A PEU » 2008 » novembre\nArxivar per novembre de 2008 30 nov 2008 Jaume Pubill\nUna resposta fins a ara 29 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Mites En les ètnies indígenes es transmeten històries que vénen de lluny a les que anomenem “mites”. Per a molts de nosaltres, “mite” és sinònim de coses que no són veritat, fantasies o coses paganes sense valor, provinents de falses interpretacions i pràctiques d’altres religions. El mite de vegades és considerat com una equivocació, un error, que ha de ser destruït per l’evangelització o per la cultura moderna; com quelcom endarrerit que va desaparèixer amb l’avanç del progrés i de la civilització.Per als indígenes mateixos, però, el mite és l’eix de l’ètnia, al voltant del qual s’estructura tota la resta.\nEl Mite com a “Casa de la Ètnia” El mite, amb tota la varietat de les seves històries, és com una teranyina, estesa sobre pedres i entre branques que serveix de casa a l’aranya. El mite és la tela invisible que l’ètnia va estendre sobre el territori que ocupa i sobre la història que transcorre. Allà parla de turons i valls, de rius, fonts, arbres, camins, bestioles, flors, peixos, pluges, núvols etc. (Elements lligats al territori). Parla d’avantpassats, de crisi, de guerres, d’invasions, de patiments, d’epidèmies, de viatges, de migracions etc. (elements lligats a la història de l’ètnia). Aquests elements de la història i del territori són els punts, on l’ètnia penja els fils d’aquella tela invisible, construint així la seva casa. Les històries del mite “expliquen” totes aquestes coses del territori i de la història (espai i temps), lligant-les amb l’origen de la pròpia ètnia. Així estableix, dins d’aquest món amb el seu temps i el seu espai, un “quadre de referència” que dóna seguretat i identitat a la ètnia. I els seus membres se senten a casa -enmig del temps i l’espai marcats per aquella tela invisible- com l’aranya en la seva teranyina. Gràcies al seu mite, ells se situen, es troben amb si mateix, amb els altres, amb la divinitat. En el mite l’ètnia troba l’equilibri de la seva vida.\nEl Mite com a “memòria” En cert sentit, el mite és més gran que els membres de l’ètnia. És la seva memòria col · lectiva, memòria dels seus orígens, amb els que els seus membres s’identifiquen i mitjançant els quals es situen. El mite els envolta, les sustenta i els orienta, els protegeix i els educa. Pel seu simbolisme estrany, el mite amaga el seu secret als de fora i el revela als que són de casa. El seu secret últim és revelar als membres de l’ètnia el sentit de l’existència.La pitjor cosa que pot esdevenir una persona és perdre la memòria. La persona llavors es perd, es converteix en una joguina en mans dels més vius, doncs perd la capacitat de reaccionar i de resistir. Privar a algú de la seva memòria és el mateix que matar per dins.El pitjor que es pot fer a una ètnia és destruir els seus mites.\nEl Mite com a “defensa” Quan un vent fort raja la teranyina, l’aranya es queda agitada. Si és possible ella recompon la tela i roman allà on morava. En cas contrari, fuig.Quan qualsevol fet raja o desequilibra la vida mantinguda pel mite, l’ètnia es queda agitada i es perd. Per exemple: el govern obre -sense preguntar- una ruta enmig del “espai” de l’ètnia, aquesta ruta és com una ferida oberta a l’ànima de l’indígena. Afecta la identitat de l’ètnia. Si és possible, l’ètnia recupera l’equilibri, és a dir, incorpora el fet nou dins del seu mite, donant-li així el seu lloc “previst”. Si això no fos possible, l’ètnia fuig, es perd i mor com a tal. Només viuran uns individus aïllats, sense memòria, perduts.Quan hi ha en el cos humà una ferida oberta, la vida reacciona i posa en acció forces que protegeixen el cos contra la invasió i contra el perill de mort. La defensa contra l’invasor deixa marques i cicatrius a la pell.Així el mite dels indígenes està ple de cicatrius, provocades per les ferides dels fets i per l’acció defensiva de l’ètnia. Per exemple, gairebé tots els mites parlen de la invasió dels espanyols i portuguesos a Amèrica. Aquest fet va afectar molt a la vida dels indígenes i un gran nombre d’ells va desaparèixer. Altres, per no perdre’s i per poder recuperar la seva identitat perduda, van lligar aquest fet nou als seus orígens antics i ho van incorporar dins del seu mite. O sigui, la força “centrifugal” del fet va ser absorbida i neutralitzada per la força “centripetal” de la consciència de l’ètnia, expressada en el mite. El mite, per la seva naturalesa, és una força “conservadora”, conserva la vida i la protegeix.\nÚs del Mite en la vida El mite és sempre rellegit i modificat a la llum dels nous fets que així van sent incorporats dins de la consciència i de la vida d’una ètnia. El mite, en la manera que és comptat i usat avui, és l’expressió de la consciència que ells tenen de si mateixos.L’ús i la recitació del mite es realitza amb un cerimonial propi, en èpoques i situacions determinades, lligades a festes i esdeveniments específics. Segons la festa, l’esdeveniment o la situació, es recita aquesta o aquella part del mite. La recitació no la fa qualsevol, sinó només aquell que exerceix aquesta funció en l’ètnia. Qui recita el mite, fa presents les històries passades. Mitjançant la recitació del mite, l’ètnia, es lliga o es relliga (re-ligió), cada vegada de nou, al seu origen permanent, d’on rep la força per poder viure i reviure. El mite és com un vell bagul, d’on l’amo de casa treu coses velles i noves, segons les necessitats de la vida de l’ètnia, perquè serveixin de llum i d’orientació en la solució dels problemes de la vida. El mite mor amb l’ètnia i amb ella reneix. És el seu termòmetre.\nEl Mite com a clau de lectura de la vida El mite és com el catalitzador de la vida de l’ètnia. Per l’indígena el mite és la clau amb la que llegeix i interpreta tot el que existeix i passa a la vida. És com l’enciclopèdia de l’ètnia. En ella hi ha de tot. És la tradició, la seva norma de vida, la seva llei, la seva medicina, el seu passat, el seu present i el seu futur. Tot el que és important per a la vida de l’ètnia, es troba en el mite.NOMÉS UNA REFLEXIÓ: NO ENS CALDRIA APRENDRE ALGUNA COSA DE TOT AIXÒ EN ELS MOMENTS ACTUALS EN QUE EL NOSTRE PAÍS CADA DIA QUEDA MÉS DESARRELAT, MÉS A L’AIRE?….\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Desmitificar, Mites\nNo hi ha resposta 28 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Alguns blogs interessants... La popular bloguera Yoani Sánchez va arrasar en els premis The Bobs 2008, que atorga la televisió alemanya Deutsche Welle, en emportar-se el guardó al millor weblog internacional i també al de el de Reporteros Sin Fronteras, que es decideix per votació, segons ha explicat l’agència EFE.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Alguns blogs interessants..., Yoani Sánchez\nUna resposta fins a ara 27 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Autoestima,DISCAPACITAT Aquests dies passats l’asseguradora que tenim contractada a l’empresa feia revisions mèdiques a tot el personal que volgués. Tots hi anàvem passant i, qui més qui menys, feia el seu comentari en sortir als companys: a mi m’han trobat colesterol; a mi m’han dit que no hi sentia gaire d’una orella; a mi que hauria de deixar de fumar i fer una mica d’esport…\n-l’autoestima no té res a veure amb les limitacions i les mancances personals. De fet, tots tenim limitacions i mancances en més o menys grau. -l’autoestima puja o baixa segons sapiguem superar, o no, les diverses situacions de limitació que la vida ens va regalant.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Autoestima, DISCAPACITAT\nUna resposta fins a ara 25 nov 2008 Jaume Pubill\n3 respostes 24 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Chávez La meva estimada amiga veneçolana deu tenir avui un gust agredolç a la boca.Chávez ha tornat a guanyar als comicis a les governacions regionals de Veneçuela però ha perdut en tres dels estats més importants i ha perdut l’alcaldia de Caracas.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Chávez\nUna resposta fins a ara 23 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Catalunya El ruc català té moltes virtuts. Li són reconegudes per tothom i diuen que és la raça millor del món. És de més grans proporcions, té un temperament plàcid i enèrgic a la vegada, un pelatge curt i suau degut al clima mediterrani, etc. Tot això està molt bé.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Ruc català\nNo hi ha resposta 20 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Catalunya,POLÍTICA Acabo de llegir un article de Sala i Martín, en aquest mateix diari, titulat “Avergonyit”. Si li hagués de posar nota, li posaria un 10 rodó.\nNo hi ha resposta 19 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Eta,POLÍTICA Qui ens ho havia de dir que en un poblet tan tranquil, tan turístic i tant bonic com CAUTERETS hi enxampessin Txeroki!El meu record de Cauterets es remunta als anys 70 quan treballava els estius, com un estudiant qualsevol, de guia turístic. Un dia per setmana, -invariablement- fèiem la ruta Vielha-Cauterets. Us he de confessar que aquests indrets del Pirineu francès són dels més bonics que jo conec. És clar que tampoc no el conec massa…Us recomano anar-hi, si no el coneixeu. Queda just al darrere d’Ordesa, al Pirineu aragonès.Cauterets és un poblet amb fonts termals. Els francesos són molt donats a “prendre les aigues” i en tota aquest zona del Pirineu hi han molt llocs termals. És un lloc petit, tranquil, silenciós. Des de Cauterets s’arriva al llac de Gaube, passant pel Pont d’ Espanya. Molt a prop d’aquí hi ha el circ de Gavarnie, un altre lloc que s’ha de visitar. Només s’hi arriba a peu o amb rucs i cavalls que van fent el camí vora un petit riuet com un rosari interminable. Llocs preciosos. Llocs impressionants.Què hi feia aquí Txeroki? Es diu que ETA està molt debilitada. Es diu que els dirigents han de moure’s d’un lloc a l’altre per tal que no els puguin seguir la pista tan fàcilment. Es diu que cada dia estan cometent més errors i és més fàcil seguir-los.Es diu…. es diu….Es diuen moltes coses d’ETA. Però el cert és que fa 50 anys que existeix i que cap govern no ha pogut vèncer-la i aniquilar-la. No han pogut o no han volgut. Perquè la meva humil opinió és que no s’ha volgut negociar prou per solucionar el tema. Alguns han posat tants pals a la roda com han pogut. No s’ha creat un clima adequat per poder negociar. No s’ha col.laborat prou des dels diferents partits per arribar a una negociació justa….Alguns segueixen dient -i sembla que no es cansen- que la única solució és policial. Rucs!!! Més que rucs!!! Que no ho heu vist que aquest solució ha fracassat durant 40 anys? En posen a la presó tres i en surten cinc més… La solució ha de ser política: negociar, negociar i negociar.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Eta, POLÍTICA\nUna resposta fins a ara 16 nov 2008 Jaume Pubill\n2 respostes 15 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Neoliberalisme “Dios los cría y ellos se juntan” diuen en castellà. Doncs això: aquesta gent del G20 han vist les orelles al llop i, corrents i de pressa, reunió de pastors (neoliberals). Els altres pastors no compten.El neoliberalisme és la idolatria al déu del mercat. No hem d’oblidar que el neoliberalisme continua sent el capitalisme transnacional portat a l’extrem. El món convertit en un gran mercat al servei del capital fet déu.El neoliberalisme implica allò de que “cadascú que s’espavili”.L’Estat se’n renta les mans de les responsabilitats que li toquen (perquè hauria de ser el responsable de la comunitat). Deixa d’existir la comunitat i comença a prevaler tot el privat. La propietat privada passa a ser privativa i d’aquí passa a ser excloïdora. Deixa pel camí milions de persones pobres. La privatització es la selecció d’una minoria privilegiada que, aquesta sí que mereix viure, i viure bé. El 15% de la humanitat té dret a viure bé; la resta és la resta. La marginació freda de la resta que sobra.Així com el col·lectivisme dictatorial és la degeneració de la col·lectivitat i la negació de la persona, l’individualisme neoliberal és la degeneració de la persona i la negació de la comunitat. L’individualisme egoista degenera la persona que, per definició, hauria de ser relació i complementació amb els altres. (Gonzàlez Faus)I podríem continuar aquesta reflexió. Però em temo que avui a Washington no es tindrà en compte aquesta posició i que la solució serà més del mateix.Quatre retocs, quatre regles que defensin millor el capital …i tot arreglat!,\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Neoliberalisme\n4 respostes 12 nov 2008 Jaume Pubill\nUna resposta fins a ara 11 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Vida i mort Cada dia es mor molta gent però, com que no la coneixem o ens queda llunyana, no en fem gaire cas.\n3 respostes 08 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Catalunya,POLÍTICA,Valors He trobat aquesta perla. No puc resistir-me a difondre-la perquè, tot i que hauria de ser normal, no ho són -lamentablement – actituds com la de la Sra. Abelló. La dignitat només roman en la gent com la Montserrat Abelló? Gràcies, senyora AbellóDissabte passat. Assaig del lliurament dels Premis Nacionals de Cultura. ‘Nacionals’ i de ‘Cultura’ en la mateixa definició, ep! El qui porta el sarau, vés a saber per què, demana si cap dels premiats o dels presents no entén el català. Un, un de tots, diu que no l’entén, i des d’aquell instant l’assaig passa a la llengua del país veí. Tot d’una, emperò, la senyora Abelló, Premi Nacional, alça la mà i diu: ‘Jo no entenc el castellà’. Sorpresa evident. Estem acostumats a no protestar, a callar com si res, com si la nostra dignitat no fóra important, sinó accessòria. Sorprèn, sembla, que algú es comporte, simplement, amb dignitat, sense escarafalls, però també sense deixar-se aixecar la camisa ni assumint el paper de colonitzat sense drets. Potser per això l’assaig continua en espanyol amb la flor i nata de la cultura catalana, com si no hagueren oït la senyora Abelló. Amb un detall afegit: cap dels premiats de la cultura nacional no se suma a la protesta. I malgrat tot, malgrat el silenci i la mala educació evident, aquella dona de cabells blancs i de mirada espurnejant, la senyora Abelló, poetessa, amb la força i la raó que li dóna haver aguantat dècades de misèria i d’opressió torna a dir amb tanta senzillesa com rotunditat: ‘He dit que jo no entenia el castellà’. I, ara sí, ara aconsegueix que els organitzadors tornen a parlar com parlen tots els presents a la sala menys un. Em lleve el barret, senyora.Vicent PartalMail obert\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Dignitat\nNo hi ha resposta 08 nov 2008 Jaume Pubill\nClassificat com a Ciència,RELIGIÓ El biòleg Edward O. Wilson (*1929), introductor de la paraula biodiversitat, és una autoritat en matèria de l’escalfament global.\nBookmark on Delicious Digg this post Recommend on Facebook share via Reddit Share with Stumblers Tweet about it Subscribe to the comments on this post Tags: Ciència, RELIGIÓ\nNo hi ha resposta 06 nov 2008 Jaume Pubill\nMapa\tnovembre 2008


Dimarts, 22/08/2017 | Actualitzat el 23/08/2017 a les 19:35 CEST\nEls terroristes de Catalunya eren, més que una cèl·lula organitzada, una bandada de llops solitaris units per un líder, i Espanya s'ha de preparar per a aquesta modalitat terrorista, segons experts consultats per Efe que coincideixen que al nostre país no hi ha guetos que serveixin de caldo de cultiu gihadista.\nHan passat cinc dies des dels atemptats de Barcelona i Cambrils i tots els implicats estan morts o detinguts. Pretenien un gran cop quan el seu centre d'operacions a Alcanar va saltar pels aires i això els va portar a improvisar altres atacs.\nA molts ciutadans els ha sorprès que una dotzena de veïns fes mesos que estessin radicalitzats i preparant atemptats, sense que ningú els detectés, però als experts en gihadisme no els estranya tant, perquè són conscients de la seva evolució: l'Estat Islàmic fa propaganda a internet i a les xarxes socials per captar joves d'aparença "normal", com els de Ripoll.\nAixí ho relaten diversos d'ells a Efe, incidint que ara Espanya ha patit el cop d'un tipus de terrorisme com el que fa mesos que pateixen altres ciutats europees, sense que això signifiqui que hi hagi més terroristes entre nosaltres, o més perillosos.\nDe fet, el grup que tenia la seva base a Alcanar s'ha demostrat "gens professionalitzat", ha actuat "a la desesperada" i "pràcticament abocat al suïcidi", segons el coronel de l'Exèrcit de Terra expert en gihadisme Pedro Baños.\nEl perfil d'aquests gihadistes és similar al d'altres que han actuat a Europa, sobretot als que al juny van matar vuit persones a Londres: homes joves de segona generació de marroquins establerts a Espanya que són vulnerables psicològicament, a vegades perquè "no se senten ni d'allà ni d'aquí", diu Baños.\nL'expert afegeix que a Catalunya "ha entrat amb molta força" el corrent de l'islam anomenat salafista en una modalitat excloent que anima "a estar al marge de la societat" i que propicia "un procés de radicalització en la línia del que s'està consolidant en països com França i Bèlgica".\nA més, els joves que es radicalitzen "van aprenent i es van instruint a portar roba ordinària i no mostrar radicalitat" per no ser detectats.\nSense estructura professional\nEn la mateixa línia, l'investigador de la George Washington University i expert de l'Observatori Internacional d'Estudis Sobre Terrorisme de Covite, Javier Lesaca, té clar que els terroristes gihadistes que han actuat a Espanya per segona vegada són "una bandada de llops" com les que ja han actuat en altres capitals europees.\nSosté que el novembre del 2016 l'Estat Islàmic "va començar una estratègia de comunicació per tenir llops solitaris en xarxes socials, amb manuals i vídeos en els quals ja no es demana que viatgin a Síria a formar-se sinó que ataquin als seus llocs "sense necessitat d'una estructura professional darrere", com el grup d'Alcanar.\n"A Espanya li passa el mateix que a la resta de la Unió Europea, perquè el missatge és global" i "haurem d'aprendre a conviure amb això, amb les bandades de llops solitaris" i a "assumir que no podem vigilar-ho tot", assegura l'autor del llibre "Armas de seducción masiva".\nEl politòleg Álvaro Herrero de Bethencourt, investigador del mateix Observatori, ha recordat que la majoria d'aquests terroristes estaven integrats a Ripoll, però "es pot passar de ser només simpatitzant a ser activista i cometre atemptats" en poc temps si es rep el missatge adequat en un moment de "debilitat".\nPel professor de Ciències Polítiques a la Universitat Pablo de Olavide (Sevilla) Manuel Torres destaca la figura del reclutador, "que mobilitza aquesta joventut cap a un propòsit concret", però apunta que és estranya la figura de l'imam de Ripoll, Abdelbaki Es Satty, sobretot "per la capacitat que va tenir per mobilitzar un grup tan extens".\nEl codirector de l'Institut d'Estudis sobre Conflictes i Acció Humanitària, Jesús Núñez, relata a Efe que "la pauta d'imitació és clara: individus, en aquest cas barroers, que no tenen cap estructura ni capacitat tècnica per cometre aquest tipus d'atemptats, per la qual cosa utilitzen instruments a disposició de qualsevol".\n"No és una ordre d'un racó concret de Síria", assegura aquest expert, que igual que la resta subratlla la diferència entre els atemptats de l'11-M i els d'ara.\n"Sorprèn que 12 individus s'organitzessin per atemptar i ningú se n'adonés. És una fallada en termes de prevenció", assegura Núñez, que creu que les xarxes socials han facilitat l'adoctrinament d'aquests joves però "és necessari el cara a cara perquè l'individu es radicalitzi".\nTemes: Atemptat a Barcelona 17-A Llops solitaris Terrorisme islàmic Terrorisme L'Estat Islàmic


EMPORDA.INFO 23.06.2019 | 18:49\nUn moment de l'acte inaugural a l'Alfolí de la Sal.\nLa jornada ha començat amb una conferència de Carme Balliu, del Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya i de Jordi Mestre, restaurador, sobre els treballs de restauració del llegat de Víctor Català i del fotògraf Josep Esquirol. Després, s'ha procedit a la inauguració oficial de l'espai i s'ha presentat el Facsímil del manuscrit original de Solitud (tirada limitada de 150 exemplars numerats), que s'ha fet amb motiu del 150 aniversari del naixement de l'escriptora . Aquests exemplars seran de consulta pública a les biblioteques més importants de Catalunya a més de la de l'Escala i com a regals de protocol.\nA partir de la donació per part de l'hereu, Lluís Albert, de l'obra literària i artística de Caterina Albert/Víctor Català a l'Ajuntament de l'Escala, el 17 d'agost de 2017, i l'adquisició per part de l'Ajuntament de la finca Clos del Pastor, es va iniciar un procés de restauració de l'obra, al Centre de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya. S'iniciava també el projecte de creació de 3 espais dedicats a la gran escriptora de l'Escala: El que s'estrenava avui a l'Alfolí de la Sal; un espai obert per a visites guiades a la capella de Santa Reparada de Cinc Claus, antiga propietat de Víctor Català, que es posarà en marxa el dia 29 de juny; i un tercer punt on s'hi exposarà part de l'obra de l'escriptora, al recinte del Clos del Pastor, on hi havia hagut la casa-museu i que reobrirà, un cop s'hagin fet les obres necessàries, l'any vinent.\nLa voluntat de l'Ajuntament de l'Escala és la de conservar a l'Arxiu Històric i a l'Alfolí de la Sal-Museu de l'Escala l'important llegat de Víctor Català, format per uns 10.000 elements repartits entre manuscrits literaris, correspondència, edicions i traduccions de l'obra, pintures, dibuixos, col·lecció d'arqueologia, fotografies i objectes personals, amb l'objectiu de difondre l'obra de l'escriptora i artista tant al públic especialitzat com al gran públic.\nS'ha habilitat dos espais a la segona planta de l'Alfolí de la Sal destinats als fons de l'Arxiu Històric de l'Escala, un dipòsit pel suport paper i pergamí i l'altre per al suport fotogràfic, tots dos amb temperatura i humitat adequades a cada format, que també s'inauguraven avui.\nL'Espai Víctor Català de l'Alfolí de la Sal - Museu de l'Escala acull l'obra artística més representativa (olis i dibuixos), especialment els que fan referència a Solitud i al paisatge, en consonància amb l'exposició de la primera planta que explica l'evolució del paisatge de l'Escala. S'hi exposen també les primeres edicions i traduccions de la seva obra cabdal Solitud, així com una rèplica del manuscrit original. Tres plafons expliquen la biografia, la gènesi de la novel·la i el paisatge literari de Solitud. També s'hi poden veure objectes personals, com la ploma que utilitzava l'escriptora per escriure.\nEls actes s'han complementat aquest diumenge amb la Ruta Camins de Solitud "La pujada", amb ascensió i visita a l'ermita de Santa Caterina del Montgrí pel camí d'Ullà amb lectura de textos del capítol "La pujada" ,de l'obra cabdal de l'escriptora Caterina Albert i Paradís, Víctor Català.


El 21 de març de 1980 a la nit, a Bolívia, i el jesuïta català Lluís Espinal sortia del cinema. Uns desconeguts el van fer entrar en un jeep. Espinal va ser torturat i assassinat. Lluís Espinal havia arribat a Bolívia el 1968, quan aquest país -i pràcticament tot l'Amèrica Llatina- vivia una època de dictadures, repressió i violacions dels Drets Humans. És també l'any de l'assemblea dels bisbes de l'Amèrica Llatina a Medellín, el moment en què sectors de l'església van madurant un procés de proximitat als pobres i a les seves lluites: la teologia de l'alliberament. A Bolívia, Espinal es convertí en Lucho, i exercint la seva feina com a periodista i crític de cinema, va denunciar la injustícia, la pobresa, la falta de llibertat o la repressió militar. La seva veu s'havia fet incòmoda per a molts. Tres dies després, a El Salvador, era assassinat també el bisbe Oscar Romero.\nCristianisme i Justícia, 10 març 20\nEspinal havia treballat a Televisió Espanyola als anys 60 però el contingut de crítica social dels seus programes va topar amb la censura. L'any 1967, li van prohibir un programa sobre els habitatges miserables dels barris marginals de Barcelona i una entrevista amb Alfonso Carlos Comín, per la qual cosa va dimitir. Ja a Bolívia, el seu compromís el va portar, com ell mateix deia, a "gastar la vida pels altres".\nA casa nostra, recull el seu llegat la Fundació que porta el nom de Lluís Espinal, i que treballa en el diàleg fe-justícia a través centre d'estudis Cristianisme i Justícia, amb seu a Barcelona.\nCoincidint amb el 40è aniversari de la seva mort, la Companyia de Jesús a Catalunya i el centre d'estudis Cristianisme i Justícia (Fundació Lluís Espinal) organitzen diversos actes.\nRecord, memòria i projecció: El proper 17 de març tindrà lloc la taula rodona "Record, memòria i projecció", que comptarà amb la participació de Víctor Codina, jesuïta i company d'Espinal; Sonia Herrera, doctora en comunicació i membre de l'equip directiu de la Fundació Lluís Espinal; Francesc Xavier Victori Espinal, nebot de Lluís Espinal; i Anna Masllorens, periodista i autora del documental Un màrtir incòmode. L'acte tindrà lloc a la sala d'actes de Cristianisme i Justícia, al carrer Roger de Llúria 13 de Barcelona, a les 19:00h.\nVetlla de pregària "Gastar la vida": El divendres 20 de març a les 21.00h, a l'Església dels Jesuïtes del carrer Casp es farà una vetlla de pregària sota el lema "Gastar la vida", liderada per MAGIS i "Cançons a la intempèrie".\nCaminada de Montserrat a Manresa: Els dies 3 i 4 d'abril es farà una vetlla a Montserrat i caminada fins a Manresa, que recorda el camí que va fer Sant Ignasi de Loiola però que aquest any servirà també per recordar el compromís i el testimoni de Lluís Espinal.\nEn commemoració dels 40 anys del seu martiri, Cristianisme i Justícia reedita el quadern Pregàries a boca de canó de Lluís Espinal, que es va publicar fa 20 anys. Ara s'hi ha afegit una introducció a càrrec de Víctor Codina, que ajuda a emmarcar la figura de Lluís Espinal i a entendre aquestes pregàries que va escriure per a ser llegides a la ràdio. Inclou també aquesta edició el Testimoni de la vaga de fam, on el mateix Espinal explica l'experiència viscuda durant els 19 dies de vaga de fam a La Paz, a finals de 1977. Es tracta d'un text inèdit, que es publica per primera vegada en català i que té un gran valor testimonial.\nLluís Espinal Camps va néixer Sant Fruitós de Bages el 4 de febrer de 1932. Va fer els estudis secundaris al col·legi i seminari menor Sant Josep de Roquetes, a Tarragona. L'any 1949 va entrar al noviciat de la companyia de Jesús de Veruela, a Saragossa. Aviat va manifestar-se la seva facilitat per escriure i comunicar les seves experiències i conviccions. Estudia llatí, grec, literatura,... i més endavant fa els estudis de filosofia i de teologia a la Universitat Eclesiàstica de Sant Cugat del Vallès. Ja aleshores apareix el seu sentit crític enfront de la teologia tradicional que rebia a les aules.\nEl juliol de 1962 s'ordena sacerdot a Sant Cugat. En aquells moments, l'església està vivint canvis fonamentals i Espinal se sent entusiasmat per les perspectives obertes pel Concili Vaticà II. El 64, marxa cap a Bérgamo, a Itàlia, per estudiar Periodisme Audiovisual amb l'especialització de cinema per a televisió. A la seva tornada a Catalunya treballa a Televisió Espanyola al programa "Cuestión Urgente", que aborda temes d'implicació social. L'any 1967, la censura prohibeix un programa on apareixen les vivendes miserables dels barris marginals de Barcelona i una entrevista amb Alfonso Carlos Comín. Espinal dimiteix.\nEl 1968 marxa cap a Bolívia, on es convertirà en Lucho. Arriba a un país amb una gran riquesa humana i material, però que es troba entre els més pobres de l'Amèrica Llatina. Des del 68 fins a la seva mort, al 80, Espinal viu una època de terribles dictadures, repressió, presons, afusellaments i violacions dels drets humans... Es va dedicar a la crítica i producció de cinema, a la televisió, la ràdio i el periodisme. Va voler fer dels mitjans de comunicació un instrument de servei al poble bolivià. Va denunciar la dramàtica situació del poble, la repressió militar, i el narcotràfic.\nEl desembre de 1977 se suma a la vaga de fam d'un grup de dones mineres per obtenir una amnistia per als presos polítics de la dictadura. Van ser desallotjats per la policia però un petit grup va continuar fins que el govern va concedir la plena amnistia. Espinal va definir la vaga de fam com una de les experiències més intenses de la seva vida.\nLa nit del 21 de març de 1980, a la sortida del cinema, uns desconeguts l'obliguen a entrar a un jeep. El traslladen a l'escorxador del barri d'Achachicala. Allà és torturat i assassinat amb 17 ferides de bala. L'endemà a la matinada, un camperol troba el seu cos en un abocador camí de Chacaltava.


janquim: Reorientació digital a la CCMA?\npublicat per jnqm a les 16:51 etiquetes: canvi, ccma, conferència, radio, tv\nDies enrere llegia el llibre recent d'en Ferran Mascarell. Parla sovint de fa 25 anys, i hi surten les paraules "entusiasme" i "complicitat" al voltant del projecte Barcelona.\nEs perceptible una enyorança colectiva de quan les coses es feien amb aquest esperit, com a minim per part de qui les van protagontizar.\nNo crec que aquests temps tornin, ara es diferent. Pitjor? Simplement diferent.\nTot el discurs de Sáez està ple d'obvietats benintencionades que podrien haver-se escrit sense tenir una relació directa amb la CCMA.\nDe tota manera, si Sáez, Cullell & Co. passen de les paraules als fets i les obvietats benintencionades es fan realitat crec que podriem donar-nos per satisfets....\n29 d’abril de 2008 a les 23:17\nbinot, gràcies pel comentari i la lectura que proposes. Sobre això que dius, potser és veritat que és absurd tenir enyorança. Però no m'ho sembla, en canvi, tenir raons per impulsar projectes. Em sembla que és veritat que les al·lusions a un cert esperit col·lectiu poden quedar enrere però el repte de la digitalització i la posada al dia d'una altra manera d'entendre la comunicació el trobo estimulant. De tota manera, d'acord amb tu: no és hora de fer servir el retrovisor sinó els prismàtics.\nAnònim, pot ser veritat que la majoria de les intervencions públiques dels representants institucionals pequen d'un cert compromís que les sol tornar més ambigües, fins i tot a vegades etèries, però no trobo que els fragments que he seleccionat siguin obvietats. Deixa'm provar d'explicar-ho: els darrers anys, a la CCMA, tenen lloc reflexions i debats intensos sobre alguns dels punts que he volgut destacar. Podria ser que alguns d'aquests punts puguin semblar-te obvietats però prefereixo creure que la seva menció respon a una voluntat. Com tu dius, es tracta de passar de les paraules als fets. No serà aquest bloc el lloc on es facin aquestes valoracions, és clar. Però tens raó que el judici es farà sobre el que tots plegats siguem capaços de fer.\nGràcies de llegir i participar, de veritat.\n30 d’abril de 2008 a les 1:09\nSi no hi ha entusiasme, complicitat, etc, en els projectes actuals, estem pitjor, ho miris com ho miris!. Diferent dius?\nJo diria que ets políticament moooooolt correcte, no?\n5 de maig de 2008 a les 12:37\nanònim o mossèn de ventdelpla\ngràcies de participar i disculpa el retard en la meva resposta.\ncrec que sí que és possible comptar amb actituds entusiastes i no sé veure que això em converteixi en "políticament correcte" encara que per descomptat respecto del tot la teva manera de veure-ho\nconfio que sabré mantenir un equilibri entre l'expressió molt lliure de les meves opinions i la responsabilitat que em pertoca d'assumir com a directiu d'una empresa\n13 de maig de 2008 a les 10:52


PRESENTACIÓ EXPOSICIÓ: “QUAN EL FOC ÉS BLAU I GROC. 35 ANYS CREMANT LA VILA!” | La Violeta\nEl passat 1 d’agost La Diabòlica de Gràcia va presentar l’exposició “Quan el foc és blau i groc. 35 anys cremant la Vila!”. La colla ha arribat al seu 35è aniversari i després d’una intensa cerca per recuperar la seva memòria històrica i els seus antics/es membres, va presentar un recull fotogràfic cronològic així com una bona col·lecció de versots.


Servigest Empresarial SL - Gestió Comptable - Catalunya\ni liquidació d'impostos\n- El nostre departament s'encarrega de la comptabilitat dels nostres clients, el qual abarca la confecció dels llibres comptables\n*Registre de factures emeses.\n*Registre de determinades operacions intracomunitàries.\n*Registre de béns d'inversió.\n*Vendes i ingressos.\n*Compres i despeses.\n*Llibre de Provisió de Fons.\n- El nostre equip prepararà trimestralment les declaracions d'IVA, IRPF, operacions intracomunitàries...\n- Cada any elaborem els resums anuals, la declaració d'operacions amb tercers i l'Impost sobre Societats.\n- El legislador va aprovar el 2008 una sèrie de mesures per a la prevenció del frau fiscal que implica documentar les operacions realitzades amb entitats o persones vinculades.\n- Servigest té un equip d'experts tributaris per recolzar-te en la determinació del valor de mercat de les transaccions amb persones vinculades i establir la documentació suport requerida per la llei.\n- Quan el client ho requereix, preparem els seus estats financers i l'ajudem a analitzar-los. És la síntesi de l'estat de la seva empresa a una data determinada.\nÉs una eina de control de la gestió tant per als seus administradors com per als socis/accionistes. També es pot aprofitar per comunicar la situació econòmica als grups d'interès relacionats amb l'entitat.\nde llibres comptables\n- Presentem els llibres comptables al\nELABORACIÓ I DIPÒSIT\nde comptes anuals, Memòria i informe de gestió\nDE COMPTES ANUALS, MEMÒRIA\nI INFORME DE GESTIÓ\n- Preparem les CCAA (Balanç, Compte de Pèrdues i Guanys, Memòria, Estat de Canvi del Patrimoni Net, així com l'Estat de Fluxes d'Efectiu), que haurà de ser elaborat per l'òrgan d'administració de la societat.\n- El nostre departament de gestió s'encarregarà del dipòsit al Registre Mercantil per al seu correcte registre.\ncomptable i econòmic\n- Aquest servei engloba des de l'anàlisi d'una inversió i les seves alternatives fins el seguiment i/o la preparació d'un pla de negoci. Realitzant tanmateix, plans de tesoreria, pressupostos i anàlisi de costos.


En parlar de formatges a Mallorca és necessari parlar de can Calent, de Formatges Burguera, a la carretera de Campos a la Colònia de Sant Jordi\n4 min. 01/06/2018 19:08\n651x438 Formatges per A tots els gustos Formatges per A tots els gustos\nA favor dels escorxadors\nLa producció càrnia necessita instal·lacions adequades\nLa Conselleria d’Agricultura ha fet una aposta a favor dels escorxadors de les Illes Balears, no a favor d’un o de l’altre, sinó a favor de tots. És ben cert que si hi ha una decisió ferma de mantenir els ramats, també hi ha d’haver una decisió de mantenir els escorxadors, perquè la producció càrnia és una cadena complexa que necessita instal·lacions adequades. De cada cop augmenta més la quantitat de carn procedent de fora de les illes, comercialitzada en condicions incertes, de pèssima qualitat i amb manca de traçabilitat. La mesura d’ajuda que ha sortit publicada aquesta setmana posa a disposició dels escorxadors 300.000 € per finançar inversions, estalvi energètic, millora del procés productiu, adequacions a mesures sanitàries d’obligat compliment i tractament de residus. També hi ha un suport a la línia d’aviram, en procés de recuperar-se. L’ajuda va en la direcció de mesures anteriors, però les millora i aporta eficàcia a la seva funció.\nJornada tècnica sobre el cultiu dels cereals a Maria\nAhir es va celebrar al poble de Maria una jornada tècnica sobre el cultiu dels cereals. Es varen presentar les tasques de recerca i experimentació duites a terme per l’Institut de Recerca i Formació Agrària i Pesquera, que tenen una llarga trajectòria de treball a les Illes Balears sobre les varietats de cereals i plantes farratgeres. Evidentment, aquesta labor no tindria sentit sense un esforç de comunicació amb els agricultors, que són els que han d’incorporar a la seva activitat les millores en varietats i tècniques de conreu que es van experimentant. A la jornada hi va haver una xerrada de Carlos Lacasta sobre la cerca de l’eficiència en el cultiu dels cereals i una intervenció d’Onofre Fullana sobre la viabilitat cervesera d’ordis i blats locals de cultiu ecològic. La jornada va finalitzar amb una visita a finques experimentals que col·laboren amb l’IRFAP.\nFormatge Son Cànaves\nÉs elaborat en aquesta possessió de Llucmajor\nSi ens giram a la història veim que Mallorca va ser terra de formatges valorats arreu de la Mediterrània i que, a Mallorca, va destacar la producció formatgera de Llucmajor. M’ha sorprès agradablement la descoberta del formatge de Son Cànaves, elaborat en aquesta possessió de Llucmajor, dedicada als “productes ecològics del país”. Es tracta d’un formatge excel·lent que incorpora considerables notes d’originalitat. Cal destacar el formatge làctic, obtingut amb la tècnica de la quallada làctica i amb l’ús de fongs. També fan formatge poc curat, tendre i un iogurt de llet d’ovella. Es tracta d’una producció petita obtinguda de manera exclusiva del ramat de la possessió. Altres productes de Son Cànaves són la sobrassada, de porc faixat que pastura en llibertat i pebre de tap de quartí, l’oli, les olives, les figues seques i les verdures. Les verdures les comercialitzen amb cistelles ecològiques a domicili.\nEs tracta de formatge elaborat amb llet de vaca frisona\nEn parlar de formatges a Mallorca és necessari parlar de can Calent, de Formatges Burguera, a la carretera de Campos a la Colònia de Sant Jordi. En aquest cas es tracta de formatge elaborat amb llet de vaca frisona, l’únic formatge de vaca de Mallorca elaborat a la mateixa explotació i comercialitzat directament. D’altra banda, la vaqueria és una de les més tecnificades i modernes de les Illes Balears. Per fer possible això s’han succeït tres generacions de la família que s’han dedicat en cos i ànima, i molt de sacrifici, a la producció de llet i a l’elaboració artesana de formatge. Sobretot per això, per l’esforç i el treball de tota una família, els seus formatges mantenen una presència significativa en el mercat, amb productes com el formatge tendre, el formatge curat, el formatge semicurat, el brossat i la llet formatjada.\nS’hi ha fet molta feina, amb rigor i constància\nLa nova Llei agrària inicia el seu periple parlamentari, després d’un llarg procés en el qual ha participat el sector productor, els tècnics, multitud d’associacions i l’administració mateixa, en les diverses institucions i departaments. S’hi ha fet molta feina, amb rigor i constància, i per això es tracta d’un text acurat que pretén ser una eina a favor de la nostra pagesia. És clar que el tema dels usos del sòl és cabdal en unes illes com les nostres i la llei aborda la qüestió amb valentia i amb mesures que defensen els usos agraris i agroalimentaris, des del respecte a l’ordenament urbanístic i a les competències de les diverses institucions. Sobretot podrà ser una eina de treball que, amb el seu desplegament, afavorirà el sosteniment de l’activitat agrària i la sobirania alimentària.


Banda Zeitun en concert\nMúsica siciliana, jazz i flamenc.\nZeitun, que en àrab vol dir 'oliva', és el símbol verd i unificador de l'espai mediterrani. La trobada d'Ermanno Panta (veu, flauta, saxo), Sergi Gómez (guitarra flamenca), Daniel Abad (contrabaix) i Luati González (bateria), músics provinents de Sicília, Catalunya i Andalusia, ha generat de manera espontània una sonoritat única: càlida, embolcallant i original.\nMuses de Sicília, Formentera i Ishbilia és el nom del nou espectacle de la banda. Una representació vibrant en què els pals del flamenc i els estils musicals tradicionals del sud d'Itàlia conflueixen en un repertori de composicions originals.\nDe manera emblemàtica, el repertori s'alimenta de la poesia d'Abu Al Arab, viatger i poeta àrab-sicilià del segle XI. Lletres en sicilià, castellà, formenterer i àrab juntament amb elements musicals paisatgístics recreen una aroma tan característic dels paisatges sonors mediterranis.


Telescopi de Maksútov - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl telescopi de Maksutov és un tipus de telescopi catadiòptric o reflector que es caracteritza pel fet que fa servir una lent correctora còncava de menisc negatiu en la pupil d'entrada de l'aparell que corregeix els problemes d'aberració perifèrica presents en els telescopis reflectors. Va ser inventat per l'òptic soviètic Dimitri Dimitrievich Maksutov el 1941 com una variació del disseny de la càmera de Schmidt.\nDiagrama del recorregut de la llum en un telescopi Maksutov-Cassegrain.\n2.1 Variants i dissenys similars\nLa idea d'emprar una lent de menisc per corregir l'aberració es remunta a 1814, amb dissenys com els del telescopi de W. F. Hamilton o el mirall de Mangin. Després de la invenció de la càmera de Schmidt diversos científics van intentar crear algun disseny que substituís la complicada lent correctora de Schmidt.\nSegons el mateix Maksutov, la idea del nou disseny se li va ocórrer en plena Segona Guerra Mundial, mentre viatjava en un tren de refugiats que fugien de Leningrad davant l'avanç de les tropes alemanyes. Va idear la patent cap a mitjans de 1941 i l'octubre d'aquell mateix any va fabricar un prototip de configuració gregoriana.\nEl telescopi de Maksutov empra un mirall principal esfèric i reemplaça la lent correctora de Schmidt per un element esfèric, molt més senzill de fabricar. El corrector en aquest cas és un element fabricat d'un únic tipus de vidre amb un lleuger menisc negatiu. A causa de la simetria esfèrica de l'òptica, aquesta corregeix tant l'aberració esfèrica com l'aberració cromàtica.\nVariants i dissenys similarsModifica\nEl 1940, l'òptic holandès Albert Bouwers va presentar un disseny similar, conegut com a telescopi de menisc de Bouwers amb la diferència que la lent correctora era de tipus concèntric (una secció d'una esfera buida) que elimina l'aberració esfèrica però no té propietats acromàtiques per la qual cosa només és apropiat per a astronomia monocroma. Posteriorment aquest disseny es va millorar amb un doblet corrector. A causa del secret imposat per la guerra tots dos inventors no van conèixer els avenços mutus fins acabada la contesa. A causa del seu disseny comú amb una lent correctora de menisc esfèric a aquests telescopis se'ls anomena conjuntament telescopis de menisc .\nEl Maksutov-Cassegrain és una configuració basada en el telescopi de Cassegrain en el qual el mirall secundari és esfèric, de manera que s'aprofita la curvatura interna de la lent correctora, estant el mirall format per una secció metalitzada al centre d'aquesta, el que redueix el nombre de peces i simplifica el disseny.\nA causa de l'obertura focal d'aquest tipus de telescopis, proporcionen bona potència d'ampliació però amb un camp visual relativament estret, de manera que no són apropiats per a l'astrofotografia de camp ampli, tot i que són excel·lents per l'observació d'elements aïllats com planetes o estrelles dobles. Són molt populars entre els astrònoms aficionats, ja que des del seu invenció seu preu ha anat baixant gradualment i en l'actualitat, des de ser models molt cars i especialitzats, gràcies a models russos i més recentment xinesos, estan l'abast de la majoria de les butxaques.\nLa configuració d'aquests telescopis presenta un cos segellat per la lent correctora i una òptica molt estable, de manera que són molt usats en aplicacions militars i d'altres tipus on es requereixi una òptica telescòpica de qualitat, resistent i amb manteniment poc delicat.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Telescopi de Maksútov\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Telescopi_de_Maksútov&oldid=27907032»


Aquest diumenge Trobades de MiniHandbol a Agramunt i Sant Joan Despí - Federació Catalana d'Handbol\nAquest diumenge Trobades de MiniHandbol a Agramunt i Sant Joan Despí\nAquest proper diumenge, 13 de maig, tindrà lloc la V Trobada de MiniHandbol d’Agramunt i la XVI Trobada de MiniHandbol “Fundació Damm” de Sant Joan Despí, on els més petits i més petites podran gaudir del nostre esport.\nEl Pavelló Municipal d’Agramunt, amb 6 pistes, acollirà la V Trobada d’Agramunt, organitzada pel CH Agramunt, on participaran diferents equips de les categories Prebenjamí, Benjamí i Aleví, femení i masculí-mixt. L’activitat començarà a les 9.30 hores i finalitzarà al migdia.\nPer la seva part el Club Handbol Sant Joan Despí organitzarà, també diumenge, la que serà la XVIa Trobada de Mini Handbol Fundació Damm a Sant Joan Despí. En aquesta trobada, que es disputarà a 10 pistes, s’espera la participació de 50 equips amb més 500 nens i nenes. L’activitat es desenvoluparà al Poliesportiu Salvador Gimeno, Poliesportiu del Mig, Plaça de l’Ermita i pista de la escola Sant Francesc.\nTot plegat dues activitats on els infants podran gaudir de l’esport d’una manera lúdica, deixant a un costat la vessant competitiva, i compartir experiències amb equips de diferents punts del territori català, jugant a handbol i realitzant altres activitats recreatives.


11/01/19. Godàs, Xavier. L’extrema dreta espanyola és una qüestió catalana. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n11/01/19. Godàs, Xavier. L’extrema dreta espanyola és una qüestió catalana. El Punt Avui.\nDes d’un punt de vista de defensa de la democràcia no es pot fer veure que el que passi a Espanya no ens incumbeix\nL’ auge de les formacions polítiques i els moviments d’extrema dreta a Europa i al món ens interpel·len a Catalunya i a l’Estat. A Catalunya és públic i notori que des de l’1 d’octubre del 2017 hi ha un increment de l’activitat ultra que porta un reguitzell fins ara impune d’agressions i assenyalaments. El PP i Ciutadans han estat encobridors d’aquesta hiperactivitat feixistitzant. A l’Estat, l’emergència de Vox després de les eleccions a Andalusia ha configurat una tríada de dreta intransigent que es desplaça en bloc cap a l’extrem. Es configura una ofensiva en tota regla contra els objectius de progrés de l’esquerra, el moviment feminista i les nacions sense estat dins l’Estat. Reconfiguració centralista d’Espanya, retrocés de les llibertats civils, apuntalament del capitalisme financer i els interessos de l’Íbex 35 contra els interessos de vida digna i plena de les majories socials.\nCentrant-nos en Espanya, l’escenari que s’albira és enormement preocupant. La mateixa preocupació que devien sentir el president Companys i tota la resta el 1934, quan la República fou usurpada per la CEDA i els obrers asturians i la Generalitat republicana es van plantar amb les conseqüències per tots conegudes. La història ens ensenya que des del punt de vista de totes les forces polítiques democràtiques catalanes que s’autodenominen republicanes (no només les independentistes), res d’allò que passi a Espanya en relació amb l’avenç de l’extrema dreta ens és aliè. És una simple qüestió de sentit comú: la hipotètica nova hegemonia a Espanya d’un marc de dreta escorat a la banda extrema produiria un context polític d’acarnissament encara més ferotge contra les aspiracions d’autodeterminació catalanes i de les basques. Des d’un punt de vista de defensa de la democràcia, doncs, és evident que a Catalunya no es pot fer veure que el que passi a Espanya no ens incumbeix.\nL’extrema dreta espanyola és una qüestió catalana perquè beu de la doble ofensiva contra el progrés social i les demandes perifèriques d’alliberament nacional que ja sustentaren la reacció feixista del cop d’estat del 1936. És una qüestió catalana perquè, si aquí pretenem resoldre el conflicte polític amb l’Estat per la via democràtica, qualsevol afebliment més del ja prou malmès marc democràtic ens fa anar de dret cap a una major submissió. I és una qüestió catalana perquè des del punt de vista de les forces polítiques de progrés mai hem de donar l’esquena a la gent democràtica i progressista que als pobles d’Espanya estan disposades a plantar cara a l’ofensiva ultra. Podem discrepar sobre la solució al contenciós català, però per fer front a l’embat de l’extrema dreta som aliats, com ho vam ser amb l’oposició a la CEDA i la configuració dels fronts populars.\nL’independentisme català mai no pot ser aïllacionista. Primer, perquè hem de fer de la solidaritat més elemental un dels trets característics dels que som favorables a exercir el dret d’autodeterminació; segon, perquè és fàcticament impossible aïllar-se de les relacions de força polítiques que es donen en el marc de l’Estat en què encara som; tercer, perquè en ple segle XXI l’aïllacionisme és pura fantasia.\nCom a home d’esquerres que pretenc poder exercir el dret d’autodeterminació a Catalunya, em declaro solidari amb totes les dones que ara encara es poden veure més desprotegides per la revisió de les lleis contra la violència masclista impulsada per Vox i secundada pel PP; amb totes les nacions sense estat que senten perillar fins i tot les seves autonomies limitades; amb els treballadors i les treballadores que veuen com se’ls discuteix un increment encara ridícul del salari mínim interprofessional; amb tots aquells i aquelles que havien sortit de la por a expressar la seva sexualitat i que ara volen tornar a recloure en armaris d’intimitats prohibides; amb tota la professió del periodisme que contrasta fets i que explica críticament el món perquè en l’horitzó hi ha que pugui acabar vencent la mentida difosa contra les veritats comprovables. Podríem continuar amb altres exemples.\nSoc solidari amb totes aquestes gents de les espanyes, d’Europa, del món. I a mi aquí em tenen de company.


NOU ARTICLE AL BLOG DE RELLA D'EL DIARI DE L'EDUCACIÓ 28-04-20 \_\_\_ RELLA\nNOU ARTICLE AL BLOG DE RELLA D'EL DIARI DE L'EDUCACIÓ 28-04-20\n"TEMPS DE CONFINAMENT, TEMPS D'INTERNET"\nDes de la Junta de RELLA, li vam encarregar a l'Albert Solà, membre actiu de RELLA, que fes un article sobre el que estem fent des de l'associació, per mitjà de la nostra web en aquests temps de Coronavirus i Confinament:\nEls "Escrits en temps de Coronavirus" i les "Recomanacions en temps de confinament i les del món educatiu"\nEsperem que us agadadi.\nTEMPS DE CONFINAMENT, TEMPS D'INTERNET\nÉs evident que la situació actual de la humanitat vivint sota l'amenaça de la pandèmia del coronavirus està obligant tothom a modificar totes les seves rutines, totes les seves activitats en funció del confinament que han decretat les autoritats de cada estat.\nEstem veient com des de diverses activitats econòmiques i culturals persones que hi estan implicades miren d'ajustar la seva resposta a les exigències que el perill de contagi ens té sotmesos i sotmeses.\nHan aparegut amb força -potser per quedar-se entre nosaltres- el teletreball a diferents empreses, la venda en línia que ja duien a terme les grans plataformes ara estan sent copiades per petites i mitjanes botigues per poder vendre els seus productes, activitat que potser només tres mesos enrere haguessin estat desestimades.\nI també podem parlar de moviments socials de voluntariat que en diferents barris de les ciutats i en diferents pobles han anat creant una xarxa d'ajuda a gent gran fent-los el servei d'anar a comprar, portar-los els queviures i els medicaments i baixar-los la brossa al carrer.\nHem vist i veurem de tot.\nI evidentment, aquesta situació també ha afectat la nostra associació. Hem hagut d'ajornar els actes que teníem previstos per a la celebració del 10è aniversari, tot esperant millors temps que ens permetin acabar-les i establir a través del web (www.rella.cat) tota la relació que normalment duem a terme entre nosaltres i també de cara enfora: debats, xerrades, clubs de lectura, passejades, visites...\nÉs l'única via per poder anar oferint a sòcies i socis les activitats que determinen els nostres objectius.\nCom es concreta el que anem fent?\nCom en la majoria d'entitats -per no dir totes-, estem utilitzant el nostre web com l'únic canal possible de què disposem. Hem creat tres espais on recollim el que ens va arribant i el que anem trobant tot resseguint les diferents xarxes telemàtiques. Tothom ha pogut constatar l'allau de missatges que rebem personalment, tant a través de correus o webs com dels canals de comunicació social com poden ser whatsapp, instagram, youtube, ... Són les fonts d'on bevem i també les mateixes que alimentem amb les nostres aportacions, de creació personal o bé reenviades: és un flux que no para!\nEn el nostre web hem creat un espai general sota el títol CORONAVIRUS que conté aportacions d'actualitat de dues temàtiques: Recomanacions pel confinament i Recomanacions del món educatiu. Clicant sobre les paraules calentes s'obren els enllaços directes a aquestes seccions del nostre web.\nLes recomanacions pel confinament aporten reflexions sobre l'impacte de la pandèmia en la nostra vida, en la nostra societat. Són escrits, uns més generals que d'altres, en què les autores i els autors exposen les seves idees, els seus pensaments, les seves crítiques sobre la malaltia i les accions personals i de l'administració. Conté enllaços i aportacions del Canal Salut i d'autores i autors -la llista no pretén ser exhaustiva- com Milagros Pérez Oliva, Marina Garcés, Daniel Innerarity, Manuel Castells, Yayo Herrero, Josep Ramoneda, David Fernàndez. Les temàtiques giren al voltant de la salut, l'economia, l'aprenentatge a casa, pensament, societat, política, sortida del confinament.\nD'altra banda, el recull relacionat amb el món educatiu ens ofereix la possibilitat de llegir escrits relacionats amb el nostre món professional. Hi podem trobar documents d'autores i autors com Francesco Tonicci, Jaume Cela i Juli Palou, Jaume Funes, Ricard Aymerich, Joan Domènech, Adelina Escandell, Xavier Bonal. També del Grup d'Educació Avui, de la nostra Associació.\nFinalment, la pestanya Escrits en temps de coronavirus ens mena a totes les comunicacions aportades per les diferents sòcies i socis i que està oberta a la participació de qui vulgui fer-ho, només cal enviar el vostre escrit a rellacat@rella.cat i el penjarem en aquesta secció.\nLa idea l'ha recollida la Junta de la proposta que va fer un dels nostres socis amb la finalitat que totes i tots tinguem la possibilitat de dir-hi la nostra.\nLa temàtica és completament oberta. Cadascuna de les aportacions està feta des del punt de vista que cada autora, cada autor ha volgut focalitzar. I no exclusivament des d'un punt de vista d'exensenyants, perquè l'hem volgut oberta a tothom.\nRealment, ha estat un encert perquè les aportacions van arribant contínuament, cosa que demostra la necessitat que tenim d'expressar les nostres vivències en moments tan especials.\nQueda't a casa i mantén-te connectat!\nREUNIÓ GRUP ACTIVITATS


Benicàssim clausura XXVIII Mostra de Teatre Reclam | Castellón Información\nBenicàssim clausura la XXVIII Mostra de Teatre Reclam amb ‘Maestrissimo (Pagagnini 2)’ de la companyia Yllana\nL'espectacle tindrà lloc el proper 6 de desembre a les 19.00 hores en el Teatre Municipal de la localitat\nL’espectacle tindrà lloc el proper 6 de desembre a les 19.00 hores en el Teatre Municipal de la localitat\nLa companyia Yllana tancarà el diumenge 6 de desembre la XXVIII Mostra d’Arts Escèniques Reclam amb l’espectacle Maestrissimo (Pagagnini 2), que es representarà a partir de les 19 hores al Teatre Municipal de Benicàssim, una proposta a mig camí entre el concert de cambra, la comèdia satírica i el retrat d’època en la qual es mostren les aventures i desventures d’un quartet de corda en un període indeterminat entre els segles XVII i XVIII.\nL’última setmana de programació del Reclam s’inicia dimarts 1 de desembre a les 19.30 hores al Paranimf de l’UJI amb ¡¡¡Por todos los dioses!!! de Fernando Cayo, qui parteix de la seua infància amb la seua família a Valladolid i de l’afició del seu pare a la pintura i a la literatura mitològica per a fer un recorregut hilarant, crític i lisèrgic per la mitologia grega, la vida i el món actual. L’espectacle és un viatge continu ple de paral·lelismes entre la mitologia antiga, els comportaments quotidians i els «déus contemporanis».\nEl Reclam continuarà al Teatre Municipal de Benicàssim divendres 4 de desembre a les 20 hores amb Joc de xiquetes, de la companyia Bullanga Teatre. L’acció transcorre en una escola infantil durant una reunió de pares i mares i el públic participa activament. L’obra s’emmarca en el teatre conegut com a inclusiu, en el qual es busca una relació entre l’artista i el públic que trenque els límits habituals existents entre ells.\nDissabte 5 de desembre, el Reclam es traslladarà al Teatre Principal de Castelló de la Plana on la companyia Lucy Kirkwood interpretarà a partir de les 20 hores Los hijos, una obra que té lloc en un futur proper i tracta sobre les conseqüències d’una catàstrofe en una central nuclear per a aprofundir en la responsabilitat que té la societat cap a les generacions futures.\nPer últim, Ángel Martín representarà diumenge 6 de desembre a les 19 hores al Teatre Payà de Borriana #103 noches, un espectacle en el qual narra les nits del seu confinament en les quals treballa en el seu nou espectacle; 103 nits de pensaments sobre la vida, l’univers i tota la resta de coses que a ell li serveixen per a preparar el futur xou i al públic per a passar una hora i mitja de riures.\n'Maestrissimo (Pagagnini 2)'1 Benicàssim2554 companyia Yllana1 XXVIII Mostra de Teatre Reclam1


Wikiloc - ruta Vallat d'Estaon- estanys de soliguera - Estahón, Catalunya (España)- GPS track\nVallat d'Estaon- estanys de soliguera\n180802 Estaon-bordes de Cardedo (a peu)\nGR11 Etapa 26: Estaon - Tavascan (senderisme)\nrefugiestaon Tots els drets reservats\nVista 1538 vegades, descarregada 41 vegades\nBonic itinerari lineal des del poble d'Estaon fins als estanys de Soliguera, als peus del Campirme.\nPrimer tram seguint el GR11 fins a les bordes de Nibrós. El segon tram cal seguir el riu fins a les bordes de Perafita, i posteriorment fins a la Cabana de peracalç, on es poden observar unes esplèndides vistes de la Vall, del Pui Tavaca, el Campirme i la Torreta de l'Orri al fons.\nContinuar el curs del riu fins al primer dels estanys, anomenat l'Estany del Sols.\nSi encara queden forces es pot continuar fins a trobar els altres dos estanys, relativament a prop.\nRuta recomenable tot l'any, a l'hivern, millor portar raquetes, tot i que aquesta vegada no ha estat necessari.\nEl Refugi d’Estaon és un allotjament rural situat al poble d'Estaon, al cor del Parc Natural de l’Alt Pirineu. Petit i acollidor, és un punt de partida excel·lent per a fer qualsevol activitat de muntanya per les Valls de Cardós i Tavascan. Feu la vostra reserva a: 693 70 79 81 973 623 173 [email protected]\nEncreuament coll de Jou\nEncreuanement coll de Jou. En aquest punt el GR11 es desvia cap al Coll de Jou. Cal continuar la ruta, cap a les bordes de Perafita i la cabana de Perecalç. A partir d'ara ja no trobem marques que ens indiquin el camí, però no té pèrdua, cal seguir sempre el traçat del riu.\nCabanya de Perecalç\nEstany de Soliguera: és el primer dels tres estanys. A aquesta època de l'any està glaçat, però a l'estiu és un bon indret per fer una capbussada.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Vallat d'Estaon- estanys de soliguera https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/vallat-destaon-estanys-de-soliguera-11770731 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món\nLa vaig fer juntament amb refugiestaon\nDemana a refugiestaon que t'afegeixi com a company a aquesta ruta\nSegueix a refugiestaon i descobreix noves rutes!


Jacotot en el Raval. Projecte de col·laboració entre els artistes de Sala d’Art Jove i els joves del Casal dels Infants | Sala d'Art Jove\nJacotot en el Raval. Projecte de col·laboració entre els artistes de Sala d’Art Jove i els joves del Casal dels Infants\nAmanda de Pablo. Projecte educatiu Art Jove 2016. Procés de tutoria: José Antonio Delgado\nProjecte d’educació intercultural que pretén una col·laboració amb els artistes que han rebut els Premis de Creació Art Jove 2016 i els joves del Casal dels Infants que es troba en el barri del Raval en el carrer Junta de Comerç, 21.\nLa idea és la realització d’una serie de tallers per part dels artistes als joves que formen part del programa XAT. Aquests joves són un dels col·lectius que més pateixen l’atur. Si afegim un entorn familiar i social fràgil i un barri on històricament s’han concentrat situacions de precarietat i vulnerabilitat, la situació dels joves s’agreuja.\nLa Xarxa d’Accés al Treball (XAT) del Casal dels Infants forma i orienta els joves inactius per donar-los més oportunitats d’ocupació. Tot comença per implicar als joves en el seu procés d’aprenentatge. Se’ls involucra compartint la definició d’un itinerari d’inserció individual i es treballa en reforçar les seves competències bàsiques, transversals i tècniques per aconseguir la inserció en el mercat laboral.\n(Extret de la pàgina http://www.casaldelsinfants.org/cat/xarxa-d-acces-al-treball-cat)\nEs tracta d’un project bidireccional on els principis de procés d’aprenentatge, compartir la definició d’un itinerari d’inserció individual a través de l’art contemporani, serà una experiència molt enriquidora tant pels joves com per els artistes, ja que la pràctica artística implica alguns dels elements exposats, sobretot a l’hora d’establir un marc per la pràctica i inserir-la com a projecte personal. A més que el projecte pot ser molt benefició tant pels joves, els artistes com pel teixit cultural del barri del Raval.\nJacotot en el Raval. Projecte de col·laboració entre els artistes de Sala d’Art Jove i els joves del Casal dels Infants s'emmarca en la col·laboració entre ACVic Centre d'Arts Contemporànies de Vic i Sala d'Art Jove durant l'any 2016.\nProjecte seleccionat a la modalitat d’educació dins la convocatòria Art Jove 2016, i que compta amb la tutoria de José Antonio Delgado.


Dos veïns de l'Hospitalet declaren davant els mossos per suposats desordres a la manifestació de suport a Puigdemont el 25 de març\nDos veïns de l’Hospitalet declaren davant els mossos per suposats desordres a la manifestació de suport a Puigdemont el 25 de març\nUna cinquantena de persones s'han concentrat a les portes de la comissaria per donar-los suport\nUna cinquantena de persones s’han concentrat aquest divendres a la tarda davant la comissaria dels Mossos d’Esquadra del carrer Teide de l’Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) per donar el seu suport a dos veïns del municipi citats a declarar en relació a la seva participació a la manifestació del passat 25 de març a Barcelona contra la detenció del president Carles Puigdemont a Alemanya.\nSegons que ha explicat la seva advocada a la sortida, els veïns, un home i una dona que són parella, van ser identificats per la Guàrdia Urbana de forma totalment aleatòria una vegada va finalitzar la manifestació i sense cap mena de justificació. Durant l’interrogatori se’ls ha informat que a tots dos se’ls acusa de suposats desordres durant la manifestació i a un d’ells d’atemptat contra l’autoritat.\nL’advocada dels acusats, que s’han negat a declarar, confia que el cas s’arxivi perquè els mossos no han presentat cap prova documental contra ells i cap representant de la Guàrdia Urbana ha assistit a l’interrogatori per exposar la seva versió. ‘El cas no s’aguanta per enlloc’, ha reblat.\nLa parella, que ha arribat a la comissaria dels mossos als volts d’un quart de sis de la tarda, ha estat rebuda per veïns i amics agrupats en diferents CDR del municipi i pels regidors del PDECat, ERC i la CUP al consistori. A la seva sortida s’ha llegit un manifest i la concentració ha finalitzat sense cap tipus d’incident.


L'Escala engegarà sis accions per millorar les condicions de vida al centre històric - Diari de Girona\nLes mesures estan incloses dins el projecte del Pla de Barris que s'ha executat en la seva part urbanística. Hi haurà actuacions per fomentar el veïnatge, detectar casos en risc d'exclusió social o promoure la participació social entre veïns\ncarme vilà 28.01.2018 | 06:57\nL'Escala engegarà sis accions per millorar les condicions de vida al centre històric l'escala\nL'Ajuntament de l'Escala desenvoluparà aquest any sis accions per millorar les condicions de vida dels veïns del nucli antic. Es tracta del programa social que s'inclou dins el Pla de Barris que en els darrers anys ha suposat millores urbanístiques en aquest sector. S'invertiran 156.400 euros del total de 6,3 milions del pla. Les mesures van adreçades a millorar la convivència, fomentar la relació social i detectar casos d'exclusió social.\nL'objectiu del programa és fomentar la convivència al nucli antic; potenciar el voluntariat; promoure la participació social dels veïns per reformar la cohesió social; i reforçar la detecció i la intervenció en casos de risc d'exclusió social.\nL'Ajuntament preveu les sis accions concretes que s'engegaran aquest mes i s'aniran desenvolupant al llarg de l'any.\nUn equip d'enquestadors està visitant les famílies del nucli per conèixer les necessitats socials, promoure la medicació veïnal, prevenir conflictes i reforçar la convivència. És la primera mesura que acabarà en la fase d'enquestes la setmana vinent.\nUna segona acció serà prevenir l'aïllament de la gent gran que viu sola i també de les persones amb diversitat funcional per evitar situacions de risc social. Per portar-lo a terme treballen voluntaris, veïns i les entitats socials.\nTambé adreçat a la gent gran s'implantarà un programa per tal que aquest col·lectiu es mantingui actiu.\nUna altra acció social serà el desplegament de projectes d'intervenció socioeducativa amb infants i adolescents per millorar el seu benestar emocional, mitjançant el treball en xarxa amb els centres educatius, les entitats socials i els equipaments del barri.\nPer als més joves s'espera engegar propostes per tal de promoure accions intergeneracionals perquè participin juntament amb famílies i gent gran en activitats culturals i festives.\nEl projecte social del Pla de Barris inclou un programa de foment del voluntariat per reforçar les entitats i les accions d'inclusió social mitjançant el treball en xarxa i accions de formació. Hi haurà una jornada de formació el 17 de febrer.\nL'Ajuntament i el Consell Comarcal van estrenar dijous l'oficina del programa de millora social del Pla de Barris que s'ha situat a l'edifici de Can Masset. Serà un punt d'informació i coordinació de les accions previstes per als propers mesos. Està a disposició dels veïns tota la informació del projecte social.\nS'espera implicar els veïns i les entitats en el desenvolupament d'aquestes accions.


Els serveis socials generals són els serveis en els quals l'Institut Social de la Marina actua, de manera coordinada, amb la xarxa general de serveis socials públics, i que estan constituïts pels programes següents:\nPrograma d'informació i valoració:\nEl seu objectiu és informar, orientar i assessorar sobre tots els temes relacionats amb el benestar social, tant de les xarxes públiques com de l'ISM, atenent les sol·licituds presentades o adreçant-les a altres instàncies.\nTambé permet valorar la problemàtica social a través de l'anàlisi de les demandes presentades i de les actuacions dels treballadors socials.\nPrograma de participació comunitària i actuacions sectorials:\nEl seu objectiu fonamental és la integració del sector maritimopesquer a la seva comunitat i a la població general. Per això, es promou l'associacionisme i la participació en la vida sociocultural i es consciència del protagonisme del col·lectiu en la resolució dels seus problemes, tant individuals com de grup, a més de fomentar el voluntariat social.\nEl programa es completa amb actuacions en els sectors de població següents:\nPensionistes: l'Institut Social de la Marina centra la seva gestió en l'assistència i promoció de clubs i associacions de pensionistes dotats d'estatuts propis per a la seva organització, govern i funcionament autònom.\nAl voltant d'aquestes organitzacions, l'Institut Social de la Marina impulsa la realització de diverses activitats i facilita els mitjans materials per a la seva realització (viatges, exposicions, conferències, cursets, etcètera (|Etc. ).\nDona: les actuacions se centren en:\nImpartir cursos de promoció social que elevin el nivell cultural i la preparació personal.\nDivulgar mesures encaminades a la millora de la salut familiar.\nPromoure l'associacionisme com a mesura d'autoajuda i de participació comunitària.\nInfància i joventut: a més de dedicar importants recursos a l'àmbit educatiu, l'Institut Social de la Marina organitza colònies infantils i promou l'associacionisme juvenil o la seva participació en associacions ja existents.\nEls Serveis Socials de l'Institut Social de la Marina, són aquells serveis en què, per ser específics de l'àmbit marítim, actua com a únic òrgan de l'Administració encarregat d' executar-los, i dóna així resposta a les obligacions assumides amb la ratificació del Conveni C163 de l'Organització Internacional del Treball (OIT ) sobre el benestar de la gent de mar, 1987.\nDesprés de fer-se efectives les transferències a la majoria de les comunitats autònomes en aquesta àrea i d'acord amb el nou marc referencial, definit per les competències i funcions reservades a l'Administració de l'Estat en virtut dels reials decrets de traspassos de les funcions i serveis socials que exercia, l'Institut Social de la Marina estudia implantar un nou pla de serveis socials amb actuacions concebudes per a fer front a les necessitats socials dels treballadors del mar, que en el seu exercici professional, estan apartats del seu entorn sociofamiliar. L'objectiu principal és contribuir fonamentalment al desenvolupament personal d'aquestes persones i pal·liar l'aïllament i l'allunyament del seu entorn sociofamiliar i de les xarxes bàsiques de cultura, educació, formació, promoció professional i de participació política, social i comunitària.\nEn aquests serveis s'hi inscriuen els programes següents:\nPrograma de Benestar a Port\nL'objectiu d'aquest programa és informar sobre els recursos disponibles, tant dels que ofereix el mateix organisme com la ciutat i l'entorn, i facilitar l'estada dels mariners nacionals i estrangers, tot posant a la seva disposició les instal·lacions i serveis socials que ofereixen les Cases del Mar, que tenen un paper molt important com a centre director de serveis i com a instrument generador d''aquests serveis (informació i assistència social, hostals, espais recreatius i culturals, etc.) (|etc.)\nAquestes Cases del Mar es troben situades als ports o a les seves proximitats immediates atenent les recomanacions de l'Organització Internacional del Treball, i d'acord amb la seva Conveni C165 sobre la seguretat social de la gent de mar (revisat), 1987, els serveis s'ofereixen a tots els treballadors del mar, sigui quina sigui la seva nacionalitat.\nTambé s'hi dóna assistència als treballadors del mar, sense distinció de la nacionalitat, d'acord amb els Convenis de l'Organització Internacional del Treball (OIT), en cas de naufragi i situacions similars fins que tornin a casa seva, si els implicats són mariners espanyols o nacionals de qualsevol país de l'Espai Econòmic Europeu, o fins que el consolat dels seus països respectius o consignataris se'n faci càrrec en l'altre cas.\nPrograma de Benestar a Bord\nEl seu objectiu és aconseguir un ús adequat del temps d'oci en els vaixells per preparar i predisposar als marins per a la seva integració a la vida comunitària, pal·liant així el seu aïllament i allunyament del seu entorn sociofamiliar.\nAls ports estragers, l'Institut Social de la Marina hi manté:\nCentres assistencials a l'estranger als ports més freqüentats per la flota espanyola, on presta serveis d'assistència sanitària, assistència social, suport i assessorament.\nServei d'evacuació i repatriació, que coordina les actuacions necessàries per repatriar els tripulants espanyols que, per qualsevol motiu, estiguin abandonats en ports estrangers.


Iban Tey (San Juan Atlético Montcada): “El filial ens donarà oxigen” - Temps Afegit\nIban Tey (San Juan Atlético Montcada): “El filial ens donarà oxigen”\nEl tècnic del primer equip valora a Temps Afegit la creació d’un segon equip\nLa notícia avançada per Temps Afegit sobre la creació d’un filial per part del San Juan Atlético Montcada ha agafat per sorpresa a molts. La inèdita decisió de l’entitat de Can Sant Joan suposarà un abans i un després en els montcadencs, que encara estan a l’espera de saber si el primer equip competirà a Primera o Segona Catalana.\nPrecisament, Iban Tey, tècnic del primer equip, va ser dels pocs al qual la notícia no el va agafar per sorpresa. Coneixedor en tot moment del pas que anava a donar l’entitat presidida per Daniel Sosa, la creació d’un filial suposa una basa més per al seu conjunt en les aspiracions de tornar a Primera Catalana.\nEn declaracions a Temps Afegit, Tey assegura que es tracta “d’una notícia positiva” que permetrà “donar oxigen a l’equip, ja que durant alguns partits de la temporada hem anat justos de jugadors”. En aquest sentit, el tècnic del primer equip afirma que el filial servirà també “per donar minuts als més joves”.\nLlegir més: El San Juan Atlético Montcada crearà un filial a Quarta Catalana.


Més de 150 persones participen a la vuitena edició de la Violinada d'Argelaguer Olot TelevisióOlot Televisió\nAquest cap de setmana s’ha celebrat la vuitena edició de la Violinada d’Argelaguer. Unes 150 persones han fet cap a la població garrotxina per a gaudir d’uns dies amb el denominador comú dels instruments de corda fregada.\nViolins, alguna viola, violoncels i també contrabaixos han pres aquest cap de setmana el poble d’Argelaguer. El motiu és la vuitena edició de la Violinada, un festival de divulgació de la música que gairebé és una segona festa major del poble, dirigida a tots els amants de la música, fins i tot, gent llunyana a la garrotxa.\nDe fet, es van esgotar els 120 tiquets que es van posar a la venda pel concert del vespre i se’n van vendre més sense dret a seient. Una de les claus de l’èxit de la Violinada, per exemple, és la seva organització a través del voluntariat.\nAquest és un dels atractius principals, que el fan un festival únic, a més dels seus tallers, que també són interessants per a tothom que toqui un instrument de corda fregada i vulgui compartir la seva afició. Els tallers no només són impartits per gent local, sinó que també hi ha artistes estrangers convidats -aquest any, els escocesos Alasdair Fraser i Natalie Haas-, que aporten nous punts de vista sobre la música i la seva manera d’interpretar-la i utilitzar-la.\nEn definitiva, l’ambient únic, que atreu a gent de tot arreu, i la possibilitat de millorar en la interpretació musical i gaudir d’una passió compartida és el que acaba fent de la Violinada un esdeveniment pràcticament únic.


Fes-te Bruixa a Llers. l'Alt Empordà : :: Socpetit.cat\nFes-te Bruixa a Llers. l'Alt Empordà\nEl dies 11 i 12 de maig,arriba el Fes-te Bruixa 2019 amb diferents propostes i activitats: tallers, parades d'herbes remeieres, fira esotèrica, espectacles de dansa i música, balls i rituals de bruixes.\nEl Fes-te Bruixa 2019 compta amb diferents propostes i activitats: tallers, parades d'herbes remeieres, fira esotèrica, espectacles de dansa i música, balls i rituals de bruixes, teatre de les Bruixes de Llers amb el primer vampir català, el comte Estruch (el diumenge 12 a les 19.30 h), concurs de llençament d'escombres i cercavila, entre d'altres.\nLlers és terra de bruixes, és màgica, és potent, és inspiradora d'artistes... és particular. Carles Fages de Climent (Figueres, 1902-1968) va publicar l'any 1924 el llibre de poemes 'Les bruixes de Llers', il·lustrat amb dibuixos de Salvador Dalí. Ell mateix explicava que va intentar que els llersencs li parlessin de les bruixes, però no ho va aconseguir. La solució va ser tirar de llegendes que devia fer dècades que circulaven per la comarca i la conseqüència que els seus poemes van engrandir unes històries que ben bé podrien ser veritat...\nLes Garrigues, la zona entre Llers i Avinyonet de Puigventós, és l'escenari on passen més històries de bruixes. Paratges adustos i solitaris, olivets abandonats, records de vinyes que van desaparèixer el 1879 amb la plaga de la fil·loxera, terra de pedra, barraques de pedrots d'arquitectura perfecta i sobretot una Tramuntana que quan bufa hi bufa de valent són ideals perquè les bruixes hi campin fent la seva. Segons diuen, és a Les Garrigues on fa anys i panys algú havia vist com hi celebraven els seus aplecs sabàtics amb tot el ritual tenebrós i sacríleg de la missa negra i la disbauxa que venia després. I potser sense veure'ls, sí que els pagesos els oloraven. Explica la llegenda que un pagès de Llers se les prometia felices perquè l'olivet tenia aquell hivern les oliveres ben farcides. La vigília de Nadal, però, va haver-hi un tramuntanal tan fort que li va fer malbé gairebé tota la collita. Continua la llegenda que les bruixes van anar aquella nit a ballar al seu olivet. Diria la raó que la Tramuntana ara i abans no perdona, encara que sigui temps de collita.\nConsulteu aquí el programa de Fes-te Bruixa a Llers »


Informació del programa - El segrest - Catalunya Ràdio\nEl cas de Maria Àngels Feliu li sona a tothom, però ningú recorda exactament què va passar. Aquest podcast narra la història real del segrest de la farmacèutica d'Olot. Se la van emportar el 20 de novembre de 1992 i la van tancar en un forat durant 16 mesos fins que la van alliberar.\nAquesta és la primera vegada que s'explica íntegrament el segrest d'Olot. Fins ara s'havia explicat a batzegades: el moment del segrest (novembre 1992), la detenció dels primers sospitosos (novembre 1993), l'alliberament de la farmacèutica (març 1994), la detenció dels autèntics culpables (març 1999) i el judici (novembre-abril 2002).\nEl nostre objectiu és aproximar a l'oient el que va sentir i viure la segrestada i, alhora, explicar una història plena de girs argumentals i de personatges increïbles. En tot moment hi ha una dualitat interior-exterior: el que viu la Maria Àngels al forat, al "garito", que en deia ella, i el que passa fora: els segrestadors, la investigació, la família i els mitjans de comunicació.\nEl narrador, Carles Porta, agafa la mà de l'oient i va relatant els fets i donant pas a les intervencions dels protagonistes reals i a les dramatitzacions. És un relat de no-ficció que revela qui són els culpables des del primer moment, però manté el suspens al voltant de quan i com seran detinguts. Passaran set anys des del segrest fins a la detenció dels autors.\n"El segrest", com tots els relats de Carles Porta, no utilitza adjectius. Són els mateixos protagonistes els que descriuen i parlen de les seves vivències, pensaments i sensacions. És un relat absolutament rigorós, que ha portat més de dos anys de feina. Un relat sobri, ple de personatges un punt surrealistes que conviuen en una situació inhumana.\nPer molt incomprensible i increïble que resulti tot el que sentireu, heu de saber que tot és real. Tot ha passat. No hi ha res d'inventat.\n** La Maria Àngels Feliu vol que consti que ella no ha participat ni col·laborat en el projecte en cap moment i que no li agrada que es remogui el passat.\nLa veu real de la Maria Àngels que se sent al podcast està extreta de la seva declaració durant el judici i de les entrevistes que va concedir després de ser alliberada.


1 Hora Experiència en Veler - Barcelona Sailing Day\n1 Hora Experiència en Veler\n1h en velero\nUneix-te a un bonic passeig de 1 hora en veler a la costa de Barcelona, amb un petit grup de persones a bord d’un modern veler. Gaudeix de l’experiència única de navegar sota el sol amb una brisa fresca, una beguda i un petit aperitiu, mentre veus el skyline de Barcelona. Acompanyat de gent interessant d’arreu del món i del teu patró professional, dóna’t una capbussada i, amb una mica de sort, podràs veure dofins i balenes.\n30 € per persona (Octubre fins a Maig)\n40 € per persona (Juny fins a Setembre)\nHores de Sortida Diàries\nEmbarcament al Moll de la Marina, Port Olímpic a les 9:30h, 13:30h i 17:30h per a aquest passeig de 1 hora a l’esplèndida costa de Barcelona. Amb el teu petit grup de, màxim 9 persones, i el teu patró professional, gaudeix de les vistes del skyline de Barcelona des d’una perspectiva diferent. Després d’unes breus instruccions de seguretat del capità, deixa anar les amarres i salpa des del port. Descobriràs, immediatament, alguns dels punts emblemàtics de Barcelona com el “peix daurat” o les “torres bessones”.


12:45, Divendres, 26 Octubre 2018\n12:42, Divendres, 26 Octubre 2018\nRetrobem l’espai d’en Francesc Borderia, amb les recomanacions cinematogràfiques de la setmana.\nSitges o Castelldefels? Del 5 al 10 de novembre els veïns de Les Botigues de Sitges podran dir què prefereixen a través d’un Procés Participatiu\n09:42, Divendres, 26 Octubre 2018\nEls veïns de Les Botigues ja poden registrar-se al web de l’Ajuntament per poder opinar en el procés participatiu previst del 5 al 10 de novembre. D’aquesta manera els majors de 16 anys empadronats en aquest nucli urbà podran dir sí o no a la pregunta: “Esteu d’acord que el nucli de Les Botigues de Sitges se segregui del municipi de Sitges i es proposi la seva annexió al municipi de Castelldefels?”. L’opinió podrà emetre’s de manera telemàtica al llarg de tot el procés o bé de manera presencial els dies 9 i 10 a l’OAC de Les Botigues. Així es va explicar dimecres en una audiència pública celebrada al Local Social de Les Terrasses de Les Botigues de Sitges.\nComunicació, El Matí amb Nosaltres / A Cel Obert


“On s'és vist regatejar per pagar el trajecte al taxista!”\n03 juny 2020 05:30\nEl del taxi és un dels gremis més afectats per la crisi. Aquests professionals temen que ni tan sols l'estiu no els servirà per remuntar les pèrdues de l'hivern. Just els salven els clients locals\nSilvia Suau | 13 juliol 2009\nAquest estiu les aturades de taxis són plenes, i no precisament de gent que en vol agafar un per arribar a la seva destinació. Els taxistes fan coa un darrere l'altre a la plaça d'Espanya esperant clients. És una situació sorprenent, sobretot perquè durant els estius passats sempre faltaven taxis. El col·lectiu observa amb por com la caixa disminuex de cada vegada més, com fer més hores de feina no serveix de res i com el preu de les reparacions s'incrementa. "Coses de l'ofici! Un autònom mai sap què pot passar", exclama Pere Vicens amb resignació.\nAltres companys de professió, menys conformistes, expressen la seva preocupació davant un 2009 amb una caiguda dels guanys que frega el 40% . Com explica el taxista Tolo Torres, "aquest estiu no bastarà per recuperar les pèrdues de l'hivern i, si no canvien les coses, tampoc les de l'estiu". Aquesta és la crua realitat dels dos centenars de taxistes que condueixen per Ciutat.\nEls turistes no ajuden a alleugerir la situació econòmica d'aquest gremi, ja que, com expressa Josep Montserrat, "tan sols un o dos viatges durant el dia corresponen als visitants". Els taxistes es queixen de la falta de solvència dels estrangers, perquè només agafen un taxi per anar cap a destinacions obligades com l'aeroport o el port. Els dies ennigulats o els caps de setmana també n'agafen, però "regatejant a l'hora de pagar, i això mai s'ha vist a les Illes durant la temporada turística". Per tant, com expressen la majoria, "la gent local és la que salva el sector". Manuel, un dels més crítics amb les circumstàncies que envolten la seva feina, explica que als vaixells venen als visitants abonaments per anar d'excursió que per dia i persona costen 70 euros. "Nosaltres els podem dur fins a les Coves del Drach per preus que varien entre els 100 i els 150 euros per un grup de quatre persones, però ells no ho saben", assenyala indignat per la falta de cooperació que hi ha entre els diferents sectors turístics de l'Illa.\nA més, es queixa dels policies locals, perquè "no ens deixen fer feina a gust a causa de les nombroses multes que posen per sortir una miqueta de la línia obligatòria", recrimina. Bel Vives, que exerceix des de l'any 1979, pensa que el sector retrocedeix en lloc d'avançar, perquè "des de la crisi dels anys 90 no s'observaven caigudes tan dràstiques". Els autònoms són els qui "ho tenim més cru", afirma molt gràficament José Sánchez. "Els assalariants encara es poden salvar, però nosaltres no sé com ho farem l'any que ve", puntualitza. Per tant, la majoria de taxistes analitzen circumstàncies ben diferents per intentar trobar una solució per millorar la seva situació professional. De tota manera, tots comparteixen la mateixa preocupació pel dèficit acumulat durant l'hivern passat i, principalment, la por de l'any que ve. Tots, tant autònoms com assalariats, coincideixen que l'any vinent serà molt pitjor per al sector. Ni els economistes ni els analistes no saben què passarà el 2010, encara que els taxistes intueixen que enguany no serà gens benèvol amb ells.\nA Girona, més o manco 100.000 habitants: 90 taxis.\nA Palma, més o manco 400.000 habitants : 1.200 taxis.\nAquí està es rè!!\nA mi, en el moll, cada vegada que venia de Barcelona o València em deixaven a terra i no em volien perquè no era estranger.\nI a vegades telefonava al servei i si pel camí en trobaven un que el convenia més, no venien a cercar-me.\nPer un d'honrat amb això, n'hi havia 50 que no ho eren.\nPer Que es reciclin, fa mes de 10 anys\nUn ex-alumne d´ESO que no en fotia ni brot, una vegada em va dur amb el seu taxi i em va fer sebre que encara que era un mal alumne s´havia fet ric: ja tenia dos taxis, una casa a Palma i un xalet a la costa. Bé, el que jo deia, els estudis serveixen per reciclar-se. O únicament ho han de fer els professors? Però tenen molt per vendre amb el que compraren en temps en el qual rebutjaven portar els mallorquins. Hi ha sectors que la ballen més magra.\nAntes no en volien de clients locals, ara ja camvien es cantet. I a l'aeroport, les males cares i algun taco perque els tocava un client local? Vaja una colla d'impresentables !!


Vols barats de La Corunya a San Salvador a Iberia\tLa capital salvadorenca compta als seus voltants amb atraccions turístiques ideals per als amants de la natura. Si agafes un dels nostres vols barats a San Salvador trobaràs un ventall de llocs als quals gaudir de la bellesa del paisatge,…\nVols barats El Salvador San Salvador La Corunya-San Salvador\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de La Corunya a San Salvador de La Corunya a San Salvador La Corunya-San Salvador, El Salvador Vols barats de La Corunya a San Salvador (SAL)\nVols La Corunya-Guatemala des de 562 €\nVols a Amèrica Central i Carib des de 390 €\nVols La Corunya-San Salvador\nConsulta l’oferta de vols de La Corunya a San Salvador i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de La Corunya a San Salvador. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de La Corunya a San Salvador fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.\nMés informació de San Salvador\nLa capital salvadorenca compta als seus voltants amb atraccions turístiques ideals per als amants de la natura. Si agafes un dels nostres vols barats a San Salvador trobaràs un ventall de llocs als quals gaudir de la bellesa del paisatge, respirar aire pur i fer exercici.A vint minuts de la ciutat, sobre el volcà de San Salvador, el Parc Nacional d’El Boquerón disposa de rutes per fer senderisme i ofereix unes vistes del cràter. Si prefereixes donar-te un bany, a 18 quilòmetres de la ciutat, trobaràs el Parc Aquàtic Los Chorros, un oasi de bellesa natural a causa de la gran quantitat de naixements d'aigua que l'envolten. Els seus gorgs, situats entre la frondosa vegetació, estan dissenyats de manera que es preservi l'encant original del lloc. Per obtenir les vistes més impressionants, la millor opció és la Porta del Diable. Molt popular entre els sant salvadorencs, és un conjunt de penyes des de les que es gaudeix d'una vista panoràmica de 360 ° que abasta San Salvador, el Llac d'Ilopango, el Turó de las Pavas de Cojutepeque i el volcà de Sant Vicent, conegut com Chichontepec. Des d'una alçada de 1.131 metres sobre el nivell del mar, s'arriba a albirar també el pintoresc poble de Panchimalco i fins i tot la costa de l'Oceà Pacífic.Si després d'una bona dosi de naturalesa prefereixes passejar per la ciutat, llavors no et perdis el Monument El Salvador del Món, erigit a la popular Plaça de les Amèriques i que constitueix tot un símbol de Sant Salvador. O l'Arbre de la Pau, un arbre convertit en un altre important símbol des de 1992, any en què es van signar els Acords de Pau que van posar fi a 12 anys de conflicte armat al país.


territoris.cat 10:19 13/06/17\nEls museus d’art catalans es reuneixen a Lleida amb motiu del centenari del Morera\nart acull cultura catalunya reunió museu\nMembres de la Xarxa de Museus d’Art de Catalunya al Museu Morera\nAhir al matí el Museu d’Art Jaume Morera va acollir la reunió plenària de la Xarxa de Museus d’Art de Catalunya. Ho feu amb motiu el centenari de la pinacoteca.\nA la reunió hi van assistir les directives del Museu Nacional d’Art de Catalunya, la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú, el Museu d’Art de Girona, el Museu del Cau Ferrat de Sitges, el Museu de la Garrotxa d’Olot, el Museu de Lleida Diocesà i Comarcal, el Museu de Valls, el Museu Comarcal de Manresa, el Museu d’Art Modern de Tarragona, el Museu Abelló de Mollet del Vallès, el Museu d’Art de Cerdanyola, el Museu d’Art Jaume Morera, i la Cap del Servei de Museus de la Generalitat de Catalunya.\nEntre els temes tractats, destaca la compartició d’informacions relatives als projectes en curs d’alguns museus, com el ‘Projecte d’adequació de l’antic Palau de Justícia com a nova seu del Museu d’Art de Lleida’, la definició d’una política d’adquisicions conjuntes, la producció d’exposicions, la formació de professionals i la celebració de jornades tècniques.\nLa Xarxa de Museus d’Art de Catalunya aixopluga des de 2014 diverses institucions museístiques amb la finalitat de facilitat polítiques comunes de protecció, recerca i coneixement de patrimoni. També per donar un cop de mà en la formació dels professionals dels museus catalans i la col·laboració dels membres de la xarxa en el desenvolupament de projectes conjunts.\nAlpicat dóna a l’associació contra el càncer els 2.100 euros recollits a la Cursa de la Dona


Norwich Study Centre Escola d'Idiomes Anglaterra | Opinions\n» Norwich: Escoles Anglès\nNorwich Study Centre, Norwich, Anglaterra\nNorwich Study Centre es va fundar a Norwich (Anglaterra) l'any 2000.\nL'escola esta situada a: 5, Tombland, NR31HE - Norwich, Anglaterra (veure en el mapa)\n274 547 820 1094 1514 2019 3007 3238 3469 5046 211\n211 421 631 841 1136 1514 2187 2355 2523 3532 148\n631 1262 1893 2523 3785 5046 6307 7569 15137 22705 30273\n274 547 820 1094 274 1640 1914 2187 2733 3280 274\n284 568 852 1136 1514 2019 3007 3238 3469 5046 211\n221 442 663 883 1136 1514 2187 2355 2523 3532 148\nNota: tots els cursos que ofereix Norwich Study Centre es poden reservar en línia amb LanguageCourse.Net. En cas que un curs no es mostri a la llista anterior, contacta amb nosaltres.\n182 £ per setmana\n202 403 605 806 1007 1209 1410 1611 2014 2417 202 89\n26 £ (es poden reservar nits addicionals individuals al preu per nit addicional indicat)\n129.5 £ per setmana\n144 287 430 574 717 860 1003 1147 1433 1720 144 89\n18.5 £ (es poden reservar nits addicionals individuals al preu per nit addicional indicat)\nL'escola Norwich Study Centre està al districte Norwich\nPreguntes freqüents sobre Norwich Study Centre, Norwich\nQuin és el millor preu per a un curs a Norwich Study Centre, Norwich?\nEls cursos d'Anglès de l'escola Norwich Study Centre s'ofereixen a partir de 190 £ (General English) que consta de 20 lliçons a la setmana. En fer la reserva aquí, et beneficies d'un descompte exclusiu.\nQuin és l'allotjament més popular que ofereix Norwich Study Centre?\nL'allotjament Homestay és el més popular entre tots els nostres estudiants que han reservat un curs a Norwich Study Centre.\nQuin és el nombre d'alumnes per aula a Norwich Study Centre?\nEn funció del curs escollit, el nombre màxim d'estudiants a Norwich Study Centre varia entre 14 (Intensive English) i 14 estudiants (Intensive English).\nQuina és la qualificació dels professors de Norwich Study Centre?\nEl 100% dels professors de Norwich Study Centre tenen un títol universitari. El 100% tenen un certificat d'ensenyament d'idiomes reconegut.\nDe quins països provenen els estudiants de Norwich Study Centre?\nEl percentatge de nacionalitat més alt Norwich Study Centre prové de Aràbia Saudita amb una representació DEL 21%, seguit d'alumnes Itàlia (16%) i Alemanya (14%).\nPer a quines edats ofereix cursos Norwich Study Centre?\nNorwich Study Centre ofereix cursos per a alumnes des dels 16 anys fins als 99. L'edat mitjana és de 17 anys a l'estiu i de 28 durant la resta de l'any.\nTens qualsevol consell sobre Norwich o vols unir-te a mi per obtenir un curs d'Anglès a Norwich Study Centre de Norwich? Pots consultar les ressenyes i informació sobre l'escola que he escollit aquí\nTens algun amic en particular amb el que vulguis gaudir de la teva experiència a Norwich? Només l'has / els has d'etiquetar després d'haver publicat el teu missatge a Facebook o envia'ls l'enllaç a aquesta pàgina per correu electrònic.\nDemanar a l'escola Norwich Study Centre que confirmi la disponibilitat\nDemanar a l'escola Norwich Study Centre que confirmi la disponibilitat\nSol·licitud enviada a Norwich Study Centre.\nCiutat que vols visitar: Norwich


COVIDES Vinyes - Cellers és la 1a Cooperativa vinícola de 1r grau de Catalunya en termes de volum amb una collita mitjana anual d'uns 24.000.000 de kg de raïm.\nPer assolir aquesta collita mitjana, Covides compta amb uns 650 socis actius que conreen al voltant de 2.300 hectàrees repartides en més de 50 municipis, entre Alt, Baix Penedès i el Garraf.\nDels 24 milions de quilos de mitjana, un 85% correspon a varietats blanques (Macabeu, Xarel·lo, Parellada i Chardonnay) amb les quals elaborem els vins que comercialitzem sota les DO Penedès i Cava.\nLes varietats negres (Ull de llebre, Merlot i Cabernet Sauvignon), ens permeten elaborar els vins rosats i negres de DO Penedès.\nActualment Covides comercialitza en embotellat un 25% de la producció total de vi; el 55% de l'embotellat s'exporta a uns 30 països mentre que el 45% restant es ven a Espanya.\nLa resta de la producció es comercialitza a granel.\nCovides compta amb 3 cellers (St. Sadurní, St. Cugat Sesgarrigues i Vilafranca del Penedès) per entrar els 24 milions de quilos dels seus socis i elaborar els corresponents vins blancs, rosats i negres.