de qui estava enamorat dumbledore\ndaniel radcliffe sobre un home de l'exèrcit suís\nMort a Mònaco\nL’explicació oficial de la mort del multimilionari banquer Edmond Safra, que va ser asfixiat fa un any en un bany tancat del seu àtic de Monte Carlo, és que una de les infermeres de Safra va calar el foc per rescatar heroicament el seu empresari. Però, per què el banquer no tenia els seus guàrdies formats pel Mossad? Si els informes d’un segon foc són certs, qui l’ha encès? I hi havia dues bales al cos de Safra? L’autor explora el perillós misteri de la Riviera.\nErmahgerddon: la història desconeguda de la noia Ermahgerd\nConeix Maggie Goldenberger, que va veure impotent un meme d'Internet des de la seva incòmoda foto d'adolescent. Llevat, potser la noia de Gershberms mai va existir?\nPer què les dones no són divertides\nQuè fa que la femella sigui molt més mortal que el mascle? Amb les ajudes de Fran Lebowitz, Nora Ephron i un recent estudi de l’escola de medicina de Stanford, l’autor investiga els motius de la bretxa d’humor\nEl noi que seria rei\nQuan va morir Michael Jackson, la seva fama sense precedents i els seus foscos problemes l’havien tancat en una fràgil closca. Amb les seves entrevistes i notes dels primers capítols de la carrera del rei pop, l’autora ressuscita els joves innocents i exuberants mentre confiava la seva lluita per anar més enllà de la seva família i prendre el control del seu art. Fotografies d'Annie Leibovitz, a partir del seu V.F. disparar amb un Jackson de llavors 31 anys.\nExclusiu: Rainbow Rowell revela els seus plans de Simon Snow Trilogy\nL’autora jove va anunciar dijous una tercera entrega sorpresa, Any Way the Wind Blows, i diu que mai no tancarà el llibre sobre Simon i Baz.\nDixie Chicks defensa Beyoncé contra la crítica amb una coberta ardent de Daddy Lessons\nEl trio va fer esclatar l'argument que la pista de la llimonada no és prou país.\nPer què hi ha tantes persones gai a YouTube?\nReflexionem sobre aquesta pregunta al YouTube Digest d’aquesta setmana.\nL’últim primer pla de Michael Jackson\nL’equip de paparazzi que va fer la ara infame fotografia final de Michael Jackson s’havia fixat en el rei del pop —tant amb les seves càmeres com sense— durant anys, acampant a la porta i comunicant amb els seus fans més fervents. En entrevistes exclusives, relaten el joc per joc del pla vist al voltant del món.\nCom va anar Pitbull de Miami Street Rapper a ambaixador de marca global?\nArmando Pitbull Perez està aprofitant el seu estrellat tan fort com pot, des de concerts esgotats fins a una línia de vodka fins a escoles concertades. Abans del llançament del seu 10è àlbum d’estudi, Climate Change, parla amb Lisa Robinson sobre la globalització, la denominació d’esgotament i la reunió amb Donald Trump.\nAra podeu experimentar Game of Thrones tal com pretenia George R.R. Martin\nA més d’històries entre bastidors del volum il·lustrat d ’Una cançó de gel i foc.\nGira mundial de formació de Beyoncé: una icona perfeccionista en el seu moment\nAl lloc de Citi Field.\nExclusiu: Kanye West al seu famós vídeo, que podria ser el seu treball més provocatiu fins ara\nL’artista parla amb VF.com sobre George Bush, co-signe de Kim, i per què la seva vida és art de performance.\nEl lloc Príncep de Patchin\nEn una adaptació de la seva nova biografia d’E. E. Cummings, Susan Cheever recorda una nit d’hivern del 1958 quan va sacsejar el seu món adolescent.\nJoc activat: sèries animades Alpha Betas aprofitarà el poder de les estrelles de YouTube\nUna sèrie sobre jugadors que salven el món presenta les veus de quatre influents personalitats de YouTube: VanossGaming, BasicallyIDoWrk, I AM WILDCAT i Terroriser.\nÀlbums preferits de David Bowie\nAl número de novembre de 2003 de Vanity Fair, Bowie revela, sense cap ordre particular, la música que li va canviar la vida i per què segurament canviarà la vostra.\nLa primera dona negra de qualsevol nacionalitat que va guanyar una medalla d’or en gimnàstica femenina individual, Gabby Douglas explica a Buzz Bissinger sobre els enemics que va enfrontar al matalàs.\nBenvingut al Rao’s, el restaurant més exclusiu de Nova York\nUn conflicte legal entre copropietaris (i cosins) Frank Pellegrino Sr. i Ron Straci ha portat núvols de tempesta a la impenetrable institució de Nova York on a molts els encantaria menjar, però a gairebé ningú no els hi pot sortir taula. Però, tal com informa Alex Witchel, la seva pàtina (parts iguals d’all i glamour) perdura fins al segle següent.\nRoy Nachum, l’artista darrere de la portada anti de Rihanna, explica què significa\nConeix a Roy Nachum, l'artista d'origen israelià que és l'home que hi ha darrere de la impressionant portada del disc braille de Rihanna.\nExclusiu: fotos del conjunt musical de Macklemore i el videoclip de Ryan Lewis al centre de la ciutat\nNadons, selfies i molt més.\nPenn i Teller revelen com s’han fet els seus trucs màgics, i està bé\nPer què Penn and Teller’s Fool Us fa avançar la forma d’art màgic millor que qualsevol programa de televisió que es recorda.


3.1. Obtenció de materials — Site\n3.1. Obtenció de materials\n3.1.1. Disseny per a la conservació de recursos\n— Minimització de l’ús de materials: la reducció del pes del producte redueix el cost de producció i transport, estalvia recursos i energia, i a la fi de la vida hi ha menys material.\n— Utilització de recursos renovables: s’obtenen mitjançant extraccions o explotacions sostenibilistes, com, per exemple: fusta, suro, midó, tintes vegetals, etc., així com mitjançant energies renovables (solar, eòlica, hidràulica, geotèrmica, etc.).\nFigura 7. El suro és un recurs renovable. Font: aoid.wordpress\n— Ús de materials reciclables: són materials amb un alt grau de reciclabilitat, com per exemple: acer, alumini, paper, cartró, vidre, fusta, tèxtils, etc., i altres que disposen de sistemes de recollida i tractament viables que asseguren el tancament del cicle dels productes i l’estalvi de recursos i energia.\n— Ús de materials reciclats: alguns residus, convenientment tractats, competeixen en el mercat amb materials verges tant pel que fa a comportament com a qualitat i preu.\n— Utilització de residus com a subproductes: els residus de certs processos poden ser matèria primera d’un altre procés. Així, per exemple, la punxa de cotó (deixalles de la pentinadora de cotó) es pot utilitzar com a matèria primera per obtenir fil de cotó per al procés de filatura de cap obert. Els retalls de teixit obtinguts durant el procés de tall dels patrons en la indústria de confecció poden esdevenir matèria primera per a una filatura de teixits regenerats, mitjançant el procés de trituració dels retalls, que es converteixen de nou en fibra tallada.\nFigura 8. Màquina de reciclatge de retalls de teixit. Font: Lidem.\n3.1.2. Disseny per al baix impacte dels materials\n— Evitar l’ús de substàncies tòxiques i perilloses: són substàncies que poden causar efectes negatius en la salut pública i el medi ambient. Exemples: plom, mercuri, cadmi, arsènic, estany, coure, fenols, solvents organoclorats, etc.\n— Evitar l’ús de substàncies destructores de la capa d’ozó.\n— Evitar o reduir la producció de gasos d’efecte hivernacle.\n— Utilitzar materials amb un contingut energètic baix: energia emprada directament o indirectament per produir materials utilitzats en la fabricació del producte.


Vull assegurar la meva mascota\nTenir cura dels nostres animals també implica prendre precaucions pel que pugui passar amb ells\nUna mascota, aquest ésser viu que pot convertir (i/o potser ja ho sigui) en un membre més de la família. Igual d'important i al qual cal prestar l'atenció i cures adequades. Es tracta d'un animal que pot ser el millor amic d'un nen o la millor companyia per a un major. Sigui com sigui, es tracta d'adquirir una responsabilitat sobre una vida i sobre els actes que l'animal faci.\nAixí ho exposa l'article 1.905 del Codi civil espanyol, que indica textualment "El posseïdor d'un animal, o el que se serveix d'ell, és responsable dels perjudicis que causi, encara que se li escapi o s'extraviï. Només cessa aquesta responsabilitat en el cas que el dany provingués de força major o de culpa del que ho hagués patit ".\nAssegurem no només coses materials com ara un cotxe, una casa o un telèfon mòbil, sinó que també assegurem vides (assegurances de vida, assegurances d'assistència mèdica ...). Llavors per què no assegurar també a la teva mascota? És una forma senzilla de protegir l'animal i protegir-te a tu mateix de possibles situacions complicades a causa del seu comportament.\nEn primer lloc, una vegada que ens hem decidit per assegurar la nostra mascota, cal valorar quines alternatives es tenen per això. Hi pot haver una possibilitat que té com a protagonista l'assegurança de llar. Si es té contractada una assegurança per a l'habitatge, és possible la possibilitat d'incloure una cobertura per mascota. És important informar-se sobre això ja que depenent de la mascota, aquesta cobertura pot ser suficient ja que solen cobrir la responsabilitat civil, és a dir, els danys a tercers que l'animal provoqui.\nL'altra opció és decantar-se per una assegurança concreta i específica per a la mascota.\nEl comportament d'un animal pot ser impredictible, per això la cobertura de Responsabilitat Civil és essencial. Amb aquesta cobertura, l'asseguradora respon pels danys que l'animal provoqui a tercers, pel que en cas que ocorri algun contratemps, el tercer serà indemnitzat (fins al màxim que s'estableixi en la pòlissa). En cas de necessitar-ho, aquest tipus d'assegurances també poden incloure una cobertura de defensa jurídica, de manera que se sufraguen les despeses que es derivin d'un procés jurídic en què l'amo de l'animal quedi immers a causa de la seva mascota.\nA més, es tracta de protegir l'animal, de manera que cobertures com l'assistència veterinària en cas de malaltia o accident són interessants, de cara a no haver de sufragar les despeses que aquestes situacions generen. També hi ha pòlisses que proposen la cobertura en cas d'haver de necessitar una estada en una residència d'animals. Hi ha altres cobertures interessants com per exemple la del robatori i pèrdua en què l'asseguradora indemnitza amb el valor de l'animal.\nAssegurar a un animal pot deixar de ser opcional en funció de l'animal i/o del lloc en què resideixi. Es parla concretament de gossos. Aquells cans que resideixin en llocs com la Comunitat de Madrid i el País Basc han d'estar assegurats obligatòriament, sigui quina sigui la seva raça.\nPerò a més hi ha una altra condició que provoca l'obligatorietat de l'assegurança en cas dels gossos, i és la catalogació d'aquests com potencialment perillosos. Aquests gossos són tots aquells que siguin de les races: Staffordshire Bull, Terrier Pit Bull Terrier, American Staffordshire Terrier, Rottweiler, Fila Brasileiro, Dogo Argentí, Tosa Inu i Akita Inu. I a més aquells que pels seus trets corporals puguin suposar un perill. Els propietaris d'aquest tipus de gossos a més de contractar una assegurança (la quantia de Responsabilitat Civil no ha de ser menor a 120.000 euros), hauran de tenir també una llicència per a la seva possessió tal com marca la llei 50/1999 sobre Règim Jurídic de la Tinença d'Animals Potencialment Perillosos. Llicència que s'obté a través de l'ajuntament del municipi de l'amo i en complir una sèrie de requisits, com ara ser major d'edat, tenir un certificat d'aptitud psicològica i acreditació del contracte d'assegurança de responsabilitat civil, entre d'altres requisits.\nSi estàs pensant en tenir una mascota, pensa també en la tranquil·litat i protecció que aporta una assegurança, no només per a l'animal sinó també per a tu.\nAssegurances, agència assegurances, assegurança animals, assegurança de cotxe, assegurances comerços, estalvi, inversió, assegurança habitatge, pensions, assegurança vida, assegurança accidents, rendes vitalícies, economia finances, assegurances Platja d'Aro


‘Allotjar viatgers de l’Imserso ja no és rendible’: els hotels de la Costa Daurada es plantegen escurçar la temporada | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\n‘Allotjar viatgers de l’Imserso ja no és rendible’: els hotels de la Costa Daurada es plantegen escurçar la temporada\nImatge de gent gran fent tai-xi. Foto: Cedida\nEls hotelers de la Costa Daurada i les Terres de l’Ebre, molt especialment una quinzena d’hotels de Salou, Cambrils, Coma-ruga, Sant Carles de la Ràpita i Vila-seca, la Pineda, estan analitzant la viabilitat de seguir allotjant als viatgers del programa de Vacances per a Gent Gran que cada any organitza l’Imserso i que a la província de Tarragona comercialitza més de 35.000 paquets turístics.\n“Afectaria 500 llocs de treball”\nXavier Roig, president de l’Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda, afirma que “l’objectiu de participar en els programes de l’Imserso és mantenir la planta hotelera oberta amb tot el que això comporta, per exemple en llocs de treball estables, però ara mateix no és rendible. Així doncs, lamentablement, això afectarà les més de 500 persones que treballen de forma directa als hotels que habitualment col·laboren amb l’Imserso”. Els viatges de l’Imserso permeten avançar l’obertura dels hotels (en alguns casos, al febrer), i allargar-la fins l’octubre o el novembre.\nTres anys amb els preus congelats: 21 euros per persona i dia\nTal com indica David Batalla, president de la Federació d’Empresaris d’Hostaleria i Turisme de la província de Tarragona (FEHT), “el motiu és econòmic: després de tres anys de preus congelats, no hi ha previstes millores en la retribució de les estades hoteleres, així doncs fa temps que treballem amb pèrdues”. El Govern Central ha plantejat una pròrroga que no comporta cap millora en els preus que perceben els hotelers, per tant, s’enfronten a un quart any de congelació en un escenari de pujada general dels costos.\nRoig afirma que “ens paguen 21€ per persona i dia en règim de pensió completa -incloent aigua i vi- en una habitació doble amb impostos inclosos”. Per això, actualment els hotelers de la província de Tarragona s’estan replantejant signar els contractes per a la temporada vinent.\nProposen que els usuaris paguin 2 euros diaris més\nEls hotelers esperen que siguin els usuaris qui puguin assumir un petit increment en el preu, arribant fins als 23 euros per dia, tenint en compte que la qualitat del servei que actualment s’ofereix no té res a veure amb el programa de fa una dècada. Tot i que Batalla conclou que “és responsabilitat de l’administració cercar solucions a aquest problema que ells mateixos han creat per unes condicions inadequades a la realitat actual del sector turístic. Hem fet moltes inversions per millorar la qualitat de la planta hotelera perquè els nostres visitants tinguin tots els serveis que necessiten. Ara mateix la situació és insostenible amb aquestes condicions”.\n19/05/2014 Imatges de ‘Gran Kahuna’, la nova atracció hawaiana d’Aquópolis La Pineda amb què poder fer surf


Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ | Jordi Casas | Olot | Serveis | El Punt Avui\nOlot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ + Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ E-mail\nOlot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’\nL’acord amb l’Ajuntament va fer que la primera bombeta s’encengués a la plaça del Conill\nVa ser el primer a l’Estat espanyol a transportar electricitat\nDues imatges de les instal·lacions vora el riu Fluvià que Joan Agustí Surroca va fundar per crear energia elèctrica. A l’esquerra, la central i, a la dreta, el canal d’abastament d’aigua J.C.\nOlot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Arxiu.\nOlot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ Olot fa 125 anys que té llum gràcies a Joan Agustí, ‘Gridó’ E-mail\nEn Gridó va destinar part del llegat a persones necessitades\nEl 1893 és una data històrica a Olot. Va encendre’s la primera bombeta en una espai públic de la ciutat, en concret a la plaça del Conill. Els olotins del moment no podien saber la importància que tindria l’electricitat en la seva vida domèstica i, en el cas del sector industrial, només es començava a endevinar. Rere tota fita històrica hi ha algú i, en aquest cas, es tracta de Joan Agustí Surroca (1848-1920), conegut com “en Gridó”, que va transportar l’energia elèctrica produïda al seu molí de Castellfollit de la Roca fins a la capital garrotxina. Amb això, es va convertir en el primer a tot l’Estat espanyol a transportar electricitat.\nCal ser justos amb els qui fan aportacions tan importants per a la societat i, a Olot, feia temps que en Gridó estava a la llista de la comissió del nomenclàtor pendent perquè se li pogués dedicar un carrer. En el ple de l’Ajuntament del mes d’abril, però, això es va poder arreglar. Coincidint amb l’obertura parcial d’un nou carrer prop de l’antic cinema Gridó, tancat ara però obert per un dels seus nets. Es tracta d’un carrer que hi ha entre l’avinguda de Girona i el carrer de Sant Miquel.\nJoan Agustí Surroca, doncs, va dur a terme la primera transmissió de força elèctrica de l’Estat i la instal·lació del primer dinamòmetre, que li permetia calcular els cavalls de força que cedia. L’any 1893 va rebre permís de l’Ajuntament d’Olot per portar la llum elèctrica a la ciutat i, curiosament, primer va arribar a les cases abans que a l’enllumenat públic.\nAmb els anys també va fer arribar la llum a Castellfollit de la Roca, Sant Joan les Fonts i Montagut, a més d’instal·lar la primera central tèrmica d’Olot, que va permetre donar un molt bon servei gràcies a la possessió d’una turbina de recanvi que evitava les possibles apagades. Cal tenir en compte que era una època en què no hi havia interconnexió de les línies.\nNascut a Can Puigdevall (Batet de la Serra, ara municipi d’Olot), Joan Agustí Surroca va ser una persona compromesa amb el territori i la seva gent. A més de la seva iniciativa de produir i transportar electricitat, també va destacar pel seu caràcter altruista i generós. Va decidir destinar una part del seu llegat a ajudes a les persones més necessitades.\nMés conegut com “en Gridó”, Joan Agustí Surroca va destacar pel seu esperit emprenedor. Fruit d’aquest tarannà va poder aconseguir la concessió estatal d’un salt d’aigua del riu Fluvià al seu pas per la casa pairal de Castellfollit de la Roca. Va aprofitar la força hidràulica per construir i explotar un molí fariner i, posteriorment, se li va concedir una altra concessió estatal per activar un altre salt d’aigua. Sumat al que havia adquirit al propietari de l’altra banda del riu, el van convertir en propietari de tot el cabal del Fluvià fins a Camallonga.\nJoan Agustí aconsegueix el permís municipal per instal·lar un punt de llum públic a Olot\nobre les portes el cinema Núria, al carrer del Carme, molt a prop de la plaça del mateix nom\ncomença la seva activitat el cinema Gridó, a l’avinguda de Girona de la capital garrotxina\nde generació d’energia elèctrica tenia Joan Agustí Surroca a Castellfollit de la Roca.\nsón els que han passat des que es va encendre la primera bombeta en un espai públic d’Olot.\nEl besnet de Joan Agustí Surroca, Narcís Agustí, ha volgut destacar el fet que una persona com el seu besavi, criat en un entorn rural, fos el primer a l’Estat a transportar electricitat. Això demostra, segons ell, el seu esperit emprenedor i el seu caràcter altruista i generós. Agustí ha explicat que l’electricitat va arribar primer a l’interior d’algunes de les cases d’Olot abans d’instal·lar la primera bombeta a l’espai públic i que, posteriorment, va distribuir-ne a les indústries. També ha volgut remarcar que el seu besavi va ser el primer a introduir els motors tèrmics en la generació d’energia, fet que va ser vital per assegurar l’abastament de les indústries olotines. Ja amb el seu net al capdavant de l’empesa, aquest va vendre a Bassols, ara Bassols Energia, la part de l’empresa que es dedicava a la distribució d’electricitat i ell es va quedar la de producció. Això va ser en un moment, sempre segons ell, en què encara no hi havia la interconnexió de les xarxes elèctriques i, per tant, hi havia molts problemes de subministrament.\nDels cines Núria i Gridó a l’Ultònia de Girona\nDels cines Núria i Gridó a l’Ultònia de Girona Arxiu.\nL’homenatge que l’Ajuntament d’Olot ha fet a Joan Agustí Surroca dedicant-li un carrer ha coincidit amb el 75è aniversari de la inauguració del cinema Núria prop de la plaça del Carme.\nEl 7 de setembre de 1943 va obrir les portes la sala de cinema al número 8 del carrer del Carme. Així reconduïa el seu net, Joan Agustí i Pujol (1906-1965), el negoci de la producció i distribució de l’electricitat de la Garrotxa. A partir de 1964, va obrir el cine Gridó a l’avinguda de Girona. Actualment, estan tots dos tancats. El Núria, però, s’ha reconvertit ara en un espai social després que l’Ajuntament d’Olot l’habilités com a dependències de l’àrea de Joventut i Festes i sala de concerts.\nA Girona, i després de l’experiència d’Olot, Joan Agustí va posar en marxa l’any 1945 el popular cine teatre Ultònia. L’any 1965, i després de la seva mort, el seu fill Narcís es va situar al capdavant del negoci i va donar un gran impuls i expansió a la trajectòria d’aquesta empresa familiar, que actualment, amb el nom d’Ocine, és una de les principals companyies d’exhibició de l’Estat espanyol.\nLa tercera generació de la família Agustí està al capdavant de l’empresa, que gestiona 19 complexos amb més de trenta mil butaques.\nNarcís Agustí ha recordat que el local del Núria era de la tieta del seu pare. El tenia llogat al Centre Obrer, va ser expropiat i després l’hi van retornar. Agustí ha explicat que l’equipament era de primera qualitat, ja que el seu pare el va concebre com una prova per fer el gran salt a l’Ultònia.\nEl Punt Avui. Girona 12-09-2018, Pàgina 28\nUn mur de contenció frenarà el deteriorament del Clot de Melianta\nEl promotor del camp de vol a Bellcaire anirà “fins on calgui”\nControl de la tinença de mascotes a Santa Cristina\nFinalitzen les restriccions de trànsit per les obres a la Pilastra\nAparatosa avaria en un transformador al carrer Barcelona de Girona\nLa interconnexió de la MAT estalvia 130 milions anuals\nPalamós supera les 5.000 tones en selectiva\nNeguen cap acord per l’obra de la casa natal de Dalí


Sara Andrés aconsegueix el rècord del món T62 en la nova edició de l'Meeting de l'Hospitalet - Esport Adaptat | FCEDF\nPremsa FCEDF 12 abril, 2021\nL’edició número 16 de l’Meeting de l’Hospitalet s’ha celebrat amb èxit durant tot el matí d’aquest dissabte 10 d’abril tot i la pluja que ha fet acte de presencia durant tota la jornada. Han participat un total de vuitanta atletes de totes les disciplines i categories.\nEl primer que cal destacar és el rècord del món aconseguit per Sara Andrés. La velocista de Madrid ha batut aquesta marca als 200m T62 amb 28.30s. Andrés s’ha mostrat molt feliç i satisfeta per aquesta fita. Prèviament també havia participat en la prova dels 100m amb una marca de 13.51s\nL’altra bona notícia del dia ha estat la mínima B de Sara Martínez en salt de llargada F12 amb una marca de 5.49m, l’atleta madrilenya ha aconseguit una marca important de cara a les seves opcions per participar als Jocs Paralímpics de Tòquio el proper estiu.\nL’organització ha valorat molt positivament la jornada, amb l’entrada de públic a L’Hospitalet Nord (la meitat de l’aforament per temes de Covie-19) i amb la retransmissió en directe a través d’streaming.\nTot i la pluja, la gran majoria d’atletes s’han mostrat molt contents d’haver pogut participar en aquesta nova edició, que ha comptat també per primera vegada amb atletes amb deficiència auditiva.


Els hospitals valencians tanquen el 2018 amb 558 trasplantaments\nLa Fe de València és el primer hospital a la Comunitat Valenciana i el segon a nivell nacional en trasplantaments.\nEls hospitals valencians tanquen el 2018 amb 558 trasplantaments GVA - Archivo\nEls hospitals valencians han realitzat durant el 2018 un total de 558 trasplantaments enfront dels 590 realitzats en 2017, un 5,72% menys que en eixe període. A més, la Comunitat Valenciana se situa per damunt de la mitjana nacional en matèria de donació d'òrgans amb 48,2 donants per milió d'habitants.\nAixí ho ha indicat la consellera de Salut Universal i Salut Pública, Ana Barceló, acompanyada pel director de programes de trasplantaments de la Comunitat Valenciana, Rafael Zaragoza, i la directora general d'Assistència Sanitària, Mª Amparo García Layunta, durant una roda de premsa per a informar sobre l'activitat de donació i trasplantament d'òrgans en els hospitals de la Comunitat en 2018.\nDels 558 trasplantaments realitzats a la Comunitat Valenciana, 323 van ser trasplantaments renals, 136 trasplantaments hepàtics, 34 trasplantaments cardíacs, 55 de pulmó i 10 de pàncrees. La taxa se situa per tant en 112,5 trasplantaments per milió de població.\nA la Comunitat es realitzen 1,52 trasplantaments diaris, és a dir, tres trasplantaments cada dos dies. En aquest sentit, s'ha reduït el nombre de persones pendents d'un trasplantament. La consellera ha recordat que la llista d'espera per a rebre un òrgan, en 2016 era de 77 persones que esperaven un trasplantament hepàtic, mentre que "ara només són una vintena".\nIncrement en el Peset i General d'Alacant\nPer hospitals, dels 558 trasplantaments d'òrgans, l'Hospital General Universitari d'Alacant va realitzar l'any passat 89 trasplantaments de renyó i 43 trasplantaments hepàtics. L'hospital General Universitari d'Elx va dur a terme 21 trasplantaments renals, l'hospital Universitari Doctor Peset va realitzar 90 trasplantaments de renyó, en l'hospital Universitari La Fe es van dur a terme 123 trasplantaments renals, 93 trasplantaments hepàtics, 34 trasplantaments cardíacs, 55 trasplantaments de pulmó i 10 trasplantaments de pàncrees.\nD'altra banda, l'hospital La Fe de València és el primer hospital a la Comunitat Valenciana que més trasplantaments ha realitzat en nombres absoluts (315 trasplantaments d'òrgans), i el segon a nivell nacional. En concret, bat rècord com a primer hospital quant a trasplantaments hepàtics (93 trasplantaments) i cardíacs (34).\nAixí mateix, l'hospital Peset ha incrementat la seua activitat en trasplantament renal, amb la realització de dotze trasplantaments més que l'any anterior, i passant d'un total de 78 trasplantaments renals en 2017 a 90. L'hospital General Universitari d'Alacant també ha incrementat el nombre de trasplantaments renals d'un total de 80 trasplantaments de 2017 a 89 que va dur a terme l'any passat.\n12 donants en els 13 primers dies de l'any\nLa consellera ha assenyalat que "en els tretze primers dies que portem d'any ja s'han registrat dotze donants, la qual cosa suposa un donant d'òrgans diari. Es tracta d'una dada molt positiva perquè hem iniciat l'any amb molt bones expectatives quant a donació".\nA més, ha destacat l'interés de la conselleria per a treballar "sobre la importància de la donació" i ha aprofitat per a agrair el "gest més altruista i generós que pot realitzar una persona", en aquest sentit, ha destacat com en 2018 el 90% de les famílies valencianes "va dir sí a la donació".\nL'hospital que major nombre de donacions va registrar l'any passat va ser l'Hospital General d'Alacant amb un total de 42 donants, tres més que l'any anterior. L'Hospital Clínic de València va registrar 30 donacions i en l'Hospital General de Castelló es van produir 34 donacions, convertint-se amb una taxa de 64 donants per milió de població, en una de les província amb major índex de donació "en el territori de l'Estat a pesar de ser un centre hospitalari en el qual no es realitzen trasplantaments" ha assenyalat Barceló.\nEl director de programes de trasplantaments de la Comunitat Valenciana, Rafael Zaragoza ha explicat més específicament aquestes dades, i ha declarat que es tracta d'un programa que "gaudeix de bona salut" els resultats de la qual es mantenen en nivells "molt satisfactoris".\n"Sense donant no hi ha trasplantament" ha afirmat Zaragoza i ha destacat que la Comunitat Valenciana se situa amb una taxa de 48,2 donants per milió de població, en la "segona de les grans autonomies en nombre de donants", per darrere d'Andalusia que ha registrat una taxa de 52 donacions per milió i per damunt de la mitjana espanyola que es troba en 48 donants.\nEn aquesta línia, la titular de Salut Pública ha insistit que "més que en xifres hem de pensar en les famílies i en les persones que aquesta generositat de molts valencians ha salvat la seua vida o ha millorat el seu nivell i el seu estat de salut".\nQueixes pel funcionament dels equips d'ambulàncies\nQuant a les queixes referent a la falta de recursos en transports sanitaris, Zaragoza ha admés que "si que hi ha hagut queixes quant al funcionament dels equips de les ambulàncies", no obstant açò, ha negat que açò haja tingut una "repercussió negativa" quant als resultats, ja que els professionals "han arribat al seu temps i la seua hora".\nEn aquest sentit el director ha declarat que des de la Conselleria "es va decidir fer una inspecció" de la qual estan "pendents dels resultats", però de moment, "no ha tingut cap repercussió negativa".


Moya (Conca) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n39° 56′ 54″ N, 1° 21′ 55″ O / 39.9483°N,1.3653°O / 39.9483; -1.3653Coord.: 39° 56′ 54″ N, 1° 21′ 55″ O / 39.9483°N,1.3653°O / 39.9483; -1.3653\nMancomunitat «La Sierra Baja»\nSetge de Moya\nMaximino Saez Martinez\nMoya és un municipi a la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Està format per la Vila i el Castell de Moya, actualment deshabitat, i per quatre barris o llogarets que es troben als voltants: El Raval de Moya, Santo Domingo de Moya, on hi ha avui dia l'ajuntament, Los Huertos de Moya i Pedro Izquierdo de Moya. Als peus de la Vila, en el mateix pujol, es troba el Raval. La resta de barris es troben a uns pocs quilòmetres de distància de la Vila. Al municipi hi viuen 241 habitants La vila de Moya fou declarada monument històric-artístic el 1982 amb un potencial arqueològic sense precedents.\nEncara que compta amb assentaments humans previs, el 1176 els moros de Moya són citats conjuntament amb els de Conca i Alarcón en un atac a la vila d'Uclés, en mans del Regne de Castella i cedida a l'Orde de Sant Jaume.\nMoya va ser conquerida als àrabs el 1183 en l'avanç de les tropes castellanes durant la reconquesta, rebent els seus propis fur en els quals s'atorgava privilegis als nous habitants de mans d'Alfons VIII de Castella el 1210 durant l'ofensiva almohade en la que van intentar infructuosament reconquerir-la, tot i que van recuperar les properes i recentment caigudes a mans aragoneses Al-Dāmūs i Castellfabib.\nEl primer assentament cristià consistiria en una primera muralla amb l'església i algunes cases. Va passar a l'Orde de Sant Jaume el 1211, esdevenint una posició estratègica entre els regnes de València, Aragó i Castella, en un enclavament conegut com la Clau de Regnes per la seva posició fronterera.\nBeatriz Fernández de Bobadilla, primera marquesa de Moya\nA poc a poc la vila va ser creixent en importància, arribant fins i tot a comprar el seu dret de no pertànyer a cap senyor feudal tret del rei, convertint-se en el cap del Realengo de Moya. Joan II de Castella va donar Moya a Juan Pacheco, el marqués de Villena el 1451, contra el que es van resistir els vilatans, que van resistir un setge.\nAl segle xv, el dret de no pertànyer a cap senyor feudal va ser abolit quan Isabel la Catòlica li va atorgar al matrimoni compost per la seva cambrera Beatriz Fernández de Bobadilla i al seu marit Andrés de Cabrera el Marquesat de Moya per custodiar els tresors de la corona a l'Alcàsser de Segòvia durant la guerra civil castellana i per la seva demostrada lleialtat als Reis Catòlics. Els marquesos de Moya es van anar succeint en una època de major o menor esplendor, convertint-se la Vila en el cap del Marquesat i tenint un dels ports secs més importants de l'època per ser l'única localitat castellana amb accés al riu Túria.\nL'època d'esplendor de la vila va arribar fins al segle xviii quan José Moñino y Redondo, el conde de Floridablanca va potenciar el centralisme, perdent importància eclesiàstica i civil. A principis del segle xix la gent comença a abandonar el pujol i a construir les seves cases en els barris als peus del pujol i en 1950 ja no queden habitants en la Vila. L'abandó comporta la destrucció de la Vila deixant pràcticament tot el complex en ruïnes, fins a l'actualitat que moderadament s'han començat tasques de recuperació.\nSanta Maria de Moya\nSón moltes les tradicions que s'han perdut a causa de l'abandó massiu dels habitants cap a les ciutats, però encara queden algunes que se segueixen celebrant. Les quals encara se celebren dintre de la Vila són actualment dues: El Septenari i El Crist de la Caiguda. Abans de la decadència, en l'època en la qual la Vila comptava amb les 7 esglésies en funcionament, eren nombroses les festes religioses que les cofradies celebraven, encarregades també d'organitzar les processons dels sants que veneraven.\nPel que fa als monuments hi destaquen:\nEl Castell de Moya, en el cim del pujol, actualment es troba en procés de restauració i tanca una torre de l'homenatge i conserva parteix de la muralla de guàrdia.\nLa Vila, també en el cim, conserva\nl'església de Santa Maria de Moya\nRestes de sis esglésies.\nTambé es conserven algunes portes de les 7 que en el seu moment guardaven la Vila i la fortalesa, com són la porta de la Vila, la porta de los Ojos o la porta de San Juan, entre altres. Una doble muralla envolta el cim.\n↑ Institut Nacional d'Estadística d'Espanya 2005\n↑ Ajuntament de Moya\n↑ (castellà) Ayuntamiento de Cuenca, Lugares de interés: Moya\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Moya\nAsociación amigos de Moya (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Moya_(Conca)&oldid=26859465»\nMunicipis de la Serranía de Cuenca\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 abr 2021 a les 10:42.


Calculi les seves embargaments Sobre nosaltres El nostre objectiu Per què aquest servei ? Consideracions Contacte\nHem utilitzat un sistema automàtic per a traduir aquesta pàgina. Per això, és possible que contingui imprecisions o errors gramaticals.\nPreguem les seves disculpes. El nostre objectiu és que aquest text li resulti llegible i útil. Moltes gràcies.\nText actualitzat el 5 febrer 2021\nCalculi les seves embargaments\nPer què aquest servei ?\nSELECCIONI LA LLENGUA DESITJADA:\nPer què aquest manual?\nDes de l'any 2012 vinc lluitant contra embargaments executats indegudament, tant sobre el meu salari (pensió de jubilació, en el meu cas) com sobre el compte corrent bancari i, inclusivament, sobre la devolució de l'IRPF que efectua la AEAT com a resultat de la liquidació anual de tal impost.\nAixò m'ha permès recuperar els imports embargats indegudament, en tots els casos (fins al moment, en vuit oportunitats).\nEn tots i cadascun d'ells, he presentat els meus escrits de reclamació directament, ja que la llei permet, en aquests supòsits, acudir sense necessitat d'estar representat per Advocat ni Procurador.\nL'anterior, unit a la certesa que mensualment s'estan produint un número molt elevat d'embargaments indeguts sobre salaris i pensions, així com amb periodicitat anual, sobre les devolucions d'IRPF que efectua la AEAT, em va animar a posar la meva experiència en coneixement d'aquelles persones que, sofrint aquesta irregularitat, no són conscients de què disposen d'elements per al seu defensa.\nI va anar per això que em vaig decidir a escriure aquest Manual.\nEn aquesta obra es desenvolupa la teoria per a la defensa dels afectats, exposant els aspectes legals que la secunden, convertint-se així en el complement ideal de la present web que Vostè està visitant.\nEl seu desenvolupament està enfocat a aconseguir l'objectiu que, persones llegues en la matèria (i una vegada confirmat que estan sofrint embargaments indeguts), adquireixin el coneixement de la problemàtica del seu cas concret i del que la llei determina en protecció dels seus drets, per a, a partir d'aquest moment, siguin capaços de presentar-se en defensa dels seus interessos arribant, inclusivament, a elaborar els seus propis escrits de reclamació.\nUn altre objectiu més humil és el d'arribar a ser un pràctic element de consulta per a professionals, ja que poden trobar orientacions que resultin interessants per a l'acompliment de la seva labor.\nAquesta obra, com és obligat i així s'especifica en cadascun dels seus volums, ha passat els tràmits legals exigits per a la seva publicació i distribució, tant pel que fa al Registre de la Propietat Intel·lectual, com al seu Dipòsit Legal i a l'obtenció del corresponent ISBN.\nIndependentment d'estar en tràmits per a la seva publicació per Editorials especialitzades en aquesta temàtica, es troba disponible en AMAZON, on és accessible, bé pel seu títol ¡¡SOCORRO!! Me embargan ...y no hay derecho! o pel nom del seu autor José Antonio Sanz de la Tajada .\nEstic treballant en l'ampliació d'aquest Manual, per a incorporar el tractament de casos certament controvertits com són:\nl'embargament de les pagues extraordinàries (bé s'abonin prorratejades mensualment juntament amb la nòmina mensual, o bé siguin abonades íntegrament en determinats mesos).\nl'embargament de la devolució anual de l'IRPF (directament efectuat per la AEAT o després de ser ingressat en compte corrent).\nI també per a exposar el camí a seguir per a presentar Recurs de Reposició, davant l'inesperat i injust rebuig de les nostres al·legacions per part del jutjat, en exigir (indegudament) que en la nostra reclamació hem d'estar assistits per representació Lletrada.\nAquest manual s'ha estructurat agrupant cadascun dels escenaris amb problemàtica comuna, perseguint amb això l'aconseguir una exposició més clara, que permeti que cada lector pugui centrar la seva atenció específicament d'aquells documents que siguin d'utilitat i aplicació si escau concret. Objectiu que crec aconseguit.\nD'aquest propòsit ha resultat l'obra estructurada en els següents volums temàtics específics:\nGuia Pràctica Manual monogràfic de 174 pàgines, en el qual es desenvolupen la teoria i aspectes legals precisos per a la defensa davant embargaments indeguts de salaris, bé sobre la nòmina o contra el compte corrent, orientat perquè, persones llegues en la matèria, si estan sofrint embargaments indeguts, entrin en coneixement del que la llei determina en protecció dels seus drets.\nEl manifestat es recolza en un conjunt de vuit casos reals amb l'experiència pràctica que ha permès a l'autor triomfar en diverses situacions davant embargaments que ha vingut sofrint, aportant còpia de la documentació real d'aquests.\nAquesta Guia és, al seu torn, la introducció comuna a cadascun dels volums en què es desenvolupa l'actuació a seguir en els 16 diferents escenaris identificats segons la naturalesa i abast de l'embargament.\nEn ella es fa referència directa a 12 lleis (de les quals es desenvolupen 69 articles o cites) i a 37 sentències i doctrines judicials.\nSi desitja fullejar aquest llibre en AMAZON, premi en la seva portada.\nDesprés de la seva consulta, premi la fletxa de reculada en el seu navegador les vegades necessàries, per a tornar a la nostra web.\nVolum I - Embargament ÚNIC sobre NÒMINA En els seus 310 pàgines es desenvolupen models dels escrits precisos per a reclamar EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE LA NÒMINA, quan es realitza un embargament exclusiu i ordenat, bé per un Òrgan Judicial, o per un Organisme de l'Administració Central, Local o Autonòmica.\nEn els seus 310 pàgines es desenvolupen models dels escrits precisos per a reclamar EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE LA NÒMINA, quan es realitza un embargament exclusiu i ordenat, bé per un Òrgan Judicial, o per un Organisme de l'Administració Central, Local o Autonòmica.\nEs contemplen els següents escenaris específics. Cadascun d'ells és introduït per una exposició teòrica dels principis i característiques de l'embargament del seu tipus:\n* Escenari 2 Embargament ÚNIC sobre nòmina, ordenat per organisme de l'Administració Pública\nVolum II - Embargament sobre Compte Corrent En aquest volum, i a través dels seus 280 pàgines, es desenvolupen els escrits precisos per a reclamar EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE EL COMPTE CORRENT EN LA QUAL S'ABONIN LES PERCEPCIONS SALARIALS DE L'EMBARGAT i que hagin estat ordenats, bé per un Òrgan Judicial, o per un Organisme de l'Administració Central, Local o Autonòmica.\nS'introdueix per una exposició teòrica dels principis i característiques d'aquesta mena d'embargaments.\nEn aquest volum es fa referència directa a 13 lleis (de les quals es desenvolupen 81 articles o cites) i a 38 sentències i doctrines judicials, totes elles referides a aquesta problemàtica.\nEs contempla el següent escenari específic.\n* Escenari 3 Embargament sobre saldo en Compte Corrent, ordenat per òrgan Judicial o organisme de l'Administració Pública\nVolum III - Embargament CONCURRENT sobre Nòmina A través dels seus 324 pàgines, es desenvolupen els escrits precisos per a reclamar EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE LES PERCEPCIONS SALARIALS i que s'executin SIMULTÀNIAMENT amb altres embargaments sobre aquestes, havent estat ordenats, bé per un Òrgan Judicial, o per un Organisme de l'Administració Central, Local o Autonòmica.\nAquests escenaris són introduïts per una exposició teòrica dels principis i característiques d'aquesta mena d'embargaments.\nEn ell es fa referència directa a 13 lleis (de les quals es desenvolupen 88 articles o cites) i a 38 sentències i doctrines judicials, totes elles referides a aquesta problemàtica.\n* Escenari 5 Embargament CONCURRENT sobre nòmina, ordenat per organisme de l'Administració Pública\nVolum IV - Revisió de l'import embargat i altres escenaris En aquest volum, i a través dels seus 290 pàgines, es desenvolupen els escrits precisos per a reclamar la revisió de l'import d'EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE LES PERCEPCIONS SALARIALS DE L'EMBARGAT, per haver-se modificat els paràmetres que determinen l'import d'aquells.\nTambé es contemplen altres peculiaritats, com la necessitat d'iniciar demanda en reclamació de quantitat embargada indegudament; com han de ser afectats altres salaris de l'embargat i/o del seu cònjuge, així com altres supòsits més específics. Aquests escenaris són introduïts per una exposició teòrica dels principis i característiques d'aquesta mena d'embargaments.\nEn ell es fa referència directa a 13 lleis (de les quals es desenvolupen 83 articles o cites) i a 38 sentències i doctrines judicials, totes elles referides a aquesta problemàtica.\n* Escenari 6 Revisió de l'import embargat, davant òrgan Judicial o organisme de l'Administració Pública, per canvi de paràmetres\n* Escenari 7 Iniciar demanda a reclamació de quantitat, davant òrgan Judicial\n* Escenari 9 Afectació de l'embargament a altres salaris del propi embargat o del seu cònjuge\nVolum V - Reclamació davant Entitat Financera i Banc d'Espanya En les 286 pàgines del present volum es desenvolupen els escrits precisos per a reclamar la revisió d'EMBARGAMENTS INDEGUTS EXECUTATS SOBRE EL COMPTE CORRENT RECEPTORA DE PERCEPCIONS SALARIALS DE L'EMBARGAT, bé davant l'Entitat Financera o el Banc d'Espanya. Aquests escenaris són introduïts per una exposició teòrica dels principis i característiques d'aquesta mena d'embargaments.\nEn ell es fa referència directa a 12 lleis (de les quals es desenvolupen 69 articles o cites) i a 37 sentències i doctrines judicials, totes elles referides a aquesta problemàtica.\nVolum RECOPILATORI En les 776 pàgines d'aquest volum es recopilen els 16 escenaris identificats i desenvolupats en els cinc volums anteriors en què s'ha desglossat aquesta obra, amb els models d'escrits de reclamació a presentar en tots i cadascun d'ells.\nPer les seves característiques, aquest volum es considera útil com a consulta genèrica per a professionals, però això no exclou la seva utilitat com a mitjà de consulta per part de persones interessades en el tema i llegues en aquesta matèria.\nAPÈNDIX - Taules Salari Mínim Interprofessional L'obra es culmina amb aquest volum, en el qual es desenvolupen les taules a aplicar per a calcular l'Import Màxim susceptible de ser embargat, per al que cal tenir en consideració el Salari Mínim Interprofessional (SMI) vigent en cada any.\nEn ell s'inclouen les necessàries, a partir de les referides a l'any 2016 i fins a l'any actual.\nAmb aquesta estructura es persegueix que romangui inalterable el contingut de cadascun dels volums restants, encara que es modifiqui el Salari Mínim Interprofessional i en aquest cas únicament es veurà afectat el present volum, mitjançant la incorporació de les taules necessàries per als càlculs amb l'import que la Llei estableixi per al nou període anual.\nPer tant, aquest volum és complementari a cadascun dels quals constitueixen aquesta obra.\nEn les taules que s'inclouen es té en consideració els diferents paràmetres a aplicar en cadascuna de les característiques que afecten per a aquest càlcul (embargament sense altres peculiaritats específiques o embargament motivat per pagament de deute hipotecari presentant, en aquest cas, les diferents taules que atenguin l'existència o no de membres en la unitat familiar amb percepcions inferiors al Salari Mínim Interprofessional, desenvolupant les taules necessàries des de cap fins a quatre membres en aquestes circumstàncies).\nIgualment es desenvolupen, en totes i cadascuna de les hipòtesis, taules diferenciades per als casos que les Pagues Extraordinàries s'abonin prorratejades amb la nòmina mensual.\nEn produir-se una modificació del Salari Mínim Interprofessional únicament serà necessària l'edició d'una nova versió d'aquest volum.\nCONJUNT DE L'OBRA\nA aquesta imatge es pot apreciar el conjunt dels vuit exemplars que constitueixen aquesta obra.


Les expressives il·lustracions de Cristina Losantos acompanyen l'adaptació de Jaume Cela del clàssic conte de El Flautista d'Hamelín. En una ciutat infestada de rates, ratolins i ratotes, el batlle cerca solucions per al seu problema. Aleshores apareix un flautista estrany i l'ajuntament el contracta a canvi d'endur-se totes les rates d'Hamelín. Emperò, quan l'alliberador torna per cobrar la recompensa per haver salvat la ciutat de la plaga, la història es complica i tot el poble en pagarà les conseqüències.\nEl lleó i el ratolí és una adaptació de la faula de La Fontaine\nUn ratolí petit, petitó, vivia en un cau tot fosc. Cada nit sortia a fer un volt. Li agradava molt de jugar i de córrer a la claror de la lluna, per dins de l'herba de plata.\nUna nit, com sempre feia, va sortir del seu cau. Quin espant! Un gros lleó d'ulls brillants i boca oberta, era ajaçat a prop del seu forat...\nAltres títols d'aquesta col·lecció són: La caputxeta vermella, Els bons amics, Els tres porquets, Ton i Guida i La Ventafocs.


Arnald Grabulosa i Guifré Miquel campions de Catalunya de Marxes Tècniques - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nFoto: Club Muntanyenc Hospitalet\nArnald Grabulosa i Guifré Miquel campions de Catalunya de Marxes Tècniques\nL’equip format per Arnald Grabulosa i Guifré Miquel de l’U. E. Sant Joan de les Abadesses es proclama campió de Catalunya de Marxes Tècniques.\nEl segon lloc va ser per l’equip del Club Muntanyenc l’Hospitalet format per Cristina Gonzàlez i Pablo Corbí i van tancar el podi Josep Chávez i Miquel Llobet del C. E. Avinyó amb la medalla de bronze. L’entitat millor classificada va correspondre al C.E. Avinyó.\nEl passat diumenge 16 de maig es va celebrar el campionat de Catalunya de Marxes Tècniques al municipi de Begues (Baix Llobregat) i en bona part pel Parc Natural del Garraf a la que va ser la la 1a Marxa Combinada Orientació i Regularitat organitzada pel Club Muntanyenc l’Hospitalet.\nAquest va ser també el 20è campionat de Catalunya de l’especialitat. Amb sortida i arribada a Can Rigol, un itinerari d’uns 15 quilòmetres repartits en tres trams diferenciats en marxa Dufour, marxa Descriptiva i marxa d’Orientació clàssica va definir als nous campions.\nEn total 12 equips de dues persones van participar en aquest Campionat de Catalunya. El primer equip va sortir a les 8 del matí i la resta en intervals de 2 minuts. Els equips van passar un total de 9 controls de regularitat amb l’arribada inclosa, 9 controls secrets i 5 de pas.\nL’itinerari va recórrer diverses finques de les proximitats de Begues, per després de visitar diverses barraques de pedra seca molt tradicionals de la zona, els participants es va anar enfilant a la serra de la Guàrdia i la serra del Clos, per davallar de nou per la Plana de Mas Trabal en direcció a Begues.\nLa prova va ser la primer Marxa Tècnica organitzada per una entitat de la FEEC, el Club Muntanyenc l’Hospitalet, durant el darrer any després de l’aturada com a conseqüència de la pandèmia de la Covid-19.\nLa Copa Catalana de Marxes Tècniques començarà el pròxim 13 de juny amb la tradicional marxa per Descripció, de l’ AE Talaia de Vilanova i La Geltrú.


Primària | Escola El Sol i La Lluna | Pàgina 9\nCreació de GIFS\nArran de l’observació d’un nen que en algunes pàgines webs hi ha imatges que es mouen, els alumnes de tercer han fet un taller de GIFS (acrònim de Graphics Interchange Format: format d’intercanvi de gràfics, o també conegut com a imatge animada) a l’aula d’informàtica. L’ús dels… Llegeix més»\nPortada, Primària projectes, tallers 0\nVisita al Taller de Pessebres\nEl passat 29 de novembre, els alumnes de 2n van visitar el Grup Pessebrista de Castellar. Allà van poder comprovar el treball “artesanal” que en fan per poder montar els diferents pessebres. Aprofitant la visita, Vallès Educa, va fer un reportatge que s’ha… Llegeix més»\nPortada, Primària vallès educa 0\nFelicitació original i divertida\nAra que s’apropa el Nadal, els alumnes de 3r, a l’aula d’informàtica, han volgut fer una felicitació original i divertida per desitjar-nos bones festes i un feliç 2017.… Llegeix més»\nJa el curs passat els alumnes de CS, en concret els de sisè, van iniciar-se al món de la programàció i robòtica amb el programa Scratch. Aquest curs també se’ls està introduint en aquest món tant apassionant, i a més amb l’ajut del Lego Wedo construeixen models amb sensors simples i un motor que es connecta als ordinadors, i programen comportaments, per iniciar-se en la robòtica.\nCom ja bé sabeu, des principis d’octubre comptem amb una auxiliar de conversa, l’Emma. Per iniciativa seva, s’ha creat un club de lectura. Cada dimecres de 12:30 a 13:00 h grups reduïts d’alumnes de cicle superior gaudeixen d’una lectura compartida en anglès, en un ambient distès.… Llegeix més»\nPortada, Primària auxiliar conversa 1\nCom és tradicional a l’escola, cada vint-i-dos de novembre celebrem el dia de Santa Cecília (patrona dels músics) amb un concert, on els diferents cursos de Primària i Educació Infantil presenten la cançó de la classe a la resta de companys. Val a dir que… Llegeix més»\nInfantil, Portada, Primària festes 1\nComparem alçades de les piràmides\nEl grup dels egipcis han fet un treball de comparació de les alçades de les piràmides d’Egipte, l’Esfinx i dos monuments prou coneguts, la Torre Agbar i la Tour Eiffel. Després ho han representant en uns murals a escala.


U.E.LLORET /* INICIO CODIGO PARA IPHONE ----------------------------------------------- */ /* FIN CODIGO PARA IPHONE ----------------------------------------------- */ /* INICIO NOTICIAS DEPORTE BALEAR ----------------------------------------------- */ /* FIN NOTICIAS DEPORTE BALEAR ----------------------------------------------- */ /* INICIO SCRIPT ESTADISTICAS GOOGLE ----------------------------------------------- */ /* FIN SCRIPT ESTADISTICAS GOOGLE ----------------------------------------------- */ U.E.LLORET: UN LLORET INTRACTABLE GUANYÀ AL SERVERENSE 'B'\nUN LLORET INTRACTABLE GUANYÀ AL SERVERENSE 'B'\nM.A.Coll; Quinta victòria consecutiva d’un Lloret, que setmana rera setmana, veu com l’equip va a més, i ja s’ha situat entre els deu primers de la classificació. El d’ahir va ser un d’aquells partits que fan afició, a un camp complicat on el públic local espitja molt, un arbitratge cassolà i un bon equip rival. Tot i que els condicionants no eren gens favorables, el Lloret va mostrar la seva millor versió, perfectes defensivament i letals al contraatac.\nEl partit començà amb l’atac constant del Serverense B, que cercà avançar-se al marcador, però es trobaren amb un Lloret seriós defensivament. A mesura que avançaren els minuts el partit es va igualar, i s’arribà al final del primer temps amb empat a zero. La segona part, va venir marcada per un penal que pità el linier i que va ser molt discutit, i que va ser aturat pel nostre porter Kiko. Aquest fet va donar ànims al Lloret que va creure que podia treure els tres punts, i començaren arribar ocasions de perill a la contra, d’aquesta manera s’aconseguiren els tres gols obra d’en Miki Sans, Alberto Miranda i David Pérez. Amb aquest 0 a 3, s’arrodonia un partit molt complet de tot l’equip.\nEsperem que diumenge que ve a Sa Coma d’Andratx, poguem seguir vegent la millor cara d’aquest equip, que sens dubte, camina pel bon camí.\nPublicat per Adm. Web a 10:03


espaifotografic | Adobe anuncia Lightroom 3 beta\nAdobe anuncia Lightroom 3 beta\ngael — dijous, 22 d'octubre de 2009 @ 14:00\nTal com ens informa Adobe amb una nota de premsa, ja està disponible la versió beta del futur Lightroom 3.\nMolts fotògrafs, professionals i amateurs, fan servir aquesta eina com a programa per a classificar i processar les seves imatges. Tot i que no és ni de bon tros l’únic i que n’hi ha també de gratuïts, Adobe Photoshop Lightroom és un dels més emprats, per no dir el que més. Se n’ha parlat d’ell extensament en aquest web, a les notícies i al fòrum, i n’hem fet tallers.\nDoncs avui, vint-i-dos d’octubre, Adobe presenta la beta de la propera versió 3 de Lightroom, pocs dies després de treure la versió 2.5 (amb actualitzacions menors respecte a la seva antecessora). La versió és, com hem dit, una beta, el que vol dir que es tracta de la primera versió més o menys sencera del programa que es publica per a ser provada o ensenyada al públic. Res no assegura que sigui una versió estable ni sense errors. Encara no és la versió definitiva i falten uns quants dies abans els programadors no l’acabin de polir.\nEntre les desenes canvis que hi ha al llarg de tot el programa, destaquen les següents millores:\nS’ha millorat la importació d’imatges, fent-la més intuïtiva i visual.\nS’han millorat, i força, els algoritmes d’eliminació de soroll.\nTambé s’han millorat els algoritmes de perfilat i enfoc.\nEs poden afegir marques d’aigua amb diferents paràmetres configurables: tamany, opcacitat, ubicació a la imatge, etc.\nS’ha afegit una eina per a simular l’efecte del gra de les pel·lícules a les fotos digitals.\nLes Col·leccions són accessibles des del mòdul de processat, sense haver de tornar a la biblioteca.\nEs poden exportar imatges en CMYK.\nEs poden penjar fotos a internet arrossegant-les des del mateix programa.\nÉs possible incorporar música als passis de fotografies (slideshows).\nEs poden generar passis, també amb música, en format de video.\nAmb el mòdul d’impressió és poden distribuir les fotos que volguem, de qualssevol forma i mida pel paper, alliberant-nos així de les restriccions de les cel·les de la graella de les versions actuals del programa.\nEs pot programar la còpia de seguretat al sortir del programa i no només a l’engegar-lo, com fins ara.\nAdobe TV presenta totes les novetats del programa en un vídeo de 3 parts:\nEls que vulgueu, podeu descarregar el Lightroom 3 Beta per a testejar-lo. De les aportacions d’usuaris com vosaltres n’acabaran de sortir les millores que formaran part de la versió definitiva.\nPer als que us animeu, aquí teniu una sèrie de recursos per a LR3 Beta.\nFont: Adobe Systems Inc.\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2009/10/lightroom-3-beta/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\n← Robert Capa, la pel·lícula.\nUna càmera que enregistra la nostra vida →\n5 alternatives gratuites al Photoshop\nRe-fotografiar, una bona manera d'aprendre\nAdobe presenta el Lens Profile Creator, en fase beta.


No tenir el certificat SSL serà motiu de penalització per a Google Shopping - Comunicatek - Disseny Web a Girona\n20-02-2017 -No tenir el certificat SSL serà motiu de penalització per a Google Shopping\nEn l'actualitat, el nombre de compres realitzades per internet s'ha incrementat considerablement. No obstant això, a dia d'avui, els consumidors segueixen prestant poca atenció a la seguretat de les web on introdueixen les seves dades personals.\nI és que transmetre confiança als clients és primordial per a qualsevol botiga de venda en línia. El nombre de compres per internet augmenta i per això, tot eCommerce ha de garantir la seguretat en línia. En aquest context, les companyies de venda online poden afegir un extra de seguretat al seu negoci amb l'adquisició d'un SSL.\nEs tracta d'un certificat que xifra la informació enviada a través del web, com números de targetes de crèdit, o dades personals o bancàries, per citar un parell d'exemples, i ho fa encriptant la informació perquè aquesta no es pugui usar de forma no autoritzada. Aquest nivell de seguretat impedeix que la informació pugui ser robada fàcilment per part d'un tercer, reduint així el risc que la pàgina web pugui ser vulnerada al mateix temps que s'incrementa la confiança dels clients, usuaris i visitants.\nPer això, Google començarà a penalitzar totes aquelles pàgines que "recullin dades d'algun tipus", com un simple formulari o dades bancàries, i no disposin d'un SSL. Tant és així, que una de les mesures més concloents és la de limitar les campanyes de Google Shopping, és a dir, només els comerços electrònics que disposin d'aquest certificat poden optar a aquesta modalitat.\nQualsevol pàgina web que no disposi d'un certificat SSL vàlid i que reculli dades personals mitjançant formularis, enquestes, o passarel·les de pagament, entre d'altres, es veurà seriosament penalitzat durant aquest 2017.\nAixò es veurà tant en relació al SEO, com a nivell de User Experience, posant-se en vigor mesures molt més decisives i probablement mitjançant avisos.\nAvantatges i beneficis d'adquirir el Certificat de Seguretat SSL:\nConfiança i seguretat dels clients\nMillora del rendiment i velocitat de la pàgina web\nReducció del frau en la web\nProtecció davant llistes d'spam\nFont: observatori eCommerce\nWeb cortesia per Plurali\nWeb gestionable responsive per Francesc Jordan\nDisseny d’una web presència per Pastisseria Font\nActualització del web de CaniSapiens\nWeb corporativa amb gestor de continguts per Basacoma Fusters\nDisseny web amb Gestor Motortek per ServimAuto\nAdaptació de la web de Dovre Ibérica a format responsive\nUna de cada quatre pimes espanyoles ja ven online\nBotiga virtual e-commerce per Playjocs


Lluís Carreras, director de futbol de la precandidatura de Toni Freixa\nLluís Carreras, Director de Futbol de la precandidatura de Toni Freixa a les eleccions del Barça | 'Fidels al Barça'\nL’aspirant a la presidència del Barça, exdirectiu de Laporta i Rosell, anuncia l’exjugador i entrenador com a principal responsable de prendre decisions esportives\nToni Freixa ha anunciat aquest dimarts que Lluís Carreras serà el director de futbol de la seva precandidatura a les eleccions del Barça. Si Fidels al Barça guanya els comicis del pròxim 24 de gener, l’exjugador i fins ara entrenador tindrà la funció de prendre les principals decisions que afectaran l’estructura de la secció de futbol, des de les categories més joves del futbol formatiu fins al primer equip. “Seré l’encarregat d’escollir, primer, el director esportiu. Després, i conjuntament amb aquest, decidirem qui és l’entrenador del Barça. Ho faré amb responsabilitat, respecte, discreció, coneixements i estima al club de la meva vida perquè els socis se sentin orgullosos”, ha declarat.\nCarreras, format com a futbolista a les categories del club culer i exentrenador d’equips com el Sabadell, el Mallorca, el Saragossa o el Nàstic de Tarragona, liderarà una estructura “que estarà basada en quatre direccions: el president, el director general esportiu, el director de l’àrea esportiva i el director de l’àrea de metodologia i captació”. En la compareixença celebrada a la Sala Roma del Camp nou, s’ha mostrat molt crític amb el mandat de Josep Maria Bartomeu: “Els que manaven no creien en el model”. No ha volgut revelar cap dels noms que té al cap per incorporar a la secretaria tècnica, ja que segons el seu parer “la idea va més enllà de les persones” i “tant és qui la dugui a terme, l’important és que es dugui a terme”.\n“No parlarem de noms de jugadors. El club travessa una situació complicada i serà difícil fitxar el mes de gener. La direcció esportiva i el departament de metodologia ho estan estudiant”, ha dit en relació amb la pròxima finestra de mercat de fitxatges. Carreras, contundent a l’hora d’expressar-se, també ha deixat molt clar que vol que Messi continuï. “Messi ha estat, és i serà el millor jugador de la història del futbol. Genera més del que costa. Per convèncer-lo haurem d’escolar-lo i analitzar bé la proposta que li podem fer”, ha reflexionat. Futbolísticament ha assenyalat que veuria amb bons ulls el retorn de Neymar, ja que “compleix tots els paràmetres metodològics per jugador del Barça” i “és un gran futbolista”, però ha titllat el seu fitxatge “d’inviable” i ha remarcat que més enllà dels terrenys de joc “hi ha altres coses”.\nFreixa, sobre Laporta i Rosell: “Ara són amics? Ja els convidaré a la llotja i els asseuré junts”\nToni Freixa també s’ha posicionat sobre el futur de l’argentí i la possible repatriació del brasiler. “Messi és el millor jugador de món i hem de deixar-lo tranquil. Si guanyem les eleccions, parlarem amb ell per conjugar els seus interessos amb els de l’entitat. Ningú és més important que la institució”, ha dit sobre el primer; “Farem els fitxatges basant-nos en paràmetres tècnics, però el president sempre tindrà l’última paraula. En el cas de Neymar jo diré que no torni per com s’ha portat amb el Barça”, ha afegit en relació amb el segon. “No és veritat que el president no hagi de saber de futbol. Sempre té l’última paraula, encara que és important que no se salti estructures”, ha insistit.\nEl líder de Fidels al Barça, optimista amb la recollida de signatures que iniciarà aquest dimecres, creu que “no tenim excuses per no fer l’Espai Barça” i que “el projecte es podrà fer sense cap mena de dubte”. Freixa ha insistit més d’una vegada que, si els socis li fan confiança, ell treballarà per “cultivar la seva fidelitat”. També ha utilitzat la ironia quan ha estat preguntat per la reconciliació entre Joan Laporta i Sandro Rosell –“Ara són amics? Ja els convidaré a la llotja i els asseuré junts”– i per les crítiques de Florentino Pérez a les televisions amb drets d’emissió de les competicions: “Se li haurà espatllat el botó de Real Madrid TV”. “Cada jornada veiem que cal un canvi institucional per recuperar el respecte”, ha sentenciat sobre les ajudes arbitrals al club blanc.\nToni Freixa: “Dos precandidats del Barça s’han reunit amb Puigdemont”\n“Caldrà saber els motius d’aquestes trobades i què es pretén”, opina el també aspirant a la presidència blaugrana\nFarré proposa que el Barça creï una marca tèxtil pròpia que generi riquesa a Catalunya\nEl precandidat vol generar entre 2.000 i 3.000 llocs de treball en tota la cadena de producció i que el club blaugrana aconsegueixi els ingressos directes que ara s’emporta Nike


Lo Telh (Alier) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLo Telh (Alier)\n46° 21′ 18″ N, 3° 08′ 03″ E / 46.355°N,3.1342°E / 46.355; 3.1342Coord.: 46° 21′ 18″ N, 3° 08′ 03″ E / 46.355°N,3.1342°E / 46.355; 3.1342\nLe Theil és un municipi francès, situat al departament de l'Alier i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 400 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Le Theil era de 400 persones. Hi havia 185 famílies de les quals 73 eren unipersonals (23 homes vivint sols i 50 dones vivint soles), 58 parelles sense fills, 39 parelles amb fills i 15 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 265 habitatges, 192 eren l'habitatge principal de la família, 54 eren segones residències i 19 estaven desocupats. 249 eren cases i 15 eren apartaments. Dels 192 habitatges principals, 140 estaven ocupats pels seus propietaris, 48 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 7 en tenien dues, 34 en tenien tres, 57 en tenien quatre i 93 en tenien cinc o més. 125 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 93 habitatges hi havia un automòbil i a 74 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Le Theil el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 251 persones, 176 eren actives i 75 eren inactives. De les 176 persones actives 157 estaven ocupades (97 homes i 60 dones) i 20 estaven aturades (9 homes i 11 dones). De les 75 persones inactives 34 estaven jubilades, 13 estaven estudiant i 28 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Le Theil hi havia 197 unitats fiscals que integraven 422 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.059 €.\nDels 11 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».\nDels 4 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 guixaire pintor, 1 electricista i 1 perruqueria.\nL'any 2000 a Le Theil hi havia 33 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 3.125 hectàrees.\nLaféline (2,6 km)\nTreban (6,2 km)\nVoussac (6,3 km)\nDeux-Chaises (7,9 km)\nBransat (8,1 km)\nLe Montet (8,6 km)\nMeillard (8,7 km)\nFleuriel (8,8 km)\nVerneuil-en-Bourbonnais (9,0 km)\nTronget (9,1 km)\nCesset (9,1 km)\nTarget (9,4 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lo Telh\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Le Theil a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Le Theil a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lo_Telh_(Alier)&oldid=29074427»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 gen 2022 a les 06:16.


Aigües grises Sabadell | MSC Aigua\nEl nostre objectiu és que el teu sistema d'aigües grises a Sabadell reculli i reutilitzi l'aigua sense cap problema. A MSC Aigua som professionals experimentats en tractaments d'aigües. La instal·lació o reparació de sistemes d'aigües grises és una de les nostres especialitats.\nEt garantim un servei de qualitat perquè reutilitzis les aigües grises del teu domicili, comunitat de veïns o qualsevol altre tipus d'infraestructura. Sabies que es pot reduir un 40% la despesa d'aigua potable dels nostres edificis utilitzant la tecnologia convenient?\nInspeccionem, analitzem, construïm i reparem el teu sistema d'aigües grises perquè funcioni perfectament. A més, realitzem estudis per a la prevenció de possibles problemes en el futur. D'aquesta manera, el sistema d'aigües grises no sofrirà avaries imprevistes.


Les raons que expliquen perquè és perjudicial endur-se el mòbil al llit | Canal Digital\nRedacció | 03/12/2017 a les 12:50h\nArxivat a: Internet, Salut, smartphone, dormir, salut, mòbil\nEl mòbil s'ha convertit en una extensió més del nostre cos i som molts els que ens l'emportem a tot arreu. Fins i tot al llit o al lavabo. Però atenció perquè diferents experts han alertat dels efectes negatius que ens pot provocar portar el mòbil a l'habitació i, concretament, a dins del llit. Allò que fem molts d'anar a dormir i fer una última repassada a Instagram, per exemple, pot ser perjudicial. T'expliquem per què.\nSegons dades de la Fundació Nacional del Son d'Estats Units, els desordes del son han augmentat una mitjana del 12% cada any des del 2008. Unes xifres que coincideixen amb la popularització i l'ús dels smartphones. I què hi té a veure el mòbil amb que la gent dormi malament?\nUn 75% dels espanyol s'emporten el mòbil a l'habitació quan van a dormir i d'aquests, 8 de cada 10 no el posen en mode avió ni l'apaguen. Això fa que es generi un estat d'alerta inconscient perquè estem pendents al llarg de la nit del mòbil. Sabent que no està parat, el nostre cervell interpreta que pot arribar una trucada, un missatge, una notificació... I no descansa adequadament perquè ens manté amb un son poc profund.\nPerò no només això, la llum que emeten les pantalles i que la majoria de gent és l'últim que mira abans d'anar a dormir enganyen el nostre cos que interpreta que és de dia. Els senyals lluminosos de la pentalla fan que s'activi la producció de cortisol —una hormona que ens fa està desperts durant el dia— quan, en realitat, hauria de fabricar melatonina que és l'hormona de la son que ens ajuda a dormir.\nLa recomanació és senzilla. Deixar el mòbil fora de l'habitació i tornar a fer servir despertadors que no siguin el mòbil. Amb això es descansaria molt millor.\nNo és habitual que el mòbil provoqui un incendi, però s'ha comprovat que des que hi ha smartphones, els bombers han hagut de fer sortides per apagar focs que han estat provocats per mòbils i tablets que estaven a sota el coixí mentre s'estaven carregant. Fet que provoca un escalfament del dispositiu que, si li sumem un coixí al damunt, pot acabar cremant-lo i provocant un incendi. Així que, com a mínim, no carreguis el mòbil al llit i a sota un coixí o una manta.\nArrugues i «papada»\nLa posició d'estar estirat al llit i mirant el mòbil és fàcil d'imaginar-la perquè tots l'hem fet. Els metges expliquen que és una molt mala postura que ens obliga a fer un angle molt pronunciat amb el coll. Les conseqüències poden ser dolors cervicals i a l'esquena i l'aparició d'arrugues i augment de la papada en edats molt joves provocades per aquesta mala posició.\nUn paradís de bacteris\nS'ha demostrat que en un mòbil hi ha 600 bacteris, 30 vegades més dels que hi ha a la teva tassa del vàter. Com pot ser? Tothom neteja més sovint el vàter perquè pensa que és una zona on n'hi poden haver més. En canvi, el mòbil és menys habitual que el desinfectem quan seria convenient fer-ho un cop a la setmana, ja que ens l'emportem a tot arreu i el deixem damunt de moltes superfícies plenes de bacteris. I recordem que després ens els posem a la galta quan algú ens truca...


Lluís Casadellà: «Si creixes en massa social però no fas res, no aportes res tampoc» - Empordà\nLluís Casadellà: «Si creixes en massa social però no fas res, no aportes res tampoc»\nHa deixat la presidència d'Òmnium Cultural Alt Empordà després de 18 anys com a president\nCRISTINA VILÀ 12.02.2019 | 13:54\nLluís Casadellà, a la seu d'Òmnium Cultural CONXI MOLONS\nLluís Casadellà, a la seu d'Òmnium Cultural\nLluís Casadellà (Cassà de la Selva, 1950) va arribar per feina des de Barcelona a Figueres el 1979. Ben aviat es va implicar amb Òmnium Cultural a través del grup Rialles. Els darrers divuit anys ha presidit la seu territorial a l'Alt Empordà, esdevinguent la cara visible de l'entitat a la comarca i un testimoni d'excepció de l'evolució viscuda i dels moviments generats. En aquesta entrevista fa una revisió de la seva trajectòria.\nCom i quan va iniciar la seva relació amb Òmnium Cultural?\nRecordes els grups Rialles? Era una delegació funcional autònoma que depenia d'Òmnium, però que eren acollits per diferents entitats. Quan es va formar el d'aquí , dues persones vam entrar a la junta d'Òmnium, una d'elles jo mateix, que era el tresorer de Rialles. Eren els anys 80. Hi havia en Damià Espelt, en Josep Maria Bonet, la Montse Ymbert...\nQuè feia Rialles?\nOrganitzava espectacles per a la mainada en català i de qualitat. Un projecte molt maco que va funcionar molt bé.\nQuan canvia el seu paper a Òmnium?\nA finals dels 90. Òmnium, aleshores, no tenia massa activitat. Quan es va fundar va tenir una puja molt gran fins a la democràcia. Aleshores, molta gent que hi tenia funcions va passar a la política i moltes coses que promovia Òmnium les va assumir la Generalitat. Aquí, però, vam continuar fent el concurs per a la joventut, conferències... També Òmnium va promoure campanyes revulsives com la del Català a l'escola.\nHi havia molta feina per fer.\nEstava tot per fer, veníem d'una ensulsiada.\nQuan va ser escollit president, quants socis tenia l'entitat i quants en té ara?\nDesprés de fer una neteja dels fitxers, érem uns 200 i ara som uns 2.500. El procés d'Òmnium és igual a tot arreu, tot i que el creixement a l'Alt Empordà està per damunt de la mitjana.\nEl 2001 es nomenat president. Com recorda els primers anys?\nTot i que la fita de créixer en socis sempre hi és, l'objectiu principal era tirar endavant les activitats, el projecte, i això ja portaria socis. Si creixes en massa social i no fas res, no aportes res, tampoc.\nTenia un bon equip acompanyant-lo?\nSí, no vaig estar mai sol. Van continuar els que hi havia i van entrar nous companys. De les primeres coses que vam fer, va ser un curs d'història. Més tard un curs de literatura que encara dura i vam recuperar la Flama del Canigó. Tenim pendent tornar a fer fogueres. També va coincidir que, al cap d'un any de ser-hi jo, va entrar Jordi Porta a la presidència d'Òmnium. Vam donar suport a la candidatura per potenciar l'entitat perquè el que la mantenia viva, fins aleshores, eren les seus territorials.\nEn tots aquests anys, ha viscut moments punyents.\nEl tarannà d'Òmnium és especial. Tenim uns objectius i uns ideals, però procurem anar-hi amb el màxim de gent millor, transversalment aconseguim complicitats sense prendre protagonisme. Molts cops fem la feina i no es nota que la fem. Això possibilita que molta gent se senti admès.\nQuins reptes es marquen ara?\nArribar més als socis, fer més coses fora de Figueres. Ara, si volem moure el carrer, cal activar molt més els socis.\nCom el concurs de recitació, no?\nSí. És maco veure la mainada i els seus pares, sobretot aquells que han vingut de fora, com es muden per l'acte. I és que la llengua és una eina que no fem servir prou. La millor acollida és tractar-los com tu mateix, ensenyar-li i donar-li el que tu tens. La llengua permet entrar dins el teixit de la vida diària perquè el país funciona en català.\nActe de relleu\nÒmnium Cultural Alt Empordà va celebrar el passat dissabte, al Cercle Sport Figuerenc, l'assemblea anual amb renovació parcial de la junta, fins ara presidida per Lluís Casadellà i que ara encapçala Eduard Cebrià. L'acte, on participà Marcel Mauri, serví per agrair els anys de dedicació de Casadellà a Òmnium, on seguirà de vocal. També s'ha previst un sopar-homenatge el 9 de març a Garrigàs.


L’espectacle de la nit de Cap d’Any durarà 45 minuts i no s’hi vendrà alcohol\nEnric Botella | divendres, 27 de desembre del 2013, a les 18.22\nA partir de dos quarts d'11 de la nit es començaran a repartir 20.000 bosses de raïm al peu de les Torres Venecianes. POSPO És el punt pel qual els assistents hauran d'entrar a l'avinguda de la Reina Maria Cristina. Els accessos per l'avinguda de Rius i Taulet quedaran tancats fins que no finalitzi l'espectacle. Un centenar d'agents cívics vetllaran perquè no s'entrin ampolles de vidre al recinte i proporcionaran envasos de plàstic a qui els necessiti. A dos quarts de 12 començarà la celebració. Els Castellers de Sants donaran vida a l'Ésser del Mil·lenni, enmig d'un espectacle d'aigua, llum i so. Unes pantalles gegants permetran als assistents seguir-ho amb detall des de la distància. Una estona abans de la mitjanit es farà un assaig general de les campanades, que aniran precedides d'un compte enrere. JOAN CODOL, director general de Focus "Cada campanada correrà tota l'avinguda per acabar esclatant enmig de les fonts. Cada campanada ens envoltarà, estarem acollits per aquest efecte de foc." Una imatge que es repetirà a les 12 de la nit amb les campanades reals i la música del 'Parsifal' de Wagner de banda sonora. Una estampa que l'organització vol que es converteixi en una nova icona de la ciutat. GABRIEL GUILERA, Turisme de Barcelona "Ens agradaria molt que aquesta proposta creativa que surt de la ciutat de Barcelona faci forat i els mitjans internacionals de mica en mica s'hi vagin referint. De manera que ens ajudin a fer un ressò internacional de Barcelona en un moment sobre el qual no hi havia excessiu interès mediàtic." Un cop acabin les campanades un castell de focs donarà la benvinguda a 2014. GUILLEM MARTÍNEZ "Per la nit de Cap d'Any el metro funcionarà durant tota la nit. Es reforçaran a més les línies 1 i 3 de les 12 a la una de la matinada per facilitar l'evacuació de l'avinguda de la Reina Maria Cristina." En principi no es preveu haver de tallar el trànsit a la plaça d'Espanya. És una possibilitat que només es tindria en compte si l'afluència de públic acabés desbordant l'avinguda de la Reina Maria Cristina.\nL’esdeveniment, que serà totalment gratuït, obligarà a tallar completament l’avinguda de Rius i Taulet, que quedarà disponible només per als vehicles d’emergència. Els accessos al Palau Nacional des de l’avinguda de la Reina Maria Cristina també quedaran tancats. A causa de la gran afluència de públic, la plaça d’Espanya quedarà tancada al trànsit de vehicles. Per accedir a l’espectacle, els assistents podran fer servir les línies 1 i 3 del metro i el servei d’autobusos que desemboca a l’avinguda.\nL’objectiu principal de l’espectacle és que Barcelona surti als resums que les televisions de tot el món fan de les celebracions de la nit de Cap d’Any, en què recullen imatges de les ciutats més importants. Amb aquesta voluntat, Turisme de Barcelona s’ha posat en contacte amb cadenes de televisió de tot el món i els seus corresponsals a la ciutat. A més, les xarxes d’oficines a l’exterior de l’Agència Catalana de Turisme i de l’Institut de Turisme d’Espanya també duran a terme accions de relacions públiques.\nEls assistents que s’apropin a l’avinguda de la Reina Maria Cristina a partir de les 22.30 h rebran una de les 20.000 bosses de raïm que es repartiran al peu de les Torres Venecianes, únic punt d’accés a l’espectacle. A la mateixa entrada al recinte es realitzaran controls per evitar que s’hi accedeixi amb recipients de vidre.\nA els 23.30 h els Castellers de Sants donaran el tret de sortida de la celebració carregant quatre pilars a l’escenari central i davant les dues pantalles gegants instal·lades a banda i banda. Just després començarà a alçar-se el campaner i, de forma simultània, s’anirà aixecant l’escultura de ferro de l’Ésser del Mil·lenni.\nQuan falti un quart d’hora per a la mitjanit es farà sonar un cop de campana, que serà el tret de sortida perquè els Castellers de Sants s’enfilin sobre l’Ésser del Mil·lenni, que prendrà vida. El clímax de l’espectacle arribarà amb les 12 campanades, que es representaran amb l’ajuda dels 16 punts d’esclat de focs artificials repartits a banda i banda de l’avinguda i darrere la Font Màgica de Montjuïc. Tot, acompanyat de fragments de l’òpera ‘Parsifal’, de Wagner.\nUna vegada entrats a 2014, l’Ésser del Mil·lenni donarà la benvinguda a 2014 aixecant els braços i fent un gir de 360 graus, acompanyat de focs artificials i projeccions de les celebracions de la nit Cap d’Any de diferents cultures. L’espectacle finalitzarà amb la despenjada de les persones situades a l’Ésser del Mil·lenni.\n— Ajuntament de Barcelona — avinguda de la Reina Maria Cristina — Font Màgica de Montjuïc — nit de Cap d'Any — Turisme de Barcelona\nL’Ajuntament i els veïns de Ciutat Meridiana desbloquegen el conflicte al Banc dels Aliments\nGràcia instal·la més de 60 cadires i bancs al Camp d’en Grassot\nDesarticulada la principal xarxa de falsificació de roba\nDesarticulen una xarxa que pagava rebuts amb targetes clonades\nRatxes de vent de fins a 80 km/h a tota la ciutat\nBarcelona incompleix els valors òptims per garantir una bona qualitat de l’aire


Syracuse (Missouri) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n38° 40′ N, 92° 52′ O / 38.67°N,92.87°O / 38.67; -92.87Coord.: 38° 40′ N, 92° 52′ O / 38.67°N,92.87°O / 38.67; -92.87\nSyracuse és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia una població de 172 habitants.\nSegons el cens del 2000, Syracuse tenia 172 habitants, 70 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 174,8 habitants per km².\nDels 70 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,8 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 34.773 $ i la renda mediana per família de 38.214 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.750 $ mentre que les dones 21.389 $. La renda per capita de la població era de 18.463 $. Cap de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nBunceton (15 km)\nOtterville (12 km)\nSmithton (19 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Syracuse_(Missouri)&oldid=25259752»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 oct 2020 a les 15:48.


...Conta'm El Teu Secret...: Shhhh..."Silenci" poema de na Carolina Ibac dedicat a la biblioteca\nShhhh..."Silenci" poema de na Carolina Ibac dedicat a la biblioteca\nAquest poema ho va fer na Carolina per la reobertura de la biblioteca el tema Silenci li pega molt. Es un gran tema m'agradat molt aquest poema transmateix molta calma, la mateixa que et transmateix una biblioteca.\nde l’IES Damià Huguet,\nque avui les seves portes,\nper primer cop, ens obre.\nAquest 26 de març dels dos mil deu,\nposem-hi el primer peu!\nEl poema recitat per Sherlock Holmes


CRESTA DISBLIA i VIA CIGRONS AMB XAMPINYONS\nESCALADES A L'ESTIU 2011\nEl mes d'agost amb una colla de bons amics varem anar a La Colomina. D'anada ens varem aturar a Sant Llorenç de Mongai per fer la Cresta Disblia o Crestas Tío María. Podeu trobar la ressenya a: http://escalatroncs.wordpress.com/?s=cresta+disblia.\nVista general de la Cresta des del camí d'aproximació\nCresta amb tirades d'escalada de reunió a reunió, tot i que amb trams horitzontals, sobretot la quarta i darrera tirada és molt planera. L'inici el calcari està una mica polit. El pas de V+ maco.\nPas de cinqué sup. Està molt ben assegurat\nA l'endemà prenem el telefèric de la Vall Fosca per Pujar al refugi de la Colomina.\nEns trobem amb tota la moguda de la Carros de Foc exprés, això fa que passem un dia entretingut tot i la inseguretat del temps.\nA l'endemà la Mawia, l'Edu i jo mateix decidim anar a fer la Via Cigrons amb xampinyons del Pic de la Colomina.\nDesprés de la típica cerca de l'inici de via , l'Edu decideix que ell fa la primera tirada i feina feta, jo faig la segona. La Mawia comença la tercera....però no ho acaba de veure clar i baixa a al R. I ja em tens a mi anant a treure les castanyes del foc. Però amb una bona lectura de la ressenya i un bon cop d'ull passo el tram de sisè i cap a la R.. La quarta tirada la torna a començar la Mawia i la fa, però amb una variant escapatòria del pas de sisè. L'Edu i el menda amb la corda per davant fem la placa tal com toca i fruint com nans.\nMolt bona via i en un entorn preciós.\nNo cal dir, que el tracte en el refugi va ser immillorable. Garreta, Marta i cia, un deu!!!!\nEstany de la Colomina i el refugi abans del Pas de l'Os\nTrobarem el peu de via o no?\nLes vistes són precioses. Estany i Tuc de Saburó amb el seu veí, pic de La Mainera\nDalt el cim amb el Mainera al fons.\nA la baixada podem observar la nostra rampa, amb una cordada en la darrera tirada. També hi ha un altre cordada per l'aresta.\nPublicat per Padrino a 9:44 Cap comentari:\nCRESTA DISBLIA i VIA CIGRONS AMB XAMPINYONS ESCAL...


gòtic - flamíger: 2011\nPublicado por Carles Alós en 20:27:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 22:39:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 19:19:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 16:07:00 2 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 20:17:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 16:24:00 0 comentarios\nUn somni és un presagi massa fosc per esbrinar-lo.\nLes teues cames nues, les teues parpelles serenes,\nl'anhel ombrívol, les teues galtes colrades.\nT'espanta el pes de la meua ànima ?\nEl teu coll vertical, les instantànees fugiseres, era un nado tímid.\nLes persones caminen cegues, èbries de nèctar tardoral,\nl'escuma és el pòsit de la seua esperança, les teues arracades a taula,\nla silueta del teus llavis.\nEl llenguatge és el patrimoni més ferm,\nles teues paraules, aquell jeroglígic llunyà.\nEl teu pols, els sudaris polsosos.\nL'evidència esglaia les persones indecises;\nels diners, metzina perillosa.\nEl teu muscle nu, les algues arremolinades, els bebedors revosants.\nUna agulla cremada em dirà que existeixes, raja l'aixeta.\nEstovalles i devantals.\nEl sol s'ha post, els ocells envolten la ira,\nles teues passes líquides,\nla jaqueta estesa, les hores.\nHe trobat un pinzell sens estrenar,\nles teules mediten, el teu esquelet,\nla correspondència arriba d'hora, un llamp enlluerna el cel.\nL'horitzo sembla una bola de foc, les figues a taula,\nel pastell del W.C; és l'hora, vistet't!\nUna celebració familiar, els ciris, el pas del temps.\nLes estacions buides, les visions.\nEls carrers són massa curts,\nestic a l'aguait, t'aguarde.\nHem de sortir aviat, les canonades sumen,\nl'hora desitjada, el foc de lluny, les pomes daurades.\nLa mort i el dolor, la ingravidesa, la corretja despassada.\nTot allò que ens prometèrem, les safes blaves,\nla companyonia, els records lligats.\nLa veritat dels taulells, les ones.\nLa cabotada ha sigut massa llarga, un presagi llunya, la certesa.\nEtiquetas: Carles. A, coses meues, presagi\nPublicado por Carles Alós en 16:35:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 14:51:00 0 comentarios\nles canyes corcades.\nEl mos de l'escurçó;\nla nit, de vegades.\nFòrem arrancats de la terra,\nel full ardent,\nNo s'hi val mirar enrere,\nla lluna, magnètica.\nLa lenta travessia,\nTens la mà plena de sorra,\nPublicado por Carles Alós en 22:31:00 0 comentarios\n<< En mi alma ardía una especie de fuego, en el que yo creía, y lo que luego habría de salir de eso, no me preocupaba mucho... >>\nPublicado por Carles Alós en 13:01:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 20:54:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 23:23:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 18:33:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 23:49:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 13:02:00 3 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 21:25:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 16:23:00 1 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 15:50:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 21:55:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 21:51:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 18:35:00 0 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 12:08:00 2 comentarios\nPublicado por Carles Alós en 12:45:00 0 comentarios


Charles Blondin, el funàmbul – Cavall Fort\nEl nostre protagonista d’avui no necessitaria cap pont per a travessar un riu o un barranc: en faria prou amb una corda per a caminar-hi tranquil·lament per sobre. I és que Blondin va ser un equilibrista sensacional!\nUn rosset molt hàbil\nCharles Blondin és el nom amb què es va fer famós un francès nascut a Saint-Omer el 28 de febrer de 1824. Ell no es deia així però pel fet de ser ros i tenir els ulls blaus va adoptar el cognom de Blondin (ros en francès).\nDe molt petit, quan només tenia quatre anys, estimulat pel seu pare, que era gimnasta, va mostrar la seva extraordinària habilitat per a caminar sobre una corda ben lligada a dues cadires separades uns quants metres, a pocs pams de terra. Quan el pare va morir, el nen, que només tenia deu anys, va ingressar a la troupe del Circ Ravel, on, a més de moltes altres feines, va arribar a ser un especialista en allò que de petit ja havia experimentat: el funambulisme.\nQUÈ ÉS, EL FUNAMBULISME?\nÉs el número de circ en què un artista fa equilibris sobre una corda o un cable, a certa distància de terra. Quan ho veiem ens quedem admirats, riem i aplaudim quan l’equilibrista, a un parell de metres de terra, travessa la pista sobre la corda fent tota mena de tentines i cabrioles. I ens posa els pèls de punta si ho fa a molta més altura, amb el cap que gairebé li toca la carpa, encara que hi hagi una xarxa per si cau!\nEl noi Blondin es va especialitzar en aquesta feina tan perillosa i l’exercia amb una naturalitat, precisió i eficàcia tan sorprenents que ell mateix s’adonava que les dimensions d’un circ tradicional se li feien tan petites i fàcils que en volia més.\nL’expert equilibrista, doncs, va començar a fer exhibicions fora del circ, pel seu compte, i cada vegada més espectaculars i amb més risc, fins que se li va ficar al cap una idea d’allò més esbojarrada, arriscada i, a parer de tots aquells als qui ho explicava, impossible.\nUna idea de bojos\nLa idea no era altra que anar als Estats Units, plantar-se a les cascades del Niàgara (a la frontera amb Canadà), fer que uns especialistes, sota la seva direcció, passessin d’un cantó a l’altre una llarguíssima corda de cànem, de 7,5 centímetres de gruix per gairebé 350 metres de llargària, mantenint-la sempre a uns 50 metres d’altura, i, un cop hi hagués aquesta instal·lació, caminar d’un cantó a l’altre amb l’única ajuda d’un pal d’equilibri, que és com es coneix aquella mena de pal que gairebé fa vuit metres de llargària, que els funàmbuls poden portar ben agafat de les mans pel mig i que els ajuda a inclinar-se ara cap a un cantó i tot seguit cap a l’altre si s’adonen que el vent o una indecisió els podria fer perdre l’equilibri.\nHi ha un artilugi que es fa servir per a transportar materials molt pesants entre dos punts amb un desnivell molt pronunciat que s’anomena cable grua o també blondin: aquestes tirolines porten aquest nom en homenatge al gran funàmbul!\nBlondin era molt agosarat, però almenys va tenir seny per no fer la seva proesa en ple hivern, com havia planejat primer, amb vent, pluja, neu i gel! Finalment, després d’anunciar-ho a so de bombo i platerets, ho va portar a terme el 30 de juny de 1859.\nUs imagineu un senyor fornit travessant tranquil·lament les cascades del Niàgara sobre una corda i amb sabates de ballet?? Així era Blondin, un autèntic prodigi!\nAbans de llançar-se a l’aventura que el consagraria definitivament com el més gran en el seu art, hi havia qui se’n reia i deia que només pretenia cridar l’atenció i prendre el pèl al públic perquè s’arrugaria abans de posar un peu a la corda. D’altres estaven convençuts que hi deixaria la pell. I, al final, tots es van trencar les mans aplaudint-lo, encara més a la tornada que a l’anada, perquè l’home, quan va ser al Canadà, després de descansar una mitja horeta, va refer el mateix camí però en sentit contrari. Quina temeritat! Quin horror, només de pensar que ell i el pal d’equilibri podien ser engolits per aquelles aigües remoroses.\nI semblava que no en tenia mai prou, perquè encara no havia passat un mes que hi va tornar i, com sempre, feu seu el lema del circ «més difícil encara!», perquè cada cop hi afegia una dificultat més per no repetir-se, i va tornar a caminar sobre la corda –ai, mare!–, un cop amb els ulls embenats i el cap tapat amb una bossa de lona; un altre sense el pal d’equilibri, arrossegant un carretó… I un altre –això sí que va ser encara més increïble–, amb una tauleta que es va aguantar a mig camí, on va fer una truita que es va menjar tot seguit. I encara un dia va trobar un col·laborador prou valent per a acompanyar-lo tot el trajecte enfilat sobre seu a collibè.\nLa travessia continuada sobre les cascades del Niàgara li va obrir les portes a d’altres fets semblants, tan difícils i perillosos però potser no tan espectaculars.\nVa morir l’any 1897, a setanta-dos anys. No es va estimbar ni res d’això: va morir al seu llit d’una malaltia, probablement diabetis.\nBLONDIN I BARCELONA\nHem pogut saber que l’any 1863, quan encara no havia complert quaranta anys, Charles Blondin va ser convidat a actuar a Barcelona, a la desapareguda plaça de toros El Torín de la Barceloneta. Per tota la ciutat s’anunciava que hi actuaria «L’heroi del Niàgara», «El rei de la maroma». No queda cap testimoni viu d’aquell espectacle, però estem convençuts que els diaris de l’època en van parlar molt! Va fer la seva exhibició al llarg de 90 metres i a 36 d’altura. A més del seu repertori habitual, va afegir un número en què va caminar sobre la corda amb els peus ficats en dos cistells! Blondin es va sentir tan ben acollit a Barcelona que s’hi va quedar uns quants dies i també va actuar al Liceu, sempre davant un públic entusiasta.\nQuin artista i quin geni, el nostre amic Blondin! Va ser el primer gran funàmbul de la història: segur que el seu exemple ha inspirat els equilibristes més agosarats que hi ha hagut després d’ell!


Descatalogades – Artesanies Carme Piquet\nFada Estel Celeste\nDisfresses actualment descatalogades, es mostren aquí com a referència. Disfresses per a nadons, nens de totes les edats i adults. Trobareu algunes de les disfresses que hem confeccionat (princesa, mosqueter, guerrer, bruixa, tortuga, etc.) però que ja no estan a la venda, però si teniu interès en alguna poseu-vos en contacte per saber-ne la possible disponibilitat. A Artesanies Carme Piquet comptem amb una experiència de més de 40 anys en el disseny, confecció i venda de disfresses.\nLes venem per catàleg o fetes a mida segons els vostres gustos o necessitats. Ara podreu trobar i adquirir la disfressa que buscàveu còmodament des de casa a la nostra botiga online. Aquí trobareu una àmplia selecció de disfresses pensades per a gent de totes les edats. Si no trobeu la disfressa que buscàveu, no dubteu a consultar-nos (932050028/info@acpiquet.com), podria estar fora de catàleg o, en qualsevol cas, us la podriem fer a mida.


PTOP participa al Saló de la Infància amb l'espai lúdic i pedagògic 'La Muntanya és Font de Vida' - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nPTOP participa al Saló de la Infància amb l'espai lúdic i pedagògic 'La Muntanya és Font de Vida'\nquery_builder 19 desembre 2002 13:29\nÉs un projecte de la Comissió per a l'Any Internacional de les Muntanyes a Catalunya i l'organització Pirena\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques participa a la 40ena edició del Saló de la Infància i la Joventut que s’inicia aquest dissabte amb l’espai lúdic i pedagògic “La Muntanya és Font de Vida”. Aquest espai és un projecte de la Comissió per a l’Any Internacional de les Muntanyes a Catalunya i l’organització Pirena que té l’objectiu de donar a conèixer la realitat social i cultural de les terres de muntanya del país i la seva gent coincidint amb la celebració de l’Any Internacional de les Muntanyes proclamat per l’ONU per aquest 2002.\nAmb una superfície total de 1.500 metres quadrats, l’espai compta amb 11 àrees temàtiques que fan un recorregut pels diferents àmbits de la muntanya. Cada àrea compta amb l’explicació que en fa un personatge creat expressament per a l’espai que respon al nom de Pere, el pastor. Amb ell, els visitants aniran coneixent les característiques de cada zona que visitin. Així, en un primer espai trobem una exposició del paper de les muntanyes des del punt de vista geològic i ecològic. Més endavant, es fa una repassada de la flora i la fauna muntanyenques. Posteriorment, a la zona anomenada “Jo visc a la muntanya”, ubicada sota un iglú de color blau, hi trobarem imatges de gent que viu a la muntanya així com sons i olors.\nUna gran fotografia aèria de Catalunya que es pot observar des d’un pont dóna pas a una mostra de diverses cases de muntanya. Més endavant, en un iglú de color gris que porta per nom “La vida a la muntanya”, es poden veure diverses imatges i escenografies de l’activitat quotidiana a la muntanya.\nUn dels grans atractius de “La Muntanya és Font de Vida” és un passeig amb un trenet que fa una volta per tot l’espai. A la mateixa zona, s’hi podran veure els gossos de Pirena que estan entrenats per fer córrer trineus. Finalment, hi ha un espai dedicat als esports d’aventura i una àrea on es recorda la responsabilitat d’aquells que visiten les muntanyes envers el medi natural. A més, també tindran lloc diverses representacions de l’espectacle “Contacontes del Pirineu”, una narració dramatitzada de la vida dels óssos bruns a càrrec de l’organització Trenca.\nA Catalunya, la celebració de l’Any Internacional de les Muntanyes, proclamat per l’ONU per al 2002, està tenint lloc en tres àmbits: debats territorials per copsar les necessitats dels territoris de muntanya i trobar els elements que han de conformar el seu futur; esdeveniments culturals de recuperació i recreació dels valors artístics i tradicionals que les muntanyes han conservat i en la vessant de promoció dels productes propis de les terres de muntanya.\nL’Any Internacional de les Muntanyes, coordinat pel Departament de Política Territorial i Obres Públiques, compta amb la col·laboració del Comissariat de l’Any Verdaguer, el Centre Excursionista de Catalunya, Diputació de Lleida, la Diputació de Girona, la Fundació Natura, DEPANA, la Universitat Catalana d’Estiu, i de diversos departaments de la Generalitat.\nLa Comissió per a l’Any Internacional de les Muntanyes a Catalunya, presidida pel conseller de PTOP, Felip Puig, està integrada per presidents de consells comarcals de comarques de muntanya, alcaldes de municipis de muntanya, presidents de diverses entitats cíviques i de protecció del medi ambient i per directors generals de diversos departaments de la Generalitat.


About: Corrado Gini\nCorrado Gini (1884 - 1965) va ser un estadístic, demògraf i sociòleg italià que va definir l’índex o coeficient de Gini, una mesura de la desigualtat d’ingressos en una societat. Gini també va ser un influent teòric i ideòleg feixista que l’any 1927 va escriure “Les bases científiques del feixisme”. Gini era un defensor de l'organicisme i el va aplicar a les nacions.\nCorrado Gini (1884 - 1965) va ser un estadístic, demògraf i sociòleg italià que va definir l’índex o coeficient de Gini, una mesura de la desigualtat d’ingressos en una societat. Gini també va ser un influent teòric i ideòleg feixista que l’any 1927 va escriure “Les bases científiques del feixisme”. Gini era un defensor de l'organicisme i el va aplicar a les nacions. (ca)\nCorrado Gini (ca)