells col·laboradors que compleixen una sèrie de requisits de qualitat que reclamen els cicloturistes.\nEn el consorci, però, destaquen que encara hi ha un gran potencial econòmic per desenvolupar. Segons les seves estimacions, al llarg de tots els recorreguts hi ha unes 400 empreses susceptibles d'atraure clientela entre els usuaris de les rutes gestionades pel consorci.\nAquesta col·laboració entre l'ens i les empreses es complementa amb la creació de punts de suport i informació al cicloturisme –a través d'acords amb els consistoris i els consells comarcals–en punts considerats estratègics. N'hi ha, per exemple, a Castelló d'Empúries, Torroella de Montgrí, Girona, la Jonquera, Sant Feliu de Guíxols, l'Escala i Olot, entre d'altres. La xarxa de rutes del consorci travessen un total de cinquanta-tres municipis de la demarcació.\nEl Consorci de les Vies Verdes de Girona es va crear el 2003, fa deu anys. Al principi disposava de 125 quilòmetres que gairebé s'han multiplicat per tres en aquests anys. En el consorci han detectat una evolució en els interessos de les persones pel que fa a l'ús de les vies verdes i rutes ciclables, i els valors mediambientals: “Cada vegada es valora més l'activitat física saludable, la sortida a la naturalesa i la sostenibilitat. Les famílies cada dia surten més per fer rutes en bicicleta, i molta gent també s'ha acostumat a agafar-la entre setmana. Això ha obligat al consorci, i per bé, a fer un esforç per ampliar els serveis i la seva qualitat”, explica Darnés. També destaca l'efecte desestacionalitzador que té el cicloturisme: “Primavera i tardor són les millors èpoques per als cicloturistes, i això porta gent fora de la temporada d'estiu. Un dels objectius que perseguim és que els camins i vies verdes no siguin només un camí per anar d'un punt a l'altre sinó que generin l'encís per la ruta, el paisatge, i que els usuaris el gaudeixin i el valorin per ell mateix, també”, hi afegeix. El consorci té set treballadors i dues persones més cedides per la Diputació. El pressupost per al 2013 és de 705.000 euros, una quantitat amb una rebaixa important respecte a l'any anterior, que va ser d'1.048.000 euros.\nés la quantitat del pressupost per al 2013 del consorci. Ha baixat significativament respecte a l'any passat, de 1.048.000 euros.\nUn dels projectes que s'espera que doni més projecció internacional a les rutes gironines és el Pirinexus. Es tracta d'una anella de 366 quilòmetres de rutes per fer en bici que uneixen la demarcació de Girona amb la Catalunya del Nord. L'anella enllaça amb la xarxa europea per cicloturistes Eurovelo.\nEl consorci té redactat i acordat amb diversos ajuntaments l'execució del projecte Vuit, que recuperaria en forma de via verda la ruta del tren de la Bisbal fins a Girona, i la del tren Pinxo, des de Girona fins a Olot. De moment, però, no hi ha finançament ni previsió de quan podran executar el projecte.\nEl consorci vol arreglar durant els propers mesos tres punts negres de les rutes que gestiona, tots tres situats a la carretera N-141, coneguda com la “carretera de la vergonya”. El primer d'aquest punts negres hauria d'estar arreglat d'aquí a poques setmanes. Es tracta de la construcció d'un pas subterrani per sota de la carretera a Montfullà, nucli de Bescanó. Aquesta obra, en execució, ha estat llargament reivindicada pels usuaris d'aquest tram de les vies verdes. Des del 2006, es volia fer, però la falta de finançament no ho ha permès fins ara, que ja disposen, entre d'altres, de fons europeus. Un altre punt conflictiu és a l'altura d'Anglès, a la mateixa ruta del Carrilet. Està previst que aquesta obra s'executi quan es facin les obres de millora de l'anomenada “carretera de la vergonya”, promeses per la Generalitat, però encara no hi ha cap calendari ferm de realització. L'últim tram que en el consorci han fixat l'atenció és a les Preses. Aquesta reforma també depèn de la Generalitat. En el consorci esperen que al llarg d'aquest any es puguin resoldre aquests punts negres de la ruta del Carrilet. Per altra banda, es treballarà per millorar trams concrets de les noves rutes a l'Alt i Baix Empordà: “Ja estan definides les rutes i es poden fer servir, però l'objectiu és anar millorant i redefinint trams concrets, allà on es detecti que hi ha la possibilitat de fer-ho”, explica Darnés.\nEl Punt Avui. Girona 25-08-2013, Pàgina 2


L’Espanyol domina però s’encalla a Anoeta (0-0) - esportiu.cat\nL'Espanyol domina però s'encalla a Anoeta (0-0)\nMarcel Sanromà - 20/11/2011, 14:17\nCom davant el Vila-real, l'Espanyol ha dominat el partit amb claredat però no ha estat capaç de definir. Bon partit de Romaric i Weiss, que ha estat titular, però l'absència de Javi Márquez ha tornat a fer mal. La Reial també ha tingut ocasions per endur-se el partit, però ha demostrat ser un equip sense rumb i tampoc ha concretat.\nUn punt amb gust a poc // Agències\nL'Espanyol ha sumat aquest diumenge, en horari de bermut, el seu segon empat a zero consecutiu després d'embarrancar a Anoeta contra una Reial Societat poruga i poc combativa. La falta d'encert dels blanc-i-blaus, agreujada per l'absència de Javi Márquez al mig del camp ha impedit que Pochettino torni a Barcelona amb els tres punts.\nTot i això, la Reial Societat també ha gaudit d'algunes ocasions per marcar. Amb prou feines havien passat deu minuts quan Ernestó Galán ha fet una entrada gairebé fregant la línia de l'àrea gran que l'àrbitre, Del Cerro Grande, no ha vist, i que li hauria pogut costar la vermella. Uns minuts després, Hèctor Moreno ha estat provindencial a l'hora de tallar una perillosíssima centrada de Mariga després d'una bona jugada individual del kenià. Joseba Llorente ja estava a punt per empènyer la pilota i marcar.\nL'Espanyol s'ha anat a poc a poc fent amo i senyor del partit, però encara ha tingut més contratemps. Al minut 16 Thievy ha hagut de substituir Sergio García, lesionat. Poc després, Agirretxe fallava una clara rematada de cap a centrada d'Illarramendi, i Joseba Llorente encara en tindria una altra abans del descans. L'Espanyol contraatacava amb l'encert de Romaric i Weiss, que han fet un molt bon partit, però sense Sergio García i amb Álvaro i Thievy amb el punt de mira tort, no ha aconseguit generar perill de debò.\nL'ocasió més clara pels blanc-i-blaus no ha arribat fins gairebé al final, amb la Reial Societat ja tancada i tractant de sortir a base de pilotades llargues. Christian Gómez ha aconseguit treure's un gran xut des de la frontal, però la pilota, que superava el porter Bravo, ha impactat amb la base del pal dret de la porteria de la Reial Societat. I així ha acabat morint el partit, amb la sensació que l'Espanyol té bones armes per construir, fins i tot per superar la fatídica línia de tres quarts, però que mentre Álvaro continua madurant, li manca un rematador de garanties. Ai, Osvaldo, Osvaldo... com el troben a faltar, a can perico.\nReial Societat: Bravo, Carlos Martínez, Ansotegi, Mikel González, Cadamuro (Estrada, '66), Illarramendi (Aranburu, '72), Mariga (Rubén Pardo, '76), Xabi Prieto, Agirretxe, Illarramendi i Joseba Llorente.\nEspanyol: Christian Álvarez, Galán, Raúl Rodríguez, Moreno, Dídac, Baena, Romaric, Sergio García (Thievy, '16), Verdú, Weiss (Rui Fonte, '83) i Álvaro (Cristian Gómez, '74).\nArbitratge: Del Cerro Grande, col·legi madriley, ha amonestat Llorente ('41), Cadamuro ('46), Ansotegi ('56) i Illarramendi ('63) pels locals i Dídac ('29) pels visitants.


4 Mans del Joan Roca i el Rafa Panatieri | Aniversari Hotel Omm\nEl documental del 4+2 Mans Mugaritz Roca Moo\nEns fa especial il·lusió presentar-vos el documental que vam fer al novembre del 4+2 Mugaritz Roca Moo!\nEl 23 d’aquell mes, la Rosa Esteva va donar el tret de sortida per la celebració del 15 aniversari de l’Hotel Omm. Els xefs Andoni Luis Aduriz de Mugaritz i Rafa Panatieri de Roca Moo van servir, juntament amb Joan Roca, un exclusiu menú degustació de 6 estrelles Michelin al nostre restaurant gastronòmic. 50 afortunats comensals van gaudir de l’espectacle, en tots els sentits i per a tots els sentits, els beneficis del qual van anar destinats a la fundació Acció contra la Fam.\nI vaja si ho va ser d’una bona celebració. A les 20.30h van començar a arribar els assistents per compartir una copa de benvinguda. La il·lusió es palpava a l’ambient. Somriures, salutacions i brindis, mentre a l’altre costat de la llibreria el Roca Moo vibrava amb impaciència. Poc després, es van omplir les taules i van començar a sortir els primers plats.\n“Per a nosaltres ha estat un honor portar un tros de Mugaritz a Barcelona per celebrar el quinzè aniversari d’un referent de la ciutat, l’Hotel Omm, al costat dels nostres amics de Roca Moo i els Roca”, afirma Aduriz. “Aquest ha estat un esdeveniment excepcional, i esperem que romangui com un record indeleble a la memòria de qui ens va acompanyar.”\nTant l’equip d’Aduriz com el tàndem format per Roca i Panatieri van proposar cinc plats cadscun, seguits de tres postres. Un total de 13 creacions que van arribar a la taula alternativament amb un maridatge de vins a càrrec de Guillermo Cruz, sommelier de Mugaritz, Cecilia Guedes i Nerea Sorribes, sommeliers de Roca Moo, i Josep Roca, d’El Celler de Can Roca. Un festival de sabors i un “duel intens i emocionant entre la densitat i els fluids, entre la cuina i el vi” segons el Josep. Els comensals, sense paraules, esglaiats per un sopar que va anar més enllà de tota expectativa.\n“Fa 16 anys vam conèixer a Rosa M. Esteva, per la qual sentim una gran admiració pel seu talent i la seva tasca creant conceptes de restaurant: en aquest sentit, per a nosaltres va ser un referent”, relatava el Joan. “Quan ens va proposar prendre les regnes d’aquest projecte va demostrar tenir un gran poder de persuasió, ja que no ho havíem fet abans fora del nostre restaurant, ni ho hem fet després. Ha estat un bonic camí durant el qual tots dos hem après molt”.\n“Ha estat meravellós que l’Andoni, a qui estimo i admiro des de fa anys, hagi accedit a participar en aquesta celebració”, afegia el més gran dels Roca, i, amb un somriure, “el Rafa és un xef meravellós que fa molt temps que és amb nosaltres i hi confiem absolutament: és la nostra extensió aquí.”\nMoltes gràcies a tots aquells que veu fer possible una grandíssima vetllada gastronòmica! I, com diria l’Aduriz, a pels 20 anys! #6manosmugaritzrocamoo


Comentaris virus-lents (129): «España tambien quiere manipular los virus mas peligrosos.» El País…Parlem-ne un xic. | comentarisviruslents\nComentaris virus-lents (129): «España tambien quiere manipular los virus mas peligrosos.» El País…Parlem-ne un xic.\n3 comentarios Publicado por fxavierabad en agosto 7, 2015\nUn article benintencionat, aquest aparegut en data 6 d’agost del 2015, però amb algunes errades o mancances d’informació i que no entra al fons del tema.\nAlgunes imprecisions; el nivell P3 no és “el nivel de bioseguridad que permite manipular agentes capaces de provocar graves enfermedades al ser humano”; és massa reduccionista; és el nivell que permet manipular agents capaços de provocar greus malalties als esser humans i que poden provocar problemes a la col·lectivitat, però enfront dels quals hi ha (quasi sempre) mesures profilàctiques o terapèutiques disponibles.\nUn reduccionisme absurd el trobem poc mes endavant: “Un ejemplo de los mecanismos (de control de patógenos) empleado es la presión negativa del laboratorio que hace que las partículas del ambiente se vean empujadas hacia el interior de la instalación de máxima seguridad”. Fantàstic…i què? Que traiem que vagin cap endins, potser la instal·lació es pot anar inflant per acumular aquest aire de forma indefinida? Manca l’element més important. Aquesta pressió negativa que obliga a una entrada continuada d’aire de manera que el patògens no pugui escapar contracorrent (recordem, el patògens no tenen ales ni peus) implica un posterior tractament de l’aire en algun punt de la instal·lació mitjançant filtres absoluts, filtres HEPA (de High Efficiency Particulate Air), que retenen les partícules, al final els patògens no són mes que partícules, i deixen sortir l’aire estèril. Sense aquest afegit l’explicació perd tot el seu sentit.\nAra, l’asseveració que “en pleno agosto…”hay menor riesgo de problemas” em sembla (cert que no disposo de les dades epidemiològiques a mà ara mateix, però si hi ha algú que em pugui desmentir, perfecte) d’una lleugeresa extraordinària. Sembla més aviat que es tracta que ja que el Pisuerga passa per Valladolid (la gent fa vacances a l’agost) fem el tancament aleshores. Mai és temporada baixa per les malalties infeccioses. De fet, a l’estiu és quan més malalties importades podem tenir, ja que es quan els espanyols i els catalans van de vacances a indrets exòtics. Em sembla inversemblant…i perillós per un centre dedicat a la salut publica. També és possible que el periodista ho hagi entès malament però l’aturada tècnica no acabi de ser total, com s’insinua a l’article.\nÉs evident que un NBS3 (o BSL3, Biosafety Level 3, en anglès, la denominació P3 és incorrecta) és suficient per fer el tractament inicial de mostres diagnòstiques de malalts d’Ebola, Chikungunya, WNV o Crimean Congo, per un cop inactivades (habitualment amb tampons de lisi) ser portades a NBS2, un nivell de bioseguretat inferior. De fet hi ha diversos centres amb nivell NBS3 a Espanya (sobta però que no hi hagi un catàleg o un llistat d’aquestes instal·lacions que sigui públic); un altre, el més gran, i que disposa d’una zona adaptada per treballar com a NBS4 (en parlarem més endavant) és el CISA a Valdeolmos. Un centre al que se l’ha negat més d’un inversió per actualitzar i mantenir el seu potencial. Un altre, una estructura d’estat, la tenim també a Catalunya i és el CReSA, Centre de Recerca en Sanitat Animal, a Bellaterra, que podria fer exactament el que està fent ara mateix el ISCIII, i que es va dissenyar i construir en el seu moment per poder treballar també amb el virus de la febre aftosa, el virus de nivell 4 en el camp de la sanitat animal (no oblidem que al capdabaix, els humans som animals).\nDe grups de risc (abreujat GR) de patògens i nivells de bioseguretat se’n podria parlar molt, perquè l’equivalència no és total. De fet el grup de risc 4 es reserva per patògens letals per l’especia humana i que suposin un greu perill per la col·lectivitat (perquè siguin fàcilment transmissibles) i enfront dels quals no hi ha vacuna ni mesures terapèutiques disponibles. És evident que l’Ebola ho és (o ho era, mireu entrada anterior) però no és menys cert que el SARS i el MERS compleixen les mateixes premisses i han estat catalogat com a GR3 manejables doncs en un nivell 3 de bioseguretat. I ara jo em pregunto, en les condicions de treball de personal sanitari enfront Ebola als països afectats, sense pressió negativa, ni vestit integrals de pressió positiva, ni dutxes químiques, i en fi, no veig condicions NBS4 per enlloc. De fet el salt fonamental entre NBS2 i NBS3 no està tant en un increment de la protecció de l’operador si no en un control exhaustiu dels paràmetres (d’enginyeria i de protocol) per evitar la sortida del patogen a l’exterior. De la mateixa manera entre NBS3 i NBS4 les diferencies no rauen tant en les barreres físiques per evitar la sortida del patogen, que s’apliquen ja a la majoria dels NBS3 actuals, com en l’ increment de la protecció individual al treballador.\nDe tota manera el que m’encén algunes alarmes és la possibilitat de fer un NBS4 a Espanya. No cal dir que en la meva opinió, en una Catalunya independent, no caldria un NBS4; sí que li veuria sentit a tenir catalans fent training en algunes de les instal·lacions ja existents a Europa, Hamburg, però també el Karolinska a Suècia (que va estar a punt de tancar per restriccions pressupostaries), o a Gran Bretanya (encara que la seva sistemàtica de treball no és la continental) mitjançant convenis entre institucions o governs. Per alarmes i diagnòstics un NBS3 seria més que suficient i sempre es podria enviar a aquesta gent (ja prèviament entrenada) a col·laborar en la recerca a la instal·lació europea designada. Això sí que seria FER Europa. Però és que a més ja ens coneixem a Espanya. La viabilitat d’una instal·lació NBS4 és difícil durant la seva construcció perquè, com molt bé esmenta l’article, els NBS4 (ni que siguin “petits”) són “muy costosos y requieren un personal extremadamente cualificado”. Es diu que un NBS3 triplica o quadruplica les despeses de construcció d’un laboratori normal NBS2. Doncs per un NBS4 encara és pitjor. Però el pitjor del pitjors, des d’el punt de vista pressupostari, és que després de les proves es posi en marxa el centre. Les despeses de manteniment poden ser de 6 a 8 vegades més elevades que les d’un laboratori normal…i no el pots aturar. Ha de funcionar 365 dies a l’any durant 24 hores. Certament, pots aturar-lo si fas una aturada tècnica, en la que deixes de treballar però continués pagant sous i moltes de les despeses fixes (electricitat, per mantenir la pressió negativa per exemple). Dit altrament, un sospita que un país com Espanya es comportaria com amb els AVEs, faria una despesa faraònica en una instal·lació costosa i després drenaria els recursos que calgués d’altres partides de recerca, o d’altres centres, per mantenir-lo obert, per la publicitat negativa que implicaria tancar-lo. Igualito, igualito que amb els AVEs que han rebut moltes partides pressupostàries que haurien d’haver-se adreçat a un transport ferroviari estatal de mercaderies, al famós corredor ferroviari mediterrani o a les Rodalies de Barcelona, per exemple.\nUna manera futura de malbaratar recursos. Hipotètica, tot s’ha de dir, per ara. Però potencialment #MarcaEspaña. I d’això a Catalunya tenim proves dia rere dia.\navaluació de riscos, biocontenció, Finançament ciència, Grups de risc biològic, instal·lacions bioseguretat, MERS Coronavirus, SARS coronavirus, virus hemorràgics\n← Comentaris virus-lents (128). Vacuna contra Ebola; si no és una bala de plata, ho sembla.\tComentaris virus-lents (130): Malalties infeccioses emergents; Play it again, Sam →\n3 Respuestas a “Comentaris virus-lents (129): «España tambien quiere manipular los virus mas peligrosos.» El País…Parlem-ne un xic.”\nRoberto Álvarez agosto 10, 2015 en 4:25 pm\nDe tot el contingut de l’article, només voldria plantejar una reflexió al respecte de la necessitat que suggereixes d’haver disponible un llistat o catàleg públic d’instal·lacions BSL3.\nCom en gairebé tot, crec que a una mateixa cosa l’influeixen diverses variables, algunes de les quals solen ser olvidades per ser «estadísticament irrellevants». El gran mèrit seria trobar l’equilibri entre totes les variables. L’actual situació global obliga a no perdre de vista algunes d’aquestes variables que altrament estan deixant de ser cada vegada més irrellevants per què les anem sentint més a prop nostre. M’estic referint al terrorisme i activitats delictives similars.\nUna instal·lació amb característiques tan particulars com un laboratori BSL3 amb els microorganismes amb què treballen a dins, és un centre d’investigació, de docència, de ciència, etc., i també pot ser un objectiu llaminer a segons quines òrbites delinqüencials. No és cap secret que determinats grups terroristes ja han declarat almenys la intenció i han fet esforços en acostar-se al món del bioterrorisme. Una altra cosa ben diferent és que acabin podent fer-ho, i de fer-ho, que ho acabin fent bé. La intenció hi és i s’ha manifestat de manera inequívoca.\nÉs cert que existeix la bioseguretat i la bioprotecció, i és precisament per això que plantejo que el mèrit autèncitc és saber combinar equilibradament d’una banda la publicitat necessària (potser reservada a cercles especialitzats i oficials) del centre i les seves activitats a efecte d’atreure inversions, projectes, contractes, etc., i d’altra banda la discreció i prudència imprescindible per no autoassenyalar-se com a objectiu, risc aquest minimitzable amb una bona partida pressupostària per invertir en el concepte de bioprotecció (la qual cosa no és sempre possible).\nNi blanc ni negre; la gama de grisos és molt extensa i adaptable. Això no obstant, i en opinió estrictament personal, quan el pressupost és limitat i s’han de sacrificar unes partides per unes altres, jo apostaria per la prudència i la discreció moderada.\nfxavierabad agosto 10, 2015 en 5:56 pm\nacceptaries, en un format un pel diferent, i anònim, que penges aquesta resposta com una entrada més? Únicament si et sents còmode.\nRoberto agosto 10, 2015 en 6:48 pm\nHola Xavier. Cap problema inclús si vols deixar el nom (tria tú). Però tingues present que és només el meu parer personal i des de la meva peculiar perspectiva que tú ja coneixes.


El govern andorrà negocia amb el francès de flexibilitzar les restriccions de mobilitat\nDemana que s'acceptin les proves TMA, les més habituals a Andorra, al mateix nivell que les PCR\nEl govern andorrà ha anunciat que manté “un diàleg constant i fluid” amb el francès arran de les noves restriccions de mobilitat en l’entrada i sortida de l’estat francès que entren avui en vigor. Les noves mesures obliguen a presentar una prova covid negativa amb una antiguitat màxima de 72 hores per a poder travessar les fronteres de l’estat francès, una restricció que no s’aplica als treballadors fronterers, els transportistes i els residents en un radi de 30 quilòmetres de la frontera administrativa.\nEl govern andorrà destaca que els residents només podran desplaçar-se a Occitània sense prova virològica únicament per motius de necessitat justificats de salut i situacions mèdiques o en el cas del trànsit dels alumnes i estudiants.\nPer a altres desplaçaments, s’exigeix la presentació d’un test virològic negatiu seguint les disposicions establertes per les autoritats franceses. En aquest sentit, el govern andorrà ha demanat a l’executiu francès que inclogui les proves TMA, la tecnologia més habitual emprada a Andorra, amb les mateixes consideracions que altres tipus de proves, com les PCR.


La Demarcació del Barcelonès es mobilitza a favor dels refugiats - Minyons Escoltes i Guies de Catalunya\nSegons l'ONU, el nombre de persones sirianes refugiades als països veïns ja supera els quatre milions. El govern català estima que Catalunya podria acollir-ne més de 4.000 a llarg de les properes setmanes.\nL'escoltisme català s'ha compromès en un comunicat a sumar-se a les diverses campanyes iniciades i demanar mesures polítiques per fer front aquesta situació, i també iniciar un procés de mobilització intern per tal de fer tasques de suport en l'acollida de les persones refugiades. En aquest context, la Demarcació del Barcelonès ha iniciat un període de recollida de propostes per posar fil a l'agulla, preguntant-se què poden fer des de la Demarcació.\nD'una banda, com cada curs, la Demarcació destina una part del seu pressupost (l'1% dels ingressos propis) a alguna ONG social o de cooperació. Aquest any, aposten per fer un 1% solidari temàtic i donar-ho a organitzacions que treballin per donar suport a les persones refugiades. Fins el 30 de setembre recullen propostes dels agrupaments per triar l’entitat beneficiària per aquest curs, a través d'un formulari.\nD'altra banda, de ben segur que Barcelona i l'àrea metropolitana seran de les ciutats amb més acollida de persones refugiades que, finalment, seran les nostres veïnes. Què creieu que podem fer des dels agrupaments, sectors i la Demarcació per donar suport a aquestes persones? Si teniu idees, les recullen a través del mateix formulari, també abans del 30 de setembre per poder-ho parlar a les properes taules de la Demarcació.\nbarcelones transformació social


Espanya viurà en la inestabilitat mentre duri el procés – dietari.cat\nEspanya se’n torna a anar a eleccions, excepte un inversemblant miracle. El rei ha conclòs aquesta nit que no hi ha cap líder amb prou suports per ser proclamat candidat a president després de dos dies de converses. Així, el 23 de setembre es confirmarà allò ara ja inevitable: els espanyols hauran de tornar a votar el 10 de novembre, en la quarta elecció en els mateixos anys. Es culpen entre ells, es continuen discutint, i no en treuen l’aigua clara. Però es prou evident: l’Estat viurà en la inestabilitat durant tants anys com duri el procés. És la clau de volta de tot plegat. Tenen la crisi constitucional més gran en 40 anys, no saben com arreglar-la, i com que no tenen propostes reals i factibles per poder-hi posar remei, són incapaços de cooperar.\nAlbert Rivera posava la negativa a indultar els presos polítics com una de les condicions sine qua non per abstenir-se en una investidura socialista, i també exigia el 155. Sánchez ha respost avui que “no vacil.larà” si ha d’aplicar la suspensió de la Generalitat si cal, un compromís que no li ha semblat suficient a Rivera. Ciutadans podria estar governant amb Sánchez, però el radicalisme dels ‘naranjitos’ amb el procés ho ha fet impossible. Podemos podria estar ara també governant amb els socialistes, però Sánchez no vol sentir a parlar ni en pintura de col.legues de govern pro-referèndum o fins i tot amb simpaties cap a la independència. Fins i tot en un país normal socialistes i PP es podrien entendre en cas de bloqueig. Tampoc és el cas. Les dretes podrien haver sumat si la radicalització de l’antiindependentisme no hagués creat el monstre de Vox. La Llei d’Hondt no hagués penalitzat tant la dreta. Fins i tot en una altra època els partits catalans haurien jugat de frontissa.


La Mancomunitat de l’Horta Sud organitza unes jornades per a abordar la problemàtica de la prostitució i l’explotació sexual a la comarca – RiberaTV\nLa Mancomunitat de l’Horta Sud organitza unes jornades per a abordar la problemàtica de la prostitució i l’explotació sexual a la comarca\nSota el lema “Per una Horta Sud lliure d’explotació sexual” l’objectiu de la iniciativa és promoure la coordinació entre ajuntaments i agents socials que aconseguisca eliminar la prostitució i la tracta de la comarca.\nLa Mancomunitat de l’Horta Sud ha inaugurat aquest matí, coincidint amb el dia internacional contra l’Explotació Sexual, la primera de les tres jornades organitzades amb la finalitat d’abordar la problemàtica de la prostitució a la comarca. Sota el lema “Per una Horta Sud lliure d’explotació sexual” l’objectiu de la iniciativa és promoure la coordinació entre ajuntaments i agents socials que aconseguisca eliminar la prostitució i la tracta de la comarca.\nLa presidenta de la Mancomunitat de l’Horta Sud Eva Sanz va estar acompanyada en la inauguració de la consellera de Justícia, Interior i Administracions Públiques Gabriela Bravo. En el seu discurs de benvinguda, Sanz va voler destacar la iniciativa de la Mancomunitat en un projecte que es “inicia en el dia de hui i que no acabarà fins que a l’Horta Sud aconseguim que no hi haja cap dona explotada sexualment i obligada a prostituir-se”. “Una societat que aspire a la igualtat efectiva entre dones i homes no pot consentir que es comercie amb dones i xiquetes. Les dones mereixem viure en una societat justa i igualitària en la qual ningú visca amenaçada, extorquida i amb por de morir”, va explicar.\nPer part seua, la consellera de Justícia Gabriela Bravo va posar l’èmfasi en la “necessitat de canviar la llei per a equiparar la prostitució amb la violència de gènere” com a punt de partida per a poder acabar amb “una clara vulneració dels drets humans”. A més, va animar als municipis de l’Horta Sud a elaborar les seues pròpies ordenances contra la prostitució i va oferir l’ajuda de la Conselleria en la tasca d’acabar amb la prostitució i l’explotació sexual a la comarca.\nEn aquesta primera jornada es va poder escoltar el testimoniatge de Carol, una supervivent que va relatar com va ser captada, enganyada i obligada a exercir la prostitució. A més, es va parlar dels recursos d’atenció i assessorament a dones en aquesta situació que ofereix el programa Alba de l’Institut Valencià de les Dones. Finalment, es va tractar amb la magistrada Lara Esteve sobre els instruments jurídics contra el tràfic i explotació sexual per a finalitzar amb una taula redona en la qual es va exposar el treball del denominat tercer sector en l’assistència i detecció de situacions de prostitució a l’Horta Sud en la qual van participar Creu Roja, Amaranta i ASFA.\nPer al dia 6 d’octubre està prevista la segona de les sessions orientada a la detecció i intervenció de les forces i cossos de seguretat de l’estat en situacions de prostitució i tràfic amb finalitat d’explotació sexual i que comptarà amb la participació de Policia Local, Guàrdia Civil i Policia Nacional.\nLes jornades es tancaran el dia 20 d’octubre amb una jornada en la qual s’abordaran les estratègies d’intervenció local en matèria de prostitució. A més, s’analitzarà la construcció de la masculinitat prostituyente a través dels missatges de la pornografia amb una ponència a càrrec de les divulgadores feministes Towanda Rebels.\nLa Mancomunitat de l’Horta Sud organitza unes jornades per a abordar la problemàtica de la prostitució i l’explotació sexual a la comarca added by Ribera Televisió on 23 setembre, 2021\nCs sol·licita que el 17 de març siga dia no lectiu a Alzira


dofins | Diari Maresme\nPer Redacció , a Mataró, Portada, Societat 23 de febr. de 2017\nPer Redacció , a Palafolls, Portada 11 de jul. de 2016\nUn grup d’activistes que formen part de la ‘Plataforma Zoológicos libres, Piscinas sin muros’ van dur a terme aquest diumenge una acció de protesta en el Parc Marineland de Palafolls contra el captiveri dels dofins i lleons marins en parcs aquàtics i zoològics. Els activistes d’aquesta plataforma lluiten per aturar la captivitat dels animals “en un món fals”.\nLocalitzen dofins a la costa del Maresme\nPer Redacció , a Malgrat, Mataró, Pineda, Societat 18 d'ag. de 2015\nS’han vist dofins molt a prop de les platges de la comarca\nPer Josep Garriga , a Opinió 11 de març de 2013\nEl missatge dels dofins és l’amor universal


Els partits del Tirol del Sud i de la Vall d'Aosta demostren la seva solidesa a les eleccions italianes - Nationalia\nEls partits del Tirol del Sud i de la Vall d'Aosta demostren la seva solidesa a les eleccions italianes\nEl 70% del vot valldostà i el 60% del sud-tirolès va a partits no estatals · El nacionalisme sard avança tímidament fins a situar-se al 3,4% del vot a Sardenya · L'independentisme vènet no aprofita la davallada de la Lliga Nord i es queda al voltant del 2% de les paperetes\nLes eleccions parlamentàries italianes celebrades abans-d'ahir i ahir -i que han deixat una composició tan complicada, amb l'ascens del Moviment 5 Estrelles (M5S) de Beppe Grillo i la remuntada del centredreta de Silvio Berlusconi- també aporten novetats al panorama de les nacions sense estat. Amb algunes candidatures que s'estrenaven i d'altres que repetien, els partits d'Aosta, el Tirol del Sud, Sardenya i el Vènet (no parlarem del Friül perquè no hi havia cap llista estrictament friülesa) també experimenten novetats, en alguns casos ben destacades. S'observa una lleugera tendència general a l'increment de l'independentisme i de l'autonomisme, tret d'Aosta.\nFora que es digui el contrari, els percentatges de què parlem en aquest article corresponen a la Cambra dels Diputats, i no pas al Senat, on algunes de les llistes autonomistes i independentistes ni tan sols presentaven candidatura.\nCom us havíem explicat durant els dies anteriors a la campanya, els partits exclusivament sards presentaven tres llistes diferents. Entre totes tres han assolit el 3,4% dels vots, una xifra inferior a l'obtinguda a les darreres eleccions sardes i provincials, però superior al 2,3% assolit a les darreres parlamentàries italianes, el 2008.\nLa força sarda més votada ha estat el Partit Sard d'Acció (Psd'Az), amb el 2% dels vots, que es presentava amb un programa de reforma de l'estatut d'autonomia. Unes altres dues llistes concorrien amb un programa independentista: Independència per a Sardenya Sobirania (ISS) i el Moviment Europeu Renaixement Sard (M.E.RI.S), que han tret respectivament el 0,8% i el 0,6% dels vots.\nCap de les tres llistes ha aconseguit representació. El partit més votat a Sardenya ha estat el M5S, seguit pel Partit Democràtic (PD) de Pier Luigi Bersani.\nEl panorama valldostà és totalment diferent al de Sardenya. A la vall alpina, els partits italians han tornat a quedar en posició francament minoritària i, de fet, les tres llistes més votades són totes tres de forces autonomistes locals. Amb un marge estretíssim, la candidatura que encapçalava la Unió Valldostana (25,4%) s'ha imposat a la que presentava la seva recent escissió de la Unió Valldostana Progressista (25,1%). En tercer lloc s'han situat els també autonomistes d'Autonomia Llibertat Participació Ecologia (ALPE), amb el 19,8% dels vots. Durant la campanya també us havíem parlat d'una candidatura independentista i arpitanista, Vall d'Aosta Nació, que ha tret uns resultats ben magres (0,2%).\nEn tenir assignat la Vall d'Aosta només un escó, serà la Unió Valldostana qui serà la veu del territori a Roma. El senador valldostà també serà per a aquest mateix partit.\nVal a dir que els partits autonomistes, fa cinc anys, van obtenir el 77% dels vots. Ara, el seu percentatge ha caigut al 70%. La irrupció del vot protesta del M5S (18,5% a la Vall d'Aosta) és una de les claus que ho expliquen.\nCom Aosta, el Tirol del Sud té un sistema de partits ben diferent a l'italià. Allà, i a diferència de la Vall d'Aosta, el vot als partits autonomistes i independentistes ha crescut. Si, el 2008, havia estat del 58%, ara ha pujat fins al 60%, repartits en dues llistes. La dels centristes del Partit Popular del Tirol del Sud (SVP), que ha guanyat les eleccions amb el 44,2% dels vots, i la dels secessionistes antiimmigració d'Els Llibertaris, que obtenen el millor resultat de la seva història, amb un 15,9% de les paperetes.\nAquests percentatges es tradueixen en l'obtenció de quatre diputats per part de l'SVP, més un de suplementari per part dels seus aliats del Partit Autonomista Trentí Tirolès (PATT). Els Llibertaris, tot i el seu bon registre, no han assolit el seu primer diputat.\nTancarem aquest repàs al Vènet, on l'independentisme que reivindica una nació vèneta es presentava en tres llistes diferents. Entre totes tres, han assolit el 2,3% dels vots a la circumscripció primera del Vènet, i l'1,8% a la segona. Un resultat millor que fa cinc anys, però igualment força discret, sobretot tenint en compte que l'autonomisme de la Lliga Nord s'ha ensorrat, en passar del 25% de fa cinc anys a tot just el 10% enguany.\n(A la imatge: Montecitorio, seu de la Cambra dels Diputats / Fotografia: Manfred Heyde)


Espai rural - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPaisatge de la Meseta - Castella -.\nL' espai rural és el territori no urbà de la superfície terrestre o part d'un municipi que no està classificada com a Àrea Urbana o d'Expansió Urbana: Àrees no urbanitzades almenys en la seva major part o destinades a la limitació del creixement urbà, utilitzades per a activitats agropecuàries, agroindustrials, extractives, de silvicultura i de conservació ambiental.\nL' espai rural resulta tan difícil de definir, com el poder definir espai urbà. En parlar del paisatge rural aquest no és uniforme, i tradicionalment es distingeixen a Europa, camps tancats i camps oberts, amb variants intermèdies, fruit de condicionaments no només naturals sinó, sobretot, jurídics i històrics. Un origen similar té el minifundi i el latifundi. No obstant això, aquestes diferències cada vegada importen menys, davant l'ús massiu dels avenços científics, genètics i tècnics. A més, els urbanistes reclamen del món rural un ús per a l'oci i el descans, clarament diferenciat de la vida a la ciutat.\nQuant a la seva concepció geogràfica com paisatge, el paisatge rural estudiat per la geografia rural inclou també les zones dedicades a altres usos (residencials, industrials, de transport o de serveis) en els municipis classificats prèviament com a rurals (atenent a criteris numèrics de població-a Espanya nuclis de menys de 10.000 habitants, en altres països més o menys-o funcionals-que el sector econòmic predominant sigui el primari-). Sol llavors distingir-se, enfront del de paisatge rural (més inclusiu) el concepte de paisatge agrari (limitat als usos pròpiament agropecuaris, agroindustrials, extractius, de silvicultura i de conservació ambiental), encara que també se sol incloure com a element del paisatge agrari l'hàbitat rural tradicional, sobretot quan és dispers.\nL'espai rural , correspon al lloc on es desenvolupen les activitats del camp i està constituït pels espais agrícoles, de pastura, forestal i d'esbarjo.\n1 Altres definicions i característiques\n1.1 Caracterització qualitativa\n1.2 Caracterització Quantitativa\n2 Ordenament del territori a l'Espanya rural\nAltres definicions i característiques[modifica | modifica el codi]\nEn parlar del paisatge rural, destaca el fet que aquest no sigui uniforme, distingint tradicionalment a Europa, camps tancats i camps oberts, amb variants intermèdies, fruit de condicionaments no només naturals sinó, sobretot, jurídics i històrics.\nAmb alguns serveis que pot comptar són: escoles de nivell bàsic nivell superior i de nivell mitjà superior, amb pocs hospitals.\nEncara que tradicionalment aquestes àrees hagin estat primàriament utilitzades per a l'agricultura o ramaderia, actualment grans superfícies poden estar protegides com una àrea de conservació del medi ambient (flora, fauna o altres recursos naturals), terres indígenes, reserves extractivistes i tenir una altra importància econòmica, per exemple, a través del turisme rural o ecoturisme.\nPer delimitar l'àrea rural cada país a Amèrica Llatina i el Carib utilitzen criteris particulars, com ara: (i) quantitat d'habitants, (ii) mida de l'assentament poblacional, (iii) disponibilitat de serveis bàsics, (iv) població econòmicament activa. Si bé no existeix un únic criteri per definir les àrees rurals, però és molt comú considerar definicions excloents entre el concepte de territori urbà i el rural, no considerant àrees intermèdies. En pocs casos, com a Colòmbia, la legislació d'ordenació territorial considera el concepte d'àrea d'expansió urbana, referint-se a zones que són rurals, per estar molt pròximes del límit de la zona urbana, pot, previsiblement canviar d'ús del sòl cap a activitats característiques de l'àmbit urbà.\nLa necessitat d'establir criteris objectius per definir àrees rurals i urbanes, ha portat a establir alguns paràmetres que permeten aclarir aquests conceptes, necessaris per a la formulació de polítiques públiques i l'assignació de recursos públics. En aquest sentit, es pot considerar una caracterització qualitativa, tenint en compte aspectes jurídics, administratius i les activitats econòmiques desenvolupades en l'àrea, i una caracterització quantitativa, considerant la distribució espacial i la densitat de la població.\nAltres autors (Llambías, G. Basses, S.) han plantejat una teoria una mica particular. Imposa unitats de mesura materialitzables i vives. Aquestes consisteixen en:\nLa possessió d'un o menys unitat "Cavall" correspon a una zona urbana.\nLa possessió de dues unitats "Cavall" correspon a una zona semi-rural o en vies d'urbanització.\nLa possessió de més de dues unitats "Cavall" correspon a una zona rural.\nLa delimitació del territori és instantània per la qual cosa compte la quantitat d'unitats "Cavall" presents en el moment d'anàlisi. És una anàlisi sincrònica (Veure De Saussure).\nPer fer l'anàlisi es requereix comptar unitats "Cavall" i restar-li "Agents urbanizantes". Entre aquests trobem: Semàfors, zebres, senderes, persones amb càmera de fotos, ipods, Abitabs o locals de pagaments adherits. La unitat "Cavall", entesa com a "Agent Ruralizador", es defineix per la presència d'algun dels següents elements: Cavall, Euga, Poltre viril, Vaques, Gallines, Garrins, Gauchos i en cas de relació amorosa entre aquests últims, qualsevol dels seus successors. També poden comptar qualsevol tipus de plantació vegetal comestible que produeixi més de tres àpats mensuals (això inclou llimoners).\nAquesta teoria va ser discutida per diferents experts ruralistes (Joe Farming, Don Hilario Del Hort, Elizabeth Horspoint, Rebeca Vayo i Charly Bush) i urbanistes (Joe Porlan, Al Bondi, Alice Esmog, José semàfors i Meril Street), però es manté vigent fins a la data. Trenca les barreres clàssiques entre el rural i l'urbà, podent-se trobar la primera al centre de la ciutat. Generalitat límits fluctuants deixant de banda la visió de límits rígids i conservadors.\nD'altra banda, el Dr LePeks ha descobert que petites partícules del microcosmos són capaços de transformar agents ruralizantes en agents urbans, provocant un canvi radical en la manera de mesura proposada per Llambías i Basses. LePeks afirma que no és possible seguir mesurant les zones en unitats Cavall sense tenir en compte aquests fenòmens ni el canvi climàtic.\nCaracterització qualitativa[modifica | modifica el codi]\nAspectes jurídics administratius. Els instruments que tracten el tema van des de la constitució política, fins lleis i polítiques públiques que procuren emmarcar el concepte de ruralitat. Per exemple:\nMèxic: La Llei General de Població (gener de 1974) crea el Consell Nacional de Planeación, la llei no estableix una definició formal de zona rural, però en els últims censos nacionals s'ha adoptat el criteri de considerar com a urbanes les poblacions amb més de 2,500 habitants.\nPerú: La Llei Orgànica de Municipalitats (maig del 2003) defineix com municipalitats rurals aquelles en què la població urbana no supera el 50% del total de la població del municipi.\nColòmbia: El Departament Nacional de planejament (DNP) S'entén per zona rural l'espai territorial comprès entre el límit del cap de municipi i el límit del municipi.\nBrasil, Panamà, Paraguai i Uruguai, defineixen qualitativament les zones rurals per exclusió; es consideren rurals aquelles zones que no presenten els paràmetres per ser considerada com urbana, o la que no és ciutat o vila.\nCuba, Nicaragua, Hondures, i Veneçuela, defineixen les zones rurals i urbanes basant-se en la densitat o al nombre de persones que habiten un determinat territori.\nActivitats desenvolupades a la zona. A les zones rurals predominen les activitats primàries, com: el cultiu, pesca, mineria, extracció forestal, i altres activitats agropecuàries.\nCaracterització Quantitativa[modifica | modifica el codi]\nEn els països d'Amèrica Llatina i al Carib, el nombre d'habitants que resideixen en una determinada zona és el mètode més utilitzat per diferenciar l'espai urbà de l'espai rural. La majoria dels països consideren que el límit per considerar que una àrea és urbana és el de comptar almenys amb 2 mil habitants. Poblats menors es considerarien rurals.\nLes zones rurals al seu torn es poden catalogar en dos grans grups: zona rural dispersa, i zona rural nucleada. La zona rural dispersa al seu torn pot ser:\nDe molt baixa densitat poblacional - (menys de 15 habitants per km²)\nDe baixa densitat poblacional (entre 15 i 30 habitants per km²)\nLa zona rural nucleada pot ser:\nDe regular densitat poblacional (entre 30 i 60 habitants per km²)\nD'alta densitat poblacional (més de 60 habitants per km²)\nOrdenament del territori a l'Espanya rural[modifica | modifica el codi]\nSi s'estableix el límit de medi rural en municipis amb menys de 2.000 habitants, existeixen al voltant de 5.800 municipis en què residirien uns 3 milions d'habitants a Espanya. Destaca el fet que, en molts casos, cada municipi inclou diverses pedanies o entitats locals menors, de manera que el nombre de localitats rurals és més gran i per tant el nombre d'habitants per localitat disminueix.\nCal assenyalar les grans diferències en la grandària dels assentaments humans en el medi rural. Com a exemple a Espanya, destaca-entre municipis de menys de 2.000 habitants-la diferència entre els 327 habitants de mitjana per municipi en Castella i Lleó enfront dels 864 a Andalusia (INE el 2006. Nota: no compta pedanies, de manera que comptant nuclis de població les xifres variarien augmentant les diferències, ja que Castella i Lleó té més pedanies per municipi que Andalusia).\n↑ William C. Mantilla. Polítiques públiques per a la prestació dels serveis d'aigua potable i sanejament en les zones rurals. CEPAL-Nacions Unides. Santiago de Xile. 2011.\nPoble (població rural)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Espai rural\nDesenvolupament Rural. Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació (Espanya)\nInternet Rural. Ministeri d'Agricultura\nSAG. Servei Agrícola i Ramader de Xile\nEducació per a la població rural\nreconceptualitzant el rural\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Espai_rural&oldid=18402425»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 maig 2017 a les 17:18.


Deu habilitats dels professionals del futur :: PortalEmp\nDeu habilitats dels professionals del futur\nDrons, cotxes autònoms, internet de les coses, blockchain, realitat augmentada i altres tecnologies estan perfilant un ecosistema laboral i humà VUCA (volàtil, incert, complex i ambigu) radicalment diferent al viscut fins al moment. Segons l'informe “El futur dels treballs 2018”, publicat pel Fòrum Econòmic Mundial, els avanços tècnics generaran noves ocupacions de qualitat per als quals més de la meitat dels treballadors hauran de millorar les seues habilitats. En uns casos es tracta d'habilitats tecnològiques, però les ocupacions del demà també requeriran manejar una sèrie de competències i habilitats “blanes” imprescindibles per a exercir el lideratge exponencial i en el desenvolupament del qual el *coaching contribueix decisivament, ja que acompanya a les persones cap al descobriment de potencialitats a partir de l'enteniment dels canvis en l'ecosistema i en un mateix.\nAquests professionals del coneixement se situen en qualsevol posició jeràrquica i es caracteritzen per la innovació i la flexibilitat, condicions idònies per a treballar en els nous temps i que, per tant, seran altament demandats. Els treballadors més demandats del futur més immediat posseeixen destreses especials per a l'adopció de noves tecnologies, l'optimització de l'acompliment i els resultats, així com una gran capacitat d'adaptació als canvis. Els líders d'aquest nou entorn VUCA posseeixen, a més, una especial habilitat per a co-crear en un entorn virtual amb equips multiculturals dispersos. Són perfils que aglutinen deu habilitats molt definides:\nAdaptabilitat a diferents contextos i entorns\nCreativitat, innovació, inventiva, capacitat de produir idees\nCol·laboració i motivació\nAlfabetització digital i comprensió de com i per què funcionen les tecnologies digitals\nCapacitat d'aprenentatge i resolució de problemes desconeguts en diferents contextos\nConsciència del valor de l'accés obert a la informació\nCapacitat permanent d'experimentació i aprenentatge formal i informal\nCapacitat per a utilitzar eines per a resoldre diferents problemes.\nCompetència per a crear xarxes de coneixement horitzontals\nAbsència de temor al fracàs\nMentre que els treballadors de les generacions I o *millennials, nascuts entre 1981 i 1999 aproximadament, han crescut i integrat aquest canvi permanent i l'aprenentatge continu, les generacions anteriors hauran d'adaptar-se a aquesta mentalitat i a col·laborar amb professionals que ja compten amb aquestes habilitats en el seu ADN.\nAl contrari del que poguera pensar-se, no posseir aquestes destreses no significa l'expulsió del mercat laboral, ja que poden adquirir-se i entrenar-se independentment de l'edat, que es forme part d'una generació o una altra. Adquirir habilitats interpersonals, potenciar la presa de decisions, millorar l'autogestió o la intel·ligència emocional són algunes de les facetes sobre les quals treballa el coaching professional, per aquest motiu cada vegada més organitzacions demanden serveis de coaching executiu no sols per als líders d'equip, sinó per a la totalitat dels empleats. Així, gràcies al caràcter facilitador del *coaching, les persones tenen la possibilitat de transformar-se i ser capaces de desenvolupar-se –i fins i tot liderar- en els nous entorns laborals.\nA l'hora de decantar-se per un servei de *coaching des d'ICF España, la filial espanyola de la *International *Coach *Federation (ICF), consideren fonamental recórrer a professionals experts amb formació acreditada. “Les claus per a encertar amb el professional de *coaching són formació específica i competències gràcies al reciclatge continu, l'experiència i el respecte a un codi ètic”, afirma Cris Moltó, presidenta d'ICF.\nEls professionals certificats com ACC (Associate Certified Coach), PCC (Professional Certified Coach) i MCC (Màster Certified Coach) –certificacions que poden proporcionar-se digitalment per a verificar-se i contrastar-se en temps real- garanteixen el compliment d'uns requisits mínims per a l'exercici d'un coaching professional de qualitat capaç d'acompanyar al *coachee en un nou entorn replet de reptes.


Mou-te - Fundació IPSS\nMou-te és un projecte d’aprenentatge-servei (APS) dissenyat amb la finalitat d’ajudar a trencar els estereotips negatius derivats de l’envelliment patològic, en el que es potencia la comunicació i la solidaritat entre persones grans i joves i l’adquisició de noves competències, capacitats i coneixements.\nDurant el projecte el grup de joves comparteix els seus coneixements i experiències a través de les TIC amb les persones usuàries del centre que esdevenen actors dels processos socioculturals del seu entorn, alhora que es promou la cohesió social i les habilitats socials, comunicatives i cíviques.\nEls joves juntament amb el grup de persones grans dissenyen, assagen i graven un LIP DUP en el que es presenten les diferents activitats que realitzen diàriament amb la fi de mostrar-se a la societat com a gent gran: persones grans amb un grau de dependència, però capaços de generar canvis i sobre tot gent gran autèntica, espontània, participativa, capaç d’aprendre, divertir-se i adaptar-se als nous estils de vida.\nAfavorir la solidaritat entre generacions.\nEstablir vincles afectius amb persones noves augmentant la pròpia autoestima.\nTrencar estereotips negatius sobre la vellesa i el deteriorament cognitiu.\nApropar les TIC a les persones grans.\nPotenciar el rol de la persona gran com a persona activa capaç de generar canvis.


Pis d'obra nova de 1 dormitori en lloguer a Gótico, Barcelona\nExcel·lent oportunitat per viure en un habitatge a primera línia de mar, en una promoció d'obra nova amb terrat amb piscina comunitària.\nHabitatge d'obra nova situada en una promoció d'obra nova situada al Gòtic, Barcelona, a la plaça Duc de Medinaceli, al costat de Passeig de Colom. La promoció, situada a primera línia de mar, es va completar a principis de 2017.\nL'habitatge consisteix en un ampli dormitori amb bany privat amb dutxa amb efecte pluja i armaris encastats, una cuina oberta i un menjador.\nDisposa d'un terrat comunitària amb piscina i vistes al mar, al Port Vell, el port esportiu, el Maremàgnum i la Barceloneta.\nLa propietat es lloga amb una cuina completament equipada amb tots els electrodomèstics, terra de parquet i aire condicionat. A més, també compta amb calefacció de gas i plaques solars que ajuden a l'eficiència energètica.\nIdeal per a qualsevol persona que vulgui viure al centre de la ciutat, prop del mar i amb excel·lents oportunitats lúdiques.\nCuina de planta oberta i menjador\nEs troba en un emplaçament al centre de Barcelona, a la plaça Duc de Medinaceli, al costat del Passeig de Colom. Una fantàstica oportunitat per viure davant del port i prop de Soho House.


Exageraria si digués que m’ha sorprès la hipocresia i la doble moral que ahir van demostrar alguns a tomb de la seva reacció a la interlocutòria del jutge sobre el cas Millet i el presumpte finançament irregular de Convergència. Van saltar al coll de CDC, de CiU, d’Artur Mas, d’Oriol Pujol i de tot allò […]\nAmb Vila, fins el monyo\nAvui, última col·laboració a El Dia, de la COM, amb l’equip de Jordi Duran (ha estat un gran plaer!) i de tertúlia amb Toni Bolaño i Miquel Gamisans. De convidat hi hem tingut l’alcalde de Vic i diputat Josep Maria Vila d’Abadal. Com és costum en ell, ha parlat clar i ha deixat anar un […]\nLladrucs i mossegades\nEl 1984, tot just guanyar Jordi Pujol les eleccions catalanes, va esclatar (casualment?) el cas Banca Catalana, que va mirar de dur el llavors president a la garjola. Al final, judicialment parlant, tot va acabar en no-res per a ell. Veurem què passa amb el cas ITV, que va esclatar tot just (casualment?) un dia […]\nLa sobirania, a la COM\nAvui a El dia a la COM he tingut de convidat el professor Ferran Requejo, per parlar de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) i l’objectiu de la independència de Catalunya, en una tertúlia on hem parlat força d’això, sobre el 16 congrés de Convergència, amb Toni Bolaño i Leonor Mayor. Aquí us en deixo l’àudio.\nNo subestimeu mai un polític que ha estat secretari d’organització d’un partit, encara que apunti estar en retirada. Felip Puig, aquesta setmana, feia broma amb el fet que ell a Convergència bàsicament ja és, «més que l’entranyable oncle Felip, com una tieta convergent » a qui s’escolta per cortesia. Fals de tota falsedat. Ahir, en la seva intervenció a Reus davant del […]\nUn dissabte ben de matinada. Foc en una casa del poble. Sona un mòbil i el seu amo despenja de seguida. A l’altre costat van directes al gra: «Alcalde, ¿tot bé? ¿Han arribat tots els efectius?». L’alcalde respon agraït que tot sembla estar controlat. Però el seu interlocutor afegeix: «¿Vols que hi vagi?». És el […]


Finalitzen les activitats del curs per adults i continuem amb Marxa Nòrdica > Consell Esportiu del Pla de l'Estany\nFinalitzen les activitats del curs per adults i continuem amb Marxa Nòrdica\nGent Gran, Marxa Nòrdica, Activitat física, Adults\nJa hem entrat a l’Estiu i van finalitzant les Activitats d’Adults i Gent Gran que es dinamitzen des del Consell Esportiu. Amb la calor ens adaptem al vostre horari oferint sessions de Marxa Nòrdica a les hores més fresquetes del dia.\nTot i les dificultats en les quals ens hem trobat aquest curs degut a les condicions sanitàries extraordinàries, les Activitats de Gimnàstiques de Manteniment, les dinamitzacions dels Parcs Urbans de Salut i les Activitats de Manteniment del Programa Gent Gran Activa de l’Ajuntament de Banyoles s’han pogut realitzar i han comptat amb una gran participació.\nLes activitats s’han anat adaptant a les normatives del moment i s’han realitzat, depenent de l’Activitat en format Interactiu, amb les ràtios pertinents segons cada etapa i seguint totes les mesures de sanitàries.\nCom a Cloenda d’aquestes Activitats, l’Ajuntament de Porqueres i el Consell Esportiu va organitzar el passat dimarts 22 de juny, una caminada amb banyada nocturna a la Zona Esportiva de Miànigues amb el suport de Dipsalut.\nPel que fa al Circuit de Curses Populars, finalment s’han pogut disputar 3 de les 6 proves que tenia previstes amb més de 340 participacions. Cal destacar que en aquesta 5a edició, ha augmentat el percentatge de participació femenina, de 36,84% hem passat a 45% un augment molt notable.\nDins del Programa de Parcs de Salut i Itineraris Saludables de Dipsalut que dinamitzem des del Consell Esporiu, seguirem oferint sessions Marxa Nòrdica durant el mes de juliol durant les hores mes fresquetes del dia. Si vols conèixer els horaris d’aquestes sessions clica aquí\nDe cares al curs vinent, us volem convidar a participar a les activitats que realitzem des del Consell Esportiu dirigides a Adults i Gent gran que van des de:\nCaminades i Marxa Nòrdica\nDinamitzacions en l’Espai Natural\nGimnàstiques de Manteniment\nEstem treballant per oferir aquestes i altres activitats que segur que seran del vostre interès i us volem avisar a que estigueu molt atentes i atents a la nostra Web, un cop les tinguem totes planificades, hi trobareu els horaris, així com la manera de poder fer les inscripcions. A totes i a tots els participants de les activitats d’Adults i Gent Gran que dinamitzem des del Consell Esportiu del Pla de l’Estany, us volem agrair de tot cor la confiança dipositada amb nosaltres i us desitgem que passeu un molt bon estiu.\nAlguns dels Monitors que han dinamitzat el Programa Gent Activa, van fer un vídeo amb consells saludables dirigits als seus usuaris. Si els voleu conèixer, podeu mirar-lo seguint aquest enllaç.


La demanda de sòl impulsa els centres logístics de la demarcació de Tarragona | Notícies | Indicador d'Economia\nEl director general de CIMALSA, Enric Ticó; el president del port de Tarragona, Josep Maria Cruset; i Fina Jarque, directora econòmico-financera i d'organització de CIMALSA. FOTO: CEDIDA.\nCatalunya no té prou oferta de sòl logístic per atendre la demanda. Aquest és l'avís que ha llençat aquest dijous el director general de CIMALSA, Enric Ticó, durant la presentació de l'Observatori de la Logística 2018 a Tarragona. Segons dades del 2017, el sector logístic ocupa més de 14.000 persones a la demarcació tarragonina i disposa d'una superfície útil de magatzems de més d'un milió de metres quadrats.\nPer donar resposta a les necessitats del sector, CIMALSA preveu fer ampliacions al CIM el Camp i engegar el Logis Montblanc, on enguany ja podrien començar les obres de la primera fase. A més, Ticó ha opinat que el Logis Penedès i l'alternativa plantejada per l'empresa Idiada són "compatibles".\nLes naus logístiques dels polígons catalans estan pràcticament plenes i això està encarint els lloguers -l'any 2017 van pujar al voltant d'un 15% al conjunt de Catalunya-. Aquell any els preus estaven en una mitjana de 2,9 euros per metre quadrat a la demarcació de Tarragona i de 6,3 euros a la de Barcelona.\nEl director general de CIMALSA, Enric Ticó, ha defensat que cal "una Catalunya logística" perquè aquest àmbit no "s'ensorra" davant les crisis i aporta "certa seguretat" de mantenir l'ocupació. A més, Ticó ha subratllat que la logística avança cap a una major qualificació laboral i que el seu futur passa per la intermodalitat i els projectes lligats al ferrocarril.\nCIMALSA ha invertit mig milió d'euros per començar a adequar 40.000 metres quadrats de superfície logística a Tarragona\nA les comarques tarragonines, CIMALSA gestiona 42 hectàrees de sòl al CIM el Camp, situat en un punt estratègic entre els municipis de Tarragona, Reus i la Canonja. Aquest polígon consolidat genera uns 550 llocs de treball i té una activitat "màxima", segons Ticó. Recentment, l'empresa ha invertit mig milió d'euros per començar a adequar 40.000 metres quadrats de superfície logística entre la zona que ja està desenvolupada i el sector est, que correspon a una segona fase de 39 hectàrees del municipi de Tarragona. En el mateix àmbit, ha començat el procés per vendre o llogar 51.000 metres quadrats del conegut com a Parc d'Activitats Terciàries (PAT).\nA Montblanc, l'empresa pública hi projecta un Logis intermodal amb connexió ferroviària. Les obres de la primera fase, que comprèn 43,5 hectàrees, podrien començar aquest any si s'acaben tancant acords amb les diverses empreses que volen instal·lar-se a la zona. Ticó ha admès que tenen "l'obligació de triar" perquè aposten per "instal·lacions netes, productives i generadores de llocs de treball de qualitat". El Logis Montblanc també preveu una segona fase que situarà la superfície global del complex en poc més de 81 hectàrees.\nA Montblanc, l'empresa hi projecta un Logis intermodal amb connexió ferroviària i a Tarragona ha assumit la gestió de l'àrea d'estacionament de vehicles pesants\nMentrestant, CIMALSA també treballa en el desenvolupament del Logis Ebre i del Logis Penedès. El director general de l'empresa pública, Enric Ticó, ha defensat la necessitat del projecte penedesenc i ha opinat que podria conviure amb el projecte alternatiu presentat per Applus Idiada. "El Govern haurà d'encaixar altres possibles desenvolupaments, però crec que són compatibles ajustant el que faci falta per una banda i una altra. El més important és tenir una important àrea logística en aquest punt neuràlgic", ha defensat.\nD'altra banda, CIMALSA ha assumit la gestió de l'àrea d'estacionament de vehicles pesants del polígon Riu Clar, a Tarragona. L'empresa ha tret a licitació obres de millora del recinte per un import d'1,5 MEUR, principalment en matèria de seguretat.\nCIMALSA ha presentat aquest dijous al port de Tarragona els indicadors de competitivitat de l'Observatori de la Logística 2018, que ja porta tretze edicions i està elaborat per l'Institut Cerdà. Enguany, com a novetat, entre els seus 45 indicadors ha recollit per primera vegada l'observatori de les startups en el sector logístic a Catalunya, el qual assenyala que, de les 88 empreses emergents que hi ha a Catalunya, només tres estan a la demarcació tarragonina.\nL'informe destaca que la logística representa al voltant del 14% del PIB català i que l'any 2017 ocupava unes 162.000 persones a Catalunya. D'aquestes, el 9% treballaven a la demarcació de Tarragona, un 5% més que l'any anterior. Vuit de cada deu empreses logístiques es dediquen al transport de mercaderies per carretera, que encara és el mitjà de transport majoritari.\nDels 401,1 milions de tones mogudes el 2017 a Catalunya -un 9% més que l'any anterior-, el 73% es van transportar per carretera. El vaixell se situa com el segon mitjà més utilitzat amb un 23,8% del total el 2017, per davant del ferrocarril i de l'avió. El port de Tarragona gestiona el 36% de les tones que el sistema logístic català mou per via marítima.


Veterans som tots!: Benjamí B - 83/84, un regal de Nadal.\nTemporada 83/84 - L'equip Benjamí "B", en el seu primer any de competició, a la pista del C.E. Vendrell. Formaven l'equip (dalt, d'esquerra a dreta) Xavi Solé, Ramon Ferré, Eugeni Collado, Jaume Gener (entrenador), Óscar Vidal "Bul", Marc Riera, (baix, d'esquerra a dreta) David Raventós, Josep Rion "Carinyo", Joan Romeu i José A. "Epi".\nA la foto, alguns amb cara d'enfadats, altres amb cara de sorpresa, es veu la mítica samarreta del Restaurant "La Parrilla" de Segur. El restaurant del llavors president Jaume Gener, pare del nostre entrenador.\nAquella temporada va ser la primera pel Benjamí "B". Va disputar 22 partits, amb cap victòria i un empat. Va encaixar 208 gols i en va fer només 11. Molts teníem 8 anys, altres només 7.\nPublicado por Ramon Ferré en 14:43\nEtiquetas: base, benjamins, història


Bases – Festival Taradell Negre 2022 | InstaOsona\n– Temàtica: la novel·la negra. Poden ser fotografies interiors, exteriors, amb atrezzo, amb persones, amb llibres, sense llibres…\n– Es premiarà la millor foto.\n– Només s’admetran fotos publicades entre el 19 de març i el 6 d’abril, ambdós inclosos.\n– Cal seguir els perfils @taradellnegre, @bibliotaradell i @instaosona a Instagram.\n– Cal etiquetar les imatges amb els hashtags #TaradellNegre22 i #instaosona.\n– Es poden publicar tantes fotos com es vulgui per persona.\n– En cas de tenir el perfil privat, la foto publicada s’ha d’enviar a través d’un missatge privat a @instaosona.\n– Cal conservar les imatges originals.\n– S’autoritza a l’organització del festival Taradell Negre i a InstaOsona a utilitzar les imatges per a futures campanyes promocionals a xarxes socials, web i altres plataformes.\n– El veredicte es farà públic el 8 d’abril durant la primera jornada del Taradell Negre.\n– El jurat, format per Toni Pérez (regidor de Comunicació de l’Ajuntament de Taradell), Eva Leucó (directora de la Biblioteca Antoni Pladevall i Font), Núria Martínez (comissària de Taradell Negre) i els membres d’InstaOsona, valorarà que les fotografies reflecteixin bé la temàtica del concurs, i també es tindrà en compte l’originalitat.\n– Menú de cap de setmana per a dues persones al Restaurant de Can Costa Centre Cultural, un lot de llibres de novel·la negra i una bossa del festival Taradell Negre.\nL'entrada va ser publicada el Concursos, Portada i etiquetada Biblioteca Antoni Pladevall i Font, literatura, llibres, novel·la negra, Taradell, Taradell Negre per InstaOsona. Guarda l'enllaç permanent.