David Álvarez Flores - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n20 juliol 1940 (39/40 anys)\nDavid Álvarez Flores (Madrid, 1900 - aneu., 20 de juliol de 1940) va ser un caricaturista, il·lustrador, gravador i publicista espanyol, afusellat per la dictadura franquista.\nEncara que nascut a Madrid, es va instal·lar jove a Tolosa, on va iniciar la seva carrera com a dibuixant en els anys 1920 a Sant Sebastià al costat d'altres artistes de l'època com el seu amic Pedro Antequera Azpiri, treballant, entre altres, en l'empresa Gráficas Laborde y Labayen. Durant la seva estada al País Basc va desenvolupar una tècnica pròpia de gravat en planxa de zinc, i com a resultat de la mateixa es troben dues de les seves millors obres, 'Txistulari y Sorgiña'. El 1930 es va associar amb Gustavo de Maeztu, i plegats van crear l'empresa Gustavo David. Amb Antequera Azpiri va tornar a Madrid el 1934 i va treballar per a El Magisterio Español com a il·lustrador de multitud de llibres de text. Amb el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 que va donar lloc a la Guerra Civil es va incorporar a les Milícies Basques Antifeixistes, combatent en la defensa de Madrid amb l'Exèrcit Popular Republicà amb el grau de capità. També va col·laborar en el disseny de cartells durant el conflicte. Va ser detingut al final de la guerra, sent empresonat en la presó Conde de Toreno, on també va ser portat Antequera Azpiri. A la presó va realitzar infinitat de dibuixos a molts dels detinguts, com Antonio Buero Vallejo.\nEl 28 d'abril de 1939 el diari ABC publicava a la seva pàgina 15 sota el títol Continuen les detencions dels autors de nombrosos robatoris i assassinats: "[detingut] David Álvarez Flores, ajudant del tinent coronel "roig" Ortega, que va organitzar el sinistre SIM." Al juliol de 1940 i després d'un Consell de guerra que ho va condemnar per rebel·lió i del que no va ser informada la família, va ser afusellat a les tàpies del cementiri de l'est a Madrid.\nRetratos desde la prisión, diariovasco.com, 26 de gener de 2011.\nRetratos desde la prisión. Dibuixos de Pedro Antequera i David Álvarez Arxivat 2011-01-30 a Wayback Machine., hoyesarte.com.\nCaricaturas entre rejas, El País, 26 de gener de 2011.\nEl legado de David Álvarez, diariovasco.com, 20 de gener de 2010.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=David_Álvarez_Flores&oldid=29095701»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 gen 2022 a les 14:44.


Terrassa vol que els carrers vibrin per Nadal\nUn músic tocant al carrer\nProva pilot per portar la música als carrers de Terrassa\nL’Ajuntament de Terrassa, mitjançant els serveis de Cultura i de Comerç, posa en marxa una prova pilot per portar la música en directe a diferents punts de la ciutat. L’objectiu és donar l’oportunitat als i les artistes de mostrar el seu talent donant-los l’oportunitat de poder actuar de forma gratuïta a la via pública i al mateix temps contribuir així a què la música en directe sigui també protagonista als carrers durant aquestes festes de Nadal.\nLa iniciativa està adreçada a grups, conjunts o solistes que podran actuar fins al dissabte 4 de gener i entre les 10 i les 21 h. Per portar a terme aquesta prova pilot, l’Ajuntament ha habilitat un total de set punts en què els i les artistes i conjunts musicals que ho desitgin podran fer les seves actuacions. Estaran degudament identificats i retolats amb el distintiu “Terrassa vibra per Nadal”. Tres d’aquests espais estan situats en els següents punts:\n– Raval de Montserrat, davant del Mercat de la Independència\n– Rambla d’Ègara, al passeig central entre els carrers de Volta i del Pare Llaurador\n– Camí Fondo amb placeta de Saragossa\nPer fer ús d’aquests tres espais, caldrà que els grups o solistes interessats s’inscriguin prèviament facilitant les seves dades de contacte a través de l’adreça de correu electrònic cultura@terrassa.cat i indicant també les preferències de dies i horaris per fer la seva actuació.\nPer altra banda, i d’acord amb els eixos comercials de la ciutat, l’Ajuntament ha habilitat els altres quatre punts en els següents espais:\n– Avinguda de Barcelona, davant del Centre Cívic Municipal Montserrat Roig\n– Plaça del Primer de Maig\n– La Maurina (plaça entre els carrers de Núria, Gandia i Dom Bosco)\n– Plaça de Lluís Companys amb carrer d’Amadeu de Savoia.\nLa iniciativa “Terrassa vibra per Nadal” forma part d’una prova pilot per desenvolupar en el futur el programa “Terrassa vibra” amb l’objectiu de portar la música en directe a tots els districtes de la ciutat mitjançant artistes que facin les seves actuacions a la via pública.\ncarrer música Nadal Terrassa


Programes de Formació Inicial – Fundació Marianao\nEls Programes de Formació Inicial (PFI) estan adreçats a joves d’entre 16 i 21 anys que no han obtingut el títol de Graduat en Educació Secundària Obligatòria (ESO) i volen començar una formació professional.\nL’objectiu del PFI és proporcionar als joves la possibilitat de tornar al sistema educatiu reglat (a través de Cicles Formatius de Grau Mitjà) i, d’altra banda, fomentar l’aprenentatge imprescindible per accedir al mercat de treball.\nEls PFI s’adscriuen a diferents famílies professionals. L’oferta de PFI a l’Escola de Noves Oportunitats de la Fundació Marianao pel curs escolar 2021-2022 és la següent:\nDe la família professional d’Administració i Gestió: Auxiliar d’Activitats d’Oficina i en Serveis Administratius Generals.\nDe la família professional Informàtica i Comunicacions: Auxiliar de Muntatge i Manteniment d’Equips Informàtics.\nEl PFI d’Auxiliar d’Activitats d’Oficina i en Serveis Administratius General capacita per dur a terme tasques auxiliars en l’àmbit de l’administració i gestió, així com l’enregistrament i la verificació de dades i documents.\nMòduls de formació professional ( 615 hores)\nMòduls de formació general ( 345 hores)\nInclou la Qualificació professional completa ADG305_1: Operacions auxiliars de serveis administratius generals\nObtenció del certificat de professionalitat ADGG0408 Operacions auxiliars de serveis administratius generals, que emet l’Administració laboral.


Alguns caps regionals de Podem s'oposen al model de primàries de la direcció - Diari de Girona\nAlguns caps regionals de Podem s'oposen al model de primàries de la direcció\nEls líders de Podem a Andalusia i a l'Aragó, Teresa Rodríguez i Pablo Echenique, no van donar suport a la proposta de primàries de Pablo Iglesias en la reunió del dissabte del Consell Ciutadà estatal, segons va informar El Mundo. A més, el sector del partit més vinculat al 15-M, del qual forma part l'eurodiputat Miguel Urbán, també s'ha desmarcat del model de votació proposat per la direcció.\nPels crítics, la circumscripció única per a tot l'estat en la votació del candidat a la presidència del govern assegura la victòria a l'equip de Pablo Iglesias i dificulta que Podem conflueixi amb altres formacions en candidatures ciutadanes com les que van vèncer a Madrid i Barcelona en darreres eleccions municipals. El que sí que preveu aquest sistema és el respecte per la paritat de gènere i la presència de totes les nacionalitats de l'estat.\nEl cap de Política i Àrea d'Estratègia de Podem, Íñigo Errejón, va assegurar que era una resposta ràpida a un possible avançament electoral i la manera de garantir la presència d'una candidatura de «canvi polític» als comicis. Les primàries es duran a terme entre el 17 i 22 de juliol i el resultat es donarà a conèixer el 24.


Després dels cribratges intensius pel coronavirus el CAP Garrotxa reforça la campanya de vacunació de la grip - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Després dels cribratges intensius pel coronavirus el CAP Garrotxa reforça la campanya de vacunació de la grip\nDurant els tres dies de cribratge massiu a la ciutat, l’Institut Català de la Salut ha detectat 8 positius d’entre els dos mil quinze testos que s’han pogut realitzar. Des de l’Ajuntament d’Olot es mostren molt contents de com s’han desenvolupat les tres jornades i de la implicació de la ciutadania. D’altra banda les dades de vacunació de la grip enguany no són tan bones com s’esperava, i ara es posen a disposició més dies de vacunació per qui no ho hagi pogut fer, una mesura especialment adreçada als col·lectius de risc.\nEl primer dia de cribratge al pavelló firal es va detectar un sol positiu d’entre els 549 testos realitzats. Curiosament, el dia de més afluència de gent, el segon, on es van fer 759 proves, no se’n va detectar cap, mentre que el tercer dia es van poder localitzar set positius d’entre 709 testos d’antígens. En total, 8 positius de 2.015 proves, un percentatge molt petit, però una dada molt important per tenir controlats aquests casos.\nPep Berga, alcalde d’Olot: Són importants perquè són asimptomàtics i no sabien que estaven afectats per tant era més fàcil que poguessin contagiar altres persones.\nEl consistori ja va obrir la porta durant la setmana passada a poder ampliar els dies de cribratge per poder fer més tests, però al final es va complir amb l’itinerari previst i es va concloure divendres. Ara l’ICS està fent cribratges a Palafrugell i Figueres. De tota manera l’alcalde no descarta que se n’organitzin més a Olot si les dades ho fan necessari.\nPep Berga, alcalde d’Olot: Si en un moment determinat les dades ens tornen a alertar que és necessari fer un nou cribratge el tornarem a organitzar.\nUna valoració positiva, la de la implicació de la ciutadana amb els cribratge per detectar el coronavirus, que contrasten amb les dades de la vacunació de la grip enguany que és més important que mai. Tot i que des de les Àrees Bàsiques de Salut valoren positivament l’augment d’un 10% de les vacunacions aquest 2020 en comparació amb els anys anteriors, s’esperava vacunar al 80% de la població i en prou feines s’ha arribat al 40%.\nGeorgina Plujà, Adjunta CAP Garrotxa: No s’ha assolit aquest objectiu per això ara volem tornar a donar la possibilitat a tothom que es vacuni, de 13h a 15h al CAP Garrotxa.\nDes de les ABS d’Olot i Besalú creuen que ha anat bé obrir diferents punts de vacunació, però potser s’hauria d’haver fet durant més dies. És per això que ara es posen aquestes hores a disposició de tothom i s’espera que es vacunin, sobretot, des del sector de serveis fins a les persones amb patologies respiratòries o de risc en general, a més de les persones majors de 65 anys que no ho hagin fet fins ara.


Bona feina! (JMarfany) : Articles any 2013\nArticle publicat al diari 30º el mes de desembre de 2013\nIndependència: Sí i Sí!\nSemblava difícil: Alguns -entre ells i sobretot l’Estat espanyol- esperaven amb candeletes que no s’arribés a produir, però els partits polítics catalanistes han sabut fer bé la seva feina i han aconseguit posar-se d’acord: el dia 9 de novembre de 2014, el poble català decidirà a les urnes quin vol que sigui el seu futur polític.\nL’ANC expressa clarament que no era la nostra pregunta ni la nostra data, però que a partir d’ara mateix ja ho és perquè ja l’hem fet nostra. Creiem que cal valorar positivament l’acord al qual van arribar els nostres representants al Parlament català.\nÉs positiu que la majoria sobiranista que va votar favorablement la Declaració de Sobirania del 23 de gener, s’hagi consolidat. Més encara, quan hi ha la possibilitat que pugui augmentar durant els propers mesos. No hi ha esquerdes i els diferents partits polítics que formen aquest majoria estan plenament decidits a fer la consulta.\nÉs positiu que l’acord hagi arribat abans que s’exhaurís el termini fixat, que era el 31 de desembre. S’ha treballat bé i amb molta discreció.\nÉs positiu que la data sigui durant l’any 2014 i que no es dilati més enllà. El 9 de novembre de fa uns anys va caure un mur construït contra la llibertat i la democràcia. El 9 de novembre de 2014, l’esperit democràtic obtindrà de nou una gran victòria.\nÉs positiu que puguem votar i que puguem fer-ho sobre la independència. És el que demanàvem. És el que exigíem. Ara hem de continuar treballant perquè el mes de novembre de 2014 hi hagi un sí massiu a les dues preguntes que se’ns plantejaran.\nL’ANC vol agrair l’exercici de generositat i responsabilitat que ha fet tot l’independentisme en acceptar una formulació inclusiva que permet que tots els demòcrates, siguin independentistes o no, puguin votar.\nL’ANC dedicarà, des d’ara mateix, tots els seus esforços a fer possible la consulta, aconseguir una participació massiva i assegurar que el doble SÍ sigui la resposta majoritària.\nI ho farem a través dels nostres projectes inclosos en el Pla d’actuació 2013-2014:\nUn sol poble, l’objectiu del qual és aconseguir ampliar la majoria social favorable a la constitució de Catalunya com estat independent i garantir-ne la cohesió social.\nEl país que volem, un projecte de país al qual l’ANC convida, des d’ara mateix, totes les entitats i organitzacions a participar-hi. Aquest projecte ha de servir per definir les línies generals del nou Estat i proposar sortides a la triple crisi que patim: socioeconòmica, democràtica i nacional.\nDe Catalunya al món, que ha de ser el projecte que contribueixi a fer visible el nostre procés arreu del món, mitjançant les Assemblees Exteriors de l’ANC i la col·laboració amb les organitzacions catalanes especialitzades.\nSigna un vot per la independència, que s’orienta en dues direccions: ha de ser la campanya “el dia 9/11, vota independència” i ha de ser el pla B visible, públic, en cas que fos impossible celebrar la consulta el dia previst.\nDe la desobediència a la sobirania, que ha de ser el que estudiï els escenaris previsibles en cas que l’actuació de l’Estat espanyol sobre les nostres institucions faci impossible la celebració de la consulta el dia anunciat.\nCridem a totes les persones, entitats i organitzacions del país a col·laborar activament en el desenvolupament i execució d’aquests projectes i campanyes.\nDemanem que la unitat mostrada per les forces polítiques catalanistes a l’entorn de la data i la pregunta es consolidi i que treballin per conformar una candidatura unitària, d’ampli espectre sociopolític, a les eleccions europees del 25 de maig de 2014. Una candidatura que traslladi al Parlament europeu la nostra ferma voluntat d’esdevenir un nou estat d’Europa.\nAra comença la gran batalla. Ho tenim ben clar: Sí i Sí. Dues afirmacions encadenades que ens conduiran directament a l’Estat independent.\nL’opció dels dos sís és clara, diàfana, entenedora... L’opció dels dos nos també ho és. Si a algú li cal explicar-se –i fer-ho molt bé, si és que vol ser entès- és als partidaris d’un sí a la primera i d’un no a la segona.\nNo i No significa quedar-se com ara. Significa patir l’espoli fiscal, la llei Wert, els atacs a la llengua i a la cultura, les contínues retallades, l’eliminació de l’estat del benestar, el retrocés democràtic....\nSí i Sí significa la gran oportunitat de construir un nou Estat. Un Estat millor; un Estat per a tothom, amb més justícia social, amb més aprofundiment democràtic... un Estat amb un millor futur per als nostres fills i néts.\nSí i No... algú ens pot explicar què significa?\nUnitat i unitat. Treball i treball. Consulta i consulta. Independència, SÍ i SÍ!\nArticle publicat al diari 30º el mes de novembre de 2013\nEl dissabte 23 de novembre, a Seva (Osona), l’ANC va viure una jornada especial i important.\nPrimer, perquè va tenir lloc el I Congrés d’Assemblees Territorials, Sectorials i Exteriors de l’ANC. Un Congrés que estava planificat com una jornada de treball entre les diferents assemblees que componen la nostra organització. Una jornada que ens havia de servir per intercanviar idees, inquietuds i propostes per tal de millorar el funcionament de l’ANC. Més de 200 representants de diverses assemblees del país, dividits en diferents grups de treball, vam arribar a determinades conclusions que segur serviran de molt a l’Assemblea.\nL’altra punt important d’aquest I Congrés va ser la Declaració de novembre de l’ANC, que vam fer pública davant dels representants de les Territorials, Sectorials i Exteriors, davant de representants polítics i d’entitats del país i de la major part de la premsa nacional catalana. on vam decidir que calia presentar de manera oficial la declaració política de l’ANC.\nEl text íntegre de la declaració el podeu trobar a http://assemblea.cat/?q=node/6651\nPer què és ara, en aquests moments, que l’ANC decideix fer una declaració política en tota regla?\nEn els darrers mesos des de l’Assemblea es va observar, amb una certa inquietud i preocupació, les discussions i debats que s’anaven produint entre els diferents partits sobiranistes. Ens va semblar que alguns d’aquests partits començaven a establir seriosos dubtes al voltant de la pregunta i la data de la consulta i també, en general, sobre el propi procés d’independència. Ens va semblar imprescindible, doncs, fer sentir la veu de l’ANC per tal de deixar les coses ben clares i donar un toc d’atenció als partits polítics en general i, sobretot, als que creaven dubtes sobre el procés.\nLa Declaració de novembre s’estructura en base a dos punts importants: El primer, la consulta i, per tant, la data i pregunta i, el segon, la unitat d’acció, amb especial menció a la pròpia unitat dels partits polítics pel que fa al procés engegat.\nDes de l’ANC creiem que en aquests moments cal apostar fort per la consulta. Exigim, doncs, que es compleixin els acords de govern i que, per tant, abans d’acabar l’any tinguem una data i una pregunta.\nPel que fa a la data, malgrat que no és el més important, sempre que sigui dins de l’any 2014, l’ANC es manifesta a favor que sigui abans del 31 de maig de 2014, perquè és el mandat que ens va encomanar la nostra Assemblea General.\nPel que fa a la pregunta... Ho hem dit infinitat de vegades... Només acceptarem una pregunta clara i senzilla, que es pugui respondre amb un sí o amb un no si volem que Catalunya sigui un Estat independent. No poden haver-hi ambigüitats ni falses interpretacions.\nPer això, la pregunta que es proposa des de l’Assemblea, és una de molt simple: “Voleu que Catalunya sigui un Estat independent?”\nL’altra punt important de la Declaració és el que tracta sobre la unitat d’acció. Necessitem aquesta unitat d’acció; és del tot imprescindible si volem assolir els nostres objectius d’independència. Només ens en sortirem si anem tots junts: partits polítics, govern, institucions i societat civil. Només si tots remem en la mateixa direcció podrem portar aquest procés a bon port. Si es produeixen divisions, en un o altre camp, el procés s’entorpirà i les dificultats augmentaran.\nI necessitem que aquesta unitat d’acció es mostri de manera ben visible sobretot entre els nostres partits polítics partidaris de la sobirania catalana. Per això els diem, una vegada més, que deixin de banda els seus propis interessos de partit i que no pensin en res més que en els interessos del país. Que no pensin en res més que en el que els demana la societat civil, que durant dos anys s’ha manifestat clarament al carrer.\nPerquè la gent no hem sortit al carrer per reclamar el federalisme o terceres vies ambigües i confusionàries. La gent hem sortit al carrer amb un sol crit: el d’independència; i és això, i només això, el que cal decidir de manera democràtica a les urnes.\nDes de l’ANC volem anar més enllà i els demanem, als nostres representants polítics, que aquesta unitat la facin evident a les eleccions europees. Així, doncs, proposem una candidatura d’ampli espectre sociopolític que pugui tenir el suport dels partits catalans sobiranistes i que serveixi per situar el procés d’independència de Catalunya al bell mig dels comicis europeus.\nUna candidatura en aquests termes podria significar, per començar, un gran augment de la participació. Recordem que a les europees la gent que s’apropa a les urnes no arriba ni de bon tros al 40%, ni aquí ni a cap país de la Unió. Si a Catalunya aconseguíssim només que fos un 60% de participació, cosa relativament fàcil amb la candidatura que proposem, aquest fet ja tindria de per si un gran ressò internacional.\nAviat, ben aviat, sabrem la data i la pregunta... Estic segur que els partits compliran el compromís adquirit amb la societat catalana.\nL’ANC es mantindrà alerta... Sobretot amb la pregunta... Si no és la que nosaltres com a organització hem proposat en la nostra Declaració, caldrà que l’estudiem bé, caldrà que reflexionem adequadament si és o no una pregunta que puguem acceptar.\nEsperem i desitgem que la pregunta no sigui un frau. Si ho fos, l’ANC reaccionarà de manera més adequada per donar resposta a aquells partits polítics que hagin posat traves i obstacles, que hagin sigut els causants que el poble català no pugui decidir de manera clara quin ha de ser els seu futur polític.\nEsperem, però la pregunta... Confiem de moment en tots els nostres representants polítics. Confiem que posaran els interessos del país per davant de tot. Confiem que hauran escoltat el clam de la societat catalana.\nSi algun no ho fa, serà la pròpia societat catalana i la història que els jutjarà i els passarà comptes.\nDes de l’ANC continuarem la nostra feina amb els valora que ja coneixeu i que són els que ens impulsen a continuar endavant: força, convenciment, il·lusió i optimisme... Caldrà tenir-los ben present en els propers mesos. Caldrà, però, afegir-ne de nous: fortalesa i coratge.\nDurant els propers mesos els necessitarem.\nL'11 de setembre de 2012, l’ANC va demostrar la capacitat de mobilització del poble català. Una organització molt nova, nascuda poc més de sis mesos abans i que mai fins llavors havia fet cap convocatòria, va ser capaç de treure al carrer dos milions de persones. Aquell dia els carrers de Barcelona es van omplir de gent que desprenia il·lusió, una gran il·lusió col·lectiva.\nEnguany, l’ANC ha tornat a liderar una nova convocatòria, més ambiciosa encara: la cadena humana que va recórrer el país de Nord a Sud i que aplegar prop de dos milions de persones amb un sol clam: independència.\nEnguany l’ANC i el poble català no només han demostrat la capacitat de mobilització, sinó que hem mostrat al món un poble en marxa per la independència. Un poble en marxa de manera pacífica, democràtica, il·lusionada, organitzada i disciplinada..\nDes de fa temps ha quedat ben palès que no hi ha marxa enrere possible. El poble ha perdut la por...\nAra aviat farà un any de les darreres eleccions al Parlament de Catalunya. El resultat va deixar ben clar l’ampli suport que la ciutadania va donar als partits sobiranistes. Alguns semblen obviar un fet inqüestionable: en unes eleccions que van comptar amb una gran participació (gairebé el 70%) una majoria dels catalans que van votar ho van fer per partits que en el seu programa es comprometien a convocar un referèndum o consulta dins d'aquesta legislatura.\nL’independentisme va continuar guanyant i sumant punts. Les forces polítiques partidàries de convocar el poble de Catalunya a un referèndum per l’autodeterminació, gairebé les mateixes que el 26 de setembre de 2012 van aprovar al Parlament una declaració en aquest sentit, aquests partits o coalicions van sumar un total de 87 escons enfront dels 48 d’aquells partits que continuen mantenint la seva opció unionista amb l’Estat espanyol.\nEls darrers estudis, les darreres enquestes no fan més que confirmar aquesta tendència manifestada a les urnes. Més encara, la voluntat que Catalunya esdevingui un nou Estat independent ja és l’opció majoritària al nostre país.\nAixí ho reflecteix l’estudi encarregat per l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) que podeu trobar a http://www.municipisindependencia.cat/\nUn 82% de catalans estarien a favor de la consulta i un 58,5% votaria a favor de la independència contra només un 19,3% que hi votaria en contra.\nEl proper pas és, doncs, que els catalans disposem ja d’una data per a la consulta i de la pregunta que ens caldrà respondre. És un objectiu irrenunciable que hem de conèixer abans d’acabar l’any.\nD’aquests dos elements el més transcendental és el de la pregunta... Ens cal una pregunta clara i senzilla, que es pugui respondre també de manera clara i senzilla, amb un sí o amb un no, si volem que Catalunya sigui un Estat independent.\nPregunta clara; sense cap mena de subterfugi. Pregunta única; sense subpreguntes que l’únic que pretendrien és confondre i dividir el sentit del vot. Pregunta que interpel·li clarament sobre la independència de Catalunya, sense eufemismes confusionaris.\nEl país no va sortir al carrer el 2012 i el 2013 perquè ara pretenguin manipular la nostra determinació, perquè pretenguin manipular el sentit del nostre vot. El poble català no es va manifestar ni per federalismes utòpics, ni per terceres vies que l’únic que pretenen és mantenir l’statuts quo actual. Els catalans vam sortir al carrer, tant el 2012 com el 2013, per la independència de Catalunya.\nData i pregunta... L’ANC restarà alerta i, si cal, convocarà noves mobilitzacions per garantir el dret democràtic dels ciutadans a ser consultats de forma clara sobre el futur de Catalunya i per a defensar les nostres institucions nacionals.\nArticle publicat al diari 30º el mes d'octubre de 2013\nLa cadena humana de l’11 de setembre de 2013 és ja un fet històric. Vam mostrar al món i ens vam demostrar a nosaltres mateixos el que som capaços de fer si ens ho proposem. Vam demostrar al món la força de l’independentisme inclusiu, de l’independentisme pacífic, democràtic, integrador.\nHi ha molts condicionants que han provocat el gran creixement de l’indepedentisme a Catalunya. Segurament la crisi econòmica n’ha estat un de molt important. La crisi no ha fet res més que obrir els ulls de molts ciutadans pel que fa al tracte econòmic, totalment injust, que el país rep per part de l’Estat espanyol. Hem sigut més conscients de l’espoli fiscal que obliga el nostre govern a ajustar els pressupostos mitjançant tot un seguit de retallades que afecten més directament els serveis socials i, per tant, a les classes més desfavorides. Ens hem adonat dels continus incompliments de l’Estat espanyol en matèria econòmica; incompliments que ens porten a la gran paradoxa d’haver de pagar interessos per uns diners que, de fet, són nostres.\nTot i aquest independentisme que ha sorgit bàsicament per motius econòmics, crec que el moviment ha tingut un altre aspecte molt important al seu favor i que ha estat decisiu per al seu important creixement: la capacitat d’adaptació als nous temps i a les demandes de la majoria de la societat. L’independentisme s’ha obert i ha esdevingut del tot inclusiu.\nEl pal de paller d’aquest “nou” independentisme ha estat i és l’Assemblea Nacional Catalana. Per primera vegada sorgeix un moviment independentista basat en la transversalitat i que representa una part important i molt diversa de la societat catalana. Un moviment que ha demostrat la seva capacitat de diàleg i d’incidència amb totes les forces polítiques, entitats i agents socials. A partir d’una àmplia xarxa territorial i sectorial, amb un nombre molt important de membres i simpatitzants, una bona base d’activistes qualificats, i un argumentari positiu i racional, ha deixat palesa una considerable capacitat d’influència en el procés sobiranista mitjançant la conscienciació i la mobilització popular.\nTreballar pel tot i treballar en positiu. Hem arribat fins aquí fent mil i un esforços per posar-nos d’acord, debatent, intercanviant opinions… Hem arribat fins aquí buscant el màxim de consens possible entre nosaltres mateixos… i ha costat, és veritat. Ha estat dur, també és cert. Però aquest és segurament un dels principals èxits de l’ANC: per primera vegada a la història d’aquest país hem sabut posar-nos d’acord gent diversa, vinguda de sectors molt diferents, alguns militants de partit i altres no; gent amb ideologies molt diverses i amb posicionaments sociològics de vegades fins i tot enfrontats. Hem sabut deixar de banda tot allò que ens separa des del punt de vista personal, polític o sociològic i hem après a sumar forces, a treballar pel tot i no per les parts. Hem après a treballar en positiu.\nDe l’independentisme en positiu a l’inclusiu només hi ha un pas. Un moviment obert a tothom, que busca per damunt de tot sumar; democràtic, pacífic, respectuós. L’independentisme que no va contra res ni contra ningú.\nUn moviment per al qual la independència no és el final de res, sinó el principi de tot. L’independentisme inclusiu entén la independència només com l’eina que ens ha de permetre construir un nou Estat, un Estat millor, un Estat que sigui de veritat per a tothom. Una eina que ens ha de permetre canviar la societat.\nI el camí per arribar-hi no serà fàcil. Ningú ens donarà res. Fins ara ens hem mogut amb il·lusió, amb força, amb convenciment i amb optimisme. Caldrà continuar de la mateixa manera, però, i de cara als propers mesos que s’acosten, serà imprescindible que ens dotem també d’una bona dosi de coratge i de capacitat de resistència.\nArticle publicat al diari 30º el mes de setembre de 2013\n11 de setembre de 2013... 17.14 h\nSonen les campanes de la Seu Vella de Lleida. Cerco les mans de les persones que tinc al costat i ens enllacem fortament. Tinc un nus a la gola i per la meva ment desfilen, de manera ràpida, imatges com en un flasback cinematogràfic.\nTorno a principis de 2010, pocs mesos després de les consultes d’Arenys de Munt i em sembla sentir la veu de Jose Josep M. Ximenis animant-me a participar en el Moviment Independentista, embrió de l’actual Assemblea Nacional Catalana (ANC)... Esplugues decideix, la consulta del 20 de juny de 2010. La Conferència Nacional per l’Estat propi del mes de març de 2011. La meva experiència al Consell Permanent de l’ANC, encara en l’etapa constituent. L’assemblea constituent de l’ANC el març de 2011. El primer Secretariat Nacional (SN). La manifestació de l’11 de setembre de 2012. Les darrers eleccions a SN. El càrrec de Vicepresident...\nTantes i tantes experiències viscudes! Sembla tan llunyà aquell gener de 2010! Han passat tantes coses en aquest país!\nL’11 de setembre de 2013 passarà a la història com una acció sense precedents. Mai cap societat civil ha estat capaç d’organitzar i dur a terme una manifestació popular com la de la Via Catalana cap a la Independència. És un fet únic al món del qual ens hem de sentir plenament orgullosos. Tothom!\nLa Via Catalana es va desenvolupar com sempre havíem demanat: de manera pacífica, democràtica, festiva, organitzada i disciplinada. El món sencer ho va veure. El món sencer s’ha fet ressò d’aquesta manera de fer i d’actuar del poble català.\nUna Via Catalana que no va ser un mèrit exclusiu de l’ANC, sinó de tothom que hi va participar i que hi va col·laborar.\nL’extraordinària feina de les més de 600 assemblees territorials de l’ANC i també de les nostres assemblees sectorials. El suport i el treball incondicional dels més de 30.000 voluntaris i voluntàries que van fer un esforç increïble durant tot l’estiu. La tasca duta a terme el mateix dia 11 per als més de 5.000 voluntaris al llarg dels 400 Km de la Via.\nI com no, dels dos milions de persones que van fer possible la Via Catalana cap a la Independència.\nI després de l’èxit, de la felicitat, de l’alegria... cal preguntar-se...\nAra... la consulta. Necessitem un data i una pregunta clara i senzilla. Una pregunta que es pugui respondre amb un si o amb un no si volem que Catalunya sigui un Estat independent. I no podem anar més enllà del 2014. El poble no pot ja allargar-ho més.\nI la consulta cal guanyar-la. I cal guanyar-la clarament, amb una majoria inqüestionable que voti favorablement per la independència.\nTenim, doncs, molta feina a fer encara. Ens cal ampliar i ampliar aquesta majoria social. I ho hem de fer convencent els indecisos, els que tenen dubtes, els que potser tenen pors. Ho hem de fer parlant-hi i fent-los entendre que el nou Estat serà un Estat per a tothom, vingui d’on vingui, parli com parli, se senti com se senti.\nQue el nou Estat representa la gran oportunitat... la gran oportunitat de millorar, de construir una societat amb més justícia social, amb més aprofundiment democràtic, una societat més pròspera, una societat de futur en què puguin viure millor els nostres fills i els nostres néts.\nLa cadena humana del passat 11 de setembre forma part d’aquesta manera de fer que és la Via Catalana cap a la Independència. I el poble que ha sigut capaç de fer una acció d’aquesta magnitud és capaç de convèncer a tothom que la independència no és el final de res, sinó que és el principi de tot. Que la independència és la gran oportunitat. La gran oportunitat de trobar vies de solució per als problemes que tenim com a societat. La gran oportunitat d’un futur millor per a tothom.\nAra, cada vegada més, és el moment de la unitat d’acció. Societat civil, polítics, govern i institucions estem obligats a fer junts aquest camí cap a la llibertat.\nTots plegats vam ser capaços de convertir l’11 de setembre de 2013 en l’avantsala de la independència. Res d’això hauria estat possible sense tots els patriotes que ens han precedit. Gent, la majoria anònima, que en èpoques molt més difícils que l’actual, es van jugar la llibertat i la vida per arribar on ara som a punt d’arribar nosaltres. A tots ells i a elles els devem també la victòria final.\nFem via cap a la independència!\nArticle publicat al diari La Notícia, l'11 de setembre de 2013\nAvui, el repic de campanes ens anunciarà el moment clau de la Via Catalana. Enllaçarem les nostres mans i formarem una cadena humana de 400 quilòmetres, una cadena humana construïda a través d’una immensa il·lusió col·lectiva. La il·lusió d’un futur més lliure, d’un futur més just, d’un futur més pròsper.\nAvui, la Via Catalana mostrarà al món quina és la manera de fer del poble català. La nostra manera de fer: pacífica, lliure, democràtica, organitzada i disciplinada. Una manera de fer, alhora, forta, decidida i valenta.\nAvui, la Via Catalana mostrarà al món un poble en marxa, un poble que no s’aturarà fins aconseguir la seva llibertat.\nEl món veurà un poble en marxa… sí! Un poble impossible d’aturar, perquè també és un poble organitzat, un poble disciplinat, un poble que vol decidir quin ha de ser el seu futur polític i que avança carregat d’il·lusió, de força, de coratge, de convenciment i d’optimisme.\nHo sabem… Sabem que la independència no és el final de res; que la independència no és l ‘objectiu; que la independència és el principi de tot.\nLa independència és el camí. La independència és l’oportunitat, la gran oportunitat de construir un nou Estat, un Estat per a tothom. Un Estat més lliure, un estat amb més profunditat democràtica, un Estat amb més justícia social. Un Estat de futur, on puguin viure millor els nostres fills i els nostres néts. Un Estat per a tothom vingui d’on vingui, parli com parli, se senti com se senti.\nLa Via Catalana ens ha de servir per reclamar als nostres polítics una data per a la consulta i una pregunta clara i senzilla, Una pregunta que es pugui respondre amb un sí o amb un no; un sí o un no a si Catalunya vol ser un Estat independent.\nExigirem als nostres polítics que deixin de banda els interessos de partit. Que deixin de banda les seves pròpies estratègies i que només pensin en els interessos de la gent. El poble de Catalunya no pot aguantar aquesta situació molt de temps. El poble no pot aguantar fins el 2016!\nAra… avui…, però, toca Via Catalana. Emplenarem els carrers i les carreteres del Principat. Seran centenars de milers de persones de totes les edats i totes les condicions socials. Serà una massa de gent impregnada d’il·lusió, força convenciment i d’optimisme. Serà l’avantsala de la independència!\nAvui és el dia. Avui, més que mai, és quan cal recordar tots aquells que, durant més de 300 anys, en situacions molt més difícils i complicades, es van jugar la llibertat i la vida per les nostres llibertats. Es van jugar la llibertat i la vida per arribar on ara som a punt d’arribar nosaltres.\nA tots ells i a elles els devem també la victòria final.\nArticle publicat al diari 30º el mes de juliol de 2013\nNomés han passat 10 mesos de la gran manifestació de l’11 de setembre de l’any passat. La històrica manifestació “Catalunya nou Estat d’Europa” va desencadenar tot un seguit d’esdeveniments que han produït nous escenaris polítics. L’11 de setembre de l’any passat ens vam mobilitzar, vam sortir al carrer i vam forçar els nostres polítics, vam forçar el nostre govern a prendre decididament el camí de la sobirania. Podem dir amb tota seguretat que durant aquests 10 mesos vertiginosos, Catalunya ha passat de ser autonomista a esdevenir clarament sobiranista.\nDes de la societat civil ens cal seguir pressionant. Necessitem com més aviat millor una data fixada per a la consulta i volem que hi hagi una pregunta senzilla, una pregunta clara, que es pugui respondre amb un SI o amb un NO... que puguem respondre clarament si volem que Catalunya sigui o no un Estat independent. Serà llavors quan farem la segona i decisiva passa endavant i Catalunya passarà de ser sobiranista a ser un nou Estat d’Europa.\nPer això l’11 de setembre d’enguany serà un moment clau. Serà el moment de la Via Catalana cap a la independència. Serà el moment en què una cadena humana recorrerà el país per mostrar la unitat i la voluntat del poble català per esdevenir un Estat independent. El món contemplarà Catalunya i veurà quina és la voluntat majoritària i democràtica del poble català.\nLa Via catalana cap a la independència és una manera de fer; és la nostra manera de fer: pacífica, lliure, democràtica, disciplinada i organitzada; però també decidida, forta, convençuda i valenta. Una manera de fer que ens conduirà a l’Estat propi.\nUna cadena humana que anirà des de el Pertús fins a Alcanar, tot recorrent l’antiga Via Augusta, la columna vertebral dels Països Catalans. Que recorrerà La NII i la N340, el corredor mediterrani ferroviari, exemples claríssims de la manca d’inversió de l’Estat espanyol a Catalunya.\nUna cadena que volem que continuï més enllà de les fronteres imposades i que, en la mesura que sigui possible uneixi de manera simbòlica la nostra nació; perquè des de l’ANC treballem per la independència del Principat, però sabem molt bé quina és la nostra nació, que no és altra que aquella que diem que va de Salses a Guardamar i de Fraga fins a Maó.\nLa Via Catalana és un projecte, és una acció de país. Tothom hi ha de ser present. Associacions, entitats, organitzacions de tot tipus han de formar part de la cadena humana perquè és bo que es visualitzi el que som: un país plural, un país divers amb reivindicacions també diverses i que totes, absolutament totes tenen la gran oportunitat de trobar vies de solució en un Estat català independent.\nEl passat i el present ja el coneixem, l’hem viscut i patit. Sabem perfectament que cap de les reivindicacions plurals i diverses dels nostres col·lectius poden trobar cap mena de solució dins de l’Estat espanyol. El nou Estat, l’Estat català representa el futur, l’esperança i la gran oportunitat per intentar trobar solucions per mirar de resoldre tots els problemes actuals que tenim com a societat.\nLa independència és la fita que ens ha de permetre disposar de la millor eina que actualment existeix per gestionar les col·lectivitats humanes: l’Estat. La independència i el nou Estat esdevindran les nostres einesque ens han de permetre autogestionar-nos i, consegüentment, aconseguir construir un Estat millor, un Estat amb més aprofundiment democràtic, un Estat amb més justícia social... Un Estat, sobretot, de futur... Un Estat en què puguin viure millor els nostres fills i els nostres néts.\nL’11 de setembre de 2013 farem un nou pas endavant. Guarda’t un lloc per a la història perquè l’11 de setembre...\nArticle publicat al diari 30º el mes de juny de 2013\nFa molts pocs dies que l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) ha renovat el seu Secretariat Nacional (SN). D’un total de 75 membres que componen el SN, prop de 40 en formaran part per primera vegada. Ha estat una renovació necessària que serà, sens dubte, bona per al conjunt del SN i de l’ANC. El fet que 35 membres repeteixin mandat assegura una correcta continuïtat, també necessària i que els nous responsables de l’organització i de les comissions puguin fer una transició perfecte i sense fissures.\nTothom està d’acord que aquest nou SN haurà de fer front al que anomenem “l’any decisiu”. El seu mandat acabarà el juny de l’any 2014 i és bo recordar que en el Full de Ruta de l’ANC aprovat en l’Assemblea General de Girona s’especifica que: “ l’ANC farà tot el necessari per tal que el procés de secessió sigui el més ràpid possible […] caldria haver materialitzat la consulta abans del 31 de maig de 2014.”\nSom doncs, en la recta final que ens hauria de conduir a la consulta en què el poble de Catalunya pugui expressar de manera lliure i democràtica quin vol ser els seu futur.\nI en aquesta cursa d’obstacles continuats, no us en càpiga cap dubte, estem guanyant... I els millors indicadors que tenim són les reaccions continuades de l’Estat espanyol:\nL’Estat espanyol es mostra dur i inflexible, però les seves reaccions són, cada vegada més, a la desesperada: El continuat ofec econòmic a què es veu sotmesa la Generalitat.... Denúncies al Tribunal Constitucional... L’aprovació de la llei Wert, que vol acabar amb el nostre model d’ensenyament i d’immersió lingüística... Com intenten generar la desconfiança cap al nostre govern i les nostres institucions... Com volen provocar el defalliment en la societat civil, com volen fomentar la divisió entre nosaltres mateixos...\nIntenten frenar com sigui el nostre procés d’independència que avança cada dia més ràpid cap a l’objectiu final: Catalunya nou Estat d’Europa. Ni cap tribunal, ni cap llei, ni absolutament ningú podrà aturar la voluntat democràtica dels catalans i les catalanes d’assolir la independència.\nAquestes maniobres, aquest joc brut, aquesta intransigència, aquesta actuació antidemocràtica de l’Estat espanyol no passa gens desapercebuda a Europa. N’hem tingut un bon exemple amb les declaracions del primer ministre britànic David Cameron quan ha afirmat que “no es poden ignorar les qüestions de nacionalitat, independència i identitat" i que, en els casos de debat independentista, "el correcte és presentar els teus arguments, defensar-los i permetre a la gent decidir".\nSi l’Estat espanyol fos un estat democràtic, això és el que faria: presentaria els seus arguments contraris a la secessió de Catalunya, els defensaria i, finalment, permetria que el poble català decidís, votant en un referèndum o consulta quina és la seva voluntat de futur. Consultar al poble... hi ha alguna acció més democràtica que aquesta?\nAny decisiu... L’ANC té en el seu horitzó més immediat tres grans accions que seran la punta de llança durant els propers mesos: el gran acte polític del Camp Nou; la campanya Signa un vot per la independència i la cadena humana de l’11 de setembre. Aquestes i altres accions que s’aniran succeint són les que configuren la Via Catalana cap a la independència, una manera de fer pacífica, lliure, democràtica, disciplinada i organitzada que ens ha de conduir a l’Estat propi. Una manera de fer que també serà decidida, forta, convençuda i valenta.\nSom davant de l’any decisiu. No hi ha marxa enrere per ningú, ni per a la societat civil, ni per al nostre Govern ni per a les nostres institucions.\nTots junts ho farem possible!\nArticle publicat al diari 30º el mes de maig de 2013\nFa unes poques setmanes, els membres de ple dret de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) vam exercir el nostre dret a vot sobre les esmenes presentades als actuals Estatuts i Reglament de Règim Intern de l’ANC. Una de les esmenes demanava que l’ANC de Mallorca s’integrés, com una Assemblea Territorial més, en l’estructura organitzativa de l’ANC. L’esmena va ser rebutjada.\nEl fet que no prosperés aquesta esmena va desencadenar un cert moviment mediàtic que es va iniciar amb un article a dbalears.cat sota el títol: “L’ANC rebutja l’entrada de la branca de Mallorca” i que va continuar en alguns espais de la xarxa o en diaris com Vilaweb.\nL’article de dbalears.cat contenia informacions totalment tergiversades o directament manipulades. Un fragment d’exemple: “Els motius per entendre aquest rebuig es troben en factors com la divisió interna de l'ANC entre militants amb filiació política, en què destaca la lluita pel poder entre els propers a CiU i ERC (i a la CUP, encara que en molta menor mesura).”\nMés endavant el bo d’en Carod-Rovira s’afegia al debat amb un article titulat “La nació d’alguns independentistes” en què, després d’una bona lliçó històrica, es fa –al meu entendre- un gran embolic entre la “gimnàsia i la magnesia” i confon estratègies amb idees, curt amb llarg termini i demostra un cert desconeixement del que és realment l’ANC, de la qual deu rebre i tenir informacions esbiaixades. Més o menys el que també els va passar als amics de dbalears.cat. Per a uns, l’ANC és una olla de grills marcada per determinades tendències polítiques i, per al bon amic Carod, està integrada per una colla de “principatins” que ignoren quina és la nació.\nL’article d’en Carod finalitzava així: “... no hi arribarem mai (a la nació lliure) si quan algú diu: “jo som mallorquí, català de Mallorca, i des de Mallorca vull treballar per la independència nacional, com a branca territorial de l’ANC”, li retirem la mà i li tanquem la porta a la cara, això sí, en català, la llengua nostra...”\nDesconeixement total de la realitat... Com també la desconeixen aquells que apel·len a la Declaració Fundacional i al Full de Ruta, documents que, segons diuen, han estat traïts després del “rebuig” de Mallorca. De ben segur ni tan sols se’ls han llegit i, si ho han fet, ha estat en diagonal, sense entendre ni un borrall del que s’hi diu.\nSegons la Declaració Fundacional, tots els ciutadans de qualsevol país de la nació catalana poden ser membres de l'ANC, i així ha estat fins ara i així continuarà sent. Fins a l’Assemblea General d’enguany, la Declaració i els Estatus només deien que “[...] Un cop constituït en un altre país de nació catalana un moviment unitari consemblant a l’ANC, s’hi establiran formes de reconeixement recíproc dels membres respectius i de coordinació per a la solidaritat i l’ajut mutus.”\nDes del primer moment, doncs, ja vam preveure diferents fórmules per a la participació a l'ANC dels compatriotes del País Valencià i les Illes i també vàrem preveure la necessitat de donar suport al naixement de moviments semblants en els territoris de la nació no integrats inicialment a l'ANC, fins a establir-hi estructures organitzatives comunes i igualitàries.\nI aquestes mesures les hem tirat endavant des de l’actual Secretariat Nacional, que va aprovar d’incloure en els nous Estatuts la constitució d'un Consell federal per establir relacions estables amb els primers nuclis sorgits, en aquest cas a Mallorca. I ho hem fet en consonància amb el que es preveia en el nostre "ordenament intern".\nL’ANC ha de tenir una vida molt breu, si més no per aconseguir la independència de Catalunya. Creiem que el fet d’incloure moviments o associacions de la resta de la nació en l’estructura organitzativa de l’ANC seria més perjudicial que beneficiós, tant per al Principat estricte com per a la resta de Països Catalans.\nEl que realment és necessari és la creació de moviments semblants a l’ANC en els altres països que componen la nostra nació. Moviments que hauran de respondre a les dinàmiques pròpies, que es puguin organitzar lliurement, evitant així uns reglaments i una manera de fer i d’actuar que ha estat pensada únicament per al Principat.\nMalauradament, no tothom des del País Valencià, des de les Illes veuria bé pertànyer a un moviment que ha nascut i s’ha estructurat al Principat. No es tracta només d’aplegar els convençuts, aquells que no tenen dubte de quina és la nació. Cal anar molt més enllà, cal encara molta pedagogia per incorporar als que tenen dubtes, als que no ho tenen gaire clar.\nCrec sincerament que hem actuat de la manera més racional i més adequada. El Consell Federal serà un bon organisme, on ens podrem trobar la gent dels nostres diferents països per parlar, per debatre i per anar confegint l’estratègia més adient per avançar en el camí de la independència i de la reunificació nacional.\nArticle publicat al diari 30º el mes d'abril de 2013\nEn el meu darrer article comentava els cinc pilars sobre els quals hauria de treballar l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) durant els propers mesos.\nEl quart d’aquests cinc pilars o objectius consistia en omplir de contingut termes com Nou Estat o Un Estat per a tothom. Són conceptes que sonen molt bé, però que són només això: conceptes, excessivament abstractes i que cal desenvolupar perquè puguin ser assumits pel màxim nombre de conciutadans.\nDèiem que la gent de l’ANC volem la independència, volem un Estat propi per a Catalunya, per construir una societat millor, més justa, més solidària i més democràtica. Un Estat per a tothom.\nQuè vol dir aquest “Estat per a tothom”?\nUn Estat inclusiu, on hi cap tothom, se senti espanyol, italià, argentí, marroquí... Tothom pot ser, si així ho vol, ciutadà de l’Estat català. Un Estat que no anirà contra res ni contra ningú, sinó únicament a favor de les persones, a favor de tots els ciutadans i ciutadanes de Catalunya.\nUn Estat que serà, com sempre ha sigut la societat catalana, respectuós amb els drets lingüístics dels seus ciutadans. Totes les llengües seran objecte de respecte i, sobretot, la llengua castellana, primera llengua de molts dels mostres conciutadans i que, per tant, haurà de tenir un estatus diferents al de les altres llengües amb què convivim diàriament.\nUn Estat on tothom podrà sentir-se com vulgui (només faltaria!) El món dels sentiments és un món molt individual i particular, un món íntim que ha de ser intocable i que sobretot ha de ser respectat al màxim. Tothom, doncs, podrà mantenir els vincles i les relacions afectives i familiars que desitgi.. i torno a remarcar... Només faltaria! Qualsevol altre plantejament seria una autèntica barbaritat i un atemptat als drets més elementals de la persona.\nUn nou Estat... Un Estat per a tothom significa més justícia social. Caldrà preservar i augmentar els serveis bàsics de l’Estat del benestar; serveis que han de ser universals i de qualitat: ensenyament, sanitat, serveix socials, pensions...\nMés encara... El nou Estat, l’Estat per a tothom ha de disposar de bons serveis públics. Una administració de justícia ben dotada, que sigui ràpida i que sigui justa. Una reestructuració de la Universitat, que esdevingui més lliure i més moderna. Reestructurar també tota la xarxa de transports a Catalunya; ferrocarril, carreteres, etc.\nUn nou Estat significa regeneració democràtica. Haurà de tenir més participació de la ciutadania, ja sigui mitjançant referèndums o mitjançant les noves tecnologies (que ho permeten!). Caldrà sens dubte una nova llei de partits i una nova llei electoral. Caldrà més transparència i més mesures contra la corrupció de tot tipus.\nUn Estat per a tothom vol dir que serà un Estat que reduirà l’atur, no de manera miraculosa, sinó com a resultat d’una política que potenciï l’economia productiva i creï llocs de treball. I això ho podrà fer perquè hi haurà una economia més social, més equitativa, més sostenible, suportada per un sistema financer que no serà tan exageradament especulatiu.\nTot això i molt més és el que volem expressar quan parlem de Nou Estat i d’un Estat per a tothom. Perquè tots hi sortirem guanyant, tant els que hi creiem de ple com els que tenen dubtes o fins i tot s’hi oposen. Quan l’Estat català sigui una realitat, tots, absolutament tots, haurem de continuar convivint com hem fet fins ara i per aquest motiu necessitem preservar, més enllà de les idees i els objectius, la cohesió social que ens ha permès arribar fins aquí.\nAl cap i a la fi, un Estat per a tothom significa, per damunt de tot, un Estat que pugui garantir un millor futur per a nosaltres, però sobretot per als nostres fills i per als fills dels nostres fills.\nI aquest Estat no és cap utopia. No ho és perquè només depèn de nosaltres; un nosaltres molt ampli i extens, un nosaltres fet de molts jos i tus i ells i elles.\nPerò, perquè aquest Estat pugui ser una realitat, cal l’esforç i el compromís de moltíssima gent. Res ens serà donat, deia el poeta. I així és i així serà. Tenim, n’estic segur, una gran dosi d’il·lusió col·lectiva com mai l’havíem tinguda, però, només si som capaços d’estar a l’alçada del moment històric, només si tenim capacitat de resistència i força per avançar, podrem finalment construir aquest nou Estat, aquest Estat per a tothom.\nArticle publicat al diari 30º el mes de març de 2013\nArticle publicat al diari 30º el mes de febrer de 2013\nUn nou Estat per a tothom\nEl 23 de gener de 2013 Catalunya va fer un nou pas decidit i molt important en el camí que ha de conduir el país cap a la seva independència.\nEl parlament de Catalunya va votar favorablement la Declaració de Sobirania que, entre altres coses, declara: “El poble de Catalunya té, per raons de legitimitat democràtica, caràcter de subjecte polític i jurídic sobirà.” El text va ser aprovat per 85 vots a favor i, només, 42 en contra.\nLa Declaració ha tingut una extraordinària repercussió internacional. Mitjans de tot el món se n’han fet ressò (podeu veure la notícia en els principals mitjans a http://dom.cat/6fc). Només cal fer un cop d’ull al titular de la prestigiosa CNN: “Catalan parliament declaration pushes self-determination”.\nEl país acaba d’aconseguir la seva quarta gran victòria parcial. La primera va ser la gran manifestació de l’11 de setembre en què dos milions de persones van sortir al carrer darrera d’una sola pancarta: “Catalunya nou Estat d’Europa” i amb un sol crit: independència!\nLa segona va ser empènyer els polítics allà on la societat civil volia i que assumissin com a seu el crit i el clam d’independència de l’11 de setembre.\nEl tercer combat victoriós per la llibertat de Catalunya es va disputar el 25 de novembre amb les eleccions al Parlament. L’independentisme va continuar guanyant i sumant punts. Les forces polítiques partidàries de convocar el poble de Catalunya a un referèndum per l’autodeterminació, gairebé les mateixes que el 26 de setembre van aprovar al Parlament una declaració en aquest sentit, aquests partits o coalicions van sumar un total de 87 escons enfront dels 48 d’aquells partits que continuen mantenint la seva opció unionista amb l’Estat espanyol.\nEl quart combat es va esdevenir el 23 de gener amb l’aprovació de la Declaració de Sobirania. Ara, el camí ja està iniciat i no hi ha possibilitat de tornar enrere.\nA Esplugues, el vespre del dia 23, es va escenificar la unitat de les forces polítiques amb la societat civil. Convocats a les portes de l’Ajuntament per l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), es va llegir el manifest de suport a la Declaració que feia poques hores s’havia votat al Parlament. El text va ser llegit per un representant de CiU, un de ICV, un d’ERC i l’ANC. La unitat d’acció de la societat civil amb els nostres polítics, amb el nostre Govern i amb les nostres institucions farà que el procés esdevingui imparable.\nI res, però, ens serà donat… El camí no serà fàcil i caldrà una gran dosi de coratge, valentia, resistència… sí, és cert… però acompanyada de la gran força de la il·lusió i de la confiança en què som en el camí que ens ha de dur fins a la llibertat.\nLa il·lusió, l’esperança i el convenciment no ens han d’impedir, però, que toquem de pues a terra. Sabem que hi ha encara molta gent indecisa, persones que dubten perquè no acaben de veure clar el futur d’una Catalunya independent. Aquesta és la feina principal de l’ANC: informar i obrir el debat sobre el nou Estat i, sobretot, escoltar. Cal que escoltem atentament què ens diu la gent indecisa perquè és l’única manera que, mitjançant la conversa i el debat, puguem arribar a convèncer-los de les bondats del nostre independentisme. Un independentisme inclusiu, en positiu, un projecte per a tothom, on la independència és el camí de sortida, l’eina amb la qual podrem construir un nou Estat, un Estat millor, un Estat amb què tots sortirem beneficiats.\nEl proper 16 de març, a Girona, tindrà lloc l’Assemblea General de l’ANC. Tots plegats haurem de decidir quin serà el nou Full de Ruta fins al 2014 i, per assolir els nostres objectius caldrà que convidem a participar en les nostres accions al màxim nombre possible d'entitats, associacions i organitzacions socials de cada lloc, així com als ciutadans en general, per tal d’aconseguir el més ampli ressò possible. A més d’aplegar la resta d’independentistes convençuts, cal arribar a tots els ciutadans que, sense declarar-se sobiranistes, vegin que l’Estat propi és l’única eina per aconseguir majors cotes de benestar, de llibertat, d’igualtat i de justícia.\nPer damunt de tot, la lluita de l’Assemblea per assolir l’Estat propi ha de continuar fonemantant-se en la democràcia participativa, la justícia i la llibertat. Treballar sobre aquests tres pilars ha de legitimar, encara més si cap, el nostre procés d’independència.\nDaniel Cardona. Religiosos catalans consagrats a la causa dels més pobres a l'Amèrica llatina. La reina catalana més poderosa. Per la pàtria i la llibertat, escrits de Nosaltres Sols.\nLA CLAU de la nostra història. Programa 198. Emès el 29 de juny de 2022 per ETV Llobregat i TerraMar DAVANTAL Benvingudes i benvinguts a u...\n2022 ( 53 )\nDaniel Cardona. Religiosos catalans consagrats a l...


Ajuntament de Canet de Mar - L'OMIC ens informa de les qüestions bàsiques sobre els contractes d'assegurança\nL'OMIC ens informa de les qüestions bàsiques sobre els contractes d'assegurança\nL'Oficina Municipal d'Informació al Consumidor ens dóna alguns consells del món de les assegurances amb relació al principi de transparència en les relacions contractuals i algunes recomanacions sobre els contractes d'assegurances.\nPUBLICAT Dijous, 06.05.2021\nSi el principi de la transparència regnés en tots els tipus de contractes amb els consumidors no tindríem tanta conflictivitat en les relacions de consum. I en conseqüència no hi hauria tanta desconfiança a l'hora de contractar un servei amb una gran empresa.\nEl món de les assegurances és un d'aquests sectors en el que hauria de ser cabdal el principi de transparència en la contractació predisposada. En tot cas aquí us deixem uns conceptes bàsics que us poden servir a l'hora de contractar els serveis d'una companyia d'assegurances i també durant la vigència del contracte.\nUs recomanem que us informeu de les diverses ofertes per poder-les comparar. El titular d'una assegurança ha de pagar una prima, anualment o amb la periodicitat pactada a la pòlissa. La durada de la pòlissa ha d'estar indicada a les condicions particulars de la mateixa pòlissa. El període mínim és d'un any i normalment hi haurà una clàusula de pròrroga automàtica, però en aquest cas heu de tenir present que si no us interessa que es prorrogui automàticament ho heu de notificar a l'entitat asseguradora, com a mínim un mes abans de la data de venciment.\nLa pòlissa ha de contenir: Les condicions generals, que són clàusules del contracte d'assegurança que han estat redactades i imposades per l'entitat asseguradora, i que són comunes a totes les pòlisses del mateix tipus d'assegurança que celebra una determinada entitat asseguradora. I les condicions particulars, que són les dades del prenedor, el concepte assegurat, el beneficiari i l'assegurat, el risc, la quantitat assegurada, l'import de la prima, el venciment i la forma de pagament i la duració del contracte.\nHeu de tenir en compte que si patiu cap sinistre, l'heu de comunicar a l'entitat asseguradora en un termini de 7 dies a partir del moment que us n'heu assabentat, sempre que la pòlissa no estableixi cap altre termini superior. A partir d'aquest moment la companyia asseguradora inicia la investigació i el peritatge necessari per comprovar el sinistre i determinar l'import dels danys. De tota manera, dins dels 40 dies posteriors a la recepció de la comunicació del sinistre, la companyia asseguradora ha d'efectuar el pagament de l'import mínim que, segons les circumstàncies conegudes, pugui deure.\nEn cas de desacord amb la companyia, ja sigui en la indemnització d'un sinistre, la interpretació del contracte, el cobrament de la prima o la duració de la pòlissa (entre d'altres) us heu de poder adreçar a la companyia mitjançant un telèfon gratuït del Servei d'Atenció al Client i/o al Defensor del Client, i en última instància la Dirección General del Seguro. En tots els casos la OMIC de l'Ajuntament us informarà i/o ajudarà a tramitar qualsevol reclamació envers les companyies asseguradores.


MC MUTUAL preveu una bonificació de 13,3 milions d’euros per a les seves empreses associades\nEs tracta de la bonificació de fins a un 10% de l’import de les quotes per contingències professionals de les cotitzacions a la Seguretat Social d’aquelles empreses que contribueixen a reduir la sinistralitat laboral.\nLa mútua ha tramitat un total de 8.199 sol•licituds a la Direcció General d’Ordenació de la Seguretat Social, 1.277 de les quals també han sol•licitat l’incentiu que inclou inversions en prevenció.\nMC MUTUAL, mútua col•laboradora amb la Seguretat Social, preveu una bonificació global de 13.327.926,24 euros de l’import de les quotes per contingències professionals a les empreses mutualistes sol•licitants, en cas que obtinguessin una resposta favorable del 100% en totes les sol•licituds.\nEn aquesta campanya, la mútua ha tramitat un total de 8.199 sol•licituds a la Direcció General d’Ordenació de la Seguretat Social (DGOSS). MC MUTUAL facilita a les empreses mutualistes la possibilitat de sol•licitar la reducció de la cotització a la Seguretat Social per contingències professionals, d’acord amb una sèrie de requisits legals.\nEl Bonus és un sistema d’incentius que consisteix en la bonificació de les cotitzacions per contingències professionals a les empreses que es distingeixen per la seva contribució a la reducció de la sinistralitat laboral. Mitjançant aquest incentiu les empreses poden aconseguir la bonificació del 5% de l’import de les quotes per contingències professionals i, a més, optar a un incentiu addicional del 5% si realitzen alguna de les accions complementàries en prevenció de riscos laborals i acrediten les inversions realitzades en aquest àmbit.\nDel total de sol•licituds de bonificació presentades per MC MUTUAL, 6.922 sol•licituds fan referència al 5% de l’import de les quotes per contingències professionals realitzades durant el 2018. La resta, 1.277 sol•licituds, han sol•licitat l’incentiu incloent també inversions en prevenció.\nUn cop finalitzat el termini de presentació de les sol•licituds, el 31 de maig de 2019, MC MUTUAL examina les peticions presentades i verifica el compliment dels requisits. Amb la recepció dels informes i les propostes de les mútues, la Direcció General d’Ordenació de la Seguretat Social procedeix a la comprovació dels requisits i indicadors i verifica en cada cas si el volum de recursos disponibles permet afrontar l’import de les sol•licituds per aprovar.\nMC MUTUAL és la mútua col•laboradora amb la Seguretat Social nº1. Compta amb un equip professional d’unes 1.900 persones i protegeix a una població de més d’1,4 milions de treballadors i treballadores. La seva missió és tenir cura de la salut de les persones de forma responsable.\nEstà acreditada com a Empresa Saludable, per AENOR, pel seu compromís amb la prevenció i la salut laboral. Actualment, està portant a terme un procés de transformació digital, amb l’objectiu que les seves empreses mutualistes i la població protegida puguin relacionar-se amb la mútua de manera fàcil i àgil. Segueix també un pla de qualitat sanitària amb el focus en la seguretat del pacient, l’excel•lència en el coneixement professional i la innovació, sempre amb l’objectiu d’oferir un millor servei. Tot amb una gestió responsable, avalada pel segell europeu d’excel•lència en la gestió (EFQM 500+).


El jazz juganer de Llibert Fortuny\nEl darrer experiment del músic català, que combina el jazz amb l'electrònica, aterra avui vespre al teatre Principal\nGabriel Amengual | 09 juny 2010\nEl saxofonista Llibert Fortuny és una de les cares més desenfadades de l'escena jazz catalana. Avui vespre torna a actuar a Mallorca i ho fa presentant Triphasic, el seu nou projecte. Fortuny serà l'encarregat de tancar el cicle Jazz a la Petita que des del mes de gener es du a terme a la sala homònima del Principal.\nSerà a partir de les 21 hores quan es podrà veure en concert aquesta proposta en la qual les noves tecnologies juguen un paper important. "Vaig concebre Triphasic com un concepte força modern en l'àmbit tecnològic", afirmà el músic. "Pel que fa a l'aspecte instrumental, utilitzam molts elements electrònics i tots els temes es presenten amb videoprojeccions pròpies que canvien al ritme de les cançons", afegí. A més, digué que actuarà envoltat de pedals, cables i ordinadors amb els quals traurà els sons.\nLlibert s'atreveix amb el format trio per a aquest projecte després d'encapçalar Llibert Fortuny Electric Quintet i un quartet, entre d'altres. "La mecànica de treball amb Triphasic ha estat molt diferent que en projectes anteriors. Abans m'encarregava al 100% de la composició dels temes; ara, en canvi, el procés és molt més cooperatiu i l'opinió dels altres compta molt", matisà el saxofonista. Els acompanyants són el baixista nord-americà Gary Willis, amb qui Fortuny havia treballat diverses vegades, i el bateria David Gómez. La secció rítmica es mostrà molt disposada a seguir Fortuny, que diu que "creiem que la música ara mateix convida a explorar elements electrònics. Tots els membres de Triphasic som bastant freakies de les màquines".\nLlibert Fortuny sap que la seva proposta pot ser que no satisfaci tothom, però no es preocupa gaire per això. "És important que hi hagi propostes més desenfadades. Tots nosaltres tenim estudis de música i si toques bé i ho fas honestament s'ha de respectar", afegí el músic, qui fa una crida al públic "que vol escoltar coses noves".


Literatura juvenil Novel·les juvenils Novel·la fantàstica juvenil ···\nALFAGUARA IJ , juliol 2017\nEls estius s'allarguen durant dècades. L'hivern pot durar tota la vida. I la lluita pel Tron de Ferro ha començat. S'estén des del sud, on la calor engendra conspiracions, luxúria i intrigues, al vast i gèlid nord, on un mur de gel de set-cents peus d'alçada protegeix el regne de les forces de la foscor que es troben més enllà. El Joc de... Llegir-ne més\nTapa blanda con solapas 16,30 € eBook 4,80 €


Holiday home Carl D- 760 Melby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 26 allotjaments a Melby.\nEvetofte, Melby, Dinamarca - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Carl D- 760\nConvenientment situat a Melby, Holiday home Carl D- 760 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Carl D- 760, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Carl D- 760 és una selecció idònia per a la vostra estada a Melby.\nDescompte a Holiday home Carl D- 760


Salses bolonyesa (amb tomàquet i carn): Estan ben elaborades i fan més nutritius els plats de pasta [Pàg. 1 de 3] | Revista | EROSKI CONSUMER\nSalses bolonyesa (amb tomàquet i carn): Estan ben elaborades i fan més nutritius els plats de pasta\nS'han analitzat set salses bolonyeses, els preus de les quals van oscil·lar entre els 4,17 euros per quilo de Gallo i els 6,3 euros per quilo de Ferrer. S'han analitzat set salses bolonyeses, els preus de les quals van oscil·lar entre els 4,17 euros per quilo de Gallo i els 6,3 euros per quilo de Ferrer.\nLa seva denominació fa referència a la regió del nord d'Itàlia d'on són originàries. I pertanyen al grup de salses de taula, que resulten de la barreja de diversos ingredients que després de sotmetre's a un processat culinari s'utilitzen per a acompanyar a altres aliments, en aquest cas, fonamentalment plats de pasta. Si bé totes les salses bolonyeses tenen tomàquet, carn de porc i/o boví, hortalisses com pastanaga o ceba, oli, sal i espècies, l'elaboració i la formulació dels ingredients es va comprovar que era diferent en les sis mostres, la qual cosa fa que la seva composició nutricional i aportació calòrica difereixin notablement.\nL'aportació energètica de la salsa bolonyesa se situa entre 80 i 140 calories cada cent grams, semblant a la de salses de tomàquet com el quetxup (100 calories), i molt per davall de la maionesa (720 calories cada cent grams) o la salsa lleugera (350 calories). Els hidrats de carboni són els nutrients que apareixen en major quantitat (entre el 6% i el 11%), mentre que el contingut en greix presenta la major variabilitat (entre el 4% i el 10%). Recordem que els greixos són el nutrient de major densitat energètica: cada gram equival a 9 calories, mentre que el gram de proteïnes o hidrats de carboni aporta prop de 4 calories.\nLes proteïnes en aquestes salses representen entre el 3% i el 5% del pes total, per la qual cosa no estem davant d'un aliment proteic; això no és estrany si es té en compte que la que més carn declara, Barilla, en conté un 19%.\nLa seva varietat d'ingredients fa que la salsa bolonyesa aporti també una gran diversitat de vitamines i minerals, encara que ho faci sempre en quantitats petites. Destaca el contingut en carotens, precursors de la vitamina A, procedents en la seva majoria de la pastanaga i el tomàquet d'aquestes salses. Altres vitamines en quantitats més petites són B12 , B6, B2 i niacina. En minerals, destaquen el zinc, el ferro i el sodi (0,4g/100g).\nFinalment, la presència de colesterol en aquestes salses bolonyeses és mínima, 25 mil·ligrams cada cent grams.\nEn definitiva, la salsa bolonyesa és un bon aliment que millora el valor nutritiu dels plats que adorna, però normalment la seva incidència és modesta a causa de les petites quantitats de salsa que s'utilitzen per condimentar la pasta. Pel que fa a la carn que s'utilitza en aquestes salses, només la d'Helios és exclusivament de boví; en les altres, procedeix de porcí (Ferrer) o és una barreja de porcí i boví. L'anàlisi microbiològica va revelar que totes les salses es trobaven en un estat sanitari correcte. Es va comprovar, així mateix, que el seu etiquetatge era conforme a norma encara que convindria que tots indiquessin el percentatge de carn i de tomàquet emprats en l'elaboració de la salsa, informació disponible només en quatre de les set mostres estudiades.\nD'entre les salses estudiades, la que compagina millor una aportació adequada de nutrients amb un perfil gras saludable és Starlux, perquè la seva quantitat de greixos no saturats és 4,65 vegades superior a la dels saturats (el millor quocient de totes les estudiades) i per les altres característiques: el seu contingut en proteïnes i l'aportació calòrica són mitjans, no té gaire greix i destaca per l'elevada quantitat de cendres, que suggereix una major proporció de minerals. Si a això afegim que Starlux és una de les salses bolonyesa més barates (surt a 4,77 euros el quilo) i que va ser una de les millor qualificades en la prova realitzada per 30 tastadors, es comprèn la seva elecció com la de millor relació qualitat-preu.\nEls ingredients més freqüents en les salses bolonyeses són: tomàquet, concentrat de tomàquet o puré de tomàquet, carn de porc i/o boví, hortalisses com la pastanaga, ceba o api, oli (vegetal, de gira-sol o oliva), sucre, sal, herbes aromàtiques i espècies. Algunes porten midó afegit (Gallo, Hero, Helios i Heinz) o fècula de patata (Starlux), acidulant (Helios, Starlux), i glutamat monosòdic (additiu potenciador del sabor al qual només recorre Helios).\nEl procés d'elaboració d'aquestes salses és senzill: els ingredients es barregen i se sotmeten a cocció. Posteriorment, s'envasen i s'esterilitzen (tractament tèrmic destinat a millorar l'estat higienicosanitari del producte a fi de permetre la seva conservació). Una vegada refredada, la salsa queda llesta per a transportar-la i distribuir-la.\nEls hidrats de carboni representen de mitjana prop del 9%. Hero i Helios tenen més hidrats que la mitjana, i els que menys en contenen són Gallo i Heinz (6,4% i 6,6%). El contingut en proteïnes va ser semblant, variant entre el 3% d'Helios i Gallo i el gairebé 5% d'Hero, Ferrer, Heinz i Barilla. Quant al contingut en greix, es va comprovar que era més variable: si bé la mitjana va ser de gairebé un 6%, Gallo, Hero i Heinz van presentar menys del 5% de greix, i Barilla (7,1%) i Ferrer (10%) van mostrar un contingut en greix superior a les altres. De mitjana, aquest greix és majoritàriament monoinsaturat (42%), mentre que el greix poliinsaturat suposa el 31%, i el greix saturat (el menys saludable, per la seva relació amb les malalties cardiovasculars), el 27%. No obstant això, hi ha diferències significatives: Starlux destaca per la seva proporció de greix saturat baix (18%) i pel seu gran percentatge (46%) de greix poliinsaturat. Al contrari, en Barilla el greix és bàsicament saturat (48%), i els poliinsaturats representen tan sols el 5%. Aquestes diferències probablement siguin degudes al tipus de greix o d'oli que s'ha fet servir en l'elaboració de la salsa. Barilla usa mantega (on predominen els àcids grassos saturats), mentre que Starlux fa servir oli vegetal, que conté una major proporció d'àcids grassos insaturats. El perfil més saludable del greix el presenta Starlux, ja que el quocient entre greixos instaurats (suma dels monoinsaturats i els poliinsaturats) és 4,65, el més elevat. Li segueix Hero, amb un 4. La composició menys saludable del greix correspon a Barilla (1,08 en aquest quocient) i Heinz (1,92). Aquest quocient entre greixos no saturats i saturats és de 0,58 en la llet sencera de vaca i en la mantega; d'1,23 en la carn magra de boví; d'1,59 en els ous i de 5,74 en l'oli d'oliva.\nEl contingut en greix repercuteix directament en l'aportació calòrica del producte. Així, Barilla i Ferrer són les més calòriques, amb 117 i 140 calories cada cent grams, respectivament, mentre que Gallo (80 kcal/100 g), Heinz (83 kcal/100 g) i Hero (91 kcal/100 g són les menys energètiques.\nFinalment, les cendres, indicador indirecte del contingut en minerals de l'aliment (entre els quals es troba el sodi i, en conseqüència, la sal), va variar entre l'1,4% de Gallo i Heinz, i el 2,25% de Starlux i Helios.\nEs van sotmetre aquestes salses al judici de 30 consumidors habituals d'aquest producte, a fi de conèixer l'acceptabilitat en aspectes com l'aroma, la textura o el sabor, i la presència de trossos o partícules de carn o verdures.\nL'anàlisi de la preferència va revelar que Barilla, Gallo i Starlux són les que més van agradar, especialment respecte de Ferrer, que va quedar molt lluny de les esmentades anteriorment. Helios, Hero i Heinz van ocupar posicions intermèdies. En el grau d'acceptació, mesurat mitjançant una escala hedònica de 9 punts, es van registrar puntuacions que van variar entre la més baixa de Ferrer (5,8 punts) i la més alta de Gallo (6,9 punts); és a dir, que no es van produir diferències gaire significatives en la valoració global.\nAnalitzant els resultats al detall, s'observa gairebé sempre la mateixa tònica: hi destaquen positivament Gallo i Starlux, mentre que Ferrer ho fa negativament, i Barilla, Helios, Hero i Heinz se situen en posició intermèdia. Això succeeix tant en aparença com en sabor i sabor residual (el que perdura a la boca una vegada que s'ha engolit l'aliment). El sabor de Gallo es descriu "suau" i el de Starlux "suau i dolç". Barilla destaca pel seu sabor "de carn", i Helios pel seu sabor "d'espècies". Helios i Ferrer tenien un sabor "fort d'espècies".\nL'olor va ser qualificda de forma semblant en totes les mostres i en viscositat (paràmetre relatiu a la textura o consistència), Heinz i Ferrer se situen al costat menys positiu de les puntuacions. Respecte dels trossos o partícules de carn i vegetals Ferrer i Heinz van ser pitjor valorades que les altres mostres. Els jutges van trobar la textura d'Heinz "espessa", i la de Ferrer "molt triturada".\n[Pàg. 1] Estan ben elaborades i fan més nutritius els plats de pasta


Benafigos - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBandera de Benafigos Escut de Benafigos\n40° 16′ 36″ N, 0° 12′ 32″ O / 40.2766°N,0.209°O / 40.2766; -0.209\nMaría Mercedes Cortés Lázaro\nEl seu terme municipal, de 35,6 quilòmetres quadrats, està situat al nord de la comarca, llindant amb els municipis de Culla, Atzeneta del Maestrat i Vistabella del Maestrat.\n7 Monuments i llocs d'interès\n8 Festes i celebracions locals\nSituat entre el riu Montlleó i la rambla de Benafigos, s'assenta sobre un pujol coronat per les cases del poble en un terreny inhòspit, però que li dona gran bellesa. A una altura de 945 m des d'on tenim una magnífica vista, podem apreciar gran quantitat de pobles i masos (Ares del Maestrat, Atzeneta, la torre del castell de Culla, Vilafamés, Vistabella del Maestrat, Vila-real o Borriana i el seu port), fins i tot, en dies clars, la mar Mediterrània amb les Illes Columbretes.\nBenafigos és un poble de carrers retorts i estrets plens de restes del castell que li dona origen. Poble de muntanya, té fonts (la de Dalt, la de Darrere i la de Baix; les tres amb magnífica qualitat d'aigua) i cims com el Coll del Vidre (1.083 m), la Penyaroja (1.063 m) o el Morral Blanc (1.021 m). La superfície no cultivada està coberta en la major part per pinar, carrascar i matolls.\nEl clima és continental, amb hiverns freds i estius més o menys calorosos durant el dia, i molt suaus i agradables durant la nit, però més bé curts. Les quantitats de pluja són molt més altes que la mitjana provincial i el fenomen més destacable n'és el vent (ja que Benafigos, en estar construït al cim de la muntanya, està exposat i obert als 4 vents), que durant l'hivern no para de bufar (hi ha dies que se superen els 100 km/h).\nA l'hivern, les precipitacions són en forma de neu. Cal destacar també les famoses rosades en els dies que està ras i que fan caure les temperatures dels termòmetres en picat. Durant l'estiu fa calor de dia, però de nit la temperatura és agradable. Un dels fenòmens destacats durant l'estiu són les tronades. Es desenvolupen de sobte i solen descarregar amb força. Els trons sonen molt forts i l'aparell elèctric sol ser considerable. Cal apuntar que en els últims anys han produït gran nombre d'incendis.\nApareix com a alqueria del terme de Culla i, veient la inaccessibilitat del lloc, és fàcil deduir que la seua fundació obeiria a necessitats militars. Va pertànyer a la setena de Culla tota l'època medieval i moderna. Des del 1235 formava part del senyoriu de Balasc d'Alagon i, a partir de la dècada de 1240, passa a mans de la seua filla, Constança i el seu marit, Guillem d'Anglesola. Es desconeix la data de la carta de població, però ja apareix citada en la d'Atzeneta, de 1272. El 1303 és venuda amb la resta de la setena a l'orde del Temple; el 1319 passa al senyoriu del de Montesa.\nLa població de Benafigos ha estat estable des del segle XIV fins al començament del segle XVIII, al voltant de 100 habitants. Durant el segle XVIII es produeix un fort creixement: arriba a prop dels 300 habitants a principis del segle xix. La Guerra del Francès provoca una pèrdua demogràfica important, fins als 200 habitants. Passada la guerra es torna a produir un fort creixement, continuat durant tot el segle; arriba a un màxim de quasi 1.000 habitants a principis del segle xx. De llavors ençà la pèrdua de població ha estat contínua, fins a l'actualitat.\nEvolució demogràfica (des de 1842)\nPoblació 206 202 194 193 186 195 190 178 171 169 158 161 165 161\nL'economia es basa en l'agricultura. La superfície cultivada és només de 506 hectàrees, cosa que significa el 14% de la superfície total del terme (on el regadiu és quasi insignificant).\nEls principals conreus històrics són: els cereals, el raïm, l'olivera i la creïlla. Actualment hi destaquen l'avellana, l'ametlla i l'olivera.\nLa corporació municipal o Ple de l'ajuntament està format per 5 regidors: 4 de Partit Popular (PP) i 1 de Partit Socialista del País Valencià-PSOE (PSPV-PSOE).\nEleccions municipals de 24 de maig de 2015 - Benafigos\nMª Mercedes Cortés Lázaro\nSaray Domingo Safont\nPatricia Solsona Barreda\nCarmen Paula Castro Navarro 76(S)\n65(S) 68,93% 4 (\nSalvador Piris Peña\nEster Martí Pérez\nEva Lidón Barreda Martín 20(S)\n19(N) 18,45% 1 (\nTotal vots vàlids i regidors 103 100 % 5\nVots nuls 9 8,04%\nParticipació (vots vàlids més nuls) 103 91,96%**\nAbstenció 28* 20%**\nTotal cens electoral 140* 100 %**\nAlcaldessa: Mª Mercedes Cortés Lázaro (PP) (13/06/2015)\nDes de 2019 l'alcaldessa de Benafigos és Sara Escrig Bellés de PP.\n1979–1983 Heredio Rovira Domingo UCD 19/04/1979 --\n1983–1987 Heredio Rovira Domingo PDL 28/05/1983 --\n1987–1991 Heredio Rovira Domingo CEV 30/06/1987 --\n1991–1995 Heredio Rovira Domingo PSPV-PSOE 15/06/1991 --\n1995–1999 Heredio Rovira Domingo PSPV-PSOE 17/06/1995 --\n1999–2003 Jeremías Safont Pons PSPV-PSOE 03/07/1999 --\n2003–2007 Jeremías Safont Pons PSPV-PSOE 14/06/2003 --\n2007–2011 Jeremías Safont Pons\nMaría Rosario Escrig Safont PSPV-PSOE\n2011–2015 María Mercedes Cortés Lázaro PP 11/06/2011 --\n2015–2019 María Mercedes Cortés Lázaro PP 13/06/2015 --\nDes de 2019 Sara Escrig Bellés PP 15/06/2019 --\nEsglésia de Sant Joan Baptista. Data del segle xiii, amb estil corinti i ampliada posteriorment. Al seu interior es poden apreciar arcs gòtics en un bon estat de conservació. La part frontal, datada del segle XVII, ha sigut reformada l'any 2003. Es diu que és la tercera en antiguitat de la província de Castelló.\nErmita del Sant Crist del Calvari. Del 1749, situada a l'entrada del poble.\nSantuari de la Mare de Déu de l'Ortisella. Construïda el 1566 i dedicada a la patrona de Benafigos, la Mare de Déu de l'Ortisella, situada a 1,3 km del poble. Al voltant del santuari es pot gaudir de magnífics espais per a l'esbarjo.\nEl primer diumenge de maig se celebra un romiatge a l'ermita de l'Ortisella (originàriament per a demanar pluges), on es reparteix el típic "pa'n'oli".\nPasqua de Pentecosta. Se celebra amb un altre romiatge a l'ermita de l'Ortisella (originàriament per a donar gràcies per la pluja), on es reparteix la fogasseta.\nLa Matxà de Sant Antoni. El 16 de gener.\nSant Joan. El 24 de juny.\nMare de Déu de l'Ortisella. Se celebra el 8 de setembre.\n↑ Aquestes dades ofereixen la població de dret (1842-1991) i la població resident (2001-2011), conceptes equivalents segons indica el mateix INE. La població de fet dels anys 1857 i 1860 sols té una funció orientativa. Dades tretes de l'Institut Nacional d'Estadística. Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842.\n↑ Redacció «Constitució de les noves corporacions municipals als ajuntaments dels nostres pobles». La veu de l'Alcalatén, 14-06-2015.\n↑ Junta Electoral de la Zona de Castelló «Candidaturas proclamadas elecciones 24 de mayo de 2015» (pdf) (en castellà). Butlletí Oficial de la Província de Castelló. Diputació Provincial de Castelló [Castelló], 53, 28-04-2015, pàg. 5-6. de la inserció 03700-2015-U [Consulta: 3 agost 2015].\n↑ Ara. «Eleccions 24-M - Municipals - Benafigos», 24-05-2015. [Consulta: 1r setembre 2015].\n↑ 8,0 8,1 Direcció d'Anàlisi i Polítiques Públiques de la Presidència. Generalitat Valenciana. «Banc de Dades Municipal. Benafigos. Històric de Govern Local». Portal d'informació ARGOS. [Consulta: 1r setembre 2015].\nA Viquidites hi ha citacions, dites populars i frases fetes relatives a Benafigos\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Benafigos\nPàgina web de Benafigos.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Benafigos&oldid=23889626»\nDarrera modificació: 26 juny 2020 a les 14:51\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 juny 2020 a les 14:51.


Nota de premsa RC Sitges Campions Catalunya Cadets – Rugby Club Sitges\nEl passat 12 de mar� el Juvenil del RC Sitges es va proclamar Campi� de Catalunya en vencer a Sant Boi per 5 a19, en aquell moment va esser senzill escriure la cronica del partit, pero aquest passat dissabte el RC Sitges es proclamar Campi� de Catalunya en categoria Cadet, guanyant tamb� a l’UE Santboiana, aquest vegada a Sitges amb el resultat de 11-6.\nEl RC Sitges representar� a Catalunya al campionat d’Espanya en aquestes categories.\nEl RC Sitges ha guanyat a un grandissim rival com es l’UE Santboiana amb m�s de 80 anys d’historia.\nEl RC Sitges en Cadet i Juvenil son el millor equip de tot Catalunya, lluitant amb clubs de Barcelona, Girona, Sant Cugat, etc… equips de grans ciutats i totes elles amb moltissims m�s habitants que la nostra vila.\nEl RC Sitges ha fet historia doncs feia m�s de 30 anys (abans que es fundes el RC Sitges) que un equip que no fos l’UE Santboiana, guanyava en una mateixa temporada el Campionat de Catalunya Cadet i Juvenil.\nHo deiem en l’anterior cronica del Juvenil, que aquest club de Rugby ha fet els deures en escreix, pero el lloc on fa els examens, no esta ni de ben lluny a l’al�ada i que aquests nois es mereixen un camp de rugby que no sigui miserable, doncs portar el nom de Sitges arreu d’Espanya no es una miseria, sino un orgull com ho demostren, entrenament rera entrenament i partit rera partit els jugadors del Rugby Club Sitges en totes les seves categories.\nCom deia no era facil iniciar aquesta cronica, aixi doncs anem al partit. HI havien m�s de 300 persones veien el match doncs era l’ultima jornada i el guanyador en resultaria campi�. La posesi� de la pilota durant tot el partit fou molt igualada, per el que cap equip acabava de dominar al contrari, les errades eren molt puntuals. Era clar que seria un partit de poques anotacions i que una errada en placatge podria esser decisiva. Fou alehores al minut 25 de la primera meitat que Alvaro trencar la defensa contraria per el centre de la linea de tres quarts, Marti enganxat a ell recolzava la jugada i dona la pilota a Ronan que havia remuntat des de la posicio d’opertura, Jose el recolzava reben la pilota a l’hora que Ronan rebia un placatge. Tres homes anaven a per Jose, pero pasa la pilota instantaneament a Ander que anotava l’unic assaig del partit i que al final don� la victoria. Fou un moment tan m�gic que els que estavem alla no oblidarem.\nD’aqui al final del partit un Sitges amb idees clarisimes controlant el partit i un Sant Boi que ho intentava tot, pero infructuosament, doncs no exagero en dir que no hi va haver ni un sol error de placatge. Dos xuts a pals de cada equip tranformats en aquest segon periode, donaren lloc al xiulet final, on l’emocio i la satisfacci� s’apoderaren de tothom, doncs la victoria l’aconseguiren els cadets, pero la sentirem com nostra tots els que hi erem, des de el mes petit al m�s gran, doncs tots formem i som el Rugby Club Sitges.


Formes de pagament - Descans MacMobles\nPots comprar amb la teva targeta. A la nostra web hem incorporat el sistema Redsys que compta amb una de les plataformes de comerç electrònic més RÀPIDES, SEGURES i AVANÇADES del sector. Amb una integració senzilla, directa i ràpida per al comprador.\nLa nostra passarel·la de pagament està desenvolupada sota estàndards i especificacions de marques internacionals (Verified by Visa, MasterCard SecureCode, J-Secure…) el que assegura la seva fiabilitat.\nSi disposes d’un compte PayPal, amb un parell de clics podràs efectuar el pagament de la teva compra d’una forma fàcil. Aquest mètode és un dels més fiables, segurs i ràpids. A més, permet pagar amb les principals targetes de dèbit o crèdit. En finalitzar la teva comanda, si optes per aquesta opció, seràs redirigit a la pàgina de PayPal on hauràs d’indicar les teves dades d’usuari registrat.\nSi tries la modalitat de pagament finançat, podràs fraccionar la compra en 3, 6 o 12 mesos. Una vegada aprovada la sol·licitud es farà efectiva la teva comanda. En MacMobles Descans treballem amb Banco Cetelem S.A.U. que compta amb 30 anys d’experiència en la concessió de crèdits al consum.\nBanco Cetelem ofereix unes condicions excepcionals. Podràs adquirir tot el que desitgis des de 120€ o amb una mensualitat mínima de 12 euros al mes, i pagar-ho còmodament mes a mes.\nPer sol·licitar el finançament només has de realitzar la teva compra de forma habitual i seleccionar l’opció de finançament com a forma de pagament, a partir d’aquest moment comença el procés de finançament de Cetelem. És un procés 100% digital, ràpid, senzill i còmode.\nPots signar el teu contracte digitalment mitjançant un sms que Banco Cetelem enviarà al teu telèfon mòbil, i adjuntar directament la documentació sol·licitada en finalitzar el procés.\nPodràs abonar la teva compra per transferència bancària, per a això hauràs de triar aquesta forma de pagament quan estiguis realitzant la teva comanda. A més, amb la banca online pots realitzar el pagament des del teu smartphone. En aquest cas t’indicarem el número de compte per efectuar el pagament. Recorda que és imprescindible que facis constar el teu nom i el número de comanda per poder localitzar-la millor. La confirmació del pagament pot trigar fins a 24h laborables.