Sense pausa contra l’apujada del transport públic | Cerdanyola Informa\nSense pausa contra l’apujada del transport públic\n16 gener, 2018 | Filed under: Societat | Posted by: cerdanyolainforma\nEl pròxim dimecres 17 de gener, la Plataforma Stop Pujades torna a mobilitzar-se. L’Ajuntament de Barcelona retreu a l’Estat espanyol la falta d’inversió i assegura que calen canvis profunds en l’estructura tarifària.\nProtesta d’Stop Pujades la setmana passada\nPels ànims de les activistes, tot sembla indicar que la lluita va per llarg. “Seguirem organitzant accions fins que ens escoltin i es reverteixin les apujades”. Així ho va advertir Lola Ferré, quan una seixantena de persones van ocupar l’estació de plaça Catalunya la setmana passada. Ferré és una de les portaveus de la plataforma que organitza les accions descentralitzades i que ha ha convocat pel pròxim dimecres 17 de gener, a les 9.30h, a l’estació de Joanic. Stop Pujades Transport agrupa un ampli i divers nombre de col·lectius i associacions, que, el 2014, ja va protagonitzar unes protestes que van derivar en una congelació de preus que no s’havia alterat fins enguany.\nLes activistes, dimecres passat, van actuar en 23 estacions – la de Sabadell hauria sumat 24, si la presència de la Guàrdia Urbana i de grups feixistes, segons la Plataforma, no els ho hagués impedit. Tot i valorar positivament el seguiment de la mobilització, es mostren esperançades amb què més veïnes s’aniran sumant a la campanya, que clama “Els metros seran sempre nostres”, perquè a la majoria de la població l’interessen els objectius que persegueix. Ferré assegura que els preus actuals “no són assumibles per a la classe treballadora” i que tothom acabarà notant a les seves butxaques un increment mitjà superior al dos per cent. Així mateix, reclamen que la titularitat dels recursos sigui cent per cent pública i que s’internalitzin de nou tots els serveis.\nAquesta notícia ha estat redactada Esther Bermejo pel setmanari La Directa. Cerdanyola Informa ha pogut fer difusió gràcies a la seva llicència Creative Commons. Pots ajudar a fer que el projecte de La Directa continuï endavant subscrivint-te o fent-te sòcia.


Fitxer:Salpa.jpg - Rosespedia\nMida d'aquesta previsualització: 800 × 486 píxels. Altra resolució: 2.796 × 1.700 píxels.\nFitxer original (2.796 × 1.700 píxels, mida del fitxer: 730 KB, tipus MIME: image/jpeg)\nFoto de Albert kok. http://ca.wikipedia.org/wiki/Salpa S'autoritza la còpia, la distribució i la modificació d'aquest document sota els termes de la llicència de documentació lliure GNU versió 1.2 o qualsevol altra que posteriorment publiqui la Free Software Foundation; sense seccions invariants (Unvariant Sections), textos de portada (Front-Cover Texts), ni textos de contraportada (Back-Cover Texts).\nactual 20:59, 19 set 2009 2.796 × 1.700 (730 KB) Bàrbara (Discussió | contribucions) Foto de Albert kok. S'autoritza la còpia, la distribució i la modificació d'aquest document sota els termes de la llicència de documentació lliure GNU versió 1.2 o qualsevol altra que posteriorment publiqui la Free Software Foundation; sense seccion\n09:21, 16 jul 2008\n17:32, 17 jul 2008\nDistància focal per a peŀlícula de 35 mm\nObtingut de «http://rosespedia.cat/index.php?title=Fitxer:Salpa.jpg&oldid=1626»\nDarrera modificació de la pàgina: 19 set 2009 a les 21:04. S'ha visitat aquesta pàgina 1.644 vegades.


Ernest Shackleton ja és un explorador famós en el moment en què emprèn la seva expedició més ambiciosa: creuar a peu l'Antàrtida. El repte esdevindrà una odissea quan el vaixell de l'expedició, l' Endurance , quedi atrapat entre plaques de glaç. Només la tenacitat i valentia de Shackleton aconseguirà salvar-los a tots d'una mort segura.\nA Praga, al principi del segle XVII, dos homes treballen junts per desentranyar els misteris de l'Univers. Un d'ells és l'astrònom Tycho Brahe. L'altre, el seu deixeble, el matemàtic Johannes Kepler. Quan Brahe mori en estranyes circumstàncies, una remeiera misteriosa investigarà les causes de la seva mort per demostrar la seva pròpia innocència.


L'Ajuntament d'Olot es planteja ampliar la pista de gel de la Plaça Major després de superar els 6.000 patinadors - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’Ajuntament d’Olot es planteja ampliar la pista de gel de la Plaça Major després de superar els 6.000 patinadors\nL’Ajuntament d’Olot es planteja ampliar la pista de gel de cara a l’any que ve després de l’èxit d’aquesta edició. Hi han passat més de sis mil persones, un 50% més. El principal motiu de l’augment és la principal novetat d’enguany: l’opció de patinar vint minuts o quaranta-cinc.\nLa pista de gel de la plaça Major és una de les propostes estrella del Nadal a Olot, no només com a activitat lúdica sinó també com a element dinamitzador d’aquest punt de la ciutat. Aquest any el nombre de persones que s’ha animat a posar-se els patins ha estat de rècord.\nDe cara a l’any que ve, s’espera que la pista es mantingui a la Plaça Major, però la voluntat del consistori olotí és poder-la fer més gran per evitar les aglomeracions que s’han produït en moments puntuals.\nEl desembre també ha estat un bon més a nivell turístic a la capital garrotxina, amb una ocupació mitjana del 50%, cinc punts per sobre que el 2017. Pel que fa a atencions a l’oficina de turisme d’Olot, s’han fet gairebé 2.600 consultes, un 26% més. La majoria les han fet famílies o parelles.\nL’Ajuntament de Les Planes d’Hostoles, en el primer ple telemàtic de la seva història que va realitzar-se ahir al vespre, va tornar a aprovar un paquet de mesures econòmiques per ajudar a autònoms i petites empreses a pal·liar els efectes de la crisi…\nL'emoció va ser l'ingredient principal en la quarta jornada de lliga de Segona Catalana a Bosc de Tosca. Els jugadors de Miquel Salavedra van aconseguir una victòria important per la mínima davant l'AD Guíxols. Els dos equips van guardar un minut de silenci…\nLa 12a Fira de la Fusta i el Bastó de les Planes d’Hostoles incorpora l’element musical\nLes Planes d’Hostoles, un municipi de la Garrotxa amb gran tradició artesanal, celebra aquest cap de setmana una nova edició de la Fira del Bastó i la Fusta. A diferència dels anys anteriors, ho fa incorporant l’element musical. Fes clic aquí per veure…\nLa previsió d’ocupació turística a la Garrotxa per aquest cap de setmana de Sant Joan és d’un 90%\nLa previsió d'ocupació a la Garrotxa per aquest cap de setmana llarg de Sant Joan és d'un 90%. S'espera que la xifra creixi amb habitual augment de reserves d'última hora incentivades, en aquesta ocasió, per la bona meteorologia prevista per aquests dies.…


FITXATGE EDGAR ALVARO – U.E. Rubí\nFITXATGE EDGAR ALVARO\nLa Unió Esportiva Rubí ha aconseguit un acord amb el davanter Edgar Álvaro per a la seva incorporació a l’equip. El jugador arriba procedent del Sabadell Nord i signarà un contracte per una temporada.\nEdgar Álvaro Salomon (Sabadell, 14 de gener de 2000), és un davanter centre amb molta velocitat i amb molt de gol. Ha dispútat 16 partits aquesta temporada anotant 7 gols.\nEl director esportiu, Iván Fernández: «Seguint amb la nostra filosofia de gent jove creiem que és el davanter de la comarca del Vallés amb més projecció. Era una de les nostres prioritats i amb la seva incorporació fem un salt de qualitat important. És un futbolista molt cotitzat i malgrat tenir moltes propostes s’ha decantat pel nostre projecte. El seu fitxatge ens il·lusiona molt».\nPer la seva part Edgar no volia pedre aquesta oportunitat de pertaneixer a laUnió Esportiva Rubí: «És un club històric que estan treballant molt bé crec que estan fent una bona feina interna en el club. He vist que el projecte és molt ambiciós i volia formar part del per a així aconseguir grans coses junts. Esperem que tant personalment com col·lectivament complim els objectius en ment»\nanteriorFITXATGE MAIKEL STALIN\nsiguienteLA UE RUBÍ ESTRENA CANAL DE YOUTUBE


Ràdio Balaguer - El paer en cap de Balaguer confia que si les Diputacions deixen de prestar els ajuts a les llars d'infants sigui perquè els torna a concedir la Generalitat. El tema el van tractar ahir els presidents provincials de Lleida i Tarragona\nEl paer en cap de Balaguer confia que si les Diputacions deixen de prestar els ajuts a les llars d'infants sigui perquè els torna a concedir la Generalitat. El tema el van tractar ahir els presidents provincials de Lleida i Tarragona\nEl president de la Diputació de Lleida, Joan Talarn, es va desplaçar ahir dimarts a Tarragona per reunir-se amb la seva homòloga, Noemí Llauradó, per tal de tractar temes que afecten totes dues demarcacions, entre ells, el referent als ajuts a les llars d'infants municipals de les respectives demarcacions, una mesura amb què es pretén garantir la prestació dels serveis d'aquests equipaments pel període 2018-2019.\nTalarn i Llauradó van incidir en la utilitat de les llars d'infants per a les famílies amb fills i filles de 0 a 3 anys, i contribuir així al manteniment de la població als municipis, en especial als de dimensions més reduïdes. Cal recordar que els ajuts a les llars d'infants municipals es van iniciar el 2014 en virtut d'un conveni amb la Generalitat i les quatre diputacions catalanes després que el Govern català deixés de prestar aquestes ajudes.\nJoan Talarn va indicar que mantenir el servei d'escola bressol té un cost alt per als ajuntaments, i que donar-los suport és una qüestió de responsabilitat. De la seva banda, Llauradó va assenyalar que la situació actual obliga a continuar sent responsables amb aquest exercici de cooperació amb els municipis tot i que també va deixar en dubte la continuïtat d’aquest tipus d’ajut de caràcter universal per part de la institució.\nAl respecte d'aquesta qüestió s'ha pronunciat avui el paer en cap de Balaguer, Jordi Ignasi Vidal, que confia que si les Diputacions deixen de donar aquests ajuts sigui perquè els torna a concedir la Generalitat.\nLa Diputació de Lleida també manté la subvenció a les llars d'infants municipals, una partida de 3 milions d’euros.\nTots dos presidents, d'altra banda, van anunciar la voluntat de treballar de bracet en línies d’ajuts per l’incendi de la Ribera d’Ebre, que van tenir una important afectació en les comarques del Segrià i les Garrigues.


Gamelab Barcelona 2018 # GAMELAB2018 | del 27 al 29 de Juny - Hotel Hesperia Tower\nXV Congrés internacional de videojocs i oci interactiu\n26- 28 Juny, Barcelona #BEYONDGAMES\nDescobreix les ments mestres que projecten el futur del Videojoc\nDes de 2005 Gamelab s'uneix a les personalitats més reconegudes i influents del món, creadors, executius, inversors i premsa per discutir les tendències i les oportunitats futures que expandeixen l'univers del Videojoc.\nÉs un esdeveniment obligat per als que volen entendre el medi del joc. Els temes de les conferències inclouen noves plataformes i formats, esports i esdeveniments en viu, creativitat i nou contingut dels mitjans, mons virtuals i economia, impacte sociocultural, narrativa interactiva, AI, realitat combinada, entreteniment fora de la llar, aprenentatge a través del videojoc, joguines i molt més.\nNoves idees per entendre l'evolució i revolució de l'oci digital interactiu.\nContinguts tècnics pensats per millorar les teves capacitats i potenciar la teva carrera.\nConnexions úniques amb perfils que poden ajudar-te en el desenvolupament del teu negoci.\nUna selecció dels projectes més innovadors de l'escena de desenvolupament independent.\nConsell d'Assessors de Gamelab\nGamelab té la sort de comptar amb el inavaluable consell i feedback de molts experts i influencers amics de la indústria. Ens agradaria donar-los el merescut espai i reconeixement al Consell d'assessors de Gamelab.


Enric I. Canela » Blog Archive » Reflexions de Sala i Martin sobre les solucions a la situació econòmica\nAvui gracies al bloc d’un amic (article Cal una revolució mental) he escoltat una entrevista feta a TV3 a Xavier Sal i Martin. És “vella”, feta just abans de la Cimera Econòmica de Pedralbes. Cimera que no va anar gaire bé per culpa de la covardia i el cinisme d’alguns grups polítics.\nL’entrevista és, evidentment, sobre economia. Estic absolutament d’acord amb el que diu Sala i Martin. Podeu estar o no d’acord amb ell, però penso que escoltar-lo és valuós.\nDe totes formes voldria fer una referència explícita al llarg espai que destina Sala i Martin a l’educació, també a la universitat. Totalment d’acord amb les seves reflexions. M’ha agradat molt la seva reflexió sobre la idea que el professor no és el Sum Sacerdot i que els estudiants, amb Internet, poden qüestionar-lo i han de qüestionar-lo. M’agrada. De totes formes jo no recomano Viquipedia com ha fet ell. Està farcida d’errades. Diu Sala i Martin que el professor pot estar antiquat i que Viquipedia el pot contradir. Cert, però no sempre. Jo poso qüestions als estudiants, que resolen a casa, i les errades més grans provenen de la xarxa. Amb tot, em quedo amb la idea general.\nMés encara, amb el missatge més important, és clau, imprescindible, millorar el sistema educatiu i això implica reformes profundes.\nClassificat com a Articles Enric I. Canela, Educació, Empresa, Universitat | 3 Comentaris »\n3 respostes a “Reflexions de Sala i Martin sobre les solucions a la situació econòmica”\na 02 maig 2011 a les 11:29 Antoni Brun\nEvidentment és valuós escoltar-lo, però cal recordar que les seves tesis econòmiques formen part d’aquelles que han produït aquest desastre a nivell mundial. També és veritat que ha començat a modular, veurem on arriba, el seu discurs post-desastre i quan parla de competitivitat ja apunta vers les inversions i direcció empresarial com a parts fonamentals de la mateixa; fins ara semblava que només els salaris dels treballadors i la manca de ganes de treballar n’eren els responsables. Tots podem estar d’acord en cal millorar el sistema educatiu, però que vol dir això? quin tipus de reformes?\na 02 maig 2011 a les 3:24 Criteri\nM’agrada també escoltar a Sala…a toro passat.\nNingú es vol adonar que s’acabat la festa, per sempre. Encara parlen de creixement. Decreixement!! amb una reestructuració que parteixi de l’austeritat.\nPer no abusar, podeu googlejar “meves solucions a la crisi”. Solucions infantils algú dirà, les altres però són impossibles.\na 02 maig 2011 a les 10:06 Enric I. Canela » Blog Archive » L’educació no es bassa en teories sense diners, es basa en fets\n[…] escoltin a Sala i Martin, ell ho diu i algú l’escolta, ni que sigui per criticar-lo (veure Reflexions de Sala i Martin sobre les solucions a la situació econòmica). Jo com deia l’altre dia, comparteixo bastant el que […]


El Consell Comarcal del Segrià ha allotjat un centenar de persones amb COVID-19 lleu en els dos espais habilitats | Lleida.com\nEspais d'aïllament Aitona. Imatge arxiu\nEl proper dilluns, 31 d'agost, es tancarà el pavelló de Torres de Segre, coincidint amb el final de la campanya de la fruita. En aquest espai s'hi han allotjat, durant un mes i mig de funcionament, mig centenar de persones treballadores en la recollida de la fruita i en situació de vulnerabilitat de diferents municipis del Segrià diagnosticades positives en COVID-19, asimptomàtiques o lleus.\nA més de garantir el seu correcte confinament i complir les mesures dictades pel departament de Salut per evitar la propagació del virus, l'àrea de Serveis Socials del Consell Comarcal, en coordinació amb la Generalitat i l'Ajuntament de Torres de Segre, els ha ofert alimentació, servei de dutxes i bugaderia i una àrea d'esbarjo climatitzada. També s'ha fet, per part dels equips d'educació social, el seguiment de la situació de cada persona confinada.\nLes persones ateses en aquest equipament municipal se sumen al mig centenar que es van confinar a l'inici de l'estiu a les instal·lacions de l'Hotel Nastasi de Lleida, mentre va estar habilitat com a hotel social gestionat pel Consell Comarcal.\nEl Consell Comarcal del Segrià agraeix la tasca a totes les administracions, entitats i personal que han col·laborat en el funcionament dels dos equipaments.\nAitona habilita espais d'aïllament per a pagesos i treballadors positius en Covid-19\nCinc dels catorze temporers aïllats a l'alberg d'Alcarràs donen positiu per coronavirus\nEl Consell Comarcal del Segrià farà el seguiment de la situació dels treballadors aïllats a Seròs


Cap a una nova política notarial - Núm. 3-2010, Octubre 2010 - La Notaría - Boletín (desde 1995) - La Notaría - Libros y Revistas - VLEX 340159974\nAutor: Joan Carles Ollé i Favaró\nCargo: Notari de Barcelona i Degà del Col·legi de Notaris de Catalunya.\nEl notariat viu una llarga etapa de govern corporatiu, que ja dura més de sis anys, sens dubte un període de temps més que suficient per poder fer una valoració de conjunt dels elements més destacats d’una gestió. És una obvietat que l’actual equip directiu és una continuació del que a la darreria del 2004 va accedir al poder notarial\nEl notariat viu una llarga etapa de govern corporatiu, que ja dura més de sis anys, sens dubte un període de temps més que suficient per poder fer una valoració de conjunt dels elements més destacats d’una gestió. És una obvietat que l’actual equip directiu és una continuació del que a la darreria del 2004 va accedir al poder notarial. Antonio Ojeda n’era el vicepresi-dent en el mandat de José Marqueño i, a la vegada, el nou President, Javier Guerrero, ho ha estat en la recent i breu Presidència Ojeda. Però més enllà de la continuïtat de les persones, i de les diferents conjuntures, ningú pot posar en dubte que en les línies fonamentals es tracta d’una mateixa política corporativa. De moment, el Degà de Canàries no ha anunciat cap canvi subs-tancial, la qual cosa fa presagiar un estricte continuisme.\nEn l’àmbit intern, el període analitzat està marcat per una forta i greu divisió interna, probablement de les més grans que hagi patit el notariat en els cent cin-quanta anys de la seva història moderna. No conec en profunditat el que va esdevenir en el si del Consell anterior, encara que per les informacions de què disposo, les coses no difereixen massa de com van ara. La veritat ens farà lliures, per dir-ho en termes bíblics: en els dos anys de la presidència d’Antonio Ojeda, els cinc Col·legis que van votar la candidatura alternativa (que va presentar un servidor) i, que representen pràcticament la meitat dels notaris espanyols, han estat sistemàticament exclosos de la presa de decisions i de tota participació en els òrgans de decisió. Aquesta opció, segons el meu parer, cal atribuir-la principalment al president i vicepresident, que són qui, en definitiva, tenen la responsabilitat de presentar les propostes i forjar les majories en l’adopció dels acords.\nAl meu entendre, instal·lar-se en l’escenari descrit suposa una decisió legítima però profundament errònia, que està en la base de tots els mals que afligeixen avui el notariat. L’unilateralisme amb el qual s’ha governat la corporació durant tots aquests anys ha aixecat un mur divisori cada vegada més alt entre dues visions de la professió, cada vegada més allunyades en capítols corporatius essencials i prioritaris. Fins que el notariat no recuperi la unitat perduda està condemnat a una debilitat permanent. És essencial, per superar la penosa situació actual, que entre tots siguem capaços d’arribar a una Comissió Permanent de consens, amb integració de programes i sensibilitats...\nLas recientes reformas de los delitos de corrupción en el deporte en el Derecho penal alemán


No tot el que és corbat és un plec! – Fotobloc de Biologia i Geologia\nPlecs vs. Perspectiva\nSovint la perspectiva des de la que observem un determinat objecte ens confon portant-nos a interpretar erròniament la seva forma real o la seva posició relativa a altres objectes. Les estructures geològiques no són una excepció, i fins i tot podríem dir que aquestes són més susceptibles de confusió que d’altres objectes. La raó és que normalment no veiem sencera l’estructura geològica tridimensional, sinó que el que observem és la superfície topogràfica que, per erosió, talla aquesta estructura (el que podem observar és només una secció irregular de l’estructura tridimensional). Aquest article pretén mostrar amb uns exemples la necessitat de tenir molta cura en la interpretació de certes estructures geològiques.\nA la següent fotografia, realitzada a prop del parc nacional d’Ordesa i Mont Perdut, a Osca, es pot observar un immens plec tombat:\nEl nucli del plec es troba a la dreta, tal i com s’ha indicat a la fotografia interpretativa següent. A l’esquerra s’observa clarament la forma del plec, que afecta a diverses capes calcàries ben diferenciades (línies blaves). S’hi han indicat les xarneres en vermell i el pla axial del plec en verd.\nPerò, és realment correcta la interpretació realitzada? Fixem-nos en la primera fotografia… el plec podria també interpretar-se de la manera següent:\nQuina és la interpretació correcta? Em temo que caldrà anar a observar el plec des d’algun altre punt de vista per sortir-ne de dubtes… En qualsevol cas, és evident que es tracta d’un plec tombat ben bonic, i en això sí que no hi ha cap possible confusió.\nHi ha altres casos, però, on l’error d’interpretació pot ser molt gran. Observem la següent fotografia:\nSi ens fixem en la capa calcària de colors clars del fons, observarem que dibuixa una forma curiosa de plecs amb forma d’arcs (s’ha resseguit la capa amb línies blaves):\nTot i que a primer cop d’ull ho pugui semblar, en aquest cas no es tracta de cap capa plegada, sinó que en realitat és una capa que forma un pla inclinat irregularment tallat per l’erosió:\nEl model creat amb plastilina permet observar cinc dels sis costats del bloc diagrama. La plastilina blanca entre la plastilina de color verd sembla plegada quan tallem la superfície superior del bloc emulant l’erosió produïda pels barrancs de la muntanya, però de costat s’observa perfectament que es tracta d’una capa inclinada i, si girem el bloc per tal d’observar la superfície inferior, aleshores ja no hi ha dubte de que es tracta d’un pla:\nA 3r d'ESO, 4t d'ESO, Cartografia geològica, Curs, Deformació estructural, Erosió, Geologia, Matèria, Processos geològics externs, Processos geològics interns\nCartografia Deformació Erosió Estrat Perspectiva Pla inclinat Plec Plec tumbat Topografia


Rutes senderisme a Barcelona (p. 30)\nGranera - Castellterçol en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nSi esteu en bona forma i podeu amb els 16.09 km de la GR® 177 Etapa 3 us animem que us apropeu a Granera i realitzeu aquesta ruta que ens ha preparat la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya per a tots. Segur que t'encantaran [...]\nCalders - Granera en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nAquesta fàcil ruta GR® 177 Etapa 2 té la sortida a Calders i presenta un desnivell acumulat de 1366 m. El recorregut del sender està mantingut per la FEEC, que és qui ens ha proporcionat el track. El camí transcorre a un alçada mitjana de [...]\nGR® 177 Etapa 1 - Ruta circular del Moianès\nMoià - Calders en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nSi esteu en bona forma i podeu amb els 18.31 km de la GR® 177 Etapa 1 us animem que us apropeu a Moià i realitzeu aquesta ruta que ens ha preparat la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya per a tots. El desnivell positiu de la [...]\nSanta Maria de Besora - Refugi Puigcercós Molí de la Farga en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nLa Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya ens ofereix aquesta fàcil ruta GR® 151 Etapa 13 amb un desnivell acumulat de 806 m i amb unes vistes espectaculars. La sortida d'aquesta excursió és a Santa Maria de Besora . La ruta es mou [...]\nDe tant en tant us trobeu a prop de Sant Pere de Torelló ? Si es així, i encara no ho heu provat, us recomanem que us baixeu el track de la GR® 151 Etapa 12 i supereu els 1552 m desnivell acumulat que té aquesta ruta. Per als que vulguin [...]\nVilanova de Sau - Tavertet en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nAquesta fàcil ruta GR® 151 Etapa 9 té la sortida a Vilanova de Sau i presenta un desnivell acumulat de 980 m. El recorregut del sender està mantingut per la FEEC, que és qui ens ha proporcionat el track. La ruta presenta un desnivell [...]\nLa FEEC ens ofereix aquesta fàcil ruta GR® 151 Etapa 8 amb un desnivell acumulat de 1104 m i amb unes vistes espectaculars. La sortida d'aquesta excursió és a Casserres . Segur que t'encantaran els seus 1104 m de desnivell acumulat. Encara [...]\nFolgueroles - Casserres en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nAquesta fàcil ruta GR® 151 Etapa 7 té el punt inicial a Folgueroles i presenta un desnivell acumulat de 1094 m. El recorregut del sender està mantingut per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya, que és qui ens ha proporcionat [...]\nVic - Folgueroles en Barcelona - Catalunya (Espanya)\nLa fitxa que us presentem correspon a la ruta GR® 151 Etapa 6 amb una distància de 10.71 km i sortida a Vic . La FEEC vetlla pel seu manteniment i senyalització. Vegem algunes dades importants de la ruta que et animem a fer. L'altitud [...]


Discussió:Pokémon Red i Pokémon Blue - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiscussió:Pokémon Red i Pokémon Blue\nhauria de ser el Pokémon Roig, ja que el vermell i el roig no són el mateix. Per lo menys a València, a Catalunya sorgeix potser un paral·lelisme lingüístic de nom que no recorde. demane un debat al respecte o canviar el nom a la versió en anglès que és la més distribuïda--Mirall (discussió) 00:11, 29 gen 2009 (CET)\nAixò em recorda a una discussió de blau i atzur (pronunciat "assul" a Alacant). No sé Mirall, però a roig recullen el terme de vermell i hi explica la diferència. --Joanot Martorell ✉ 00:21, 29 gen 2009 (CET)\nJo proposo canviar-ho a Pokémon Red, que el joc no ha sortit en català i posar vermell o roig és recerca original. – Leptictidium (discussió) 00:31, 29 gen 2009 (CET)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Discussió:Pokémon_Red_i_Pokémon_Blue&oldid=5483122»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 juny 2010 a les 15:19.


À Punt - Els contagis tornen a repuntar a la Comunitat Valenciana: més de 900 casos en 24 hores\nÚltimes notícies | 29/09/2020 17:58\nUn home és atés en la recepció d'un centre de salut / À Punt\nDesprés de més de deu dies amb una tendència a la baixa, els contagis diaris per coronavirus tornen a experimentar una forta pujada a la Comunitat Valenciana. Les últimes 24 hores s'han registrat 903 positius i 34 brots, segons l'actualització de dades que ha presentat aquest dimarts la Conselleria de Sanitat Universal. Són més del doble de casos i brots que els registrats en el dia anterior.\nPer províncies, la distribució és la següent: 157 a la de Castelló (4.434 en total); 293 a la d'Alacant (13.446 en total), i 453 a la de València (22.239 en total). La xifra de positius des de l’inici de la pandèmia puja a 40.125 persones.\nDesprés de dues setmanes de davallada, s’eleva també en vora dos-cents el nombre de positius actius, fins a 6.114 casos. Representen el 12,36% del total de contagis des de l’inici de la crisi sanitària.\nPer contra, baixa el nombre de persones ingressades als hospitals valencians. Ara mateix hi ha 415 persones hospitalitzades per coronavirus, 43 menys que dilluns passat. D’aquestes, 74 ocupen un llit a les unitats de cures intensives, les mateixes que en l’últim balanç. Per províncies, a la de Castelló hi ha 62 persones ingressades (10 a l’UCI), 126 a la d'Alacant (33 a l’UCI) i 227 a la de València (31 a l’UCI).\nD'altra banda, Sanitat Universal ha notificat set noves defuncions per coronavirus, una d’elles en una residència de persones majors. Així, les víctimes mortals a la Comunitat Valenciana ja són 1.637: 242 a la província de Castelló, 567 a la d'Alacant i 828 a la de València.\nDes de dilluns, 761 persones infectades amb Covid-19 han rebut l'alta, i el total de pacients recuperats en el territori és de 41.734: 4.795 a Castelló, 13.511 a Alacant i 23.395 a València. A més, hi ha 33 altes no assignades.\nEs dupliquen els brots\nAquest dimarts s’han comunicat 34 brots, el doble que dilluns. El focus més nombrós es troba a Petrer, d’origen laboral, i afecta 12 persones. A més, les ciutats de València i Castelló de la Plana són les que més en registren, amb 7 i 5 focus respectivament.\nTambé s’han notificat brots a Almassora (2), Sedaví, Alzira, Alfarb, el Pilar de la Foradada, Benicàssim (2), Benetússer, Alfafar, Cullera, Dénia, Mislata, Asp, Manises, Elx, Vinaròs, Canals, Ontinyent i Foios.


La Sala Mozart recupera un faldó de finals de 1800 | Ràdio Calella Televisió\nLa Sala Mozart recupera un faldó de finals de 1800\nAmb motiu de l’estrena de la sarsuela El Dúo de la Africana, el teatre de la Sala Mozart ha recuperat un faldó de paper que data de finals de 1800 i que era part de l’antic teló de la sala. Quan es van iniciar les obres d’ampliació de l’escenari, l’any 2014, els escenògrafs Jordi i Josep Castells van començar a fer petites restauracions del faldó que avui es podrà veure a l’escenari.\nHo ha explicat el propietari de Can Salom, Arcadi Lluís Salom, qui ha explicat la història d’aquest element decoratiu.\nÉs una peça històrica en el temps, està datada de finals de 1800, del 1890 i escaig, i havia sigut el faldó de l’antic teló pintat habitual de l’època. Aquest teló, per la seva feblesa va desaparèixer, segurament sobre els anys 40, però això va ser com tantes restes de tantes escenografies, guardat a dalt als telars. En el moment de les obres es va ensenyar als germans Castells, que són els escenògrafs més importants que té el país i uns enamorats del teatre, i al veure-ho van dir que era una peça històrica que els feia il·lusió, dins del que es pogués, restaurar.\nEl cinema de Can Salom seria el més antic en funcionament de l’Estat espanyol, ja que el primer programa data de 1904. L’estrena d’El Dúo de la Africana ha sigut el moment idoni per recuperar el faldó, ja que més de 100 anys després, la Sala Mozart continua fent cinema i sarsuela. Tot i que no tindrà la mateixa funció que a finals del segle XIX, el faldó s’integrarà com a element decoratiu de la Sala Mozart.\nL’excusa ha sigut portar-ho per acabar de donar vida a la sarsuela que s’estrenarà avui i després serà integrat dintre de la sala, al vestíbul, com un element decoratiu. L’anècdota és que, quan em pregunten quan va començar el cinema, perquè sembla que és bastant cert que és el cine més antic d’Espanya en funcionament, el primer programa que tinc és de 1904, que és una revista, parla que es van fer tres sarsueles i dues pel·lícules el mateix dia, un diumenge. Si era al 1904, 114 anys després la Sala Mozart continua fent cinema i sarsuela.\nEncara es poden comprar les entrades per veure El Dúo de la Africana, la sarsuela en dos actes que obrirà la setena Temporada Lírica Ciutat de Calella. Se’n faran dues funcions, avui a les 22:00 h i diumenge a les 19:00 h.\nA continuació podeu recuperar l’entrevista íntegra al propietari de Can Salom, Arcadi Lluís Salom.\nRàdio Calella TV enregistrarà El Dúo de la Africana en una gravació especial amb 8 càmeres. El director de la Temporada Lírica Ciutat de Calella i també director del Cor i Orquestra Simfònica Harmonia de Calella, Albert Deprius, explicava que encara queden entrades disponibles per a les dues funcions.\nSegüent Sanitat retira medicaments per la hipertensió que contenen Valsartan\nAnterior El CHP Calella organitza una master class de zumba a la platja\nEls joves ja poden fer les seves propostes al Pressupost participatiu\nSot a la Nacional II\nLa Gran Rua de Carnestoltes de l’Alt Maresme arriba a la 20ena edició\nPodem concorrerà per primera vegada a les municipals de Calella\nEs convoca la segona edició del concurs de fotografia de turisme del Maresme


Interaccions entre el primer i el tercer món | anton's weblog\nInteraccions entre el primer i el tercer món\nPosted by antonae on Novembre 16, 2014 · Feu un comentari\n[Listening: Guns ‘n Roses – Use your illusion]\nTinc una colla d’amics de l’equip als que se’ls ha anat el seny de vacances i s’han apuntat a la travessa nedant de l’estret de Gibraltar. Com si la dificultat física no fos suficient, resulta que el pla complet els hi costa més de 2.000 euros. Donat que amb un d’ells crec tenir-hi la suficient confiança per explicar-li el meu punt de vista, i perquè crec que aquestes coses, si hi ha prou confiança, és important dir-les, vaig escriure això a aquest amic en un missatge privat:\nno et sembla una mica immoral gastar-se 2.000 euros per anar a nedar un lloc on cada any moren desenes de persones intentant buscar-se la vida? Mentre desenes de persones moren creuant pq a casa seva no poden guanyar 2000 euros ni en 10 anys, uns altres se’n van allà a gastar-se 2000 euros per distreure’s…\nMés tard, al comentar-ho amb un altre amic, aliè a la travessa, em va respondre:\nLlavors trobes immoral viatjar a un país subdesenvolupat i anar a un bon hotel?\nSegueixo pensant que ets massa extremista pel meu gust. (Això últim ho deia en sentit general, entenc).\nSi bé crec que, efectivament, el problema d’arrel és el mateix en els dos casos (hotel i travessa), al meu parer són graus diferents en la mateixa escala. Per una banda, entenc que una a una persona acostumada a unes certes facilitats, pugui voler viatjar i conèixer un país on aquestes facilitats resultin un luxe. Ara bé, d’aquí a anar un país, posem africà com exemple, on la gent no té ni aigua potable ni una bona dieta a l’abast, i estar-se en un hotel resort, amb tota mena de luxes i comoditats… la veritat és que em sembla una mica immoral, i fins i tot carent de sentit. Quin sentit té anar a conèixer un país i tancar-se en un oasis i posar un mur entre la realitat i tu? Ja no només en el sentit moral de la qüestió (doncs sovint es cau en l’ostentació paral·lelament a l’egoisme), si no en el sentit intel·lectual. Te’n vas a un país i després t’estàs en un hotel on viuràs una cultura i gastronomia més ‘occidentalitzada’ que altra cosa.\nPerò és que, per l’altra banda, lo d’anar-se’n a creuar l’estret em sembla encara pitjor. No només te’n vas a gastar una quantitat indecent de recursos a un entorn on la misèria i la pobresa és la norma diària, com a únic objectiu el gaudi lúdic, si no que a més a més ho fas en una de les localitzacions geogràfiques emblemàtiques de la separació que hi ha entre el primer i el segon món. Allà on la gent desesperada sovint mor buscant el què a tu et sobra: medis per a sobreviure i assegurar-se un futur. Perquè, precisament a l’estret de Gibraltar és on la separació es redueix al que malauradament sembla a hores d’ara encara sense voler-se solucionar: la separació econòmica. La física, allà, desapareix. És on el primer món ha d’interactuar amb el tercer món. I triar fer-ho fent ostentació de riquesa per distreure’s, no em sembla la manera més encertada de fer-ho.\n[Listening: el fort vent interactuant sonorament amb els arbres]\n← Ecologismo y transgénicos: una propuesta desde la izquierda (mirror)\nLa perversió de Podemos →


Cursa de Martorell (06.05.18 - 10h) - Corredors.cat\nCursa de Martorell (06.05.18 - 10h)\n28 Abr 2018 08:59\t#1 per NACHOSBOYS (Associat/da)\nUs deixo el link de la Cursa de Martorell (5kms i 10kms).\nHan canviat una part del recorregut per fer-lo més pla. I com l'any passat un final en baixada i llebres correcat.\n28 Abr 2018 08:59\t#2 per NACHOSBOYS (Associat/da)\n06 Mai 2018 20:38\t#3 per Jorfer (Associat/da)\nUn plaer córrer per aquests carrers de Martorell en una molt bona organització.\nLlàstima la coincidència de moltes curses en un petit radi que ha fet disminuir considerablement els arribats a la cursa de 10 kms (hem passat de 485 a 230 arribats).\nEn un altre data segur que tindria molta més participació.\nPer la meva banda he fet de llebre i crec que he ajudat a uns quants a assolir els seus objectius, escapant de la llebre. El meu temps final 44:59.\nFelicitar a CharlieOne1 pel seu debut com llebre i el meu amic Paquito per la seva nova marca.\nUn plaer saludar al Carlos Castillejo i fer equip de llebres amb Rugbyman, Nachosboys, CharlieOne1 i Rafa Pérez.\n07 Mai 2018 16:45\t#4 per RugbyMan (Associat/da)\nUn altre que va anar ahir a Martorell\nLa veritat que la pluja va ser una pena, per que els canvis del circuit l'han fet força ràpid i es pot correr molt. Ahir em va tocar fer de llebre de 50' i la veritat es que varem gaudir molt. El meu grup es va desfer mica en mica a la segona volta peró varem recollir uns altres que havien sortit una mica forts de principi.\nAl final temps a meta 49'54 i molt content de poder haver ajudat a uns quants a baixar de 50' per primerta vegada. Un plaer poder compartir llebrejada amb altres companys "Pastanages" que varen fer tots una molt bona feina i clavant els seus cronos com a llebres.\nSegurament repetirem el proper any.\n07 Mai 2018 18:36\t#5 per wolves (Associat/da)\nUn altre que ahir es va ben remullar a Martorell. Tot i això, han aconseguit una cursa ben xula, ben organitzada i (crec) bastant ràpida.\nUn plaer poder saludar a en Nachosboys, CharlieOne1 i a la Yoli Tenorio just abans de començar; i escridasar a en Rugbyman a mitja cursa (en una avinguda d´anar i tornar).\nJo feia la cursa de 5qm i vaig acompanyar a la llebre de 60' només la 1ª volta. Bueno... la vaig acompanyar fins que vàrem veure que cap al qm 4,5 ja venia en Carles Castillejo com un llamp!! Vaig haver d´apretar una miqueta perque no em guanyés doblés!!\nObjectiu modest però assolit. Baixar de 30' després de 4 mesos d´estar pràcticament aturat.\nMolt bona feina de la llebre de 60' (i veig que la resta també)\nL´any que ve espero tornar.\n07 Mai 2018 19:11\t#6 per Jorfer (Associat/da)\nVinga Wolves a veure si a poc a poc pots tornar a les curses.\n07 Mai 2018 21:16\t#7 per wolves (Associat/da)\nJorfer va escriure: Vinga Wolves a veure si a poc a poc pots tornar a les curses.\n08 Mai 2018 14:39\t#8 per XarlieOne1 (Associat/da)\nGràcies Wolves pel comentari!\nA veure si en alguna cursa coincidim un altre cop.\nPer part meva, vaig llebrejar a ritme de 60´, intentant compensar les pujades inicials amb la resta del circuit.\nEm va agradar la cursa, petita però de les cuidades.\nVa ser el meu debut com a llebre, i sempre podré explicar que el Gran Castillejo em va doblar a poc d´arribar a meta....\nAgraïr també a la Yoli Tenorio, que em va acompanyar tot la cursa i ho va fer més agradable!\nI per suposat, a la resta de llebres, en Rafa, Xavi, Rugbyman i com no, al gran Capi.\nFins la properaaa!\n08 Mai 2018 15:27\t#9 per RugbyMan (Associat/da)\nwolves va escriure: Un plaer poder saludar a en Nachosboys, CharlieOne1 i a la Yoli Tenorio just abans de començar; i escridasar a en Rugbyman a mitja cursa (en una avinguda d´anar i tornar).\nJo que vaig a les curses d'incognit i sempre acaveu descobrint-me'n\nUn plaer com sempre poder saludar-te'n Josep tot i que sigui només de pasada.\n08 Mai 2018 15:40\t#10 per NACHOSBOYS (Associat/da)\nUs deixo la meva crònica al blog\n08 Mai 2018 16:32\t#11 per Jorfer (Associat/da)\nNachosboys moltes gràcies per la teva crònica amb tot tipus de detalls. Bona feina.\nCharlieOne1, gran feina de debutant. Vas fer la feina amb una tranquil·litat que semblaves un veterà. Bona feina amic.\nRugbyman és difícil que passis desapercebut i ho saps.


SANTA CECÍLIA 2021 – aMartorell\nLa intenció es alterar les rutines diàries per fer activitats musicals divertides i profitoses per tothom. D’entrada, tots els pares i mares esteu convidats assistir a la classe d’instrument, per conèixer millor la tasca docent i les habilitats del vostre fill/a. En el cas que ja sigueu una mica ganàpies, podeu convidar un amic/amiga.\nPer altra banda, farem les classes de llenguatge amb l’instrument, no us oblideu de portar-lo!\nTambé hi haurà un parell d’audicions a l’auditori de l’escola, el dimarts 23 i dimecres 24 a les 19:15h, I dijous, l’alumnat podrà gaudir d’una classe magistral de guitarra impartida per Maria Ribera.\nEl divendres 26, tancarem la setmana d’activitats amb la Jam session a l’Ateneu de Martorell, com sempre a partir de les 19:30h.\nCap de setmana rodó per als primers equips del Club Handbol Martorell


PEDALEJA PELS DRETS HUMANS! – SOS Racisme\nPEDALEJA PELS DRETS HUMANS!\n4 juny 2009 4 juny 2009 , Notícies\nNO ALS CENTRES D'INTERNAMENT PER A PERSONES ESTRANGERES!\nAl juny es complirà el penós primer aniversari de la Directiva europea sobre el Retorn de les persones immigrades, coneguda com a “Directiva de La Vergonya”. Aquesta legitima i agreuja la vulneració de Drets Humans que implica l’existència dels Centres d’Internament per a persones estrangeres (CIES).\nPer aquest motiu SOS Racisme- Catalunya vol sortir al carrer per:\ndenunciar els CIES i mostrar el nostre rebuig\nexigir la retirada d’aquesta directiva i el respecte als Drets Humans\ni solidaritzar-nos amb les persones retingudes al CIE de la Zona Franca de Barcelona.\nFa molts anys que estem denunciant l’existència dels CIES per ser espais on es vulnera el dret a la llibertat, ja que es retenen a persones detingudes que no han comès cap delicte a l’espera de ser expulsades. No tenen normes reguladores, fet que permet que es donin vulneracions sistemàtiques de drets fonamentals, agreujada pel secretisme i falta de transparència. Actualment a Europa hi ha 280 CIES, 11 a l’Estat espanyol i un a Barcelona, a la Zona Franca. Una mostra de vulneració dels Drets Humans impròpia d’una societat democràtica com es diu l’europea, que es situa al capdavant de la defensa dels drets i les llibertats.\nMou-te pels Drets Humans i uneix-te a la bicicletada!\nDiumenge 21 de juny a Plaça Espanya (Bcn), a les 10h.\nPunt de partida de la bicicletada i presentació de l'acte.\nEn arribar al CIE farem sonar els nostres timbres i xiulets en senyal de solidaritat amb les persones retingudes.\nPorteu roba taronja i així cridarem l’atenció de la gent del carrer.\nRecorregut de la bicicletada:\nPodeu trobar més informació sobre el grup "No als CIES!" i la seva activitat a la web de SOS Racisme.\nEl grup "No als CIES!" està format per activistes de l'entitat SOS Racisme-Catalunya interessats especialment en la denuncia i sensibilització contra l'existència dels Centres d'Internament per a persones estrangeres.\n17 juliol 2012 11 juliol 2014 , Destacats, Notícies, Portada, web\nTeniu a les mans la nova plana web de SOS racisme, una eina comunicativa de la que esperem treure...\nInforme: Islamofòbia institucional i securitització\n5 juliol 2021 6 juliol 2021 , Informes, Notícies, Portada, Premsa, informe, islamofòbia, Racisme institucional\nDes de SOS Racisme Catalunya presentem enguany un nou informe “Islamofòbia institucional i securitització – Anàlisi de l’impacte del...\nALEMANYA CONDEMNA LA NEGACIó DE L'HOLOCAUST\n3 març 2009 3 març 2009 , Notícies\nUn tribunal de la ciutat de Munich (Alemanya) va declarar culpable a un advocat nazi per instigació a l'odi...\nCommemoració de la liberació dels camps de concentració\n28 gener 2010 28 gener 2010 , Notícies\nDes de Prouracisme.org volem commemorar el Dia de l’Holocaust, la liberalització dels camps de concentració on es va realitzar...\nValència protesta per la deportació de Noura a les portes del CIE\nAl voltant de 150 persones es concentraven aquest dimarts 27 de juliol a les 12h davant les portes del...\nUna de cada tres ONG españolas (casi un 39%) perdió socios durante 2007. Además, el número de voluntarios aumentó...\nLa vaga de fam al CIE ha acabat, però la lluita continua\nDesde hace dos días ya no queda ninguna persona en huelga de hambre. De hecho, la mayoría de los...\nPresenten un manifest "Per la convivència i la cohesió social"ASCENSO DE LOS GRUPOS RACISTAS EN EL NUEVO PARLAMENTO EUROPEO


Jordi Canal i Artigas i Àlex Martín Escribà. La Cua de Palla: retrat en groc i negre.\nUploaded by Biblioteca la Bòbila\nDescription: Article aparegut en l'anuari TRILCAT, núm. 2 (2012) , del Grup d'Estudis de Traducció, Recepció i Literatura Catalana\nArticle aparegut en l'anuari TRILCAT, núm. 2 (2012) , del Grup d'Estudis de Traducció, Recepció i Literatura Catalana\nBarcelona: Alrevés, 2011, 431 pp.\nDíDac P ujol\nEl llibre que ens ocupa estudia «La Cua de Palla», una col·lecció de traduccions de novel·la criminal europea i nord-americana que Edicions 62 va publicar, amb diverses intermitències, entre 1963 i 2009. Amb una trajectòria tan dilatada, la col·lecció és prou important perquè se li dediqui tot un llibre. Els autors són autèntics especialistes i apassionats del gènere negre: Jordi Canal dirigeix la Biblioteca la Bòbila de l’Hospitalet, primera biblioteca pública catalana dedicada a aquest gènere, i Àlex Martín és coautor, amb Adolf Piquer, de Catalana i criminal: la novel·la detectivesca del segle xx (Palma: Documenta Balear, 2006). No crec que hi hagi en aquest país ningú més preparat que ells per fer una història de la col·lecció de l’envergadura que té el llibre: més de 400 pàgines. Ens trobem, efectivament, davant d’una obra ambiciosa, molt completa i que aborda la col·lecció des de perspectives múltiples, que es van desgranant al llarg de diversos apartats que resumim a continuació. Una part important del llibre (les primeres 100 pàgines) està dedicada a historiar la col·lecció: es delimiten i es valoren les diferents etapes, s’analitza el paper dels diversos directors (i de la seva absència) en l’orientació de la col·lecció, se situa «La Cua de Palla» dins el context editorial català i espanyol i s’expliquen les causes dels alts i baixos quantitatius, qualitatius i comercials que va tenir la col·lecció. A grans trets, per als autors, l’època d’esplendor de «La Cua de Palla» comprèn dues èpoques: la de «La Cua de Palla» pròpiament dita, que va del 1963 al 1970 i que va dirigir Manuel de Pedrolo; i la de «Seleccions de la Cua de Palla», que va del 1981 al 1996 i que va dirigir majoritàriament Xavier Coma, que va deixar de publicar novel·les europees i es va centrar en les nord-americanes. «La Cua de Palla» publica 71 volums, mentre que «Seleccions de la Cua de Palla» en publica 164, 44 dels quals (aquesta dada no l’especifiquen els autors) són reedicions de l’anterior «La Cua de Palla».1 La decadència, segons els autors, arriba amb els intents fallits de resurrecció de la col·lecció: «El Cangur / Cua de Palla» (1996–1997, 8 volums), «La Nova Cua de Palla» (2006, 2 volums) i «labutxaca / Cua de Palla» (2009, 4 volums). En total, són 249 volums (199 títols diferents) publicats al llarg de gairebé cinquanta anys. Després d’historiar la col·lecció, els autors dediquen una cinquantena de pàgines a diversos aspectes que són complementaris però que acaben d’arrodonir el llibre. En primer lloc, hi\nS’hauria agraït que els autors especifiquessin en apèndix quins títols són traduccions fetes de nou i\nquins són reedicions. Sigui com sigui, aquesta informació es pot deduir creuant les dades que proporcionen els autors en un dels apèndixs, o bé es pot obtenir directament consultant un article que he publicat jo mateix: vegeu l’apèndix de Dídac Pujol, «A Catalan series of crime fiction: ‘La Cua de Palla’ and its sequels (1963–2009)». Journal of Catalan Studies, núm. 14 (2011), pp. 171–198. Article disponible a http://www.anglocatalan.org/jocs/14/Articles%20&%20Reviews/Versio%20pdf/10%20Pujol.pdf.\nANUARI TRILCAT [ISSN 2014-4644] 2 · 2012 [166–168]\nD. PUJOL · LA CUA DE PALLA: RETRAT EN GROC I NEGRE, DE JORDI CANAL I ÀLEX MARTÍN\nha una secció que estudia la situació de la llengua catalana als anys seixanta; s’hi apunta un tema molt interessant i poc explorat: l’ús i l’evolució del model de llengua que van utilitzar (i a vegades inventar) els traductors. Després d’això, es dedica una secció, molt innovadora, als diferents dissenys de les cobertes i a la publicitat que es va fer de la col·lecció. Es fa, també, un repàs de les adaptacions cinematogràfiques de les novel·les publicades, i finalment es dedica un apartat a l’adaptació fílmica castellana (El poder del deseo, 1975) d’una novel·la de Manuel de Pedrolo publicada a «La Cua de Palla» (Joc brut, 1965). La resta del llibre (unes 250 pàgines) està format per una sèrie d’apèndixs utilíssims, darrere dels quals hi ha moltíssima feina. Destaquen un índex onomàstic (essencial en una obra com aquesta, i malauradament poc habitual en llibres acadèmics catalans); la cronologia de les obres originals i de les adaptacions cinematogràfiques; les fitxes fílmiques completes de les adaptacions fetes a partir de les novel·les originals; la reproducció (en els colors típics de la col·lecció: groc i negre) de les portades dels diferents títols; i, finalment, les fitxes bibliogràfiques completes (inclosos el títol original i la filmografia) de cada volum publicat. En aquestes fitxes bibliogràfiques només hi he detectat un error d’importància: a la p. 398, es diu que Chester Himes és autor de Back to Africa, quan en realitat l’original del títol traduït a «Seleccions de la Cua de Palla» (Cotó a Harlem) és Cotton Comes to Harlem (obra que, per cert, és de 1965, i no pas de 1964). A continuació enumeraré els dos punts febles que, a parer meu, té el llibre. En primer lloc, tot i que s’expliquen alguns termes tècnics com «novel·la negra» (p. 85) o el gal·licisme polar (p. 80), no es defineixen altres termes com l’anglicisme hard-boiled (p. 36), ni tampoc s’explica la diferència entre «novel·la negra» i «novel·la policíaca» (oposició que ocorre a les pp. 79 i 89). I en segon lloc, caldria que el llibre hagués estat revisat per un corrector, o per un corrector més competent. Per no cansar el lector, dono tres incorreccions, d’entre les diverses que el lector trobarà al llarg del llibre: 1) «es va convertir en poc temps en una col·lecció puntera a tot Espanya» (el castellanisme «puntera» s’hauria d’haver substituït per «de primer rengle» o «de primera fila»); 2) «Arrel d’aquest article» (p. 87; ús impropi del mot «arrel», que caldria substituir per «arran»); i 3) «L’any 1963, els fundadors d’Edicions 62, Max Cahner i Ramon Bastardes[,] decidiren iniciar l’aventura de crear la col·lecció “La Cua de Palla”» (p. 29; mala puntuació, força habitual al llarg del llibre: si no s’hi posa la coma que he afegit entre claudàtors, el significat de la frase varia totalment i despista en gran manera el lector no entès). Malgrat els punts febles esmentats en el paràgraf anterior (fàcilment esmenables en una reedició), el llibre és d’una altíssima qualitat, i els autors i l’editor mereixen les més càlides felicitacions. Els punts més forts del volum són quatre. En primer lloc, l’ampli ventall d’aspectes que s’hi tracten, des dels més previsibles (història de la col·lecció) fins als més originals (connexions cinematogràfiques i estudi de les portades de la col·lecció). En segon lloc, la contextualització de la col·lecció en els àmbits editorials català i espanyol (especialment a les pp. 57–70 i 101–109). En tercer lloc, l’explicació de les causes de l’auge i la davallada de «La Cua de Palla», «Seleccions de la Cua de Palla» i les altres seqüeles (causes sociològiques, editorials i, en una primera etapa, causes relacionades amb la manca de\npúblic lector en català). I, en quart lloc, l’enorme documentació de què fan ús els autors, que han buidat (suposo que al llarg d’anys d’apassionada recopilació) un munt de publicacions periòdiques de les diferents èpoques tractades, que s’han cartejat amb escriptors com Manuel de Pedrolo i que s’han entrevistat amb especialistes com Xavier Coma, les quals coses els han proporcionat accés directe al pensament de molts dels agents implicats i els han permès abordar amb molt de detall els temes tractats i explicar amb gran precisió les causes de l’existència i de l’evolució de la col·lecció en les seves diverses etapes. El conjunt del llibre, doncs, és d’una gran solidesa, i té la virtut de ser amè i variat, de manera que de ben segur interessarà tant professionals de diferents àmbits com lectors curiosos, des d’aficionats al gènere negre (lectors o cinèfils) fins a nostàlgics de la col·lecció, passant per editors, escriptors, dissenyadors, historiadors de la literatura i del gènere criminal o estudiosos de la traducció i de la recepció literària. En resum: es tracta d’una obra absolutament imprescindible per a qui vulgui conèixer a fons la història de «La Cua de Palla», i un punt de partida també essencial per a qui desitgi fer noves aportacions en aspectes com el disseny de les portades, les tècniques publicitàries d’Edicions 62 o les maneres de traduir uns originals amb unes característiques estilístiques ben peculiars.\nANUARI TRILCAT [ISSN 2014-4644] 2 · 2012\nMore From Biblioteca la Bòbila\nKrimi Tipp 66\nL'H Confidencial, 115. Jazz Noir- Crime Jazz\n+ que llibres: setembre - desembre 2017\nL'H Confidencial 112. Víctor del Árbol\nKrimi Tipp 65\n+ que llibres: abril - juny 2017\nTu Currículum Creativo\nGonzalo Lema: "Sempre he volgut comprendre la vida per a poder escriure-la"\nS'ha escrit un crim: històries de detectius, lladres i serenos\nPremi L'H Confidencial 2017\nCollita de 2016: novel·la negra i policíaca


L'1 d'abril finalitza la moratòria per a furgonetes | AREA\nL'1 d'abril finalitza la moratòria per a furgonetes\nLes furgonetes (N1) no podran circular per la Zona de Baixes Emissions sense distintiu ambiental ni autorització.\nEl passat 15 de setembre van començar a fer-se efectives les sancions per circular per la ZBE rondes de Barcelona sense distintiu ambiental o autorització. Tanmateix, els vehicles professionals destinats al transport de mercaderies i al transport de passatgers se'ls va atorgar d'un temps de moratòria addicional, amb una ampliació diferent segons la tipologia de vehicle. El proper 1 d'abril, finalitza aquest temps addicional concedit per a les furgonetes (N1) després d'allargar la moratòria uns mesos més per tal d'ajudar-los a adoptar energies menys contaminants.\nAlhora, finalitza també la moratòria per als cotxes (M1) o motos (L) d’autònoms amb rendes baixes, que també s'havia ampliat atenent les conseqüències socioeconòmiques derivades de la crisi de la covid-19, així com també el llindar econòmic, que va situar-se a 2 vegades l'IPREM.\nRecordem que, durant aquest temps s'han posat en marxa un seguit d'ajuts i subvencions per la compra de vehicles de baixes emissions destinats al transport i distribució urbana de mercaderies, recollides al web zbe.barcelona.\nReduir el trànsit i l’espai dedicat als vehicles privats a la ciutat és clau per millorar la qualitat de l’aire. L’excés de contaminació a la ciutat provoca un 7 % de les morts naturals: són unes 1.000 defuncions l’any que podríem evitar si la ciutat no sobrepassés els llindars. També provoca el 33 % dels casos nous d’asma infantil (525 l’any) i l’11 % dels casos nous de càncer de pulmó (110 l’any).\nAdapta el teu negoci a una mobilitat més sostenible. Un transport col·lectiu i de mercaderies més net és essencial per protegir la salut de tothom.\nLa contaminació no es veu, però es respira. Reduint la contaminació, protegim la salut.


Eldenc: cinc detinguts i contactes amb la màfia calabresa\nL'inversor italià arrestat va deixar factures sense pagar per valor de 200.000 euros en la seva anterior etapa al Jumilla\nLa policia sospita que Nobile Capuani, cap visible del grup inversor italià que al desembre va agafar les regnes de l'Eldenc (Elda, Alacant), és l'inductor de la manipulació de la golejada per 12-0 que el Barça B va endossar al conjunt alacantí en l'última jornada de Lliga a la Segona B. Capuani va ser detingut aquest dimarts a Elda, poques hores després de ser arrestat Filippo Vito di Pierro, també italià, i entrenador del conjunt alacantí, malgrat no disposar del carnet oficial per exercir la professió. A primera hora de la tarda també van ser detingudes tres persones més: els jugadors Nico Cháfer i Mayki Fernández i el tècnic Francisco Ruiz Casares, informa Efe.\nLes primeres investigacions apunten que tots dos han pogut cometre un delicte de “corrupció entre particulars” per tractar d'afavorir un resultat inesperat, que generés amplis beneficis entre els apostadors que van invertir a favor d'una golejada descomunal al Miniestadi. L'escàndol es va desencadenar diumenge després que el jugador de l'Eldenc Cheik Saad alertés de la manipulació, cosa que va provocar que el president de la gestora del club, David Aguilar, presentés dilluns una denúncia davant la policia.\nLes claus de la notícia\n¿De què se'ls acusa? D'un delicte de corrupció entre particulars.\n¿Qui hi està al darrere? A Elda mai han sabut a què es dedica el grup inversor que podria estar vinculat a la màfia calabresa.\n¿Qui són els primers acomiadats? Quatre futbolistes de l'Eldenc. El jugador Saad va dir que eren quatre els inductors de la manipulació.\n¿Podran jugar contra el Sabadell? L'Eldenc vol ampliar la nòmina d'acomiadament i ara es desconeix si podrà reunir 11 jugadors diumenge que ve, encara que la intenció és convocar també juvenils.\nUN PLA FALLIT A JUMELLA\nLes primeres dades en la investigació apunten que Capuani va arribar al desembre a Elda després que fallés el seu pla d'apropiar-se totalment del Jumella, conjunt murcià de la Segona B, al qual va deixar en una situació esportiva i econòmica lamentable. “No van tenir temps de ficar-hi els seus jugadors de confiança perquè quan els vam descobrir ja no els vam permetre que agafessin totalment les regnes del nostre club”, ha afirmat a aquest diari un directiu de l'actual junta del Jumella, que prefereix quedar en l'anonimat.\nFACTURES IMPAGADES DE TOTA MENA\n“El pas de Capuani per Jumella va ser per oblidar, ja que va deixar deutes per totes bandes: no va pagar ni a jugadors ni a tècnics, se'n va anar sense abonar les factures dels restaurants i del principal hotel de Jumella i ni tan sols va costejar el pis que va llogar a la ciutat”, afegeix el mateix directiu, que quantifica els impagaments de Capuani a Jumella per un valor total de 200.000 euros. “L'advocat de l'actual directiva va presentar la corresponent denúncia després d'afrontar els pagaments de Capuani”. Part de l'actual directiva del Jumella està formada per inversors i empresaris xinesos.\nEl directiu consultat per aquest diari també va anomenar Ercole di Nicola com a assidu col·laborador de Capuani i membre del grup inversor italià. “Capuani ens en va parlar, encara que físicament mai el vam veure a Jumella”.\nEL SOCI ITALIÀ\nDi Nicola, segons publica el diari 'El Confidencial', té un ampli historial delictiu a Itàlia, on la justícia del país el vincula a la màfia calabresa, concretament al grup denominat 'Ndrangheta, que, al seu torn, és investigat per una presumpta relació tèrbola amb el Juventus, el rival del Barça a la Champions.\nAquesta tesi apuntaria que darrere de la manipulació i de les apostes il·legals no hi hauria grups asiàtics, sinó la màfia italiana, cosa que es confirma, precisament, per la identitat dels dos primers detinguts per la policia espanyola.\nDi Nicola i Capuani es van conèixer al modest equip de L’Aquila (Itàlia), abans que el primer fos detingut el 2015 per manipulació d'almenys vuit partits de categories inferiors, en una àmplia operació policial que va acabar amb 50 detinguts. Di Nicola va ser condemnat a quatre mesos d'arrest domiciliari, cinc d'inhabilitació i al pagament d'una multa de 100.000 euros.\nDESCONEGUTS A ELDA\nDavid Aguilar, president de la gestora de l'Eldenc, ha afirmat que mai ha sabut en quin sector empresarial es movia el grup inversor italià liderat per Capuani, que, tant al Jumella primer com ara a l'Eldenc, ha fitxat jugadors que formen part d'una agència de contractació controlada per ells. Almenys quatre futbolistes de l'Eldenc van ser els que van liderar la manipulació contra el Barça B, segons el testimoni ofert pel també jugador del club alacantí Cheik Saad.\nAquest dimarts es van confirmar els primers quatre acomiadaments a l’Eldenc com a conseqüència de la golejada: Guille Smitarello, Mayki Fernández, Nico Cháfer i Alessandro Zanier, encara que la intenció de la gestora és rescindir el contracte a tots els futbolistes contractats pels italians.\nEls jugadors, com a mínim set, entre ells Saad, han sigut convocats dimecres per entrenar-se però no se sap si el club alacantí podrà reunir prou futbolistes per poder enfrontar-se diumenge al Sabadell, encara que la intenció és completar l'onze titular amb futbolistes del filial o el conjunt juvenil.


La 5a edició del projecte Fem Xarxa, Fem Empresa es va cloure ahir amb una participada jornada sobre transformació digital i indústria 4.0\nnotícia > La 5a edició del projecte Fem Xarxa, Fem Empresa es va cloure ahir amb una participada jornada sobre transformació digital i indústria 4.0\nComunicacioCastellvi 14 de desembre de 2018\nMés d’un centenar llarg d’empresaris i empresàries de la zona es van donar cita a Olesa en aquesta activitat del projecte intermunicipal\nLa 5a edició del projecte Fem Xarxa, Fem Empresa es va cloure ahir a Olesa amb una jornada sobre transformació digital i indústria 4.0 en el marc d’un matí de ‘networking’ empresarial. El projecte està impulsat pels Ajuntaments d’Abrera, Castellví, Collbató, Esparreguera, Martorell, Sant Andreu i Sant Esteve amb l’objectiu de treballar en xarxa per a l’impuls de l’empresa i l’emprenedoria al Baix Llobregat Nord.\nMés d’un centenar llarg d’empresaris i empresàries de la zona del Baix Llobregat, així com una trentena d’alumnes de l’empresa simulada de l’institut Daniel Blanxart d’Olesa, es van donar cita en aquesta jornada, que va incloure com a acte central un debat amb participació d’institucions i empresariat de la zona, i una sessió de ‘networking’ perquè connectessin entre elles les empreses que s’havien inscrit a la jornada, coordinada per l’Associació de Professional Autònoms i Empreses (APAE). L’objectiu era enfortir el teixit econòmic de la zona generant noves sinergies entre empreses que no es coneixien, i reflexionar alhora sobre la transformació digital i el seu impacte en el món de l’empresa i l’emprenedoria.\nLa directora general d’Indústria de la Generalitat, Matilde Villaroya, va presidir l’acte, juntament amb el regidor d’Empresa i Ocupació d’Olesa, Didac Solà, com a municipi amfitrió. També hi van ser presents representants tècnics i polítics dels vuit municipis impulsors del projecte.\nDebat sobre Indústria 4.0 amb important participació\nEl debat sobre “Transformació digital i Indústria 4.0”, moderat per Òscar Tamarit, president d’APAE, va comptar amb la participació de destacats ponents, com Josep Maria Pujol, president de FICOSA; Antoni Cabal, director general de Fragance Science; Pere Grivé, director general d’IDISC; Ignacio Sancho, director general de Kuka robòtics; Xavier Garcia, director general de Schunhk; Joan Guasch, assessor sènior d’Indústria 4.0 a Eurecat; Xavier Riba, director territorial a Catalunya d’Innovae; Carlos Alonso, director de transformació digital banca d’empreses 4.0 del Banc Sabadell, i Carles Soler, membre de la comissió Indústria 4.0 del Col·legi d’Enginyers Industrials de Catalunya.\nEl ‘networking’, cabdal per connectar empreses\nLa jornada va finalitzar amb una sessió de ‘networking’ que va servir per connectar els i les representants de les diferents empreses acreditades en aquest acte de cloenda de la 5a edició del Fem Xarxa, Fem Empresa.\nMoltes de les persones participants van destacar les oportunitats que els brinden aquest tipus d’esdeveniments a l’hora de tancar futurs negocis, així com també trenar sinergies i compartir inquietuds del teixit empresarial de la zona.\nLa presentació d’aquesta 5a edició del projecte Fem Xarxa, Fem Empresa va tenir lloc ara fa uns mesos a Castellví de Rosanes.\nCastellví de Rosanes, 14 de desembre del 2018\nAvaria del Bibliobús La Mola\nCastellví es prepara per viure la revetlla de Sant Joan amb una proposta a la plaça i una a Can Sunyer\n‹ Les festes de Nadal de Castellví de Rosanes tindran els petits de casa com els grans protagonistes\t› Recull informatiu setmanal (14/12/18)\n❗ Atenció. Per avaria mecànica, aquest dimecres no hi haurà servei del #Bibliobús La Mola de @CulturaDIBA. Disculpe… twitter.com/i/web/status/1…\n🎉 Diumenge a la nit, gaudeix de la #revetlla de Sant Joan al carrer i apunta't a les celebracions organitzades a… twitter.com/i/web/status/1…\nRT @agentsruralscat: ⚠🎆🔥Ens ajudeu a tenir una revetlla de #SantJoan segura? 👉És prohibit fer focs d’esbarjo o llençar coets, globus i foc…


10 Estats que gairebé sempre voten demòcrata - Cultura | Juliol 2020\nUn rètol que anuncia la Convenció Nacional Democràtica del 2016 fora del Wells Fargo Center de Filadèlfia, Pennsilvània. | Drew Angerer / Getty Images\nSi sou un partidari de Hillary Clinton o Bernie Sanders que vol envoltar-se d’altres que és probable que votin demòcrates, moveu-vos a Vermont. Gallup és l'estat de Nova Anglaterra, segons Gallup. L’enquesta de 2016, que contemplava l’afiliació als partits per l’estat, també va trobar que els estats republicans sòlidament superaven els demòcrates per primera vegada des que l’organització va començar a fer el seguiment de l’afiliació als partits el 2008.\nActualment, 20 estats són predominantment republicans, mentre que els demòcrates superen significativament els republicans en 14 estats. A nivell nacional, els demòcrates encara superen els republicans del 43% al 40% perquè molts dels estats més poblats, inclosos Nova York i Califòrnia, són fortament demòcrates. El nombre d’estats que Gallup etiqueta com a competitius també ha augmentat, passant de 10 el 2008 a 16 el 2015.\nEl fet que tants estats siguin competitius en un entorn on la polarització política sembla ser que la norma no és tan sorprenent quan es considera que la majoria dels nord-americans tenen creences polítiques força moderades, segons un informe del Pew Research Center del 2014.\n'L'informe va assenyalar' la majoria no té opinions uniformes conservadores ni liberals '. 'No obstant això, molts dels centres del centre romanen a la vora del terreny de joc polític, relativament llunyà i desvinculat, mentre que els nord-americans més orientats ideològicament i politicament polítics fan sentir la seva veu mitjançant una major participació en totes les etapes del procés polític.'\nEls que s’inclinen fortament cap a l’esquerra o la dreta tendeixen a preferir associar-se amb altres que comparteixen les seves creences i viuen en comunitats amb persones que tenen valors similars. Una ràpida ullada a un mapa electoral ofereix més evidències de la divisió geogràfica entre demòcrates i republicans: certs estats gairebé sempre voten demòcrates, mentre que d'altres són republicans constantment.\nA continuació, es mostren 10 d'aquests estats que solen votar demòcrates. Per elaborar aquesta llista, hem analitzat l’anàlisi de Gallup de l’afiliació a partits polítics per estat, així com els resultats de les eleccions presidencials passades, i els sondejos i prediccions actuals per a les properes eleccions del 2016 de fonts com FiveThirtyEight.\nCandidat a la presidència i senador de Vermont, Bernie Sanders, a un acte de campanya a Burlington, Vermont. | Matt McClain-Pool / Getty Images\nVermont és l'estat més demòcrata d'Amèrica, segons Gallup, amb Dems amb un 22% d'avantatge a l'estat pel que fa a afiliació de partits. L’estat Green Mountain és també el més liberal del país, per Gallup. Els últims anys, Vermont ha produït dos candidats a la presidència demòcrata, Howard Dean i Bernie Sanders, i és conegut per estar al capdavant de la corba nacional a l’hora de promulgar lleis de suport al matrimoni gai i l’atenció sanitària universal.\nVermont no sempre va ser tan liberal. L’estat va ser republicà de forma fiable fins als anys seixanta, segons The New York Times, quan la gent d’esquerres de les grans ciutats de la Costa Est va començar a traslladar-se a l’estat. Avui, Trump té poques possibilitats d’aconseguir els tres vots electorals de Vermont, segons FiveThirtyEight, que va donar a Clinton el 93% de guanyar l’estat en funció de la seva predicció electoral més, que es basa en una combinació d’enquestes, dades econòmiques i històriques. dades.\nEl president Barack Obama de vacances a Hawaii el 2013. | JEWEL SAMAD / AFP / Getty Images\nDesprés de Vermont, cap estat als Estats Units queda més sòlidament blau que Hawaii, segons Gallup. En termes d’afiliació als partits, els demòcrates tenen un avantatge de 21 punts a l’estat i Clinton està pràcticament garantit de guanyar al novembre. FiveThirtyEight ofereix a Trump menys d’un 1% de probabilitats de portar l’estat. La darrera vegada que un estat va anar republicà en unes eleccions presidencials va ser el 1984, quan Ronald Reagan va vèncer a Walter Mondale.\nTota la delegació del Congrés a Hawaii és demòcrata, tot i que actualment un lloc està vacant després de la mort del representant Mark Takai. El governador David Ige també és demòcrata i només hi ha un republicà al senat de l'estat de Hawaii.\nCandidat a la presidència demòcrata i ex governador de Rhode Island, Lincoln Chafee, parla a la reunió d'estiu del Comitè Nacional Democràtic el 28 d'agost de 2015. | Adam Bettcher / Getty Images\nEls demòcrates tenen una petita plantada al Rhode Island al novembre. L’estat és el tercer menys conservador del país, segons Gallup, i tot i que no s’han realitzat enquestes, les enquestes més de les enquestes de FiveThirtyEight donen a Clinton un 94% de probabilitats de guanyar allà. L’estat va recolzar per última vegada un candidat a la presidència republicana el 1984. La delegació del Congrés de quatre persones de l’estat és totalment demòcrata.\nPolíticament, segons el New York Times, Rhode Island és l ''estat menys polaritzat' del país. Tot i que l'Estat és de color blau, els seus demòcrates solen ser més conservadors que en alguns altres estats, mentre que els republicans són més liberals. Quan l’estat va legalitzar el matrimoni gai el 2013, alguns demòcrates de la legislatura estatal es van oposar, però tots els republicans van votar a favor de la legislació.\n6 venjadors originals\n'Molts demòcrates aquí serien republicans en un altre lloc, però no creuen que puguin guanyar sense tenir una' D 'al costat del seu nom', va dir a Times un representant de Rhode Island, Brian Newberry, un republicà.\nLa gent celebra la reelecció del president Barack Obama en una festa electoral nocturna al sud de Los Angeles el 2012. | David McNew / Getty Images\nActualment, Califòrnia té la reputació de bastió del liberalisme de la Costa Oest, però l'estat que va donar al país Ronald Reagan no sempre va ser un bastió demòcrata. Des dels anys cinquanta fins a la dècada de 1980, els californians van recolzar els candidats republicans a la presidència. Però a partir del 1992, l'estat va passar a la columna demòcrata, on ha estat des de llavors.\nAvui, al voltant del 28% dels votants de l’estat són republicans i un altre 24% s’identifica com a independentistes, segons l’Institut de Política Pública de Califòrnia. Segons els experts polítics, es van produir canvis de demografia. De les 13 enquestes presidencials realitzades a l'estat d'or fins ara, totes tenen Clinton liderant Trump per almenys 10 punts, i diverses la tenen fins a 25 punts o més. FiveThirtyEight li ofereix un 96% de probabilitats de guanyar l’estat basat només en les enquestes, i el seu avantatge augmenta encara més amb dades econòmiques i històriques.\nEls partidaris de Hillary Clinton en una manifestació nocturna primària de 2016 a Brooklyn, Nova York. | Drew Angerer / Getty Images\nJohn krasinski somiadors\nTenint en compte els forts vincles que Clinton i Trump tenen amb Nova York, pot ser que el novembre es pugui esperar que aquest estat serà més important. Però el multimilionari candidat republicà té només un 2% de probabilitats de triomfar al seu estat d'origen, segons FiveThirtyEight.\nClinton ha tingut un lideratge de dos dígits en totes les enquestes realitzades des del març del 2016. Els electors a Nova York també són més propensos a inclinar-se als demòcrates que als republicans, i els demòcrates tenen un avantatge del 18% en la filiació del partit a Nova York, segons Gallup. No obstant això, l'estat no és blau. Els votants a Nova York occidental i estatal van afavorir Mitt Romney a les eleccions de 2012.\nDelegats d'Illinois a la Convenció Nacional Democràtica de 2012 a Charlotte, Carolina del Nord. | Xip Somodevilla / Getty Images.\nHillary Clinton va néixer a Illinois i Barack Obama va llançar la seva carrera política en aquest estat fortament demòcrata del centre oest. Actualment, Clinton té un 95% de probabilitats de guanyar els 20 vots electorals d'Illinois al novembre, segons les previsions de sondeig de FiveThirtyEight.\nTot i que Illinois ha afavorit els demòcrates a les eleccions presidencials des de la dècada de 1990, els candidats a la presidència republicana van triomfar constantment durant els anys setanta i vuitanta. Bona part de la part sud de l'estat encara es recolza republicana, tot i que els demòcrates dominen a Xicago i als voltants dels voltants, on viuen la majoria de la gent de l'estat.\nCandidat demòcrata a la presidència senador dels Estats Units John Kerry (D-MA) després de votar el 2 de novembre del 2004 a Boston, Massachussetts. | Spencer Platt / Getty Images\nMassachusetts, al segon estat més liberal del país, segons Gallup, i els demòcrates superen els republicans un 19%. Trump té l’1% de probabilitats de guanyar l’estat el 2016, preveu FiveThirtyEight, i les dues enquestes realitzades fins ara a l’estat tenen Clinton per davant del 24% al 36%.\nActualment, cada senador i representant de Massachusetts és demòcrata. Tot i que els votants van donar suport a Reagan el 1980 i el 1984, l'Estat s'ha tornat blau en totes les eleccions presidencials des del 1988. Però el governador, Charlie Baker, és republicà.\nCandidat a la presidència demòcrata i ex governador de Maryland, Martin O´Malley, participa en un fòrum de l’ajuntament organitzat per CNN a la Drake University el 25 de gener de 2016 a Des Moines, Iowa. | Justin Sullivan / Getty Images\nA l'exterior de Washington, D.C., Clinton gaudeix d'un dels seus avantatges més forts a Maryland, on té un 99,8% de probabilitats de guanyar les eleccions, segons FiveThirtyEight. Des del 1988, els electors de Maryland s'han afavorit als demòcrates per davant dels republicans en els concursos presidencials.\nA juny de 2016, hi havia el doble de demòcrates registrats a Maryland que hi havia republicans. El governador Larry Hogan, però, és republicà. Com en molts altres estats, les zones més urbanes van afavorir Barack Obama durant les eleccions presidencials de 2012, mentre que més àrees rurals de les parts occidentals i de l'est de l'estat van votar a favor de Mitt Romney.\nUn votant va omplir la seva votació en un centre electoral el 26 d'abril de 2016 a Stamford, Connecticut. | John Moore / Getty Images\nEls demòcrates controlen la legislatura estatal a Connecticut i el governador de l'estat, Daniel Malloy, també és demòcrata. L’estat s’ha tornat blau a totes les eleccions presidencials des del 1988, i tots els membres de la seva delegació al Congrés també són demòcrates.\nClinton té un 73% de probabilitats de guanyar a Connecticut al novembre en funció de les dades de sondeig, però quan es consideren altres factors, la seva probabilitat de vèncer Trump augmenta fins al 82%, segons FiveThirtyEight. Tot i que les dues enquestes més recents, realitzades a l’abril i al juny, la van posar per davant de Donald Trump, el seu lideratge és més petit que el d’altres països tradicionalment demòcrates.\nEl vicepresident Joseph Biden es col·loca per votar en un col·legi electoral el 2 de novembre de 2010 a Wilmington, Delaware. | Mark Wilson / Getty Images\nDelaware ha donat suport als demòcrates en cadascuna de les darreres sis eleccions presidencials. Tot i que encara no s’han realitzat enquestes electorals a Delaware, l’anterior història de la votació de l’estat significa que la majoria d’experts preveuen una altra victòria per als demòcrates, FiveThirtyEight donarà a Clinton una oportunitat del 90% de guanyar l’estat al novembre.\nLa majoria dels votants registrats de l'estat són demòcrates, i hi ha gairebé tants independents com hi ha republicans registrats. Els dos senadors i un representant de l'estat són demòcrates. El vicepresident Joe Biden va representar Delaware al Senat dels Estats Units des del 1973 fins al 2009.\n10 Estats on la pitjor és la gestió de diners\nVermell i blau: els demòcrates o els republicans són millors amb els diners?\n5 estats que poden canviar les seves lleis sobre el joc


Balaguer celebra una nova edició de la 'Nit de Llegendes'\nLes fades van ser el tema principal de les quatre llegendes que es van llegir en diferents punts del Centre Històric. Les històries van estar acompanyades per la música dels alumnes de l’Escola Municipal de Música\nUn any més les histories i composicions guanyadores dels premis literaris i musicals zyriab van ser els protagonistes d’una nova edició de la nit de llegendes. El centre històric de la ciutat va ser escenari de la lectura de 4 llegendes musicades pels alumnes de l’escola municipal de música amb les composicions guanyadores del certamen.\nA més a més l’activitat, organitzada pel Museu Comarcal de la Noguera, l’escola de Música i la Biblioteca de Balaguer, va estar amenitzada per la remeiera Maria Bullfarines qui va conduir el recorregut pel centre històric de la ciutat. Una activitat que com a novetat va comptar amb dues sessions, una dirigida a un públic familiar i una sessió golfa dirigida a adults. Una iniciativa pensada també amb l’objectiu d’obrir l’activitat als més petits de la família.\nL’activitat que va començar a l’amfiteatre del museu va passar per la la Plaça Mercadal davant de la casa de Carner Ribalta, per la plaça del pou i va culminar al safareig de la Reguereta.


Apartamentos Principe Santander Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlaza Principe 2, Santander, Santander, Espanya, 39003 - Veure al mapa\nL'Apartamentos Principe ofereix apartaments amb WiFi gratuïta. L'establiment està situat al centre de Santander, a prop del passeig marítim de Pereda i just al costat de la plaça Porticada. Els apartaments són lluminosos i tenen zona d'estar àmplia amb TV de pantalla plana. Alguns apartaments gaudeixen de vistes a la badia de Santander i a la ciutat. Els apartaments inclouen cuina americana amb nevera, microones, cafetera i estris de cuina i bany privat amb dutxa. Es proporcionen les tovalloles i els llençols. Als voltants dels apartaments hi ha moltes botigues, bars i restaurants. L'establiment es troba a 25 minuts a peu de la platja de Peligros, a 250 m dels jardins de Perede i a menys de 10 minuts a peu de l'estació de tren principal i del port.\nL'Apartamentos Principe no disposa de recepció. Les claus es lliuren al carrer de Joaquín Costa, 43. Els apartaments no inclouen productes de neteja. S'admeten animals de companyia per un suplement de 15 EUR per animal i nit. Cal fer el registre d'entrada i recollir les claus a: Calle Joaquin Costa 43, 39005 Santander. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartamentos Principe de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (178) Parelles (13) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (62) Famílies amb infants grans (40) Grups (58)


La 29a Mostra de Films de Dones encara un mes ple d'activitats\nRepassem els grans trets de la 29a edició de la Mostra de Films de Dones, que projecta el gruix de la seva programació aquest juny\nÀrtic | Manel Carrasco | divendres, 28 de maig del 2021, a les 11.43\nLa 29a Mostra de Films de Dones tindrà un juny molt agitat. El festival de cinema barceloní que més anys fa que reivindica el paper de la dona es va iniciar al febrer en el marc de l’Xcèntric del CCCB, però és ara quan arriba el gruix de la seva programació.\nUna secció amb molta panoràmica\nLa secció Panoràmica del festival, una de les més variades de la programació, ofereix una quinzena de títols que reflexionen sobre la relació de les dones amb el seu entorn i agafa com a prisma els seus somnis, esperances, lluites i frustracions. Històries com la de ‘Río turbio’, sobre una comunitat minera a l’Argentina amb un marcat biaix masclista.\nLa Mostra també tindrà una conferència de la cineasta portuguesa Susana de Sousa, que ens presentarà el documental ‘Fordlandia Malaise’, sobre una població construïda per Henry Ford el 1928 a la selva de l’Amazones. Una mostra de capitalisme salvatge i colonial en què, un cop més, les dones en van ser les víctimes principals.\nNoms propis de la Mostra de Films de Dones\nA més d’oferir-nos treballs d’actualitat, la Mostra de Films de Dones també disposarà d’alguns noms propis, en femení i fonamentals per a la història del cinema. Noms com el de la italiana Cecilia Mangini, que va morir el gener passat i va deixar un llegat de documentals important sobre el seu temps, amb temes com la lluita antifeixista, la Itàlia de Mussolini o la Guerra Freda. La Mostra projectarà treballs com ‘Due Scatole dimenticale’, que inclou material que Mangini i la seva parella, el també cineasta Lino del Fra, van rodar a la guerra del Vietnam i que va ser recuperat el 2020.\nA més de Cecilia Mangini, la Mostra recupera el treball de la nord-americana Dorothy Arzner. Recordada com l’única directora de cinema en el Hollywood dels anys 30, va ser una pionera en la visibilització de la dona en la indústria fins que la censura i el masclisme de les grans productores la van apartar de la professió i dels llibres d’història. Reivindicada per les feministes dels anys 70, ara la Mostra ens ofereix una dotzena de films i una conferència sobre la seva figura a càrrec de la nostra companya Marta Armengou, del programa ‘La cartellera’, de betevé.\nDorothy Arzner: Versió Femenina\nLa Mostra de les més petites\nLa Mostra també oferirà una sessió per a les més petites amb la producció francesa ‘Bon dia, món!’, un retrat visualment fascinant sobre la vida en un fons marí fet de paper.\nLes activitats de la Mostra de Films de Dones d’enguany tindran lloc a la Filmoteca de Catalunya, l’Arts Santa Mònica i també a Filmin. Tot plegat, una bona oportunitat de veure cinema amb ulls i veu de dona.\n— cine — feminisme\nEl cine documental produït per Paco Poch\n‘Nunca volverá a nevar’, una història magnètica\nLa situació difícil dels autònoms del sector audiovisual\n‘Small Axe’, una antologia del racisme\nNazario Luque Vera: “Gairebé em considero un addicte al sexe”\nDJ Mix by Macarena: Anika Kunst


En un lloc de la Vall d'Aro: 2009\nPublicat per Cristina a 11:01 1 comentari:\nLa fred, l'art romànic i el parc natural d'Aigües Tortes.\nRelax, silenci, descans, però no hi ha res com tornar a casa.\nPublicat per Cristina a 11:03 4 comentaris:\nPa negre, de l'Emili Teixidor. A primer cop d'ull em feia una maaandra!! Però després va resultar ser molt interessant, sobretot pel que fa al vocabulari. Vaig tornar a reviure frases fetes, expressions que es deien quan era petita, fins i tot allò del "rei que tenia el cul vermei..." I és que el personatge millor de la novel·la és l'àvia Mercè, la tradició popular amb cames. Jo també vaig tenir una àvia Mercè, bé, més aviat una besàvia. La iaia Mercè.\nSempre feia puntes de coixí: boixet cap aquí i boixet cap allà i mentre movia les mans feia "sssss" amb la boca. M'agradava, era una estona de silenci i relax. Poques coses més en recordo d'ella: un mocador al cap, "cubos" amunt i avall i referències d'ella en els comentaris d'avis, pares i oncles. Diuen que cuinava molt bé i que si entraves a la cuina per picar, sense que t'adonessis de res ja tenies un grapat de sal a la boca.\nEm reservo un espai en aquest post per posar una foto que tinc amb ella.\nPublicat per Cristina a 15:03 Cap comentari:


La solidaritat: motor o fre per la transformació social? | Solidaridad San Juan de Dios\nInici » Actualitat » Testimonis » La solidaritat: motor o fre per la transformació social?\nLa solidaritat: motor o fre per la transformació social?\nSóc dels qui creu que estem esprement i retorçant massa la paraula 'solidaritat', i de tant fer-la servir l’estem buidant de contingut. En la nostra societat sembla una paraula talismà i sota el seu paraigües algunes empreses justifiquem accions de màrqueting, organitzadors d’esdeveniments que intenten donar valor social als seus actes, diferents ONG que justifiquen el seu comportament neoliberal i persones que es netegen consciències. La solidaritat ven, ofereix espais de repercussió i allunya els fantasmes del dubte. Costa molt qüestionar les accions que porten l’etiqueta ‘solidària’ i és que no està ben vist criticar-la. Tanmateix, sovint es veuen accions que la usen i poc tenen a veure amb ajudar als altres o amb denunciar les causes que provoquen la vulnerabilitat.\nTransformació social i solidaritat haurien d’anar de la mà i intueixo que això no passa tan com voldria. En els darrers any la solidaritat s’ha popularitzat, ha entrat en àmbits i sectors socials en els que fins fa poc no hi era massa present, però ha pagat el cost d'abandonar part de la seva dimensió de transformació social.\nUns dels grans actors en l’àmbit solidari és el tercer sector i concretament les ONG, entitats sense afany de lucre. En general podem afirmar que el sector ara gestiona millor, però per contra no tinc clar que ara facin millor la incidència. Les entitats s'han professionalitzat amb directius i treballadors del món de l'empresa. Ara moltes entitats tenen una mirada amb un fort component de gestió, però alhora, en alguns casos, s’han mercantilitzat. És en aquest procés de mercantilització que algunes entitats socials desdibuixen la seva raó de ser, i el sentit de la seva existència, per passar a tenir com a objectiu prioritari la perpetuació i el creixement.\nDavant d'això, hem de fer valdre el discurs de l'especificitat del sector i del tarannà propi de les entitats. Hem de posar en valor les entitats arrelades al territori i la comunitat que treballen per i amb els vulnerables. Parlar d'empoderament és bàsic com també ho és protegir els espais de sensibilització i denúncia de les entitats. És evident que hi ha una tensió complexa entre l'acció enfocada a la transformació social i la pressió de la gestió del compte de pèrdues i guanys. La meva admiració per les entitats petites que són realment associatives, per les grans que s’arrelen al territori i pels qui treballen en processos participatius i de treball comunitari. Són un exemple a seguir en l'abordatge de la complexitat i la tensió entre rendibilització de l'acció i coherència en la missió.\nL’actual entorn de crisi econòmica ha precaritzat moltes entitats, les ha portat a prioritzar el curt termini i moltes entitats han baixat el llistó. El límit de la donació és la llei i tot allò que estigui dins de la llei és vàlid. Ni l'evasió d'impostos, ni els incompliments laborals (aquí o en països tercers), ni les polítiques de poc respecte a clients, seran motius suficients per a rebutjar una donació. Massa poques entitats tenen un codi ètic que les porti a dir: "així sí, això no". I és que ens trobem en un entorn molt més competitiu que col·laboratiu. Massa sovint la filosofia en el sector és: si nosaltres diem 'no' el del costat dirà 'sí'.\nL'augment de l’assistencialisme per sobre el treball en els fonaments. Es prioritza cobrir necessitats immediates a modificar les condicions que provoquen aquestes necessitats.\nLa banalització de la implicació. Persones i empreses donant el que els sobra, desfent-se dels excedents, alhora que s'inclou en els programes de Responsabilitat Social. O entitats que organitzen activitats solidàries aplicant un sobrecost al participant.\nL’apostar per "la causa que ven", invisibilitzant les causes més estigmatitzades o que generen rebuig social. Així costarà molt de canviar la seva realitat.\nI una darrera reflexió per concloure. Si les entitats del lleure del meu poble, gestionades exclusivament per joves voluntaris han passat de competir a col·laborar, han passat d'ignorar-se a treballar en xarxa, la resta d'entitats molt més professionalitzades també ho podem fer. Hem d'aprendre a col·laborar i a mirar al llarg termini per sobre del curt. Les entitats hem de deixar de ser caçadores per tornar a ser sembradores. Però per tornar a alinear solidaritat i transformació tots tenim un paper a jugar. Els professionals de les entitats, els voluntaris, els socis donants i patrons, els seguidors a les xarxes socials... Tots els agents podem ajudar a fer que les entitats siguem més incisives i més rigoroses en la sensibilització i la incidència que també és acció. Hem d'evitar la paradoxa de la societat en la que el 100% ens sentim solidaris, però el global de la societat no ho és perquè no cuida als vulnerables ni canvia les causes que provoquen que hi hagi gent fràgil. Si les entitats som neutrals en situacions d’injustícia vol dir que les legitimem i per tant difícilment podrem canviar-les.


Exposició: Salut i Cooperació Universitària al Desenvolupament. - exposició Salut - 09_convocatoria_2012 - Convocatòria EpD - Educació per al Desenvolupament (EpD) - OCDS - Serveis i oficines de la UIB - Estructura - La UIB - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » La UIB » Estructura » Serveis i oficines de la UIB » OCDS » Educació per al Desenvolupament (EpD) » Convocatòria EpD » IX Convocatòria-2012 » exposició Salut\nSeccions: Exposició: Salut i Cooperació Universitària al Desenvolupament.\nExposició: Salut i Cooperació Universitària al Desenvolupament.\nSalut i Cooperació Universitària al Desenvolupament presenta el mapa resum de totes les activitats realitzades pels membres de la Facultat i del Departament d’Infermeria i Fisioteràpia en l’àmbit de la cooperació universitària al desenvolupament en salut, amb l’objectiu principal d’apropar a la comunitat universitària la tasca duta a terme en els diferents països empobrits. Aquesta acció ha estat finançada en el marc de la IX Convocatòria d’ajuts per a accions d’educació per al desenvolupament 2012-13 i forma part de la col·lecció de recursos d’Educació per al Desenvolupament (EpD) UIB Solidària.\nExposició itinerant pels següents espais de la UIB:\ndel 5 de novembre al 28 de febrer de 2015 a la Seu Universitària d'Eivissa i Formentera\ndel 18 de setembre al 3 de novembre de 2014 a la Seu Universitària de Menorca\ndel 14 d’abril al 12 de maig a l’edifici Ramon Llull\ndel 31 de març al 13 d’abril a l’edifici Beatriu de Pinós\ndel 17 al 30 de març a l’edifici Gaspar Melchor de Jovellanos\ndel 27 de febrer al 16 de març a l’edifici Guillem Cifre de Colonya\nL’acte inaugural va tenir lloc el 27 de febrer de 2014 a les 10 hores a l’edifici Guillem Cifre de Colonya, a càrrec de les persones responsables.\nPer a més informació i veure l’exposició virtualment, podeu consultar els següents enllaços relacionats:


Caminada popular de les Bases - Centre d'Estudis del Bages\nCentre d'Estudis Bages / 7 de juliol de 2017\nEl 14 de juliol es farà una caminada popular des de Manresa fins al Monestir de Sant Benet en el marc de la commemoració dels 125 anys de les Bases de Manresa. L’objectiu és recordar la visita que els delegats de la Unió Catalanista, reunits a la capital del Bages per aprovar les “Bases per a una Constitució Regional Catalana”, van fer a Sant Benet el 26 de març de 1892.\nLa caminada organitzada per la Comissió del 125 aniversari de les Bases, l’Ajuntament de Manresa i el Centre Excursionista de la Comarca de Bages sortirà a les 7 de la tarda del costat del Viena, als Trullols. Passarà per Viladordis i tindrà un recorregut de 9 km amb molt poc desnivell i serà apte per a totes les edats. Hi haurà avituallaments a la sortida i a l’arribada i tots els participants rebran un obsequi. A més a més, un cop al monestir, podran fer una visita turística gratuïta gràcies a la col·laboració de Món Sant Benet.\nLa tornada es podrà fer en bus a partir de les 21.30 h fins al mateix punt de la sortida, als Trullols.\nEl preu de la inscripció anticipada fins el 12 de juliol és de 3 euros i, si es fa el mateix dia, costarà 5 euros. Les inscripcions es podran fer per internet a www.manresaturisme.cat, i presencialment a l’Oficina de Turisme, i també al Museu de la Tècnica i al Centre de Visitants del Parc de l’Agulla (Infosèquia), ja que el Parc de la Sèquia també col·labora en l’organització.\nEl 1892, el matí del dissabte 26 de març, els delegats de la primera Assemblea de la Unió Catalanista, que es celebrava a Manresa i que l’endemà va aprovar les “Bases per a una Constitució Regional Catalana”, van fer una excursió a Sant Benet de Bages en carruatges.\nEls delegats hi van anar perquè l’estil romànic era considerat, des de la Renaixença, el símbol i l’estil propi de la nació catalana.\n7 de juliol de 2017 en Bases de Manresa 125, Notícies. Etiquetes: bases, caminada, Catalunya, manresa\n← Convocatòries d’ajuts a publicacions i activitats dels centres d’estudis per al 2018 de l’Institut Ramon Muntaner\nEl periodista manresà Josep Maria Planes nomenat ‘Manresà il·lustre’ →


La CASS, un instrument social | Partit Socialdemòcrata\nArticle d'opinió publicat al Bon Dia (20-6-2018)\nAvui tenen lloc les eleccions al consell d’administració de la Caixa Andorrana de Seguretat Social, la CASS. Hi estem convocats 13.344 pensionistes, 14.950 empresaris i treballadors per compte propi i 37.839 assalariats, que escollirem quatre membres dels vuit que configuren l’òrgan d’administració de la CASS. Enguany podem comptar amb quinze candidatures, set de les quals opten a la representació dels assalariats, sis per als pensionistes i dos per als empresaris i persones que realitzen una activitat per compte propi.\nEn aquesta convocatòria ens han facilitat el vot durant més dies i hem tingut força informació de totes les candidatures. Alguns pensaran que es poden fer més coses, i és clar que sí, però és un començament. Accions, tots elles, que han de redundar en més participació. No es pot repetir la participació del només 3,37% dels cotitzants. No ens ho podem permetre. Amb quina legitimitat els representants prendran decisions que ens afectaran a tots i totes? Com algú ha dit, no hi ha excuses.\nSón molts els temes que preocupen i que han estat anunciats insistentment pels presidents i directors de la parapública: sostenibilitat, l’augment de la cotització i de l’edat de jubilació, dèficit del fons de reserva de jubilació; control rigorós de les despeses; avaluació de les inversions, eficàcia i eficiència; control dels possibles abusos del sistema; pensions dignes; una administració electrònica; una major transparència, requisit que hem d’exigir als nostres representants i a la parapública en general. Hi ha propostes que el PS fa temps que ha expressat i intentat tirar endavant: combatre per aquest instrument social que combina aspectes contributius i solidaris per evitar situacions de pobresa i marginació i contribuir a fer-lo millor reconeixent, entre d’altres, drets com una assegurança d’atur contributiva. Malgrat que Andorra sigui un país ric té un sistema de protecció social molt poc desenvolupat: en pensions només s’inverteix el 2% del PIB, quan la mitjana de la Unió Europea és una mica més de l’11%.\nLa CASS constitueix la principal font de finançament de la sanitat seguida de les contribucions privades. És un sistema que ha d’autofinançar-se. Aquest sistema de finançament no garanteix l’equitat: el 75% i el 90% de les despeses per actes efectuats o prescrits per professionals de la salut i despeses d’hospitalització, respectivament, estan coberts per la CASS, però el 25% i el 10% restants corren a càrrec dels usuaris, fet que pot suposar un problema per a la població en situació de precarietat. Com sabeu, el sistema no és de cobertura universal i està lligat essencialment a l’activitat laboral.\nMolts em direu que el canvi i millora del sistema no només depèn de les accions d’aquesta representació dels assalariats, jubilats, autònoms i patrons i que és determinant el paper dels quatre representants del Govern. D’acord... Però sí que pot començar a plantejar propostes com l’assumpció d’un nou sistema de finançament de la sanitat acompanyat de l’adopció de mesures de fons que incideixin sobre les causes que provoquen l’increment dels recursos destinats a la salut, o l’exigència d’un sistema d’informació sanitària global a partir del qual es puguin establir actuacions per millorar l’eficiència i reduir la despesa en el sistema i prioritzar-les en funció del seu impacte i viabilitat. Des del Consell d’Administració es pot contribuir a exigir al Govern perquè defineixi els mecanismes perquè el sistema de finançament que garanteixi l’equitat i la sostenibilitat del sistema de salut i la universalitat de la seguretat social. Per fer-ho ha d’establir una política impositiva que redistribueixi la riquesa.\nDesitjo i espero una participació més alta i poder tenir uns representants avalats per una majoria important. Encara tenim unes hores per exercir el nostre dret. Ens hi juguem molt: una part important del nostre benestar i dels nostres drets socials.


El Patronat de Turisme reuneix al seu Consell Rector | Valencia Extra\nLa vicepresidenta, Pilar Moncho, comunica que el responsable de Gestió Turística, Evarist Caselles, assumeix les funcions de direcció de l’organisme\nEl Consell Rector del Patronat Provincial de Turisme de València s’ha reunit avui en el Saló de Reines de la Diputació de València per a presentar els comptes anuals de 2016 i aprovar la seua integració en el Compte General de l’entitat local, corresponent al mateix exercici.\nLa sessió ha estat presidida pel president de la Diputació i del Patronat, Jorge Rodríguez, i la vicepresidenta d’aquest organisme i diputada de Turisme, Pilar Moncho.\nEn la reunió també s’ha aprovat l’inventari de béns de l’ens depenent de la Diputació, a més de donar compte del cessament del gerent del Patronat.\nPilar Moncho, en aquest sentit, ha comunicat als membres del Consell Rector que d’ara endavant és el responsable de Gestió Turística del Patronat, Evarist Caselles, qui assumeix les funcions de direcció del mateix.\nValència Activa rep el certificat de qualitat ISO 9001


Apartment Lazur Ravda Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n7 Lazur Str, Ravda, Ravda, Bulgària, 8238 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Lazur\nConvenientment situat a Ravda, Apartment Lazur és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Lazur és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Lazur no troba competidors en cap categoria.