ROMA: D'AUGUST ALS PAPES | Baraka Club de Viatges\nROMA: D’AUGUST ALS PAPES\nVisitar la Roma Clàssica és com tastar un bon vi, comences a poc a poc, però ben aviat, ja estàs completament immers en la descoberta. Són 4 dies apassionants, on despullarem la Roma Clàssica a tots els nostres sentits.\nBARCELONA – ROMA (ROMA ANTIGA).\nVueling - 07:15 Barcelona – 09:00 Roma\nComençarem les visites fent una passejada pel Forum Palatí, situat en el turó on la llegenda situa als germans Ròmul i Rem, fundadors de Roma, salvats i alimentats per la lloba cap el 753 aC. Aquest fou l’emplaçament del barri més exclusiu de la Roma antiga, on l’emperador August, del qual aquest any 2014 celebrem el bimil·lenari de la seva mort, va viure tota la seva vida. Durant la visita destacarem aquelles restes arqueològiques vinculades a la figura d’August, com la seva casa i la de la seva esposa Livia, els frescos de la qual es troben al Museo Nazionale Romano del Palazzo Massimo alle Terme. La col·lecció del museu compta també amb excepcionals mostres d’estatuària romana així com grans conjunts de mosaics.\nUn dels principals testimonis del període imperial és l’Amfiteatre Flavi, més conegut pel nom de Colisseu. Construït per l’emperador Vespasià fou inaugurat l’any 80 dC amb uns jocs que van durar cent dies i amb una capacitat de 50.000 espectadors. Visitarem també una àrea recentment oberta al públic, l’hipogeu, l’espai que es troba sota l’arena de l’amfiteatre i que comptava amb un complex sistema de muntacàrregues. Al costat del Colisseu hi podrem admirar l’Arc de Constantí, construït per commemorar la victòria de l’emperador sobre Magenci l’any 312 dC.\nContinuarem amb la visita al Panteó, un dels edificis més fascinants del món occidental que ha estat motiu d’inspiració de nombroses generacions d’arquitectes i ingeniers. Consagrat com a temple cristià l’any 608, la seva fesomia actual data de les primeres dècades del segle II dC, en temps de l’emperador Adrià, destacant per seu enorme espai interior, cobert per una cúpula de més de 40 metres, oberta al centre per un gran òcul.\nFinalment, ens dirigirem al Monte Testaccio, ubicat la zona portuària de Roma prop del Tíber, una muntanya artificial fruit d’anar apilonant les restes d’àmfores que es llençaven al riu, després d’haver servit com a contenidors d’oli, vi i gra per acabar a les muralles de la ciutat, on hi ha un dels monuments funeraris més curiosos de Roma, la piràmide de Gaius Cestius, magistrat del segle I aC, construïda amb maó i marbre.\nROMA PALEOCRISTIANA, MEDIEVAL I RENAIXENTISTA\nLa presència a Roma de més de 900 esglésies ens permetrà recórrer els primers segles del cristianisme, amb nous edificis aixecats sobre temples antics o que incorporen edificacions anteriors, com és el cas de la basílica de San Clemente data al segle XII tot i que fou construïda sobre una església del segle IV, que s’aixecà damunt d’un temple pagà del segle II, construït alhora sobre una casa romana del segle I.\nVisitarem també la basílica de Santa Maria in Trastevere, considerada l’església dedicada a la Verge més antiga de la ciutat, datada a principis del segle III, i que conserva l’estructura i els mosaics romànics del segle XII i també l’església de Santa Sabina fundada l’any 422, en la que hi destaquen les grans columnes corínties de la nau.\nUn bon exemple d’església preromànica és Santa Prassede, datada al segle IX, moment en que es van realitzar el magnífics mosaics de la zona absidal per artistes vinguts directament de Bizanci.\nDel període romànic són les esglésies de Santa Maria in Cosmedin que tot i tenir el seu origen en el segle VIII, l’edifici actual respon a una reforma del segle XII. Destaquen els seus mosaics però sobretot és coneguda per la Boca de la Veritat, que fou en origen una tapa de clavegueram o bé una font; i Santa Maria Maggiore, que a l’estructura original del segle V s’hi afegiren espectaculars mosaics tant a la façana com a l’absis al segle XIII. En el seu interior, les capelles Sixtina i Borghese o Paulina, guarden les restes dels papes pertanyents a aquestes famílies, alhora que també hi ha la tomba de l’artista Gian Lorenzo Bernini.\nL’església de Santa Maria Sopra Minerva és l’única església gòtica de Roma malgrat haver patit nombroses modificacions. Aixecada sobre un antic temple dedicat a Minerva, guarda nombrosos tresors en el seu interior com els frescos de Filippino Lippi de la capella Carafa, una escultura poc coneguda de Miquel Àngel, Crist portant la creu, així com les tombes dels papes Medici Lleó X i Climent VII.\nFinalment visitarem una de les edificacions més importants del Renaixement romà, és el Tempietto di San Pietro in Montorio. Aixecat on la tradició situa la crucifixió de Sant Pere, l’arquitecte Bramante va projectar un temple circular d’inspiració clàssica, que resumeix sublimment l’esperit d’aquest període.\nDesprés del saqueig de Roma per part de Carles V l’any 1527, la ciutat que havia estat el bressol del cristianisme haurà d’esperar fins pràcticament el final d’aquesta centúria per iniciar la seva recuperació. Serà de la mà del papa Sixte V (1585-1590) quan Roma recuperarà l’esplendor que havia tingut en els temps de l’Imperi. La ciutat dels papes havia de superar la ciutat dels cèsars, iniciant-se així un període de frenètica activitat urbanística que canviaria per sempre més la fesomia de la ciutat, amb la finalització de les obres de Sant Pere del Vaticà, la restauració d’elements de l’antiguitat, l’obertura de nous carrers, avingudes i grans places, la construcció de nous edificis…\nUn dels millors exemples d’aquesta transformació ja en època barroca el constitueix la Piazza del Popolo, projectada el 1538 com a entrada majestuosa a la ciutat, malgrat que l’aspecte que presenta avui és una intervenció neoclàssica de Giuseppe Valadier (1823). Des de la plaça, s’obren les tres vies d’entrada, el Tridente, custodiades per les esglésies barroques simètriques de Santa Maria dei Miracoli i Santa Maria in Montesanto, i projectades per Carlo Rainaldi. També a la plaça, trobem l’esplèndida església de Santa Maria del Popolo, compendi artístic renaixentista i barroc on destaquen les capelles privades de famílies romanes com els Chigi, Cerasi o Della Rovere. En el seu interior hi trobarem obres de Caravaggio, Bernini, Rafael o Annibale Carracci.\nUn altre gran espai el constitueix la Piazza Navona, ocupant l’antic emplaçament de l’estadi de Domicià del segle I dC, i dominada al centre per la Font dels Quatre Rius de Gian Lorenzo Bernini, encarregada pel papa Innocenci X com a homenatge als principals rius dels continents coneguts fins aleshores, el Nil, el Ganges, el Danubi i el riu de la Plata. Al seu davant, l’església de Sant’Agnese in Agone, també barroca tot i que dissenyada pel gran rival de Bernini, Francesco Borromini. Encara a la plaça, destaca la façana del Palazzo Pamphili, construït pels arquitectes Girolamo Rainaldi i Borromini per celebrar l’elecció com a papa de Giovanni Battista Pamphili, conegut com a ￼\nInnocenci X. El palau guarda una de les millors col·leccions privades d’art de Roma amb obres de Rafael, Tintoretto, Brueghel, Ticià, Caravaggio… i el conegut retrat de d’Innocenci X realitzat per Velázquez. Entre les esglésies destaca Il Gesù que constituirà el model d’església contrareformista construïda seguint els decrets del Concili de Trento, intervenint en el seu projecte Jacopo Vignola i Giacomo della Porta, mentre que la basílica de San Giovanni in Laterano serà el preludi del gran complex vaticà, ja que fins al segle XIV fou el principal lloc de culte del Papa de Roma. L’actual edifici és una reforma del papa Innocenci X portada a terme per l’arquitecte Francesco Borromini.\nD’aquest mateix arquitecte són dues obres mestres de l’arquitectura barroca: l’església de Sant’Ivo alla Sapienza, en la que Francesco Borromini ens delecta amb un complex disseny geomètric i San Carlo Alle Quattro Fontane, mostra primerenca de la seva genialitat.\nL’art barroc a nivell escultòric l’haurem de buscar en la modesta església de Santa Maria della Vittoria, sorprenent-nos amb una de les millors escultures del barroc italià, l’Èxtasi de Santa Teresa de Bernini, un encàrrec de Federico Cornaro alhora que a San Pietro in Vincoli descobrirem el manierisme de Miquel Àngel en la tomba inacabada del papa Juli II, amb l’escultura del Moisès.\nTot passejant també tindrem l’oportunitat de veure la Fontana di Trevi, actualment en restauració i la Piazza Spagna amb l’escalinata de Trinità dei Monti, un dels indrets més valorats pels viatgers del Grand Tour des del segle XVIII. Finalment, la visita al Museo e Galleria Borghese, situat en un dels principals parcs de la ciutat, ens descobrià a l’interior de la vila encarregada pel cardenal Scipione Borghese, la seva immensa col·lecció d’art, amb peces escultòriques de Bernini com el Rapte de Proserpina o Apol.lo i Dafne; el retrat de Paulina Bonaparte d’Antonio Canova i una pinacoteca encapçalada per les obres de Caravaggio, un dels artistes predilectes del cardenal, juntament amb peces de Rafael, Corregio, Cranach o Rubens.\nSANT PERE DEL VATICÀ I ELS SEUS MUSEUS – BARCELONA.\nUbicada en el lloc on fou enterrat l’apòstol Sant Pere, la basílica del Vaticà fou erigida per Constantí el Gran entre el 326 i 330 dC. Durant tota l’Edat Mitjana, esdevingué un gran centre de peregrinació malgrat que no fou fins al segle XV que els papes van posar una atenció especial en la seva construcció. Els principals arquitectes del Renaixement van treballar en el disseny de la basílica, Bramante, Rafael, Antonio da Sangallo, Miquel Àngel i ja en temps del Barroc la continuaren Giacomo della Porta, Domenico Fontana i Carlo Maderno. En el seu interior hi ha veritables fites de la història de l’art, com la Pietat de Miquel Àngel o el Baldaquí de Sant Pere de Bernini, qui a més, va donar la forma definitiva a la gran plaça que precedeix el temple.\nLa importància del papat en el món occidental es tradueix en una immensa col·lecció d’obres d’art que s’exposa en els Museus Vaticans, que comprenen des de la decoració de les estances vaticanes, essent les més representatives la Capella Sixtina de Miquel Àngel, o les estances privades del papa Juli II pintades per Rafael fins a l’espectacular pinacoteca que reuneix els principals noms de la pintura europea.\nVueling - 20:45 Roma - 22:30 Barcelona\n* Vols internacionals amb la companyia Vueling.\n* 3 nits d’estada al Hotel NH Collection Vittorio Veneto **** ó similar.\n* Règim d’allotjament i esmorzars a l’hotel.\n* Mitja pensió durant tot el viatge.\n* Autocar privat amb conductor en trasllats des de i fins l’aeroport.\n* Bitllets de transport públic pels trasllats dins la ciutat.\n* Guies locals als monuments que ho requereixin.\n* Entrades als monuments.\n* Assessorament i explicacions artístiques durant tot el viatge per part de la historiadora de l’art M. Mercè Riera.\n* Taxa turística.\n* Assegurança de viatge i anul·lació.\n* Tot el que s’especifica al programa.\n* La resta d’àpats (1 dinar o sopar al dia).\n* Begudes en els àpats.\n* Tot allò no especificat en el programa.\nPreu per persona en hab. doble: 1.320 €\nSuplement individual: 160 €\nTaxes d’aeroport i combustible: 120 €\n(en data d’octubre de 2014, possibilitat actualització)\nNOTA: Degut a les dificultats que ofereix la ciutat de Roma per al transit turístic d’autocars que en ocasions comporta l’estacionament molt lluny dels llocs a visitar, tots els desplaçaments llargs (exceptuant els de l’aeroport a l’hotel i retorn) es faran en transport públic o caminant en les zones més complicades d’accés. Això permetrà viure també l’ambient ciutadà i arribar a molts dels llocs a visitar d’una forma més còmoda.


Un taller infantil en Les Naus demanarà als Reis Mags una València per als xiquets i xiquetes | Valencia Extra\nUn taller infantil en Les Naus demanarà als Reis Mags una València per als xiquets i xiquetes\nEl Centre d’Innovació acollirà esta activitat gratuïta el pròxim 3 de gener\nAmb el títol “La ciutat que somiem”, este taller lúdic, dirigit al públic d’edats entre 5 i 11 anys, té com a finalitat utilitzar els seus desitjos per a fomentar la participació col·lectiva i una comprensió de la ciutat des d’una perspectiva més humana, inclusiva i de gènere. La carta als Reis Mags vindrà en forma de maqueta de València, realitzada a través d’activitats sensorials, jocs i treballs manuals.\n“La ciutat que somiem” està pensat com un taller de desitjos urbans. L’activitat vol sensibilitzar sobre la diversitat d’experiències vitals de totes les persones que conviuen en l’espai públic i de les seues necessitats específiques en l’ús quotidià de la ciutat.\nEs pretén que els i les participants s’acosten a la idea de ciutat des d’una perspectiva innovadora, participativa i inclusiva, per a treballar conceptes implícits com la ciutadania o el dret igualitari a la ciutat. Dissenyaran una ciutat en la qual vullguen viure amb major felicitat, i tots eixos desitjos els treballaran amb suports físics per a construir una maqueta d’eixa ciutat desitjada a gran escala.\nEsta maqueta-plànol de la ciutat de València es construirà com un puzle, perquè cada peça serà treballada pels diversos participants amb diferents tècniques en funció de la seua edat (pop art, retallables, collage, dibuix, post-it, etc.). Esta carta de desitjos destinada als Reis Mags, s’enviarà també a l’alcalde de València perquè siga coneixedor de la ciutat amb la qual els xiquets i xiquetes somien.\nEl taller és totalment gratuït i solament requerix inscripció prèvia a través del correu electrònic: hola@lasnaves.com\nL'Institut Valencià de Cultura presenta la seua producció 'Fausto'


Misericòrdia | Terra, aigua i racons\nEsglésia de Santa Maria de Moià\n2 Abril, 2021 15 gener, 2021 / Rasola\t/ Deixa un comentari\nEsglésia de Santa Maria esta situada en la plaça Major de Moià.\nFou consagrada el 939 amb assistència de Sunyer, comte de Barcelona, qui la féu edificar.\nDe l’església corresponent a aquella època, romànica, ja no en queda res.\nFins a finals del segle XVI, aquesta parròquia depenia de la comunitat de canonges agustinians de Santa Maria de l’Estany.\nEl 1592 el papa Climent VIII va secularitzar aquell monestir, i el va convertir en col·legiata, i els canonges de l’Estany van traslladar-se a Moià, de manera que Santa Maria de Moià queda convertida també en col·legiata.\nEl 1603, però, el títol de col·legiata retornava a l’Estany; hi residia l’arxipreste del Moianès, que, alhora, era rector de Moià.\nEl 1775 l’Estany quedava reduït a parròquia de la categoria més baixa, i el bisbe de Vic Castanyer, que havia estat rector a Moià, concedí a la parròquia de Santa Maria de Moià i al seu rector tots els títols i honors que havia tingut l’església de l’Estany.\nÉs una església de tres naus amb creuer, coronat per una gran cúpula. Al costat de migdia s’aixeca un esvelt campanar de pedra ben treballada i planta octogonal amb grans finestrals d’arc apuntat al pis de les campanes i amb una cornisa sostinguda per aldans que actuen de gàrgoles.\nTambé destaca el seu rellotge, que funciona amb pesos de pedra, la balustrada del coronament amb la data de 1726 i els pinacles.\nDGPC Servei de Suport Técnic i Inventari / Generalitat de Catalunya\nDarrere l’església hi ha el cambril de planta rectangular, de grans dimensions, on es troba la Mare de Déu de la Misericòrdia. L’accés a l’edifici es fa mitjançant una gran portalada barroca articulada en tres nivells. Així mateix hi ha a la façana nord un altre accés de més reduïdes dimensions però de factura similar.\nDestaca la façana principal i la façana lateral pel seu alt valor artístic, ja que són un dels exponents més extraordinaris del barroc salomònic en pedra a Catalunya. La façana principal està articulada en diversos cossos. El cos baix està compost amb certa desimboltura, si bé les tres fornícules dels intercolumnis recorden maneres anteriors i el torçal del fust està fet amb timidesa i decorat ingènuament.\nAl segon cos les columnes són estriades helicoïdalment i el cos superior es veuen altres dues columnes ni salomòniques ni helicoïdals en llurs estries, sinó acordonades.\nLes imatges d’aquesta façana representen a sant Josep, sant Pere de la Cadireta, sant Ponç de Planella, sant Josep de Calassanç i la Verge Maria.\nLa façana lateral-nord està articulada en dos nivells. El primer flanquejat per dues columnes amb decoració de llaços helicoïdals. Aquestes columnes es recolzen en sengles pilastres de planta quadrada. Dintell de pedra coronat per un frontó truncat, en el qual s’obre una fornícula (coronada per un frontó amb l’escut de Moià), flanquejada per dues columnes salomòniques.\nA l’interior de la fornícula hi ha una imatge de la Verge Maria amb el Nen als braços, possiblement del segle XV, reutilitzada d’una obra anterior. Adossat a la paret nord de l’església es troba el baptisteri.\nA l’exterior destaca un portal d’estil neoclàssic centrat per quatre columnes corínties que aguanten el coronament de la porta. Un fris sosté un nínxol, també emmarcat per columnetes, on s’hi ha col·locat unes rajoles amb la figura de sant Joan Baptista.\nLa coberta és a doble vessant amb ràfec de pedra. Corona l’edifici una llanterna octogonal. L’interior és amb planta de creu grega, coberta amb cúpula que s’alça sobre quatre arcs de mig punt.\nSituada al camaris de l’actual parròquia es troba la Verge de la Misericòrdia de talla policromada i de principis del segle XIX. Talla d’alabastre d’estil gòtic de la Verge amb el Nen de la segona meitat del segle XIX.\nSituada al mur de llevant de l’església i d’estil barroc del segle XVII s’hi troba la imatge de sant Sebastià treballada en pedra blanca. Situada al mur est de la capella del Santíssim i d’estil realista del segle XX hi ha el Crist d’Asorey fet amb fusta policromada per Francisco Asorey.\nSanta Maria de Moià o la Mare de Déu de la Misericòrdia és l’església parroquial a la vila de Moià, i capital de la comarca del Moianès.\nAdaptació al Text , imatges antigues : Ramon Solé – arxiu Rasola\nabsis Aigua Ajuntament Alella Arenys de Mar Badalona balneari Barcelona Barri barroc Bellvitge Caldes de Montbui campanar Capella capitells Cardedeu carreus casa cases Castell Catalunya Centelles Cerdanyola del Vallès ceràmica convent Cornellà de Llobregat cornisa cúpula edifici Ermita escola Escut Església esgrafiats estructura façana finestres fàbrica golfes Granollers Guerra Civil historia Hotel Jardí l'Hospitalet de Llobregat La Garriga llindes l’Hospitalet de Llobregat Mare de Déu Martorell Masia masies Mataró medieval Monestir Museu Olot Parc plaça Pont portal Pou rectoria rellotge rellotge de sol Restaurant Sabadell Santa Maria Sant Cugat del Vallès Sant Pere Santuari terrassa Torre Vilassar de Dalt vitralls


En marxa la 16a edició del Festival Zoom a Igualada - Canal Taronja Anoia\nIniciNotíciesCulturaEn marxa la 16a edició del Festival Zoom a Igualada\nEn marxa la 16a edició del Festival Zoom a Igualada\nIgualada ja viu la 16a edició del Festival Zoom que fins al 25 de novembre omple el teatre de l’Ateneu i diversos punts de la ciutat i comarca d’activitats relacionades amb el món del cinem aper a televisió i els nous formats. L’estrena absoluta de ‘La dona del segle’ de Sílvia Quer ha servit per donar el tret de sortida al Festival Zoom d’Igualada. El film ambientat en la convulsa Barcelona de les vagues i el pistolerisme del 1919 és una de les nou TV movies que s’estrenaran en aquesta edició.\nEl certamen proposa nombroses novetats, entre elles l’aposta pels nous formats. En total, la Secció Oficial del certamen mostrarà durant els propers dies 8 films més produïts a Espanya, Xile, Japó, Alemanya, Brasil, França i Hongria.\nDurant la inauguració, també s’ha aprofitat per reconèixer a la periodista Laura Rosel per la seva tasca al capdavant del programa ‘Preguntes Freqüents’ de TV3 amb el premi Zoom de Formats TV a la Millor Conducció de programa.\nDurant la gala inaugural L’igualadí Miquel Segura ha rebut el Premi Joan Poch de Mallerich en reconeixement a la seva trajectòria. El guardó té per objectiu fomentar l’actitud creativa, la recerca ideològica i la qualitat humana dels professionals d’Igualada o l’Anoia vinculats al sector audiovisual.\nMiquel Segura va dirigir del 1979 al 1999 el Certamen Internacional de Cinema Amateur “Ciutat d’Igualada”. Entre el 1979 i el 1983 va realitzar diversos curts i entre 1981 i 1985 va coorganitzar un seguit d’activitats cinematogràfiques a Vilanova del Camí i des del 2014 és el president de l’Associació UNESCO d’Igualada-Centre Internacional per a la Creativitat Audiovisual\nEn aquest Zoom es podran veure capítols inèdits de les sèries de TV3 ‘Com si fos ahir’ i ‘Si no t’hagués conegut’, i de Movistar+ ‘Virtual Hero’ i ‘Verguenza’. També destaca la projecció dels documentals de km 0 ‘Sri Lanka’ d’Arnau Mateu, ‘Bohemia’ d’Anna Petrus i ’10+5. La Collanada’, de l’Associació Juvenil La Collanada.\nTampoc faltaran les activitats professionals i educatives. És el cas de ‘Poliamor’, una sèrie que s’emetrà exclusivament a través d’Instagram Live i que parlarà sobre la vida d’una jove que ha decidit posar punt final a la relació amb la seva parella; ‘Oh My Goig’, pensat per sensibilitzar i responsabilitzar als adolescents sobre la seva sexualitat; o l’estrena de la sèrie ‘Boca Norte’.\nEl sector químic de l’Anoia presenta un codi ètic per a les seves empreses\nResultats esportius 24-25 de novembre\nLa FESTHI reedita la publicació de la Festa Major de Sant Bartomeu\nL’Ajuntament de Vilanova estrenarà el Protocol d’Ambientalització per Festa Major\nComença una nova campanya d’excavacions a l’Abric Romaní\nEntra en funcionament la nova connexió entre Vilanova del Camí i la ronda sud\nLa fira Agro Alta Segarra convertirà Calaf en la capital agrícola de la Catalunya Central


Els alumnes més grans de l'escola: 6è: 2009\nEl dia ens va acompanyar i ... malgrat hi hagués una mica de maror, vàrem passar un bon dia!\nGaudiu de les imatges de l'excursió!\nA l'apartat de comentaris hi heu de deixar la vostra història, llegenda o curiositat que més us cridàs l'atenció... Recordau que heu de procurar escriure amb correcció i esment.\nCom que a l'altra entrada no ens varen caber totes les fotos, aquí teniu la resta... A mem si us trobau!\nPublicat per Tutores a 11:18\nDivendres 2o vàrem rebre una classe pràctica d'educació vial per part de la policia local de Llucmajor, amb la visita de n'Alfonso i en Miquel... Amb ells comprovàrem que colcar amb bicicleta i respectar les normes de circulació, de vegades no és tan fàcil!!!\nPublicat per Tutores a 14:35\nAquest pròxim diumenge dia 22 de març es cel·lebra el dia mundial de l'aigua.\nSi vos ve de gust podeu investigar un poc sobre el tema, vos deixam uns enllaços.\nPublicat per Tutores a 19:32\nDesprés de les Jornades Culturals continuam amb la tasca diària i ens trobarem amb exàmens: la classe de 6è A haurà de fer el de Català (unitat 8) i la classe de 6è B, haurà de fer el de Català i el de Medi (unitat 8). Molta sort i a estudiar de valent!!\nPublicat per Tutores a 6:54\nVisitam el Parc Natural de Mondragó\nDimarts dia 24, com ja sabeu vàrem visitar el Parc Natural de Mondragó. La visita va ser molt profitosa i ens ha servit com a base per a les nostres Jornades Culturals... Aquí teniu una petita mostra dels millors moments.\nPublicat per Tutores a 6:34\nRECORDAM: Dilluns 23 encara feim exàmens!!\n6è A ens examinam de Medi... ànim i a estudiar molt!!\n6è B ens examinam de Matemàtiques... ànim que ja queda manco per gaudir de les Jornades Culturals!!\nPublicat per Tutores a 12:53\nDIMARTS DIA 24 PARTIM D'EXCURSIÓ!!\nEl proper dimarts els nins i nines de 6è partim d'excursió com a començament de les JORNADES CULTURALS!!\nLa meitat de nosaltres visitam el Parc Natural de Mondragó i la resta anam fins a Campanet, a visitar el Centre de Conservació del Voltor.\nEsperam que aquesta sortida us agradi tant com la darrera que férem!\nRECORDAU: Dilluns 23 és el darrer dia per a què porteu el justificant i els doblers...\nPublicat per Tutores a 12:37\nJa queda menys per a les Jornades Culturals!!\nA finals d'aquest mes durem a terme les Jornades Culturals i per anar creant ambient, hem decidit estudiar a les nostres aules dos animals ben característics dels nostres paisatges:\nel ferreret i el corb marí.\nPer començar hem decidit que anirem cercant informació sobre aquests exemplars i ho compartirem a partir d'aquestes entrades... Bona sort!!\nPublicat per Tutores a 12:49\nCONTAM LA HISTÒRIA DE N'ERIKA...\nDivendres dia 6, els nins i nines de sisè vàrem anar a la biblioteca a contar als nostres companys i companyes de tercer i quart la història de n'Erika, un conte molt emotiu sobre una nineta que es va salvar de l'extermini nazi quan sa mare la va tirar del tren en passar per una estació. Amb ajuda de na Carol, tot ens va sortir molt bé.\nMés tard, els nins i nines de sisè B, vàrem repartir colomets fets per nosaltres a totes les classes per commemorar el Dia de la Pau.\nMolts ànims per aquesta setmana!!\nDurant aquesta setmana ens hem de posar les piles perquè tant a sisè A com a sisè B tenim molts d'exàmens: Català, Medi, Matemàtiques i Anglès! A més no oblideu que heu de seguir llegint na Molly Moon i la classe de sisè A també ha d'estudiar els verbs i el poema... Molta sort!!\nPublicat per Tutores a 23:15\nContinuam amb la visita a Cala Deià!\nDesprés d'un parell d'intents.... aquí teniu la resta de fotos de l'excursió de dimecres! Mem si us trobau!!\nPublicat per Tutores a 13:51\nCom que a l'altra entrada no ens varen caber totes...


Josep Miquel Moya: de març 2010\n"Ora et labora, Zapatero"\nZapatero se’n va anar a resar als Estats Units d’Amèrica, en companyia d’Obama. Mentre que a l’estat espanyol s’alçaven, per primera vegada, les veus dels sindicats contra els globus sonda llançats en matèria laboral i de pensions; mentre que des de les seues pròpies files li demanaven canvis urgents en el govern; mentre que a les enquestes el PP continuava ascendint; i quan s’anunciava que s’havia superat la xifra dels 4 milions d’aturats... Zapatero resava a Amèrica. No sé si és una metàfora o una evidència. No sé si resar és l’única cosa que se li ocorre o l’única que li queda. Clar que, per resar, no calia anar-se’n als Estats Units. Però l’obnubilació per Obama és molt forta. I ja que, en contra del que van prometre, no acudirà a la cimera europea de maig, ha anat Zapatero. A resar. Diu la màxima dels monjos benedictins: ora et labora (resa i treballa). Zapatero ha resat. Però, treballa? De moment, els qui no treballen són els més de 4 milions d’aturats de l’estat espanyol (la xifra d’atur més gran d’Europa) i els que no treballaran són els jòvens (els màxims perjudicats cas d’allargar la jubilació fins els 67 anys, perquè tardaran més en incorporar-se al mercat de treball). M’ha sorprès Zapatero. No m’imaginava un president socialista i (pel que havia escoltat fins ara) laic, resant en públic, davant de milions de telespectadors, en un acte, el “Desdejuni de l’Oració”, organitzat per The Fellowship, una organització coneguda com “la Família”.\nS’ha volgut vendre que Zapatero va transmetre un missatge progressista, de defensa dels aturats, immigrants i homosexuals. Però només el fet d’acudir-hi (pel simple afany d’aparèixer junt a Obama, supose) ja és una clara traïció a eixos col·lectius. La Família, l’entitat amfitriona, és una organització ultraconservadora, també coneguda com “la Germandat”, de caràcter reaccionari i relacionada amb dictadors llatinoamericans i africans, com ara el president d’Uganda, on es prepara una llei que condemna a mort els homosexuals seropositius, i el líder de la qual, Doug Coe, ha manifestat sovint la seua admiració per Adolf Hitler. Què hi feia Zapatero? Per què no va escoltar el grup “Ciutadans per la responsabilitat i l’ètica”, composat per ateus, homosexuals i grups d’esquerra nord-americans, que demana des de fa temps un boicot a eixe “desdejuni” pel seu caràcter fonamentalista?\nTot i que la capacitat de sorpresa se’ns va esgotant, Zapatero va aconseguir sorprendre’ns en acceptar eixa “invitació”. Però encara m’ha sorprès més que triara el Deuteronomi (V Llibre de Moisés) i que resara pels aturats, els immigrants i els homosexuals. Supose que els aturats preferiran que es posen en marxa polítiques actives de foment de l’ocupació, els immigrants que no s’aplique la reforma de la llei d’estrangeria que eixampla el període d’internament, i els homosexuals que triara algun altre llibre que no els condemnara explícitament (capítol 23, versicle 17: “no hi haja ramera entre les filles d’Israel, ni haja sodomita d’entre els fills d’Israel”). Ora el labora, Zapatero. Sobretot labora. Però si ores, apunta millor el text. Perquè no sabem si s’haurà hagut de despullar per comprovar que no té contusionats els testicles ni amputat el membre viril, condició indispensable, segons el Deuteronomi (23,1) per poder entrar en la congregació. De la mateixa manera que dubte que cap dels qui hi eren presents, no siga bastard, els quals també tenen prohibida la seua pertinença fins la desena generació (23,2). Clar que, una vegada admès, potser el Deuteronomi siga un llibre encertat. Almenys des de l’òptica dels nord-americans. Resulta ben curiós que Zapatero plantejara la seua preocupació pel terrorisme d’arrel islàmica, afirmant que “l’ús espuri de la fe religiosa per justificar la violència pot ser molt destructiva”, per a, tot seguit, llegir fragments del Deuteronomi, el qual obliga a la nació escollida a “destruir, enterament, tots els llocs de les nacions que heretaren, o conqueriren” per raó de la fe (12,2).\nEl Deuteronomi és el text de “vida per vida, ull per ull, dent per dent, mà per mà, peu per peu” (19,21), exemple de la justícia perfecta. En ell, es descriu com s’ha d’actuar en determinades situacions. Per exemple, “quan et trobes, en alguna de les ciutats que Jehovà et dóna, home o dona que haja fet mal davant els ulls de Jehovà, ..., se’ls haurà de traure a les portes i pedrejar-los, i així moriran” (17,2). Això sí, calen dos o tres testimonis per condemnar-los, no un només. Toca! De la mateixa manera que (20,10-17) “quan t’acostes a una ciutat per combatre-la li demanaràs la pau i si s’obrira, tot el poble que en ella fos trobat et serà tributari, i et servirà. Mes si no fes pau amb tu, i mamprenguera guerra, aleshores l’assetjaràs i, després que Jehovà la lliure a la teua mà, feriràs a tot mascle seu a cop d’espasa. Les dones i els nens, i els animals, i tot el que hi haja en la ciutat, tot el seu botí prendràs per a tu (no diu res del petroli, però s’entén)... de les ciutats d’estos pobles, cap persona deixaràs amb vida, sinó que les destrossaràs completament”. Potser esta violència sí que estiga justificada per a Zapatero, no ho sé. I potser també estiga d’acord en que “quan isqueres a la guerra contra els teus enemics i prengueres d’ells captius i trobares entre els captius a alguna dona bonica, i la cobdiciares, i la prengueres per a tu per dona, la clavaràs a ta casa; i ella raparà el seu cap, i es tallarà les ungles, i podràs arribar-te a ella, i si no t’agradara, la deixaràs en llibertat”, un consell que semblen haver seguit al peu de la lletra molts soldats nord-americans condemnats per violacions a l’Iraq. Llegir el Deuteronomi, recomanant la seua aplicació, no sembla que siga el més convenient per a un president socialista del segle XXI. A no ser que s’estiga d’acord en que “quan algú prenga dona, i després d’haver-se aplegat a ella, l’avorrira, i li atribuira faltes que donen que parlar, i diguera: a esta dona vaig prendre, i em vaig aplegar a ella, i no la vaig trobar verge... aleshores la trauran a la casa de son pare, i la pedrejaran els homes de la seua ciutat, i morirà” (22,13-21). Una magnífica manera d’entendre les coses, que potser La Família, que afirma que “només en la Bíblia està la veritat”, desitja com a ordre mundial. La supremacia de la nació elegida. I aquells que no estiguen d’acord, que assumisquen les conseqüències de la desobediència, descrites en el capítol 28: “maleït seràs en la ciutat i maleït en el camp, maleït el fruit del teu ventre, el fruit de la teua terra... Jehovà et durà mortaldat (versicle 21), et ferirà de tisi, de febre d’inflamació i d’ardor, amb sequera, amb calamitat sobtada; i et perseguiran fins que muigues (22); et donarà per pluja pols i cendra (24); et lliurarà derrotat als teus enemics (25) i el teu cadàver servirà de menjar a tota au del cel i fera de la terra i no hi haurà qui les espante (26); Jehovà et ferirà amb úlceres, amb tumors, amb sarna de què no pugues ser guarit (27) i no seràs sinó oprimit i robat tots els dies i no haurà qui et salve (29) et casaràs amb dona, i un altre mascle dormirà amb ella, faràs casa i no hi viuràs, plantaràs vinya i no la gaudiràs (30) el teu bou serà nugat davant dels teus ulls, i tu no en menjaràs (31) els teus fills i les teues filles seran lliurats a un altre poble i els teus ulls ho veuran (32) el fruit de la teua terra i de tot el teu treball menjarà poble que no coneixies; i no seràs sinó oprimit tots els dies (33) et ferirà Jehovà amb maligna pústula en els genolls i les cames, sense que pugues ser guarit (35) trauràs molta llavor al camp i n’arreplegaràs poc (38) l’estranger que estarà enmig de tu s’elevarà sobre tu molt alt, i tu davallaràs molt baix (43) ell et prestarà a tu, i tu no li prestaràs a ell; ell serà el cap i tu la coa (44) Jehovà durà contra tu una nació llunyana, de l’extrem de la terra, que vole com àguila, una nació la llengua de la qual no entengues (49) gent ferotge de rostre, que no tindrà respecte a l’ancià, ni perdonarà el xiquet (50) i menjarà el fruit de la teua bèstia i el fruit de la teua terra, fins que muigues; i no et deixarà gra, ni most, ni oli, ni la cria de les teues vaques, ni els ramats de les teues ovelles, fins destruir-te (51) ... Ho heu entès?\nDoncs és també recomanable que no sigueu contumaços i rebels perquè (21,18) “si algú tingues un fill contumaç i rebel que no obeïra el pare i la mare, el prendran i el trauran davant dels ancians i a la porta del lloc on viu (19) i diran als ancians: este és el nostre fill contumaç i rebel; és fartó i borratxo (20) aleshores tots els homes de la seua ciutat el pedrejaran i morirà (21). Jo conec molts contumaços i rebels. Fins i tot glotons i borratxos. Però no crec que, per això, meresquen morir pedrejats. No sé què en pensarà Zapatero i els seus assessors, que tan encertadament triaren el Deuteronomi per resar, juntament amb la Família, pels aturats, els immigrants i els homosexuals.


El Parc d’Atraccions Tibidabo ha esdevingut, durant tres dies, un gran laboratori científic amb la UPC - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\nEl Parc d’Atraccions Tibidabo ha esdevingut, durant tres dies, un gran laboratori científic amb la UPC Més de 2.000 alumnes de secundària han realitzat diversos experiments de física a les atraccions del Tibidabo. Ho han fet en el marc de la iniciativa 'Fisidabo', que organitzen conjuntament el Parc amb el grau d’Enginyeria Física de la UPC des de l'any 2012. En l'edició d'enguany, han col·laborat un centenar d'estudiants voluntaris d'aquest grau i del programa de Ciències i Matemàtiques CELLEX. https://opticsxmon.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/el-parc-atraccions-tibidabo-es-converteix-en-un-gran-laboratori-cientific-amb-la-upc https://opticsxmon.upc.edu/ca/sala-de-premsa/noticies/el-parc-atraccions-tibidabo-es-converteix-en-un-gran-laboratori-cientific-amb-la-upc/@@download/imatge\nUna parella d'estudiants comenta un dels experiments amb el seu professor durant aquesta edició del Fisidabo\nMalgrat la boira, els estudiants de secundària van poder realitzar els experiments, com aquest relacionat amb la velocitat\nL'estudi de fenòmens físics al vaixell pirata va tenir molts adeptes\nEl professor Luis Carlos Pardo, a la dreta, amb la resta de professors i divulgadors implicats en l'edicio 2018\nRetrat de Luis Carlos Pardo, professor del grau d'Enginyeria Física de la UPC\nDivendres passat, 13 d’abril, ha tingut lloc 'Fisidabo', una jornada d’experimentació que converteix el Parc en un laboratori de física gegantí per a més de 2.000 estudiants de 4rt d’ESO, 1r i 2n de batxillerat de tot Catalunya. Es tracta de la setena edició d’aquesta iniciativa, impulsada pel professor de la UPC Luis Carlos Pardo i organitzada pel Parc d’Atraccions del Tibidabo conjuntament amb el grau d’Enginyeria Física de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), que s’imparteix a l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona (ETSETB). És el primer any de gran abast escolar, després de l’experiència de les edicions anteriors amb alumnes de batxillerat internacional del programa de Ciències i Matemàtiques CELLEX.\nEl regidor Eloi Badia, president de Barcelona de Serveis Municipals (B:SM) i PATSA, i el rector de la UPC, Francesc Torres, van assistir a la jornada, que té té com a objectiu que els alumnes aprenguin física prenent part del procés d’aprenentatge de forma activa en un entorn lúdic com el del Tibidabo. Els estudiants han pogut escollir entre 19 propostes d’experiments a les diferents atraccions del Parc, creats a partir del currículum escolar. Un material que els alumnes i els professors poden aprofitar durant tot el curs i que està disponible a https://fisidabo.upc.edu/ca.\nEls estudiants s'han pogut moure lliurement pel Parc i, a més del suport dels professors, han estat acompanyats i guiats per 100 voluntaris del grau d’Enginyeria Física de la UPC i del programa de Ciències i Matemàtiques CELLEX.\nDurant la jornada també ha tingut lloc el projecte Fisidabo Hipàtia, en el que tres grups de batxillerat internacional del programa de Ciències i Matemàtiques CELLEX han portat a terme l’experiment que ells mateixos han creat i dissenyat. Aquests experiments s'han realitzat a l’Avió del Tibidabo i a l’atracció Piratta. L’any passat, dos dels projectes de Fisidabo Hipàtia van ser publicats a la revista 'European Journal of Physics'.\nActivitats científiques per tots els públics\nA més, dissabte i diumenge 14 i 15 d’abril, tots els visitants que s’han apropat al Parc han pogut gaudir de diversos espectacles i tallers de ciència, en els quals s'han realitzat experiments a la vegada que s'ha fet divulgació sobre les figures d'Arquímedes, Newton o Stephen Hawking.\nLa cloenda final d'aquell cap de setmana científic al Parc s'ha dut a terme diumenge, 15 d'abril, amb un espectacle participatiu en el qual els espectadors han experimentat amb el comportament del nitrogen líquid.\nVídeo de Fisidabo Hipàtia 2017: què passa amb l'heli?\nFisidabo al Facebook


Les obres de reasfaltat i millora de la seguretat en la CV-345 a Higueruelas acabaran al novembre – tucomarca.com\nHomeEls SerransLes obres de reasfaltat i millora de la seguretat en la CV-345 a Higueruelas acabaran al novembre\nEl diputado de Carreteras, Rafa García, aprovecha su visita a Los Serranos para recorrer algunas de las vías de la Demarcación de Villar en las que podrían acometerse mejoras.\nEl diputat de Carreteres, Rafa García, aprofita la seua visita als Serrans per a recórrer algunes de les vies de la Demarcació de Villar en les quals podrien escometre’s millores.\nLa carretera de les Penyes de Déu, com la coneixen els habitants dels Serrans, ha sigut renovada per la Diputació, amb un important reforç de la seguretat, entre Higueruelas i el Turó de la Nevera, en direcció a la Yesa. La intervenció en este tram de 10,2 quilòmetres de la CV-345 ha suposat una inversió d’una mica més de 2 milions d’euros, amb la qual s’ha ampliat plataforma, millorat corbes i substituït i completat els sistemes de protecció.\nLes obres, que està previst que acaben al novembre, suposen una millora del traçat d’esta carretera de muntanya que part del municipi d’Higueruelas, en el punt quilomètric 20,1 i arriba fins al quilòmetre 30,4 d’esta via que uneix Casinos i Titaguas per Villar del Arzobispo, el municipi que dóna nom a esta demarcació de l’àrea provincial de Carreteres.\nEn el cotxeràs de Villar va arrancar la visita del diputat de Carreteres i Infraestructures, Rafa García, a la demarcació per a interessar-se per l’estat de les obres a Higueruelas i altres actuacions que podrien escometre’s en un futur en vies d’estes comarques d’interior, especialment dels Serrans. El responsable provincial va estar acompanyat per l’alcalde de Titaguas i també diputat, Ramiro Rivera, i l’alcaldessa de Villar, Mª Ángeles Beaus, que va traslladar a l’equip de Carreteres de la Diputació les demandes dels usuaris d’estes vies.\nLa següent escala va ser Higueruelas, on l’alcalde, Melanio Esteban, va acompanyar als diputats i els tècnics de Carreteres en el seu recorregut per les obres de la CV-345, la carretera de les Penyes. Esteban i el diputat de Carreteres, Rafa García, van coincidir en la importància de millorar un traçat que “garanteix la circulació en condicions de seguretat i viabilitat òptimes”, en una zona amb “molt de trànsit de camions i un traçat replet de corbes”.\nLa intervenció en este tram de la CV-345, amb una execució d’aproximadament 8 mesos, ha tingut en compte la modificació d’algunes d’aqueixes corbes, en concret les dels punts quilomètrics 23,6, 24,1, 28,4 i 29,6, així com l’ampliació de plataforma en un tram de dos quilòmetres i l’execució de cunetes de formigó de seguretat en determinades zones del trajecte.\nEstos 10,250 quilòmetres de la carretera que discorre entre Higueruelas i el Turó de la Nevera, a mig camí entre Higueruelas i la Yesa, han sigut igualment reasfaltats, al mateix temps que s’han substituït i completat els sistemes de contenció. Actualment, la contractista duu a terme els últims treballs de reforç del ferm abans d’estendre la capa de rodadura i concloure l’obra amb les marques viàries i la integració ambiental.\n19 Gener, 2019 redacción tucomarca.com Finestra, La Comunitat, Oci i Cultura, Secció, Vídeos 0\nPost també disponible en: CastellanoEl diputat de Medi Ambient, Josep Bort, el regidor de Cultura Festiva, Pere Fuset, la directora general de Prevenció d’Incendis Forestals, Delia Álvarez, i la Fallera Major de València, Marina Civera, […]\nLa Vall d’Aiora-Cofrents va rebre 348.941 euros del nou Model de Serveis Socials en 2018 de la Diputació\n8 Febrer, 2019 administrador Aiora, Aiora-Cofrents, Cofrents, Corts de Pallàs, Finestra, Infraestructures, La Comarca, Política, Secció, Teresa de Cofrents 0\nPost també disponible en: CastellanoLa comarca de La Vall d’Aiora-Cofrents va rebre un total de 348.941 euros en concepte del nou Model de Serveis Socials de la Diputació de València en 2018, el qual va […]\n269.836 brossa blocat per l'Akismet


Teniu 15 euros? | Catalunya Religió\nTeniu 15 euros?\nCampanya pel finançament de CatalunyaReligió.cat\nCatalunyaReligio.cat és un servei informatiu gratuït, però mantenir-lo també costa diners. Per això tanquem aquest any demanant-vos als lectors i usuaris una aportació econòmica a aquest projecte de visualització de la realitat eclesial i religiosa de Catalunya: una xarxa de sentit, de respecte i de diàleg, com deiem en la primera editorial.\nTeniu 15 euros per ajudar-nos? Hem calculat que amb aquesta aportació orientativa dels lectors actuals ens permetran tancar el pressupost d’aquest any. Un 75% del cost de posar en marxa aquest portal i fer-lo funcionar inicialment ha provingut de les entitats religioses que ens han donat suport. La resta prové de subvencions públiques i de les donacions que ja hem rebut dels lectors.\nAra, consolidat el projecte, la viabilitat del portal estarà també vinculada a les vostres aportacions i als patrocinis i la publicitat. Per això, us demanem que lliurement, segons les vostres possibilitat, i el servei que creieu que ofereix CatalunyaReligió.cat, feu una aportació al compte corrent 2100 3200 92 2201320031 de La Caixa. Qualsevol import ens ajudarà.\nExplicar-vos què farem amb aquestes aportacions no costa gaire. Ho podeu veure cada dia quan us connecteu al portal. Per garantir una actualització gairebé permanent hi treballen dues persones amb dedicació parcial i també hi ha cinc col·laboradors que mantenen algunes de les seccions. Amb aquest equip es manté el portal actualitzat 7 dies a la setmana i 365 dies a l’any. A això, s’hi sumen els costos de manteniment informàtic i els mínims d’organització i local.\nAlhora, CatalunyaReligió.cat compta amb l’aportació voluntària dels autors dels blocs que són indispensables per oferir-vos les millors claus d’interpretació de l’actualitat religiosa vista des de Catalunya.\nAixí, en poc més d’un any hem publicat ja més de 10.000 continguts i gairebé hem servit un milió de pàgines als lectors que ens seguiu. Tots aquests continguts estan a la vostra disposició. Amb la vostra aportació voluntària, esperem oferir més.


Guardiola: “No estem cansats, estem bé” | FCBarcelona.cat\nGuardiola: “No estem cansats, estem bé”\nPep Guardiola ha afirmat que l’equip està en bona forma i ha assegurat que passi el que passi “l’equip sempre sortirà a donar la cara”. El tècnic ha augurat “un bon partit davant l’Sporting” per al qual espera comptar amb el suport de l’afició.\nPep Guardiola ha volgut tancar qualsevol debat o rumorologia entorn a l’estat físic de l’equip. “No estem cansats, estem bé”, ha expressat contundentment el tècnic barcelonista, “Estem molt bé perquè sinó no hauríem aguantat un ritme tan alt. Jugar en tres competicions i que els partits s’alternin tan i tan seguit cansa mentalment”. En aquest sentit el de Santpedor ha reconegut que potser s’ha perdut “una mica de brillantor” tot i que ha assegurat que no està “preocupat” per aquest aspecte. “Farem partits bons i altres de més dolents però el que es segur és que l’equip sempre sortirà a donar la cara”, ha conclòs el tècnic.\nUn rival atrevit\nTot i haver golejat l’Sporting en el partit d’anada (1-6) Guardiola ha augurat un partit molt complicat però maco davant el conjunt asturià: “Intueixo que serà un partit maco. Hem jugat davant d’equips que s’han tancat molt al darrere i aquest no és el cas de l’Sporting. Manolo Preciado diu que vindrà a jugar a l’atac i si ho diu ho farà de veritat”.\nL’entrenador blaugrana té molt clar que “si poden atacar ho faran ja que tenen arguments per crear problemes. Poden perdre, però també poden guanyar”.\n“M’agraden els entrenadors valents”\nA l’hora de parlar del tècnic del conjunt asturià Guardiola ho ha fet amb molta estima tot explicant que el va tractar molt bé en el partit d’anada: “M’agraden els entrenadors valents, els admiro pel fet d’anar sempre a la recerca del gol. A més no oblido lo bé que em va tractar en el partit d’anada”. El de Santpedor ha destacat la bona feina que està fent Manolo Preciado: “L’Sporting porta una trajectòria que està molt bé. De fet és, amb el Valladolid, dels equips de mitja taula que sempre van a guanyar”.\nDavant un partit com el d’aquest dissabte Guardiola ha fet una crida a l’afició barcelonista perquè vagi al Camp Nou: “Demà serà un bon partit i animo a la gent a que vingui perquè es veuran gols, tot i que espero que siguin gols nostres”. En aquesta línia, el de Santpedor ha reiterat que necessiten el suport de l’afició: “Com he dit des de principi de temporada, sols no ho podem fer. Necessitem a la gent.”\nLa convocatòria de Busquets i Piqué\nGuardiola ha felicitat públicament a Sergio Busquets i Gerard Piqué per la convocatòria amb la selecció espanyola absoluta: “Tots dos jugadors estan tenint una bona evolució. Aquest és el primer any que Piqué participa de forma continuada, té molt marge de millora i ha de continuar progressant. Pel que fa a la feina del Sergio ha estat una sorpresa, fins i tot per a mi. Els felicito per la convocatòria i perquè s’ho mereixen”.\nQuini a la banqueta rival\nTot i admetre que no té “el plaer de conèixe’l a nivell personal” Guardiola ha explicat que “la gent que l’ha tractat parla molt bé d’ell”. Per aquest motiu i “més enllà de les coses bones que va fer al FC Barcelona” el tècnic considera “bo pel futbol que continuï estan allà”. “Serà un plaer tornar a trobar-me amb ell i saludar-lo”, ha assegurat Guardiola.


Concert de piano al Teatre Principal d’Olot a càrrec del guanyador del Concurs Internacional Maria Canals - SIESTV\n01 oct. 2015 Concert de piano al Teatre Principal d’Olot a càrrec del guanyador del Concurs Internacional Maria Canals\nTcholitch presentarà un repertori amb obres del Pare Antoni Soler, Jordi Cervelló, Alberto Ginastera i Sergei Rachmaninov.\nPosted at 11:30h in Cultura, Música by siestv\nPer cinquè any consecutiu, el proper divendres 9 d’octubre a les 21.00 hores tindrà lloc al Teatre Principal d’Olot, un concert a càrrec del pianista servi Mladen Tcholitch, guanyador, l’any 2007, de la 53ª edició del Concurs Internacional de Música Maria Canals.\nEl programa del recital començarà amb la interpretació de tres sonates compostes pel Pare Antoni Soler (Olot 1729-El Escorial, 1783). De fet, relacionat amb aquest concert anual, l’Ajuntament d’Olot i el Concurs Internacional de Música Maria Canals van signar un conveni de col·laboració a través del qual, cada any, el guanyador del certamen enregistra un disc amb el segell Naxos amb obres d’aquest compositor olotí i ofereix un concert a Olot amb les sonates del Pare Antoni Soler, essent la presentació oficial del disc. Les tres sonates que es podran escoltar el proper divendres formen part d’aquest nou enregistrament que, en aquesta ocasió, ben aviat veurà la llum.\nEl repertori del concert es completarà amb Petite Suite i Moment musical del violinista i compositor català Jordi Cervelló, que aquest any es celebra el seu 80è aniversari. A més de les Danzas argentinas d’Alberto Ginastera i els Cinc preludis de Sergei Rachmaninov.\nEl preu de les entrades és de 6 euros anticipada i 10 euros a taquilla el dia del concert. Anticipades es poden comprar a través del web www.olotcultura.cat o de forma presencial al Teatre i a Can Trincheria.\nCom activitat complementària i per a difondre al màxim el concert del vespre al Teatre Principal, de 16.00 a 20.00 hores es col·locarà un piano davant l’església de Sant Esteve a disposició de tothom qui el vulgui tocar. Tots aquells que interpretin una peça seran obsequiats amb una entrada per assistir al concert de la nit.\nEn cas de pluja, el piano es situarà al passadís que hi ha entre el carrer Major i la plaça del Mig.\nconcert, concurs, musica, olot, piano


Reunió de José Crespín amb bombers del Parc de Lleida - TOTLLEIDA\nFoto de la reunió que ha mantingut el subdelegat del Govern a Lleida, José Crespín, amb bombers del Parc de Lleida.\nLa reunió, que s’ha dut a terme a petició del col·lectiu de bombers, s’emmarca dins d’una ronda de trobades dels Bombers amb representants de totes les institucions amb l’objectiu de donar a conèixer les seves reivindicacions.\nLa reunió, que s’ha dut a terme a petició del col·lctiu de bombers, s’emmarca dins d’una ronda de trobades dels Bombers amb representants de totes les institucions amb l’objectiu de donar a conèixer les seves reivindicacions.\nSegons han explicat els bombers en el decurs de la reunió, es tracta de visualitzar les dificultats en l’exercici de les responsabilitats assignades com ara la manca de personal que genera un volum important d’hores extres per part dels efectius disponibles. El Parc de Bombers de Lleida és, segons el col·lectiu lleidatà, un dels cinc parcs de Catalunya amb més sortides amb un total de 2.500 serveis l’any. A la manca de personal segons els bombers, s’hi suma el dèficit de material i equips tècnics dels parcs.\nEl subdelegat José Crespín ha agraït als bombers “haver donat a conèixer aquestes reivindicacions també a la Subdelegació del Govern com una institució més en el territori malgrat no siguin un tema competencial de l’Administració de l’Estat”. Crespín ha assenyalat que “les mancances i dificultats que hi ha actualment al cos de Bombers no són la millor garantia per resoldre les emergències amb eficàcia i amb seguretat per als professionals”.


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: Finalment!\nSí, ja sabem que a la majoria de la gent no li farà ni fred ni calor aquest llibre. Però per als afecccionats als rapinyaires en llibertat, aquesta és la veritable biblia, és a dir, és el millor llibre d'identificació de rapinyaires en vol que s'ha publicat.\nÒbviament, ja en tenim la primera edició des de fa anys. Però en Dick Forsman no deixa de treballar i ara ha tret la segona edició, millorada i ampliada, amb unes fotografies excepcionals.\nJa l'hem demanat, quan la tinguem en farem la ressenya.


Lena Gieseke Bio, Edat, Alçada, Carrera, Vida personal, digne de valor - Actors\nLena Gieseke Bio, Edat, Alçada, Carrera, Vida personal, digne de valor\nData de naixement: Set 12, 1965\nLloc de naixement: Bremen\nLena Gieseke és una tècnica alemanya d'efectes especials i un artista que té fama de ser l'exdona del director de cinema nord-americà, Tim Burton. Al llarg dels anys, Gieseke ha passat a guanyar més de 10 crèdits per efectes visuals en pel·lícules i programes de televisió. Amb tot el que ha fet a la indústria, Gieseke ha estat capaç de fer-se un nom per ella mateixa tot i separar-se de Burton.\nGieseke va començar la seva carrera com a fotògrafa i va obtenir fama a Alemanya per treballar com a artista 3D a '1 1/2 Ritter - Auf der Suche nach der hinreißenden Herzelinde'. Des de llavors, ha treballat en diverses pel·lícules de Hollywood. Anem a conèixer ara una mica més sobre ella, veritat?\nLena Gieseke: Vida primerenca, Educació i carrera professional\nLena Gieseke va néixer el 12 de setembre de 1965 a Bremen, Alemanya. Se sap molt poc sobre Lena i els seus primers anys. Molt té sentit ja que Lena només va tenir fama quan es va casar amb Burton. Tanmateix, sabem que és de nacionalitat alemanya. Lena es va traslladar després a Amèrica per trobar una vida millor per a ella i la seva família. Ara mirant els seus acadèmics, Lena es va incorporar a l'Institut d'Arts de Califòrnia. A la institució, va estudiar Belles Arts i Fotografia i va excel·lir en l'educació. Gieseke es va matricular al Wimbledon College i també al Goldsmith College de Londres.\nSusan Seaforth hayes té fills\nAl graduar-se, Lena va començar a treballar en diverses pel·lícules i programes de televisió com a artista d’efectes visuals. Va debutar com a artista 3D a la pel·lícula alemanya, '1 1/2 Knights: In Search of the Ravishing Princess Herzelinde'. A continuació, el 2008, va poder dedicar-se al departament d'efectes visuals de la pel·lícula 'Die Jahrhundertlawine'. A més, Gieseke va ser també l'artista d'animació per a 'Berlín' i 'Vicky the Viking'.\nUn any més tard, el 2009, Lena va ser la modeladora de la pel·lícula '2012'. Al llarg dels anys, Gieseke ha guanyat nom i fama per la seva professionalitat, ètica laboral i treball increïble a la indústria. Algunes de les seves obres en cinema i programes de televisió inclouen 'Hotel Lux', 'When Santa Fell to Earth' i 'Immortals'.\nLena Gieseke: Vida personal\nLena va conèixer per primera vegada a Tim Burton després de graduar-se del seu curt curs a CalArts. Va ser convidada a fer fotografies de la pel·lícula de superherois de Burton, Batman, de 1989. No va trigar gaire a caure aquestes persones meravellosament amb talent. Aviat van començar a sortir i aviat van dir els seus vots el 24 de febrer de 1989. Malauradament, les coses no havien de perdurar per a aquesta parella. El 1991 van prendre la decisió de dividir-se i van anar per la seva pròpia manera.\nSegons els informes, Gieseke va decidir acabar amb les coses de Burton quan va comprovar que tenia una relació amb una ex-stripper, Lisa Marie. Els dos no van tenir fills i han passat del seu breu encanteri romàntic. Des d’avui, Lena se centra en la seva carrera i s’allunya dels rumors i controvèrsies dels mitjans de comunicació.\nLena Gieseke: Net Worth i Social Media\nSi bé Lena no era tan famosa com el seu ex-marit, es va fer un nom per ella mateixa a Hollywood. Va començar la seva carrera a Alemanya i no va trigar gaire a guanyar-se un nom per ella mateixa a Amèrica. Des que es va traslladar a Amèrica, ha treballat en un gran nombre de pel·lícules i programes de televisió. Després de tot el que ha fet, hem sabut que Lena té un valor net de 2 milions de dòlars. El seu exmarit, Tim, per la seva banda, té un valor net de 140 milions de dòlars.\nFeu clic per llegir sobre Mica Burton.\nquina nacionalitat és Sheena Parveen\nllicència de matrimoni eugenie boisfontaine


Psamètic III - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPsamètic III. Baix relleu al temple de Karnak.\n526 – 525 aC.\n← Amosis II\nCambises II →\nEl que vivifica l'esperit de Ra\nCompany de Metik\nManetó el denomina Psammejerites i comenta que va regnar sis mesos, segons Juli Africà a la versió del monjo Jordi Sincel·le. Eusebi de Cesàrea no el cita.\n3 Captivitat i execució\n4 Testimonis de la seva època\nPsamètic III era el fill del faraó Amosis II i una de les seves esposes, la reina Takheta, encara que el seu nom implica un llaç a la seva madrastra i als previs elements de la dinastia que el seu pare havia destronat. Va succeir al seu pare com a faraó l'any 526 aC., quan Amosis va morir després d'un llarg i pròsper regnat d'aproximadament 44 anys. Segons Heròdot va tenir un fill anomenat Amosis, i una esposa i filla, totes dues sense nom en els seus documents.\nEncara que el jove i inexpert faraó, probablement va fer el millor que va poder per defensar el seu país de la invasió, Egipte no era rival per als perses. Després que l'exèrcit persa, dirigit pel rei aquemènida de Pèrsia Cambises II, va creuar la Península del Sinaí i el desert amb l'ajut dels àrabs, es va lluitar una sagnant batalla a la vora de Pelusium, una ciutat a la frontera oriental d'Egipte, l'any 525 aC. Una vegada derrotat a la batalla de Pelusium, va ser després traït per un dels seus aliats, Fanes d'Halicarnas, i va fugir a Memfis. Els perses van capturar la ciutat en acabat un llarg setge, i van atrapar a Psamètic poc després. Cambises va ordenar l'execució pública de dos mil dels seus principals ciutatans, entre els quals, suposadament, estava el fill del faraó.\nCaptivitat i execucióModifica\nAl llibre III de les Històries d'Heròdot, es comenta que la seva filla va ser esclavitzada, el seu fill condemnat a mort, tallant-lo a miques, els seus amics arruïnats, i ell va ser obligat a contemplar l'estat en el qual havien quedat per orde del rei, escandalitzant-se només en veure l'estat dels seus amics. El deposat va ser capturat i portat en cadenes a Susa, on al començament l'hi va tractar relativament bé. Després d'un temps Psamètic va començar a tramar una rebel·lió contra Cambises, va ser descobert i finalment va ser forçat a beure sang de bou fins a morir.\nBaix relleu al temple de Karnak.\nEsmentat en una estàtua del Museu Egipci Gregorià del Vaticà, núm. 158 (Posener)\nAmosis II Faraó\nCambises de Pèrsia\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Psamètic III\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Psamètic_III&oldid=24874690»\nDarrera modificació: 9 set 2020 a les 05:55\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 set 2020 a les 05:55.


Lula, per exemple | Raimon Obiols | Articles | El Punt Avui\nLula, per exemple Lula, per exemple Lula, per exemple Lula, per exemple + Lula, per exemple E-mail\nLula da Silva celebra l'inici de l'extracció de petroli d'una plataforma de Petrobras. AFP\nLula, per exemple Lula, per exemple Lula, per exemple Lula, per exemple Lula, per exemple E-mail\nLula s'ha esforçat a elevar el nivell de consciència política de la societat\nQue una mala situació econòmica castiga els governs és conegut; amb escasses excepcions, sempre ha estat així. Fins i tot s'han fet estudis quantitatius del fenomen: estudiant les eleccions de desenes de països al llarg de 50 anys, la politòloga Belén Barreiro diu que, quan l'economia s'estanca, “el partit o la coalició que té el poder perd, de mitjana, cinc punts percentuals de vot”.\nPerò el fenomen que comenta Espinàs és inquietant perquè va més enllà del procés, diguem-ne “normal”, de desgast dels governants en temps de crisi. L'administració Obama s'enfronta a l'onada impressionant del Tea Party, Sarkozy té el país revoltat, Angela Merkel està en caiguda lliure en els sondejos. És rar trobar avui un governant que s'escapi d'aquesta situació.\nHi ha algunes excepcions. Per exemple Lula. El president brasiler deixa el càrrec, després de vuit anys, amb més d'un 80% de suport popular. Quan Lula fou elegit president del Brasil va dir que no podia equivocar-se i n'explicà les raons. No es podia permetre aquest luxe, va dir, perquè no havia estat elegit “amb el suport dels grans canals de la televisió privada, ni gràcies al suport del sistema financer ni dels grans grups econòmics”. Els partits i coalicions que arriben al govern sense disposar d'aquests suports han de filar molt prim, com tenim ocasió de comprovar a casa nostra.\nEn vuit anys de presidència, d'errors, Lula n'ha fet pocs. Deixa el seu país millor, amb menys pobresa i amb més empenta: un extraordinari 90% de brasilers mostra en les enquestes la seva confiança en un futur millor. Que el Brasil era “el país del futur” ja ho deia Clemenceau a començaments del segle XX; però afegia, amb sarcasme, que “ho serà sempre”. Ara, al Brasil, aquest futur s'ha posat en marxa, i en bona mesura això és degut a Lula.\nLula ha tingut algunes errades sobretot a l'hora de parlar, però això és explicable. És un orador en exercici permanent. Aquesta obsessió per comunicar de Lula no és únicament deguda al seu passat de líder sindical. Reflecteix una voluntat deliberada de compensar, per la via directa, l'hostilitat que li dedicaven la majoria dels mitjans de comunicació. “Si m'hagués fet pagar els discursos, seria milionari”, ha dit en alguna ocasió. No ha tingut més remei que parlar contínuament, justament pel fet que no tenia a favor els mitjans de comunicació. Ha pronunciat milers de discursos públics, i gairebé mai s'ha subjectat a un paper escrit. Una pífia de tant en tant era inevitable. Algunes són recordades, per exemple quan va dir que la seva mare “havia nascut analfabeta”.\nPerò alguns dels seus comentaris més sonats, gens políticament correctes, jo no sé si foren o no involuntaris. En una reunió del G-20 a Londres, el 2009, va dir que la crisi financera havia estat provocada “pel comportament irracional de la gent blanca d'ulls blaus”; i a Namíbia en va deixar anar una de signe contrari: va dir que el país “no semblava africà” perquè la capital era “una de les ciutats més netes i boniques del món”.\nEn aquest terreny de la manipulació política dels mitjans hi ha una pista per a explicar el fenomen de descrèdit de la política que apuntava Espinàs en el seu article. Els partits i coalicions que no disposen de suports financers i mediàtics són objecte de campanyes dels mitjans de la dreta que, d'altra banda, estimulen una creixent ofensiva, cada vegada més exacerbada, contra la política en general. Creuen que això els convé.\nA Brussel·les jo no tinc accés als canals privats de la televisió espanyola, i em sap greu, perquè de tant en tant s'han de mirar. Em diuen que en algunes tertúlies estan parlant de llançar Belén Esteban a una carrera política. Afirmen que és “especialment popular” a Catalunya. “Què tenen els polítics catalans que no tingui l'Esteban?”, s'exclamen... Tot això pot ser ridícul, però no és innocent en absolut. Desprestigia la política, fomenta el cinisme difús, fa desesperar de les solucions col·lectives, estimula la lluita competitiva de “tothom contra tothom” i, sobretot, fa créixer la por al futur. Als EUA “periodistes i empresaris comprovaren, ja fa dècades, que la por creava audiència i el terror la disparava”, deia fa poc un expert, David Altheide, en un diari de Barcelona. El fenomen s'ha expandit internacionalment i ara s'està accelerant, amb la crisi dels mitjans.\nAquesta és una altra pista per a tractar de trobar respostes a la interrogació d'Espinàs. Es genera una truculència creixent en els mitjans. “Quan encenc la tele, només veig calamitats, i això no ajuda a resoldre cap problema”, ha comentat Lula en alguna ocasió. Truculència i obscenitat: fa unes setmanes, en una gran cadena de televisió brasilera, el seu propietari, un senyor de 78 anys de rostre botoxat i cabells retenyits, començà a treure's bitllets de banc de les butxaques, tot llançant-los al públic, adult, que es barallava com la quitxalla que caça confits en un bateig.\nLula da Silva s'ha esforçat, per contra, a elevar el nivell de consciència política de la societat. El seu titànic esforç comunicador s'explica sobretot pel fet que al Brasil la manipulació mediàtica és brutal.\nEl Punt. Barcelonès Nord 05-11-2010, Pàgina 25\nEl Punt. Barcelona 05-11-2010, Pàgina 25\nEl Punt. Camp de Tarragona 05-11-2010, Pàgina 25\nEl Punt. Comarques Gironines 05-11-2010, Pàgina 28\nEl Punt. Penedès 05-11-2010, Pàgina 25\nEl Punt. Maresme 05-11-2010, Pàgina 25\nEl Punt. Vallès Occidental 05-11-2010, Pàgina 25\nAvui 05-11-2010, Pàgina 13


Rugby Club Els Senglars: Els Senglars perden de 1 marca.\nEls Senglars perden de 1 marca.\nAvui els Senglars han perdut el 4rt partit de la lliga amb una marca contra dos marques del C.E.U de Barcelona. El partit comença amb un minut de silenci per una defunció al club barceloní. Després de la senyal de partida es comença un partit molt disputat amb molta feina defensiva per part dels torroellencs. Degut a 2 cops de càstig els barcelonins s'avancen a 6 punts amb 2 xuts a pals però són els vermells de l'Empordà qui fan la primera marca del partit, de les mans de Xavi Rosa i sense transformar abans d'entrar al temps de descans. El partit a Torroella comença la segona part amb un marcador a 5-6 i els Senglars busquen la segona marca amb jugades de la seva línea molt ben treballades, però els de Barcelona aconsegueixen interrompre una fase senglar i així fan la seva primera marca que aconsegueixen transformar. El marcador avança a 5-13 i el C.E.U. segueix amb els seus atacs. Una jugada per la banda deixa sol a un dels seus, qui pot arribar per segona vegada a la línea. Els vermell i blancs de Barcelona no aconsegueixen transformar la seva segona marca i així deixen el marcador sentenciat a 5-18.\nEls Senglars marxen amb el cap alt després d'haver pogut plantar cara a un equip de la part alta de la classificació i haver pogut provar una nova alineació que sembla començar a treure fruits. Des del Club donem el nostre més sincer condol a la família de l'Adri i les gràcies a l'afició que una vegada més ens ha animat fins al final del partit.\n1,2,3, Senglars Senglars Senglars!\nVinga, senglars, ánimuuu!!!\n11 de novembre de 2013 a les 20:20


MATRICULA ESCOLA DE MÚSICA CURS 2013-2014\nVosté està > noticies 2013 > matrícula escola de música curs 2013-2014\nEstimats pares/mares i socis,\nCom tots els anys, l'escola ofereix classes d'iniciació, llenguatge musical i instrument (flauta-flautí, oboè, clarinet, saxòfon, trompa, trompeta, fiscorn, trombó, bombardí, tuba, piano guitarra i percussió). Us comuniquem que el dies 17 i 18 de setembre, des de les 18.30 fins a les 19.30 hores, matricularem els alumnes per al pròxim curs 2013-14 a la Casa de la Música d'Ador (C/Goya, 1). Cal recordar que aquelles persones que ja realitzaren la prematrícula al mes de Juliol no cal que tornen a apuntar-s'hi. Tan sols aquelles persones que realitzaren la matrícula i vullguen donar-se de baixa deuen avisar també els citats dies per tal que no se'ls cobre la matrícula.\nTambé us informem que disposem de l'especialitat de DOLÇAINA per totes aquelles persones que vulguen aprendre’n. Pel que fa al curs per a ADULTS, es crearà un grup al centre si la matrícula ho permet.\nLa nostra Escola de Música està reconeguda per la Direcció General de Centres de la Conselleria d'Educació de la Generalitat Valenciana i, en ella, es cursen totes les assigna-tures del Grau Elemental, a més de la preparació per a la prova d’accés a Grau Mitjà per tal que es puguen continuar els estudis en un Conservatori Professional.\nTotes les classes començaran l'1 d’octubre. Intentarem exposar els horaris provisionals durant la segona quinzena de setembre.\nAdor,setembre de 2013


Últims dies de la campanya de SolviaSolvia Magazine | Solvia Magazine\nÚltims dies de la campanya de Solvia\nAprofita només fins al 15 de maig els preus especials que ofereix Solvia en els seus immobles. És una oportunitat única per adquirir l’habitatge que estàs buscant amb un important descompte addicional. I si encara no has trobat el teu habitatge ideal, Solvia posa a disposició teva un Assessor Personal que et pot ajudar a localitzar l’immoble que s’ajusti millor a les teves necessitats per tal que trobar la teva oportunitat sigui més fàcil que mai.\nRecorda, les millors oportunitats s’acaben. Afanya’t a accedir al portal Solvia.cat.


Estava xopa. El calor feia brollar milers de gotes de súor de la meva pell. Extasiada per l’esforç i exhibint la meva potència muscular em deixava admirar pels meus alumnes que em dedicaven mirades de desig… Em dic Maika i sóc monitora de fitness. Com cada dijous, estic fent una classe al gimnàs del barri. La majoría dels meus alumnes son universitaris i gent de negocis que venen a descarregar l’estrès setmanal i a posar en forma el seu cos… Porto una classe bastant avançada i la majoría son homes.\nLUXE I LUXURIA\nEm dic Ariadna. Soc sòcia i comercial d’una important empresa inmobiliaria que es dedica en exclusiva a la venda i subhasta de finques històriques i de luxe. Tot i que em fascina la meva feina, avui estic agobiada, farta i cansada… estic ensenyant cases a les zones exclusives de Barcelona – Zona Alta i Sant Cugat. Està essent un dia especialment trafegós i només tinc ganes de treure’m els talons, posar-me còmoda i relaxar-me, gaudir del silenci, la soledat i la desconnexió total… Ja son les 10 de la nit i encara estic treballant; ensenyo l’ultima casa del día… aquests clients semblen convençuts, son un matrimoni d’uns 40 anys, artistes d’alt nivell adquisitiu, d’aquelles persones d’aspecte elegant i poderós… Ell es diu Toni i es un home molt interessant; amb els cabells canosos, alt, de faccions masculines i molt atractives, de físic molt cuidat i amb un estilisme juvenil i amb classe. Ella es diu Carla i es una donassa; una llarga cabellera negra, brillant, pell mes aviat clara, ulls verds i llavis carnosos i rosats, de faccions elegants i sexis. També es força alta i té un físic de dona Italiana, de formes molt femenines i personalitat marcada però dolça. Vesteix de Versace amb un tratge de faldilla ajustada curta, jaqueta tipus americana curta que realça la seva cintura i caderes, i unes botes de mitja canya amb tacó d’agulla de pell amb tons marrons i daurats.\nCrec que la casa fa per ells… un palauet quasi solitari envoltat de bosc, amb un jardí esplèndid. De disseny barroc francès, amb una amplia escalinata de marbre per accedir a la casa. Per dins es una passada… Mobiliari rococó, tot banyat de daurats, velluts de colors vermell intens i estampats, grans finestrals, quadres inmensos suggerents, caríssims… al bell mig del saló del piano, hi ha un quadre representant una bacanal romana. Tot el palau en conjunt desprèn una forta sensació de luxe i luxuria…\nAquell any vaig marxar sola a un hotel de la costa. Feia molta calor i vaig decidir anar a la platja. Vaig descobrir una cala preciosa d’aigua cristallina, solitaria… feia tanta calor… em vaig despullar, primer el vestit, després el sostenidor… estirada a la sorra, sentía l’escalfor intensa dels rajos de sol sobre la meva pell i la sorra tan fina em produïa una sensació de plaer intens. Tenia molta calor i poc a poc sentía la suor regalimant entre els meus pits i les meves cuixes…vaig pensar en fer un bany i aleshores em vaig adonar de que a la vora del mar hi havia una noia estrangera, em va sobtar que anés tota sola. Estava núa i tenia un cos espectacular… alta, rossa, amb unes cames llarges i fines i uns pits mes aviat grans amb els mugrons durs per la frescor de l’aigua… la seva llarga cabellera li acariciava l’esquena.\nUn día pletòric\nAquell dia em vaig llevar amb molta energía… havía d’anar a treballar. Em vaig treure els shorts de dormir i la samarreta de tirants i vaig anar a la dutxa… em recullo els cabells amb una pinça i engego l’aixeta… Uy!! L’aigua surt freda i els mugrons se m’han ficat durs! Entro a la dutxa, fico el sabó a l’esponja i començo a ensabonar-me el clatell i el coll, els hombros, els pits… el sabó rellisca fins el melic i baixa lentament fins les engonals i les cuixes. M’incorporo suaument i em passo l’esponja pels genolls i els turmells i torno a pujar fins arrivar a les parts mes íntimes amb un lleuger massatge ummm…


El Liffey fa deu anys - Liffey\nEl Liffey fa deu anys\nEls cupcakes de celebració dels deu anys del Liffey\nSi avui és 24 de febrer del 2021, això vol dir que avui fa deu anys que va engegar el Liffey, el diari irlandès en català on es practica un periodisme artesanal i que fa una dècada que, mitjançant la selecció d’articles apareguts a la premsa nacional o de producció pròpia, mira d’explicar la realitat irlandesa des de la quotidianitat, la proximitat i el costumisme, a més de defugir dels tòpics fàcils... No, a Dublin no plou cada dia.\nQuan vam començar aquell ja molt llunyà matí del 24 de febrer del 2011, no sabíem com aniria la cosa ni quant de temps duraria la broma, però allò que sí que no hauríem imaginat mai és mantenir el projecte una dècada sencera i només poder celebrar-ho amb nou cupcakes -galeria de fotos amb la seva evolució a sota-, puix que quan el Liffey fa anys, al director li agrada llençar la casa per la finestra al crit de "Pssst! Aquí que no falti de res!" i tot apuntava al ja tradicional pastís gegant amb la portada impresa i cupcakes a mansalva.\nAixí doncs, com ja ha passat amb tants altres esdeveniments que cada any apleguen centenars de milers de persones i que s’han hagut de suspendre -com la desfilada de Sant Patrici-, la pandèmia ens ha obligat a fer la festa dels deu anys del Liffey en petit format... Mmmm, nou tristos cupcakes -la quantitat ha de ser múltiple de tres-, això sí, de vainilla, que li agrada molt al director, i amb un logo commemoratiu.\nParlant del Liffey -pssst! Deu anys-, el diari ha evolucionat en molts àmbits: en el tecnològic, passant de tenir una plantilla picada a mà emprant el llenguatge HTML -que era una bogeria totalment obsoleta- a una altra que s’adapta a tota mena de dispositius; en el contingut, publicant menys notícies, però més elaborades; de fet, amb una notícia d’ara se’n podrien fer dues o tres de les d’abans. També en la llengua, mirant de polir-la i allunyant-la d’influències estrangeres, llevat de l’anglès i del gaèlic que, en certs contextos, són irreemplaçables; per a aquests casos hem creat el Diccionari.\nEvidentment, durant deu anys passen moltes coses i essent l’objectiu del diari explicar la realitat irlandesa i la seva constant evolució, aquí les hem vistes de tots els colors: quatre Taoisigh -plural de Taoiseach-, tres eleccions generals, dues de presidencials, crisis i bonances econòmiques, visites històriques com la de la reina d’Anglaterra, la d’Obama o la del Papa Benet XVI, nevades del segle com la del febrer del 2018, situacions kafkianes i... la pandèmia.\nRes més, moltes gràcies per llegir-nos i llarga vida al Liffey!


Gesa acusa del govern de "voler blindar la cúpula de la Policia Municipal abans de marxar" | Ràdio Sabadell\nGesa acusa del govern de "voler blindar la cúpula de la Policia Municipal abans…\nAgent de la Policia Municipal | Roger Benet\n07.03.2019 13:21 Pere Gallifa\nGesa acusa del govern de "voler blindar la cúpula de la Policia Municipal abans de marxar"\nL'alcaldable del Partit Popular, Esteban Gesa, denuncia que el govern municipal "vol blindar la cúpula de la Policia Local abans de marxar" amb la creació de diversos càrrecs de promoció interna. Per al conservador, aquestes decisions, que s'emmarquen en la legalitat, s'haurien de produir després de les eleccions municipals del mes de maig. Un dels principals punts "discutibles" és "que s'hagi creat la plaça d'Intendent Major i s'hagi nomenat Joan Antoni Quesada, del qual no discutiré la professionalitat, però que demostra que en lloc de ser al costat dels seus agents és la veu del seu amo, en aquest cas de l'alcalde i del senyor Perarnau", en referència al policia expedientat per ser crític amb els seus caps o els agents sancionats per fotografiar-se amb una bandera espanyola durant el Mundial.\nEn la mateixa línia acusadora, l'alcaldable popular també ha criticat l'aprovació del nou Pla Director de Policia. "Em sembla greu i ens estranya per què s'aprova ara i en quatre anys no s'ha fet res. Això ens fa pensar, perquè tots sabem que hi haurà unes eleccions municipals al mes de maig i condiciona un possible govern diferent, que s'haurà de menjar aquest pla". Tot plegat, juntament amb la creació de 8 noves places de promoció interna, quatre places de caporal, tres de sergents i dues de subinspector. "Així es blinden una sèrie de llocs per poder prendre el control del cos sota els designis d'un ideari polític antipolicial, antisistema i antiseguretat", ha etzibat.\nLluís Perarnau respon les acusacions de Gesa\n"Tots els processos de selecció es fan segons la llei i la normativa i segons els principis de mèrit i capacitat", ha sentenciat Lluís Perarnau, "nosaltres no coloquem ningú, potser Gesa, venint del PP, que té un alt càrrec com Cusidó que presumeix de colocar jutges i fiscals, potser per ell és la dinàmica". El regidor de Serveis Municipals ha defensat totes les actuacions que ha denunciat el conservador, començant per les places de promoció interna. "Ara han sortit quatre places de caporal i dues de subinspector perquè és el calendari de l'Escola de Policies i l'Institut de Seguretat Pública de Catalunya, que anuncien que faran els cursos de formació corresponents a aquestes places", ha explicat. Perarnau també ha defensat la plaça d'Intendent Major que prendrà Quesada com a funcionari, un lloc de treball interí creat el 2015 arran de la imputació de l'exintendent Duran arran de la seva imputació en el Cas Mercuri. Finalment, el regidor ha explicat que "el Pla Director de la Policia fa molts mesos que es treballa, el volem portar al Ple de març o abril i son línies estratègiques que no condicionen ningú".


BÉTERA | TURISME\nDivendres a la nit es presentà al Palauet el documental "Jo sóc Alfàbega" impulsat des de la Delegació de Turisme de l'ajuntament amb l'objectiu de potenciar la festa de Bétera i difondre-la en les fires del ram. L'audiovisual –amb producció i direcció de Chema Puchades i Raúl Artacho– compta amb els testimonis i intervencions del mestre alfabeguer Ramon Asensi; del pianista Joan Manuel Pons, de l'actor Pep Ricart; de l'historiador Josep Manel Campos i del pintor Conrado Messeguer. El regidor de Turisme, Joano Baudés, agraí a la diputada de Turisme, Pilar Moncho, la col·laboració econòmica de l'ens provincial en la realització del documental.\n"Jo sóc Alfàbega" és un emotiu regal per als seguidors de la festa del 15 d'agost, però també és un document imprescindible per entendre la històra i els motius que fan que estes plantes gegants generen passió entre els beterans. Un signe d'identitat, com explicà el regidor de Turisme, Joano Baudés (Compromís) que es vol mostrar al món perquè estem, sense cap mena de dubtes, davant d'una festa excepcional i original que tresoreja un passat de quatre segles.\nLa diputada de Turisme, Pilar Moncho, en la presentació del documental, manifestà que quan es va llegir la informació sobre la festa es quedà encisada. De tant com estava capficada en la lecturà confessà que viatjant amb el tren es va passar d'estació de destí. Moncho agafà el compromís de seguir cooperant amb Bétera per donar a conèixer la Festa de les Alfàbegues. Baudés recordà que el documental, com altres iniciatives que s'estan prenint des del consistori, busquen el reconeixement de Les Alfàbegues per mirar d'aconseguir "la distinció com a Festa d'Interés Turístic Estatal".\n"Jo sóc Alfàbega", fou molt aplaudit pel públic. Narrat com un conte (veu d'Ana Conca) una alfàbega explica el seu procés de creixement i com desemboca en la festa. En el fil conductor del relat es van intercalant els testimonis del mestre alfabeguer, Ramon Asensi, del pianista Joan Manuel Pons, de l'actor Pep Ricart; de l'historiador Josep Manel Campos i del pintor Conrado Messeguer. Passió, art i història per difondre la festa.\nAl Facebook de Turisme s'ha iniciat una campanya de vídeos pujats pels veïns en els quals diuen a la càmera "Jo sóc Alfàbega".\nDesmantellat a Bétera un grup criminal per robar en 38 habitatges\nLa Diputació inicia l'asfaltat de la primera fase de la Variant de Bétera que evitarà el col·lapse en el municipi


VILALTA: De pagesos perseguits i governs extraterrestres.\n“La classe política cada cop està més allunyada de la ciutadania”. Aquesta frase, que segur que heu sentit mil cops, té una particularitat destacable respecte a altres idees repetides fins a l’avorriment per tertulians, columnistes i altres opinadors professionals: és veritat.\nI si l’allunyament entre la ciutadania i la classe política és un fet cada cop més evident arreu del país, a les comarques rurals aquest distanciament està adquirint dimensions gegantines. Ahir circulant per la carretera em va cridar l’atenció aquesta imatge:\nAl fons un incendi crema el terme d'Oliola mentre, al centre de la foto, tocant la carretera, davant la columna de fum, uns operaris s'afanyen en instal·lar una carpa per a que aquest diumenge el president Montilla pugui inaugurar, sense que li toqui el sol a la closca, el rec d'un tros de trumfos. La carpa en qüestió és just davant del trencant de la carretera de Vilanova de l’Aguda. En aquest municipi, a la mateixa hora, hi havia un altre incendi. Digueu-me demagog, si voleu, però... cal muntar una carpa durant no sé quantes hores per a que els professionals de la política puguin estar una estoneta a l’ombra mentre inauguren el rec del Segarra Garrigues tot menjant canapès? Si volen apropar-se a la pagesia podrien aguantar una estoneta sota el bat de sol, si convé amb un bon barret, no? O potser el barret només se’l posen quan són a sota unes altres carpes, que tenen molt més apamades, tot fotent-se finos i pescaíto frito i ballant sevillanes? En tot cas la imatge és prou clara: per un costat la classe política -la carpa instal·lada expressament per a l'ocasió- i per l'altra els problemes de la gent i del territori -en aquest cas, el foc.\nMentre rumiava en tot això, he sentit per la ràdio una notícia que m’ha acabat de convèncer que aquest govern regional és una format per una colla d’extraterrestres: ara resulta que han prohibit segar al mig del dia! Una prohibició en consonància amb altres genialitats amb les que la ídem principatina ha obsequiat als pagesos i ramaders d’aquest tros de país. Aquí en teniu dues: la prohibició de circular amb els tractors els dies festius –no fos cas que molestessin als pixapins- i l’anunci de multes per als ramaders que no donin joguines als porcs.\nQue al partit majoritari del govern de presumpta entesa se li’n refotin els pagesos catalans no és massa estrany; al cap i a la fi no tenen massa vots en el sector. De la posició d’ICV tampoc cal sorprendre- se’n massa: els pagesos catalans no són prou multicultixupiguiais per a merèixer l’atenció de Saura i companyia. Costa més d’entendre el silenci d’Esquerra davant les barrabassades constants conta la pagesia. A diferència dels seus socis, els republicans sí que tenen arrelament en comarques amb un fort pes agrícola i ramader; ells sí que poden perdre vots al territori com a conseqüència d’aquesta estúpida visió urbanita del govern catalunyès. Encara que, ben pensat, potser ja es fan a la idea de que aquests vots ja els tenen perduts....\nMés tard he pogut escoltar com un representant de la Unió de Pagesos, davant l'anunci de la prohibició de segar en les hores de més calor, ha argumentat molt hàbilment que també hi ha incendis provocats per línies elèctriques i que, en conseqüència, també caldria tallar el subministrament elèctric en les hores de més perill d'incendi. Irresponsable! Que no s'ha parat a pensar que si tallessin la llum als despatxos oficials es quedarien sense aire condicionat? Per cert, ara que hi penso, no sé si n'hi deuen haver posat d'aire condicionat a la carpa del tros de trumfos?\nPublicat per Josep A. Vilalta a 5:21 p. m.\nEtiquetes de comentaris: Agricultura, Nacional, Territori\nAvui de dues a cinc, hi ha previst que totes les maquines de segar facin parada a Tarrega,alla no hi haura perill de foc, i si molestem quatre (cents mil) pixatxupiguais, que es fotin, nomes sera fins les cinc!\nJa ho sabeu tothom cap a Tarrega!!\nAleix Cardona(Lluçanès) ha dit...\nAixò són, ecologistes, verds, pixapins. I del país... ni cinc!\nLlàstima i dimissió/sensació i necessitat.\nUn molt bon article, si senyor, si hem permets et faré un petit plagi a l'estil Maria Rosa Quintana


Venda i manteniment de fotocopiadores Ricoh Aficio MP C4502 a Barcelona | TPS-Telecon\nInici » Venda i manteniment de fotocopiadores Ricoh Aficio MP C4502 a Barcelona\nCol·legi Oficial de Catalunya amb seu a Barcelona es posa en contacte amb Telecon Printing Solutions per sol·licitar una proposta de venda de noves fotocopiadores.\nEl nostre departament comercial parla amb el client i ofereix una primera explicació de les diverses opcions que podrien ser les més adequades.\nPer poder oferir una proposta més ajustada a les necessitats del client, s'estableix un dia de visita a les oficines per analitzar les instal·lacions i forma de treball.\nEn base a la informació recollida en les converses i la visita des Telecon Printing Solutions es presenta una proposta de projecte que inclou la venda i manteniment de les fotocopiadores.\nLa venda es proposa en format de rènting de fotocopiadores, amb el qual el client pot comptar de forma immediata de les noves fotocopiadores Ricoh MP C4502 sense haver de pagar-les al comptat, únicament ha d'abonar una petita quota mensual.\nEl contracte de manteniment proposat és un contracte de manteniment amb preu per còpia, mitjançant el qual l'empresa client té un preu d'impressió molt competitiu i a més el tòner, peces, recanvis i servei tècnic inclòs.\nEn detall, els diversos punts que engloba el projecte de venda són:\nVenda i instal·lació de 2 fotocopiadores Ricoh Aficio MP C4502 a les oficines del client i configuració en base a les seves necessitats.\nRecompra de l'anterior fotocopiadora Ricoh MP C3500, el que suposa un estalvi per al client.\nInstal·lació de drivers i programari en 6 pc's que permet als usuaris treballar amb les dues fotocopiadores directament des dels equips.\nFormació als usuaris perquè coneguin les principals funcions de la fotocopiadora Ricoh i sàpiguen com utilitzar-les.\nContracte de manteniment preu per còpia de les 2 fotocopiadores Ricoh.\nPremi aquí, per més informació de la fotocopiadora Ricoh Aficio MP C4502.\nFotocopiadores Ricoh instal·lades, pc's configurats i personal format


L’alcaldessa en funcions, Sandra Gómez, el regidor de Govern Interior, Sergi Campillo, la regidora de Cultura, Glòria Tello i el regidor de Cultura Festiva, Pere Fuset han rebut hui l’alfàbega donada per l’Ajuntament de Bétera a l’Ajuntament de València. L’alcaldessa de Bétera, Cristina Alemany, ha sigut qui l’ha entregada.\nEste trasllat i entrega de l’alfàbega s’ha convertit ja en un acte tradicional, ja que es realitza cada any amb motiu de les festes de Bétera i serveix com a símbol de la unió de les tradicions i festes entre els municipis valencians. Esta espècia presidirà el saló de l’Ajuntament de València durant tot el mes a més de ser un al·licient turístic per als visitants.\nRecordem que l’horari d’estiu per a visitar l’Ajuntament es de 9:00h a 14:00h.\nTags: alfábegaBéteraSandra Gómez


Les falles, la dona i la solidaritat són les protagonistes del “Notícies de Puçol” de març\nEl dijous 28 de març es distribuïx gratuïtament en paper els 3.000 exemplars del Notícies de Puçol núm. 139. Tres temes centren la portada, l'interior i el pòster central: la solidaritat, la dona i les falles de la població, però no sols les oficials tenen presència, també les realitzades pels centres educatius, els júniors, la Residència de la tercera edat o el Centre de Dia.\nCinc jóvens de la població han firmat un conveni amb l'ajuntament per a realitzar cent hores de voluntariat en projectes socials de Puçol i així optar a una beca que els permetrà al llarg de l'any treballar en programes de cooperació internacional a Nepal i Cuba. Una experiència solidària de què vos parlem a fons en la portada del periòdic de març.\nTambé les experiències han sigut protagonistes de la Setmana de la Dona d'enguany: des de redescobrir el treball de la dona en la fàbrica de tabac per mitjà d'una exposició fins a homenatjar els 25 anys de les Dones Tyrius, passant per les dramatitzacions en l'institut o la trobada de bolilleres. Un recorregut fotogràfic ens permet recordar com van ser tots estos actes.\nI si es tracta de reflectir amb imatges un acte especialment significatiu de l'últim mes, sens dubte les falles són el candidat ideal: el pòster central arreplega multitud fotos dels moments més significatius amb presència de gran quantitat de veïns. Enguany, a més, amb un esdeveniment extra: el 25 aniversari de la Junta Local Fallera en forma de correfocs passat per aigua.\nCom és habitual, el Notícies de Puçol també inclou l'opinió dels cinc grups polítics municipals, la recepta culinària del mes, avanços dels temes que seran notícia al llarg d'abril (Gran Fons, 25 aniversari del Club de Bàsquet) i un resum de les notícies més significatives de març.\nEl podeu arreplegar el dijous 28 en els més de vint expositors repartits pel nucli urbà, la platja i les urbanitzacions… o si no pots esperar, senzillament fes clic ací baix i comença a disfrutar-lo ja.\nNotícies de Puçol num. 139 - Març 2013


Edats en transició (Joan Subirats)\n4 min. 19/05/2014 00:00\nNo sabem gaire com definir la societat actual. Alguns en diuen societat postindustrial, d’altres, postfordista o fins i tot postmoderna. El cert és que som en un interregne ple d’interrogants. El que potser és més constatable és que els entramats conceptuals amb els quals havíem caracteritzat les pautes bàsiques de funcionament econòmic i social ja no ens serveixen com abans. Però ens és més fàcil fer servir el mòbil o buscar un concepte a la Viquipèdia que canviar les nostres rutines mentals a l’hora de parlar d’edats o de pautes de diferenciació entre homes i dones. La societat industrial mantenia entre les seves certeses la d’una estructura vital en què les fites entre les diferents etapes semblaven perfectament determinades. Formació, feina i descans se succeïen sense traumes, i permetien que la literatura gerontològica digués no fa pas gaire que “l’art d’envellir és l’art de quedar-se sol; és demanar cada vegada menys a la vida”, o que es poguessin distribuir edats i tasques: “Cada edat té la seva característica: fins als 20 l’edat dels somnis; als 20, l’edat dels projectes; als 40, l’edat dels programes; als 60, l’edat dels balanços, i als 80, l’edat dels records”. Ha canviat el sistema productiu, han canviat les formes de vida, i han saltat pels aires les rigideses vitals anteriors.\nSeguim fent servir criteris de diferenciació d’edats en els quals distingim les persones com a nens, joves, adults i gent gran. I, en canvi, cada vegada resulta més difícil definir amb precisió cada etapa. La lògica de diferenciació entre edats tenia una vinculació directa amb les necessitats del sistema econòmic, i per tant responia a les exigències productives i a l’estructura de classes pròpies de la societat industrial. Un deixava de ser jove quan s’incorporava al món laboral, i començava a ser vell quan deixava de ser útil productivament parlant. S’ha dit moltes vegades que la primera vegada que es va fixar l’edat de jubilació en la mítica xifra de 65 anys ho va fer el canceller Bismarck a la Prússia de finals del segle XIX. Pel que sembla, l’esperança de vida allà fregava els 45 anys i a casa nostra no arribava als 40. Ara, a Catalunya, els homes i dones tenen una esperança de vida que supera àmpliament els 80 anys. En alguns països s’ha elevat l’edat de jubilació als 67 o 68 anys; en molts altres s’ha mantingut als 65 o fins i tot per sota.\nEn el fons, aquest conjunt de variacions, canvis i diversificacions demostren que no és fàcil per a les administracions públiques, encotillades en rutines procedimentals i amb lògiques normatives molt homogeneïtzadores, recollir la complexitat d’un tema, com és el cicle vital, ple d’alteracions provocades pel canvi d’època que vivim. Aquest dimecres a Barcelona comença un important Congrés de Gerontologia, on caldrà encarar el fet que la gent gran no poden ser només un objecte de gestió, sinó que també poden ser subjectes i protagonistes de les polítiques que els afecten. No podem seguir imaginant que participar és anar a reunions, parlar i debatre. Molta gent, i no tan sols la gent gran, per participar entén fer coses. Fer coses que serveixin per a alguna cosa, sentint-se útils i actius, i no només espectadors.


L'Ossa d'Ordino incorpora infants i un nou personatge - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL'Ossa d'Ordino incorpora infants i un nou personatge\nLa representació es farà diumenge vinent al Prat de Call i comptarà amb la música creada expressament per Andreu Ferrer i que serà tocada en directe pels Grallers dels Castellers d'Andorra\n29/11/2021 (11:33 CET)\nAssaig dels infants. Associació de Cultura Popular Ordino\nL'Associació de Cultura Popular d'Ordino farà la tradicional representació de l'Ossa d'Ordino que aquest any arriba amb novetats força destacades. La primera d'elles és la inclusió en l'obra d'una interpretació per part de la canalla que es farà en un acte preliminar i que serveix de prèvia als cinc actes posteriors que protagonitzen els adults. Els nens simulen ser els fills dels dallaires, amb les mateixes virtuts i defectes que els seus pares. Serà el diumenge vinent, 5 de desembre de 2021, a les 12 del migdia al Prat de Call\nPrevi a la interpretació de la canalla i a l'inici de l'obra, hi haurà l'aparició d'un nou personatge amb l'escena anomenada 'El despertar de l'Osseta d'Ordino'. Aquesta mateixa escena comptarà amb la música creada expressament per Andreu Ferrer i que serà tocada en directe pels Grallers dels Castellers d'Andorra. I la darrera de les novetats és la inclusió d'un cant dels dallaires amb la música de les Ninetes d'Ordino però amb lletra adaptada. Els membres de l'associació porten preparant l'actuació des de principis d'octubre. Com cada any, els diàlegs dels personatges han estat adaptats fent burla de l'actualitat social i política d'Ordino i enguany s'han editat en un llibret que es podrà adquirir després de la representació al preu popular de 2 euros.\nL'Ossa d'Ordino, també coneguda com L’última Ossa d’Ordino, és una farsa burlesca interpretada per ordinencs que enllaça amb la tradició més ancestral de les festes de l’os que trobem en molts indrets del Pirineu. La farsa explica com uns dallaires mandrosos acaben amb una ossa.\nDurant la representació es produeixen un seguit d’embolics amb d’altres personatges: el cavaller, amo de les terres que els dallaires han de treballar, la minyona que els ha de portar l’esmorzar i una senyoreta i un senyoret que passegen pels camps. Tot plegat amanit amb uns diàlegs burlescos que fan referència a l’actualitat social i política d’Ordino. L'Ossa d'Ordino forma part de les Festes de l'Ossa d'Andorra i està inclosa com a bé immaterial a l'Inventari del Patrimoni cultural d'Andorra.\nGovern proposa ubicar el ministeri d’Agricultura al Casamanya\nSalut confia recuperar tot el retard amb les TMA al llarg del cap de setmana\nLa doble cara d’Òmicron: es manté el nombre elevat de contagis però baixa la pressió a l’hospital\nLes farmàcies, reticents a la baixada de preus dels tests d’antígens\nBenazet afirma que s’ha trobat la fórmula per als preus dels tests d’antígens


Els dies 9, 10 i 11 de març ha tingut lloc a Barcelona la cinquena edició del HackForGood, celebrat a la Universitat Politècnica de Catalunya. Es tracta d'un hackaton promogut per Telefónica i organitzat juntament amb la ETSI de Telecomunicació de la Universitat Politècnica de Madrid, la Fundació "HazloPosible" i la startup MashmeTV, amb el suport de la Xarxa de Càtedras Telefónica de diverses universitats espanyoles, entre elles la UPC, la UOC i la UPF.\nÉs un esdeveniment centrat en la innovació social i el desenvolupament d'idees i aplicacions, el focus temàtic del qual ha estat la resolució de problemes socials i la gestió de l'ús massiu de dades per satisfer les necessitats existents. Consisteix en el plantejament d'una sèrie de reptes i el treball intensiu en grup, dirigit a la eventual presentació de les diferents creacions.\nAquest any, el HackForGood ha comptat amb tres premis especials (a banda del reconeixement conjunt al projecte de més impacte social), un per cada Universitat participant a Catalunya. El criteri utilitzat per la UPF ha estat el de l'aplicabilitat educativa de la proposta, i els guardonats han rebut una dotació per valor de 1.000 euros.\nSi t'agrada el que llegeixes i ets una persona positiva, estimulant i amb ganes de posar solució als problemes que ningú ha resolt, pots inscriure't com a voluntari o mentor en el proper esdeveniment i esdevenir un autèntic HackerForGood!\nTrobaràs més informació a la seva web: http://hackforgood.net/barcelona/\nTambé pots contactar amb l'organització i rebre més informació fent una ullada al seu Twitter o consultant el grup de Linkedin dels Hackers que hi van participar al 2016.