[f] Barcelona #15: Jazz / Astrio (Careta / Smith / Serratosa) | El mètode Klosé\nPosted by elmetodeklose Mai 26, 2012\nASTRIO són Santi Careta (guitarra elèctrica), Arecio Smith (teclats) i Santi Serratosa (bateria). Sala Music Hall, Barcelona. 10 de maig de 2012.\nEL SHOW DE TRES HOMES BALA\nAlguns diuen que el que fan ara és música disco, alguns que que són massa comercials. Molts altres, segurament la majoria dels que van pagar entrada per veure’ls el passat 10 de maig de Barcelona en la presentació del seu darrer disc “Don’t Leave The Planet” (Chesapik Records, 2012), creuen que són molt bons i punt. Entre els assistents, gent de totes formes i colors, demostració de l’heterogeneïtat de públic que s’han guanyat en els 10 anys que porten recorrent escenaris. També hi havia alguns músics de l’escena jazzística barcelonina, companys dels Astrio en altres contexts, que no volien perdre’s la festa. Un d’ells em comenta: “a nivel comercial, és del millor que pots trobar!”. Tenia raó. No és gens fàcil construir un discurs musical que flirteja amb tots els tòpics de la música de ball moderna però partint d’una tradició jazz amb una certa complexitat estructural, rítmica i tímbrica. I després tocar-lo i defendre’l a través de gairebé dues hores de música instrumental en directe amb la intensitat amb la qual ho va fer, fent moure caps, peus i cossos, i aconseguint la total complicitat del respectable. El repertori era nou. L’energia, altíssima. Les ganes de fer un bon concert, també.\nEl grup en va sortir satisfet i al dia següent van enviar un tuit agraït:\nSobre l’escenari de la sala barcelonina tot va funcionar sense fissures. Careta, Smith i Serratosa van anar enllaçant tema rere temes com si es tractés d’un sessió de música de ball on van sonar de forma potent i incontestable peces com “Loft son”, “Justice”, “Kakoi” o “Don’t leave the planet”. Aquest darrer tall va ser suposar un dels moments àlgids de la nit en sortir a l’escenari Rodrigo Laviña del grup de hip hop At Versaris. Laviña li va posar lletra a un dels temes estrella del nou disc i en va sortir molt ben parat de l’invent. Però altres peces de revolucions més baixes com “Pascua Florida” també van trobar el seu espai en un repertori ben lligat.\nQualsevol moment poc lluït quedava immediatament suplert per algun estrivet enèrgic. És innegable que Astrio juguen amb els tòpics de la música de discoteca, els “subidons”, la base rítmica invariable i contundent, algunes melodies enganxoses i fins i tot un moment Coldplay-futbolero al final de “Pascua Florida” en el qual el públic es va animar a cantar. Però alhora la seva música també és possible connectar-la amb la precisió del math rock o fins i tot amb una versió electrònica i instrumental de Sea and The Cake. La festa es va rematar amb una petita coreografia al final del bis que ni ells mateixos es van acabar de creure però que ajudava a completar una idea d’espectacle.\nPerquè Astrio són ja un grup amb un ideari pop i un sentit del show al darrera, que va des del logo de grup a la posada en escena passant per l’estètica dels videos promocionals que han escampat per les xarxes socials. En aquest 2012 han deixat enrere els vestit de sastre i la corbata que els donava un aspecte cool per passar-se a una modalitat més casual i desenfadada. Deu ser que ara són més disco, fins i tot més techno i que tenen un só més “galàctic”, como explica Arecio Smith a Roger Palà en el seu blog. Van de pilots, d’homes bala amb cascs i granotes, sense abandonar, però, els colors vermell i negre que ja els són característics. Inevitable pensar altres modalitats d’uniforme, com les dels Devo, Kraftwerk o White Stripes.\nDesprés de veure’ls en directe, tinc la sensació que la versió enllaunada d’aquest nou material – rematada de manera excel·lent pel productor Dave Bianchi – resulta freda, gairebé matemàtica, sotmesa a la dictadura del metrònom. En viu la música es torna orgànica i contagiosa. I gran. A l’escenari només eren tres tipus però semblava que portessin tot un arsenal sonor al darrera: un gran puzle de sons, efectes, ritmes, riffs, estructures i alguns solos de part del guitarra i el teclista que donaven a la música el toc jazzístic, net, que els connecta amb els orígens de hammond jazz trio del grup. El bateria, però, no en va tenir cap, de solo. Estava totalment avocat al seu rol de base rítmica incontestable i efectiva. Serratosa era una màquina de ritmes humana, Careta era el que aportava la part melòdica i Smith omplia de colors l’espai del mig erigint-se com un home orquestra amb els seus tres teclats Nord.\nAVANÇAR EN TEMPS DE CRISI\nEl concert d’Astrio em va fer pensar en com els músics que es dediquen a músiques més minoritàries com el jazz es poden guanyar la vida més enllà dels concerts alimenticis a restaurants i la faceta pedagògica. Els tres membres d’aquest trio barceloní estan enrolats amb altres bandes, i viuen realitats molt diferents a las d’Astrio. Ells mateixos tocant jazz convencional no haguessin convocat a tanta gent, però fent música ballable, sí. Amb el que costa fer de músic, que alguns dels teus projectes et surti bé comercialment potser és quelcom a què s’ha d’aspirar ja que segurament et permet guanyar independència artística en altres iniciatives professionals. En fi, són preguntes en veu alta.\nEl grup ha gaudit d’un cert èxit en els darrers anys, en part gràcies a la contagiosa aposta pel groove i el soft disco del seu disc anterior “Desplazamiento” (K Industria, 2007), en part gràcies a la fructífera col·laboració amb els grup de hip-hop en català At Versaris, amb els qual van actuar intensament entre el 2010 i el 2011 i els va permetre ampliar encara més l’espectre de públic i despertar l’atenció dels mitjans. “Don’t Leave The Planet” és potser la reinvenció de la seva autonomia després d’aquella experiència però també significa una ambiciosa aposta: la d’aconseguir afiançar un projecte musical sòlid i coherent (bones campanyes de promo, comunicació a través de les xarxes social, renovació del logo i nom – d’Asstrio a Astrio -, videoclips, vestuari, concepte de show, etc.) i la de mantenir-se en una posició de cert èxit popular, cosa que significa posar a prova precisament aquest èxit que s’ha anat assolint amb els anys en una època en què la contractació de música en viu ha baixat espectacularment. I això sempre comporta un risc, perquè el grup s’ha d’atrevir a ser el seu propi promotor. La incertesa que pateixen els homes bala llençant-se al buit.\nAlguns dels concerts de la gira de presentació del disc han estat autofinançats i per tant a expenses de les entrades. Com la presentació a Barcelona. Dies abans, el grup comentava en privat que la venda anticipada per aquest concert no estava anant com havien previst i que això els preocupava. Afortunadament, es va remuntar i la sala mostrava un aspecte magnífic la nit del 10 de maig. Desconec si la jugada els va sortir bé económicament. No va succeir el mateix dies abans en un concert a la sala Juglar de Madrid, on van estar a punt de cancel·lar per falta de públic. La conjuntura actual, amb menys diners per a la cultura, no ajuda a tirar endavant els propis projectes musicals, però Astrio han de saber aprofitar la versatilitat que els permet tenir un públic tan heterogeni. Com molt bé deia el periodista Roger Roca a El Periódico de Catalunya, Astrio tant poden encaixar “en un festival de jazz, el Sonar o una festa major”. I jo afegeixo: i sense que la seva música quedi desdibuixada. Esperem que això sigui la xarxa que sempre els permeti segui avançant, volant si cal, en aquest esport de risc.\nPropers concerts d’Astrio: http://www.astrio.es/concerts.php\nPosted in: 2012, Cròniques [f]otogràfiques, ElMètodeKlosé, fotografía, músicaTagged: Arecio Smith, Astrio, jazz, música en viu, Santi Careta, Santi SerratosaPermalinkDeixa un comentari\n← ᴥ ENTRE LA F Y LA G – la impureza del archivo\n[f] Barcelona #16: Jazz / Juan de Diego i Abel Boquera →


Del Triangle Nord a Catalunya: migració forçada, violència i dret d’asil | Barcelona Ciutat Refugi\nA El Salvador, Hondures i Guatemala, l’anomenat ‘Triangle Nord de l’Amèrica Central’, fa dècades que els conflictes violents se succeeixen gairebé sense treva i són els països del món amb un índex més alt de violència i d’homicidis fora de context bèl·lic. A Espanya, durant el 2018, van demanar protecció internacional prop de cinc mil persones procedents del Triangle Nord. A aquestes persones s’haurien d’afegir les que, tot i haver marxat a causa de la violència, no demanen asil perquè ni saben que hi tenen el dret. Segons l’entitat Europa Sense Murs, conèixer els contextos i els orígens de les guerres i de la violència actual de les ‘maras’ és una necessitat imperiosa per a aquelles institucions que, d’alguna manera, estan en contacte amb les persones refugiades o migrants procedents d’aquella zona.\n“Conèixer els contextos i aprofundir una mica en les arrels que han empès tantes persones, ja des dels anys setanta o vuitanta fins avui, a desplaçar-se, a deixar tota la seva vida al darrere, és quelcom imprescindible si realment volem tenir cura dels seus processos aquí”, explica Gaby Poblet, antropòloga experta en migracions internacionals, fundadora i directora d’Europa Sense Murs. Per aquest motiu va posar en marxa una sèrie de formacions i seminaris per a tècnics públics, tècnics d’acollida, d’entitats, periodistes i persones de qualsevol perfil que tinguin alguna relació amb les persones migrants provinents de la zona. El seminari “Del Triangle Nord a Catalunya, migració forçada, violència i dret d’asil” fa un recorregut per la història econòmica i social dels tres països que formen el Triangle Nord, però també aboca el coneixement i l’experiència de Poblet d’anys de relació amb persones migrants procedents d’allà, principalment dones que treballen en el servei domèstic.\nLa oligarquia de Centreamèrica, abans de preocupar-se pel seu propi país, s’ha dedicat durant més d’un segle a delmar-lo\nEls fils econòmics darrere els conflictes\n“Les empreses multinacionals bananeres són, sens dubte, la base dels conflictes de Centreamèrica fa més d’un segle”, afirma contundent Poblet. Allà es va instal·lar la primera multinacional, la United Fruit Company, que a més es va apropiar de milers d’hectàrees de terra a canvi de construir-hi el ferrocarril. S’hi va consolidar una oligarquia molt petita que encara domina empreses i terres i n’és la propietària, i que, abans de preocupar-se pel seu propi país, s’ha dedicat durant més d’un segle a delmar-lo. Anys després, sota l’ombra de la Guerra Freda, que es materialitzava en guerres calentes a Centre Amèrica, l’oligarquia ha estat la mà negra darrere de cops d’estat, finançament de paramilitars, tràfic d’armes i drogues. Petits països amb gran valor per a la indústria agrícola i extractiva els quals han acabat arrasant.\n“Els joves deportats dels EUA van replicar el model de pandillas“\nConflictes en bucle: les migracions dels vuitanta, origen de les d’avui.\nLes guerres internes i interconnectades dels anys vuitanta van ser la causa de la migració forçada de població centreamericana cap als Estats Units. En total, estem parlant de més de dos milions de desplaçats i desplaçades. L’aplicació de polítiques restrictives d’immigració, el no reconeixement del dret d’asil i la gairebé inexistència de programes d’integració van fer que especialment els joves salvadorenys comencessin a integrar-se en les pandillas ja més establertes al país, com la mexicana Barrio 18. “La creació de la Mara Salvatrucha 13, formada principalment per joves procedents d’El Salvador no es va fer esperar. Però el Govern dels Estats Units va encetar operacions que s’han anat reproduint al llarg dels anys, deportant membres de les bandes, expulsant-los i tornant-los als seus països d’origen”, segueix explicant Poblet. Una autèntica exportació de les maras que ha fet que a la inestabilitat política dels estats centreamericans s’hagi afegit aquesta violència per empènyer fluxos de població cap a fora. Els joves deportats van replicar el model de pandillas.\nTestimonis per conèixer la realitat de prop\nEl Diego i la Romi són dues de les persones que han hagut de fugir a causa de la violència i les amenaces de les maras. El Diego, de 23 anys, va veure morir la majoria dels seus amics, tots adolescents i joves. Viure i haver-se de desplaçar per estudiar a través d’una zona “vermella” (una zona en disputa entre dues pandillas) no el podia deixar tampoc exempt d’amenaces, fins que va decidir emigrar i ara és a Barcelona, on ha fet la sol·licitud de protecció internacional. La Romi, enginyera de professió, ens explica una història similar. Era propietària d’un cibercafè, i per aquesta raó va esdevenir un focus d’extorsions i amenaces, i va decidir marxar quan li va ser impossible resistir la col·laboració que li reclamaven les pandillas.\nMoltes desconeixien que la violència al seu país d’origen és una de les raons que els dona dret a demanar l’asil\nConèixer per interpretar les necessitats\n“Apropar-nos a aquests contextos”, manifesta Poblet, “ens ajuda a poder atendre millor els processos de les persones migrades aquí”. Hi posa un exemple: les dones d’Hondures, El Salvador i Guatemala que han anat arribant en les diferents onades —i que per cert són les persones que netegen les nostres llars i cuiden les nostres persones grans— sovint no demanaven protecció internacional. Moltes desconeixien que la violència al seu país d’origen és una de les raons que els dona dret a demanar l’asil, i ningú les va informar per una manca de cultura d’asil.\nA vegades també els conceptes que circulen en les diferents etapes dels processos d’arribada han de ser contextualitzats i ampliats. Per exemple, la corrupció que a vegades s’associa a una causa de moviments migratoris és massa simplista. Quan s’utilitza, en realitat es vol parlar de la manca d’estat, de polítiques de benestar i fins i tot de manca de seguretat, especialment a Hondures, un estat completament fallit. Darrere d’aquesta paraula hi ha molt més: hi ha una vida viscuda entre morts diaris i por permanent, i una desconfiança total en les institucions. Una situació que s’ha de poder conèixer per interpretar les necessitats de les persones refugiades i poder ajudar-les a superar la violència viscuda. Es tracta del seu procés de reparació i de la cura de la seva quotidianitat aquí.\nL’entitat Europa Sense Murs es dedica a la recerca aplicada, formació, incidència i sensibilització per a la millora de les polítiques públiques en el camp de les migracions internacionals, gènere, infància i joventut. Segons Gaby Poblet, les formacions com la d’ara d’“Del Triangle Nord a Catalunya, migració forçada, violència i dret d’asil” —que ha estat finançada pel pla “Barcelona, ciutat refugi”, de l’Ajuntament de Barcelona— són molt necessàries. Per lluitar i treballar per la plena ciutadania de totes les persones migrants cal poder entendre la complexitat de la migració forçada, els processos migratoris i els diferents contextos d’origen.


1xbet mòbil - Aplicació\n1xbet Viu – corrent\n1xBet Bono Costa d'Ivori\nCodi de Promoció 1xbet\nlloc mirall 1xBet\nSalta al menú de botó d'activació\nRegistre 1xBet Costa d'Ivori\n1xBet ofereix molt bones oportunitats per a la majoria dels seus esdeveniments esportius. Quan parlem de la probabilitat, ens referim principalment al mercat de París regulars abans del partit.\nEstà viu al París per a vostè o vostè segueix el París abans del partit? Li proporcionarem tota la informació a parís directe amb 1xBet, i el rsquo; registre 1xbet.\nperò, 1xBet el lloc també accepta parís viu en molts jocs i competicions.\nRegistre 1xBet Senegal – Com s & rsquo; registrar? | Instruccions pas a pas\n1xbet és un corredor que té les millors ofertes en línia apostes esportives. Aquesta és una agència d'origen rus creat el 2012, que reuneix més de 400 000 usuaris en línia per a una experiència de joc prolífica.\nMitjançant la subscripció d'1xbet, ara té l'oportunitat d'aposta en més de 1000 esdeveniments esportius amb jugadors de tot el món! emocionant, N & rsquo; no és que?\nVostè quedarà impressionat per la diversitat d'esports disponibles a París. 1xbet es tradueix a 42 idiomes i li permet triar la forma de pagament que millor s'adapti al seu país d'origen (Bitcoin).\nL & rsquo; 1xbet registre al Senegal és molt simple. Només cal que seguiu les instruccions pas a pas. La casa d'apostes ha fet que l'aplicació molt fàcil i ràpid.\nA més de paris, es pot jugar al casino i pòquer en línia. Trencar la rutina i submergir-se en el món dels jocs!\nper a aquest, 1xbet anar a la pàgina web i omplir el formulari de d & rsquo; el registre amb les seves dades personals. Bany en suite, 1xbet revisar la seva sol·licitud en un termini d'1 dia laboral. Tots els d & rsquo; primer, que necessita per crear el seu compte personal. Això li i rsquo; fer dipòsits i recessos. C & rsquo; és aquí i vostè pot fer la seva primera aposta!\nL & rsquo; Agència va preparar una oferta de benvinguda per als nous usuaris. Vostè pot obtenir un bo de el 200% amb el codi de cupó 1x_825. C & rsquo; és un petit avantatge d'aquesta oferta. Immediatament després del seu registre, realitzar un a l'almenys 1 dipòsit euro i 1xbet donar-li 200% de la quantitat dipositada.\nCom verificar el seu compte abans de la retirada ?\nPer retirar els seus diners, ha de proporcionar certs documents per verificar la seva identitat i la informació de contacte. Tots els d & rsquo; primer, vostè ha de descarregar una prova i rsquo; la identificació del seu compte. Podeu descarregar qualsevol document nacional d'identitat per verificar el seu compte. però, el tipus ideal seria un passaport (Francès o un altre). Bany en suite, també ha de trametre proves de rsquo; direcció legítima. Això podria ser en forma de I rsquo; un estat de compte bancari o un compte de serveis públics.\nEl document és important perquè conté una indicació de la font (un logotip de l'empresa d'energia o un logotip del banc), el seu nom complet i l'adreça completa. Un cop hagueu descarregat aquests documents o els han enviat a l'oficina de suport, haurà d'esperar l'aprovació. Un cop aprovat, vostè pot començar a retirar diners del seu compte. Els mètodes de pagament són nombroses, Així que això no és un problema. Recordeu que i rsquo; aplicació mòbil proporciona accés constant 1xbet, com la versió PC.\nBeneficis d'apostes esportives en línia\nEl procés d'obtenir un bonus 1xbet no durarà més de 30 dies després de l'dipòsit del seu bo. Utilitzeu el mètode especificat aposta si vostè vol maximitzar el seu bo. Els mitjans estratègics per fer de París són molt importants en termes de i rsquo; l'acumulació de parís. Els visitants que es registrin rebran un 100% de bonificació 1xbet 1xbet en la seva acollida de dipòsits.\nLa proposta de bonificació 1xbet comprèn dipòsits de monedes, a saber Etereum i Bitcoin. La bonificació s'activa i s'afegeix directament al seu compte quan faci el seu primer dipòsit.\nmercat dels esports\nEl lloc de 1xBet és una de les millors cases d'apostes per oferir als seus clients una àmplia gamma de tipus de parís i els mercats de París. Els mercats de París joc inclou les opcions més comuns, com ara la línia de parís d & rsquo; diners, discapacitat i paris total de, però està clar que hi ha molts més.\nLa parís 1xbet ofereixen centenars de diferents parís per a la majoria dels esdeveniments. Els grans tornejos i competicions com la Lliga Premier, NBA o la Copa del Món oferiran una gran quantitat de Paris per triar. Esports també està disponible per als apostadors.\n1xBet també presenten algunes de les estadístiques més importants en el mercat d'apostes esportives. Recordeu que vostè té accés ràpid al seu 1xbet la història de París: La seva experiència és sempre davant dels seus ulls. Es pot triar entre dues opcions de visualització diferents. Per tant, el paris es mostren en dues columnes o en una columna. més, pot utilitzar la funció de cerca és molt convenient si vostè no desitja desplaçar-se a través de centenars de parís.


L’arxiu Miquel Crusafont segueix creixent\n/L’arxiu Miquel Crusafont segueix creixent\n07 Jul 2016\tPere Figuerola\nEl director de l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont (ICP) i investigador ICREA, Salvador Moyà-Solà, i Miquel Crusafont, fill de l’il·lustre científic, han signat el document de donació de 23 articles científics que van pertànyer al seu pare. Els documents s’integraran a l’arxiu Crusafont que custodia l’ICP per tal de garantir-ne la conservació i facilitar-ne l’accés al públic que ho sol·liciti.\nLa formalització de la cessió s’ha fet aquest matí al Museu de l’ICP, a Sabadell. Amb aquest document, els articles passen a formar part de l’Arxiu Crusafont, que n’efectuarà una descripció per facilitar-ne la seva identificació i localització. El material cedit està format per 23 publicacions de diversos autors, entre els quals destaquen alguns col·laboradors de Crusafont, com Emiliano Aguirre o Josep Ramon Bataller. Hi ha articles en castellà, anglès i alemany, una mostra de la internacionalització de la recerca de Miquel Crusafont, la tasca investigadora del qual va traspassar fronteres.\nEl projecte de catalogació de l'Arxiu Crusafont és desenvolupa des del 2005 i actualment està format per més de 30.000 documents. El material que conté és de gran valor perquè recull una activitat científica latent que dibuixa el perfil de la història de la ciència contemporània catalana i, particularment, de les geociències, encarnades en la persona de Miquel Crusafont i dels seus col·laboradors a l'Institut de Provincial de Paleontologia de Sabadell (avui l’Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont).\nAbans d'iniciar el procés de catalogació, l'arxiu Crusafont estava conformat per més d'un centenar de caixes que contenien documents diferenciats com; documents personals, professionals, acadèmics, congressos, cursets, conferències, publicacions, llibres, gairebé sis mil fotografies, retalls de premsa, postals i, sobretot, molta correspondència. La correspondència científica de Crusafont amb altres científics eminents constitueix una prova del seu abast internacional, però també és una mostra del caire personal que Crusafont va saber mantenir amb alguns d'aquest científics d'arreu del món.\nUna figura cabdal en la ciència del segle XX\nMiquel Crusafont i Pairó és una de les figures científiques més rellevants del segle passat. Amb només 16 anys va descobrir el jaciment de Can Llobateres, a Sabadell, que posteriorment proporcionaria fòssils tan rellevants com Hispanopithecus laietanius, l’hominoïdeu popularment conegut com en Jordi. Va llicenciar-se en farmàcia, però des del 1931 i durant més dels 40 anys posteriors es va dedicar exclusivament a la paleontologia.\nDurant la dècada dels anys cinquanta del segle passat, la tasca de Crusafont va anar agafant importància, sobretot gràcies a la celebració dels 'Cursets Internacionals de Paleontologia de Sabadell' que tenien lloc cada dos anys, a partir del 1952 i fins el 1958. En aquest període, Crusafont també va aprofitar per divulgar la paleontologia a Catalunya i va viatjar per tot Europa per donar conferències. A les acaballes de la dècada, Crusafont, junt amb els seus col·laboradors, sobretot Jaume Truyols i Josep Fernández de Villalta -a qui s'ha anomenat 'el grup de Sabadell'- havia publicat gairebé dos-cents treballs relacionats amb la paleontologia.\nMiquel Crusafont va ser nomenat catedràtic de Paleontologia de la Universitat d'Oviedo l'any 1960. Ell i Truyols, a qui va nomenar professor adjunt, van treballar a la capital d'Astúries, durant tres anys. L'any 1963, Crusafont va passar a ocupar la càtedra de Paleontologia de la Universitat de Barcelona. L'any 1969 va fundar l'Institut Provincial de Paleontologia, on va treballar fins a la seva mort, l'any 1983.\nLast modified on Dijous, 07 Juliol 2016 13:37\nMor Jaume Truyols, un dels pares de la paleontologia a Catalunya i Espanya\nMore in this category: « Un estiu “dinosàuric” a l’abast de les famílies\tDavid M. Alba rep el premi de la Societat Catalana de Biologia al millor article científic »


Esmorzars a domicili a Barcelona | Fish and Greens CAT\nEsmorzars a casa a Barcelona\nSi vius a Barcelona i et ve de gust gaudir d'un esmorzar, berenar o un brunch sa i saludable a domicili, Fish and Greens és la teva opció.\nNomés has de posarte en contacte amb nosaltres a través de la nostra web i prepararem les teves comandes segons les teves preferències, gustos o intoleràncies i després te les durem a casa, ja sigui pel matí, per la tarda o per la nit.\nCuinem i preparem al moment els teus plats i els transportem sense que perdin les seves propietats i frescor. L'esmorzar i el berenar són àpats importants i el brunch s'està popularitzant molt per l'estil de vida de la ciutat. Nosaltres ens encarreguem de cuidar-te i tu només has de configurar el teu menú segons les teves preferències, la resta és només gaudir.\nLa nostra cuina a la teva disposició\nOferim menjar sa i saludable no només per als sopars o dinars, sinó també per a esmorzars o berenars. Les dietes veganes i vegetarianes sembla que poden limitar-te a una quantitat d'aliments determinats però a la nostra web pots descobrir una gran varietat de plats i receptes, a més a més de configurate les teves pròpies.\nÉs important començar el dia amb un bon esmorzar, natural i cuidat. Nosaltres te l'acostem a casa teva, no has ni d'aixecar-te del llit. Se'ns coneix per pertànyer a un grup que es caracteritza per la qualitat dels seus productes, la cura en les seves preparacions, la responsabildiad i l'eficàcia, els nostres clients són la nostra prioritat. Així que transportem el teu menjar a domicili perquè començar el dia amb energia i de forma sana sigui el més fàcil per a tu.\nLa nostra cuina sempre al teu servei.\nCobrim des de l'esmorzar fins al sopar\nEncara no és gaire comú demanar esmorzars i berenars per emportar. Nosaltres estem al dia de les noves tendències i ens adaptem a elles per tal de proporcionar als nostres usuaris el que necessiten.\nVisitant la nostra pàgina web podràs observar totes les opcions i possibilitats de configuració que posem al teu abast, totes elles, enfocadess a una vida sana i saludable, sempre des del respecte cap als aliments i cap a les persones. Per això, els nostres plats arriben a casa teva amb tota la seva frescor i configurats al teu gust, perquè puguis gaudir-los amb tots els teus sentits.\nPer a nosaltres una bona dieta és una part important de la felicitat i com és ben sabut, l'esmorzar és el menjar més important del dia. Deixa a les nostres mans expertes la preparació i tu només seu a gaudir.


Som conscients que el mapa de la precipitació mitjana anual d’Andorra resta encara per completar amb més detall; aquesta és la seva complexitat. Per fer-ho, cal disposar de dades de precipitació en llocs del país on, ara per ara, manquen observacions i registres o bé no hi ha sèries de dades prou llargues, i on, per tant, no es té un coneixement precís de quant plou i neva per terme mitjà. Nosaltres, en el present treball, ens hem acontentat de donar una primera aproximació a la distribució dels valors mitjans de la precipitació. Tot i el caràcter general de l’estudi, les dades de precipitació considerades permeten concloure, o almenys suggerir, una sèrie de fets prou rellevants:\nIncrement de la precipitació pel factor altitudinal, almenys fins a un cert nivell o cota; major influència de les pertorbacions atlàntiques del quart quadrant en els sectors septentrionals d’Andorra; valors modestos de precipitació, dins el conjunt pirenaic, a la ribera del Gran Valira, relativament protegida tant dels vents atlàntics com dels mediterranis; en relació amb això, existència d’una certa ombra pluviomètrica a la vall central d’Andorra; per últim, probable influència més o menys acusada de les pertorbacions que provenen de la Mediterrània en alguns relleus de la porció est i sud-est del Principat.\nPensem que fóra atraient elaborar mapes de precipitació per a d’altres valls i àrees del Pirineu fora d’Andorra, que puguin ser comparats amb els valors presentats per nosaltres en aquest estudi. Si aquesta tasca es porta a terme, farem un pas endavant per anar desvetllant, a poc a poc, la realitat climàtica, complexa i variada d’un àmbit geogràfic summament suggestiu.


Deficit Fiscal by Xavier Sala-i-Martin\nEntrevista d'Òmnium Cultural Sobre el Dèficit Fiscal de Catalunya amb Espanya\n(Publicat al Butlletí d'Òmnium Cultural)\nPregunta d'Òmnium: Podem tenir l'esperança que el govern de l'Estat Espanyol resoldrà la discriminació fiscal de què és objecte Catalunya?\nResposta Xavier Sala-i-Martin: Jo tinc l'esperança que, tard o d'hora, hauran d'escoltar la veu del poble (al cap i a la fi, Espanya és una democràcia). Per tant, cal que el poble català es faci escoltar i expressi la seva voluntat de no ser explotat econòmicament. És important recordar que el dèficit fiscal perjudica a TOTS els catalans: empresaris, treballadors, consumidors, immigrants, pagesos, pensionistes, internautes, estudiants...TOTS!. Si aconseguim que la gent de Catalunya se'n faci ressò (tal i com ho ha fet per a defensar les seleccions esportives catalanes), aleshores TOTS els partits polítics catalans es veuran forçats a demanar justícia fiscal i aleshores serà quan a Madrid es veuran obligats a escoltar. Cal recordar que el què es demana NO ÉS no contribuir a les despeses del govern de Madrid. El què es demana és que la contribució neta sigui justa i comparable a la de les altres comunitats de l'Estat. I un govern democràtic ha d'estar disposat a escoltar les queixes d'un poble que se sent econòmicament discriminat.\nDe tota manera, ja sabem que el govern de Madrid s'hi oposarà, i molt, doncs les demandes dels catalans coincidiran amb la reducció dels fons estructurals europeus (els Alemanys també estan cansats de tirar diners a un forat que mai no s'omple!)\nPO: Com és que, malgrat el mandat del Congrés dels Diputats, encara no s'han publicat les balances fiscals de totes les autonomies?\nRX: "Razones técnicas" ... diuen.\nPO: Catalunya pot suportar aquest espoli fiscal sense perdre les seves possibilitats d'expansió econòmica i mantenir la seva productivitat?\nRX: La pèrdua de la política monetària després de l'entrada a l'Euro comporta que, a partir d'ara, els errors es pagaran cars. Per a no cometre errors, cal que tots els agents econòmics actuïn de manera intel·ligent: treballadors, empresaris, consumidors...i govern.\nPer a que el govern pugui portar a terme el paper que li pertoca (i a tots els governs els pertoca un paper important), fan falta diners. I el govern català no només no té diners sinó que està endeutat fins el clatell. Una manera d'obtenir els diners és la reducció del dèficit fiscal envers els territoris espanyols.\nInsisteixo a dir que això és molt important. L'entrada a Europa comporta molts riscos que haurem d'afrontar i no podem anar amb el ciri a la ma. Amb els diners del dèficit fiscal s'han de construir noves autopistes (i comprar les existents per a eliminar els peatges que martiritzen l'economia i la ciutadania de Catalunya) i noves xarxes de carreteres (les rondes estan sempre col·lapsades), un nou aeroport (el que tenim s'ha quedat petit), cal instal·lar xarxes informàtiques modernes, cal modernitzar les universitats que permetin millorar la qualitat de l'educació dels nostres joves i les investigacions dels nostres científics, cal estrènyer les relacions entre l'empresa i la universitat i calen tantes altres coses que no tinc espai per esmentar.\nNo hi ha cap raó per a qual els catalans no haguem d'estar al capdavant d'Europa. L'esforç i la creativitat ja la posarem els treballadors, els empresaris, els investigadors, els estudiants i els consumidors. Però sense mitjans és impossible competir: ens calen els medis i les infrastructures...i els diners per a finançar-los.\nPO: És previsible que a la UE aquesta situació s'anirà corregint?\nRX: Per una banda, la situació empitjorarà: els nord-europeus estan cansats de pagar i els fons estructurals van a la baixa. A més, la incorporació dels països pobres de l'Est d'Europa farà que els pocs diners que quedin vagin a parar allí. Això, lògicament, farà que el govern de Madrid oposi més resistència per a no perdre els diners que Catalunya paga de més.\nPer una altra banda, però, crec que s'anirà dissenyant una Europa on tots els ciutadans són tractats igualitàriament des d'un punt de vista fiscal. I, en aquests moments, els catalans som dels més maltractats d'Europa ja que som una regió rica dins d'un país pobre. Per exemple, si en lloc de ser espanyols fóssim francesos, seriem dels més pobres del país i, per tant, amb la renda per càpita que tenim, ara estaríem cobrant de la resta de França. Malauradament, però, estem dins d'un país molt més pobre que és Espanya i, en conseqüència, som dels més rics de l'Estat. Això vol dir que ens toca pagar. Si els assumptes de redistribució fiscal es decidissin a Europa en lloc d'Espanya o França, aleshores estaríem més o menys a la mitja i, per tant, no tindríem ni dèficit ni superàvit. Això voldria dir que els 900.000 milions de pessetes que ara paguem de més es quedarien gairebé tots a Catalunya.\nÉs probable que els temes fiscals passin a decidir-se a Europa en un futur immediat? Crec que, de moment, no. Però caldria que els nostres polítics tinguessin una visió europea de futur on les coses es moguessin en aquesta direcció.\nPO: És lògic explicar el dèficit fiscal de Catalunya solament amb el concepte de Solidaritat?\nRX: Utilitzar el concepte de solidaritat per a descriure el dèficit de Catalunya és com utilitzar el concepte de simpatia per a descriure Louis Van Gal.\nUs heu parat mai a pensar què vol dir "solidaritat"? Solidaritat s'escau quan una regió A (Catalunya) veu que les regions B i C amb qui se sent identificada (les regions d'Espanya), estan en una situació desesperada i decideix voluntàriament donar-los-hi diners. Un exemple clar de solidaritat és quan enviem ajut a centre-Amèrica després de l'Huracà Mitch. Per tant, per a poder descriure la situació actual com a "solidaritat" cal que: (1) els catalans se sentin identificats amb els espanyols (algú ha sentit mai els insults que ens dediquen al camp del Madrid o quan guanyen algunes eleccions? Algú ha sentit com els senyors Bono, Rodríguez-Ibarra i Chaves descriuen els catalans?), (2) vegin que els espanyols estan en una situació desesperada (que no anava "bien", Espanya?), i (3) donguin els diners de manera voluntària (algú ha votat mai a favor de "regalar" 900.000 milions de pessetes anuals a Madrid?).\nAlgú creu que aquesta és la situació que descriu el què està passant a Espanya avui dia? Jo crec, més aviat, que els grups B i C s'aprofiten de què tenen el poder polític i decideixen prendre-li els diners al grup A i, a més de ni tan sols donar les gràcies, decideixen amagar els números i, a sobre, l'acusen d'haver-los-hi robat els diners a ells!!! I això, amics, no és "solidaritat"? I si ho és, jo declaro públicament que el Louis Van Gal és l'home que desperta més simpaties del món.\nPO: Per què el poble català no és encara conscient d'aquesta greu discriminació fiscal que el perjudica col·lectivament i individualment?\nRX: La veritat és que aquest és que això ho hauríeu de preguntar als sociòlegs.


Quina peresa de tornar-me a posar a recordar i explicar coses, ara que ja fa tant de fred i s’està tan bé a l’escalfor, dormint. Dormint dins de l’armari, damunt la roba toveta de la Cèlia, mentre a fora bufa el vent dolent. Érem quan em vaig...\nLo Pedrís va organitzar la presentació del llibre El fotògraf tortosí de Mauthausen , de la Núria Aragonés Maigí. L’acte va tenir lloc el dia 19 de març, a la Casa de Cultura de Vilaplana. La sala es va omplir per poder...\nPUJA: La renovació de la Font del Carrer Major. Cal valorar i destacar l’oportunitat de mantenir aquest equipament que ha format part del nostre entorn des de fa ja una pila d’anys, la rentada de cara que se li ha fet (que ja li convenia) i que continuï donant...\nTot va començar amb un missatge de WhatsApp “Open Europe a Reus necessita mans per classificar material i carregar furgonetes per ajudar a Ucraïna”. Aquella mateixa tarda ens vam arromangar per fer el que calgués. Així vam conèixer...\nA mitjans de març, van finalitzar les obres de consolidació de l’església de la Mussara. Els treballs han consistit en la consolidació del conjunt de l’església, actuant de manera destacada en el campanar, l’element més icònic del...\nEl passat divendres, 21 de gener, l’equip de govern de l’Ajuntament de Vilaplana va convocar els veïns i les veïnes de Vilaplana a la conferència de presentació de resultats de mig mandat 2019-2023. La conferència va desgranar, per àrees, les...\nEnguany, hem tornat a recaptar diners per la Marató amb les entrades solidàries de 5 €, 10 € o 15 € en tots els espectacles de Nadal i amb el tradicional Bingo, que hem tornat a recuperar. 12/12/2021 Teatre: NI RASTRE DE QUI VAM SER ...\nL'espai natural de les Muntanyes de Prades és un extens espai protegit, amb una superfície de més de 30.000 ha. repartides en 22 municipis de les comarques del Baix Camp, l'Alt Camp, la Conca de Barberà, el Priorat i les Garrigues. És el principal...\nEncara que la data, l’hora i el temps no hi ajuden massa, hem de dir que la Segona Edició de “Per Nadal, recitem i cantem” va fent petites passes i creixent en un Progressa Adequadament que ens anima a seguir picant pedra perquè esdevingui una peça...\nJa han passat dos mesos i mig des que vaig deixar de fer de metge a Vilaplana. De fet, ni a Vilaplana ni enlloc. És el que té la jubilació, deixes de treballar en la professió per a la qual et vas preparar durant tants anys a la facultat i que després vas...\nBon dia. Benvingudes i benvinguts. Gràcies per venir. Avui ens hem aplegat aquí per acomiadar una persona que ha tingut cura de la salut de la gent del nostre poble durant més de trenta anys. El Dr. Josep Sabaté Mestre ha viscut en tots aquests anys la...\nEl dimarts 15 de febrer, dins de la trobada organitzada per la ZER, els infants de 3r, 4t, 5è i 6è de les dues escoles vàrem fer una excursió a Tarragona per visitar l’exposició “Pixar, construint personatges”. En acabar la visita, els infants...\nS’alça el teló i veiem en un racó de l’escenari com Alice acaricia les tecles d’un piano atrotinat. Està acompanyada d’un conill entremaliat que se l’escolta embadalit. És una escena d’una tendresa íntima, familiar,...\nQuè passa - Recerca - Activitats - Notícies - Tradicions | Revista 86\n- Organitzat per LEADER del Camp de Tarrgona - Col·laboració de Marges PRIORAT i de l'Ajuntament de Vilaplana - Finançament de la Generalitat de Catalunya, Departament d'Acció Climàtica, Agricultura i Agenda Rural, del Fons Europeu Agrari de...\nEl dia 25 de novembre, Dia Internacional de l'Eliminació de la Violència contra les Dones, a 2/4 de 9 del vespre, a la plaça de la Vila, sis dones i dos homes vam llegir el Manifest, per fer evident aquesta greu problemàtica que pateix la nostra societat. Des...\nEl passat 17 d'octubre, com un acte més de la Festa Major del poble, Recuperem el Patrimoni vam organitzar com a primera activitat oberta a tothom, una visita comentada a dos dels forns teulers i rajolers del nostre terme, el del Bruno i el del Xacó. Tot i no ser una terra...\n1 al 25 de 344\n1234567891011 ... 14 ›


Comprar Downlight led AURA Cromat | Lámparas Herrero\nIniciBotiga Física i Venda OnlineFocus EncastablesFocus AURA Led Cromat 3 intensitats\nFocus AURA Led Cromat 3 intensitats\nde llum des de l'interruptor ja existent, tall 130mm, exterior 148mm\nRef: 652410106 Trio\nMesures: Diàmetre de tall 130mm exterior 148mm.\nAURA CROM - Aro per encastar d'última tecnologia, ofereix il·luminació general combinada amb il·luminació ajustable per separat. La banda de llum lateral proporciona accents de llum brillants i amb possibilitat d'encesa en tres intensitats, des de l'interruptor ja instal·lat. Potència 10 watts, intensitat lumínica 1040 lúmens i to de llum càlida 3000ºK. Diàmetre de el tall 130mm, diàmetre exterior 148mm, profunditat 40mm.\nDownlight led EMPOTRAR AJUSTABLE, tall entre 50 i 210mm, diàmetre exterior 230mm, 20w 4000ºk 1.900 lúmens\nAro Empotrable LED fix Alumini Blanc, bombeta de led GU10 7w 3000º inclosa


Ets propietari d'una vivenda i no saps com llogar-la o vendre-la?\nTres claus per a vendre el seu immoble, amb la màxima rapidesa i al millor preu\nFer una valoració de l'immoble, amb la màxima rapidesa i al millor preu.\nVisites de qualitat\nFer visites de qualitat, és a dir, entendre al màxim les necessitats del client comprador, i veure en quin procés està de compra, per a poder oferir el què pot comprar.\nTenir un assessor professional fins al final de la gestió per tal de poder respondre a nivell legal i jurídic, per tal de no tenir cap tipus de sorpresa.\nValoracions de pèrit judicial tasador\nPèrits judicials amb experiència i amplis coneixements del mercat immobiliari local per a proporcionar una valoració immobiliària precisa.\nAssessorament individualitzat per part d'un equip d'advocats especialitzats en gestió immobiliària per a garantir el millor servei als nostres clients.


López Aguilar demana la baixa del PSOE després de ser imputat per maltractaments | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nL'exministre, que assegura que és víctima d'una denúncia falsa, serà citat pel Suprem\nJuan Fernando López Aguilar. Ángel Medina G. EFE\nL'eurodiputat del PSOE Juan Fernando López Aguilar va demanar ahir a la nit la baixa temporal de militància al secretari d'organització del seu partit, César Luena, segons han informat aquest matí a EL PAÍS fonts de Ferraz. López Aguilar s'avançava així a la suspensió "cautelar" que avui havia de proposar la comissió de garanties d'igualtat del PSOE, convocada d'urgència després de saber-se que l'exministre serà citat a declarar davant el Tribunal Suprem com a imputat per un delicte de violència de gènere pel qual l'ha denunciat la seva exdona.\nUn jutjat de la capital de Gran Canària cursarà aquest dimarts aquesta petició a l'alt tribunal, en ser aforat, després d'entendre en un judici ràpid que es va fer ahir dilluns que hi ha indicis de delicte. El polític es declara "víctima d'una altra denúncia falsa" emmarcada en un procés de divorci "dolorós".\nL'exministre de Justícia nega “haver estat autor de maltractaments físics i verbals” a qui és ara la seva exdona, i garanteix la seva “innocència”. “Ha estat molt dolorós veure que persones que has estimat i per a les quals has treballat i t'has compromès t'amenacen que si culmines la ruptura matrimonial patiràs, com estic patint ara, l'agressió a la meva honorabilitat, credibilitat i feina política de tants anys”, explica López Aguilar en un comunicat.\nEl dirigent socialista era ministre de Justícia quan el Govern de José Luis Rodríguez Zapatero va aprovar la llei contra la violència de gènere, el 2004. “Em declaro víctima d'una altra denúncia falsa [en al·lusió a la que va presentar el fill de la seva exparella i que després va retirar]. Sostinc la validesa de la llei contra la violència de gènere, però em defensaré davant d'aquesta falsedat”, assenyala López Aguilar.\nLa comissió de garanties d'igualtat del PSOE, convocada d'urgència, tenia previst demanar avui la suspensió "cautelar" de militància en aquest partit de l'exministre. A les onze del matí es reunia la comissió i “com és norma en el partit, en el cas que s'obri judici per violència de gènere, López Aguilar serà suspès de militància”.\nLa secretària d'igualtat del partit, Carmen Montón, encarregada de convocar la comissió, ha subratllat que només quan una persona és condemnada es produeix la seva "expulsió automàtica", mentre que quan és absolta es reincorpora a l'organització.


La 81a edició de la Copa Nadal serà el tret de sortida als actes de celebració del 85è aniversari del CN Igualada\nAquest passat dimecres es va presentat la Copa Nadal que el Club Natació Igualada organitza, com cada any, el dia de Sant Esteve i que aquest cop arriba ja a la 81a edició. El president de l’entitat, David Ramis, va posar en valor que és la prova més antiga d’aquesta modalitat a Catalunya. La principal característica és que els participants, que acostumen a ser un centenar, han de nedar els 25 metres de la piscina descoberta, amb una aigua que estarà a una temperatura que, atesa l’època de l’any, rondarà els 7 graus de temperatura. A més, des de fa un any el CNI també ha afegit la modalitat de relleus de 4×25 metres. La prova es disputarà a les 12 del migdia, a la piscina del Molí Nou. Abans, a les 11, també es jugarà un partit de pilota basca entre el CN Igualada i el CN Barcelona.\nRamis, que també va destacar que es tracta d’una competició lúdica i molt participativa, va explicar que aquesta edició de Copa Nadal serà el tret de sortida de tot un seguit d’activitats que el Club Natació té previst organitzar amb motiu de la commemoració dels 85 anys de la fundació de l’entitat.\nPer la seva banda, l’alcalde, Marc Castells, va subratllar el mèrit de la continuïtat d’aquesta prova, que se celebra en unes dates molt assenyalades i en un dels equipaments esportius més emblemàtics de la ciutat. A més, també va anunciar que en l’edició d’enguany té previst participar a la Copa Nadal en companyia d’alguns regidors.\nL’alcalde també va voler aprofitar aquesta presentació conjunta amb la directiva del Club Natació Igualada per celebrar la moció que va aprovat aquest passat dimarts el Ple municipal, que comportarà que la piscina de les Comes passi a denominar-se Piscina Municipal de Les Comes Lluís Basas, en homenatge a la persona que va ser el principal promotor de la construcció d’aquest equipament.\nArticle anteriorUn dissabte per a totes les edats al Casino de Calaf\nPròxim articleEl Cor Exaudio i el Cor Omnes d’Igualada ofereixen un concert de Nadal


Campanyes per a la millora de la separació dels residus orgànics i la recollida selectiva | ENTORNa3\nInici » Participació i comunicació » Campanyes per a la millora de la separació dels residus orgànics i la recollida selectiva\nClientAJUNTAMENT DE SANT CLIMENT DE LLOBREGAT, AJUNTAMENT DE GELIDA\nSón molts els municipis que necessiten millorar les seves dades de recollida selectiva per poder assolir els objectius europeus de reciclatge. En concret, la FORM és la fracció on més es pot millorar, tant en qualitat com en quantitat.\nEn aquest sentit, ENTORNa3 ha realitzat campanyes informatives i de sensibilització per implicar la població i generar un canvi d’hàbits en matèria de residus. Les accions realitzades són:\nElaboració de materials informatius (díptics, cartells, roll-up) per la difusió de les campanyes.\nPunts informatius itinerants que tenen per objectiu arribar al màxim nombre de població. S’aprofiten aquests punts per fer repartiment dels materials informatius, així com de cubells i bosses compostables, entre d’altres.\nVisites porta a porta a llars i establiments comercials per explicar la situació actual pel que fa a la recollida i gestió de residus del municipi i fer el lliurament dels materials.\nTallers escolars per explicar el cicle de l’orgànica i el compostatge.\nRecollida d’aportacions de totes les accions, seguiment i informe final.\nMunicipis participants: Sant Climent de Llobregat, Gelida.\nDisseny i dinamització del procés participatiu previ a la implantació del Porta a Porta (Palau-Solità i Plegamans)


Imperatritsa Guest House Sochi Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nProsvesheniya Street 153/3, Khostinski, Sochi, Rússia, 354364 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Imperatritsa Guest House\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Sochi, Imperatritsa Guest House és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Imperatritsa Guest House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, bar, caixa forta, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Imperatritsa Guest House és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Sochi.


La malaltia - Fundació Kàlida\nCAUSADA PER MÚLTIPLES FACTORS\nParlem del càncer quan en realitat hauríem de parlar dels càncers. El motiu d’aquesta pluralitat és degut a que són malalties causades per moltes raons (anomenades multifactorials), fruit de l’efecte combinat de factors genètics i ambientals.\nEn aquesta secció, trobaràs informació sobre què és el càncer, com podem prevenir-lo o reduir-ne el risc d’aparició gràcies a hàbits saludables en el nostre dia a dia així com què és el càncer hereditari o familiar, és a dir, fruit d’alguna mutació o defecte genètic.\nEls continguts d’aquesta secció estan pensats per a transmetre’t de forma senzilla i comprensible la complexitat que envolta el càncer (o càncers). De tota manera, recorda que la informació més precisa i acurada sempre la tindrà l’equip de professionals sanitaris que t’atén a tu o a la persona del teu entorn que estigui afectada per la malaltia.\nHàbits saludables i prevenció\nEl càncer no es pot preveure sempre, però hi ha alguns factors que ajuden a reduir-ne el risc.\nCàncer hereditari o familiar.\nNomés un 5% dels càncers són d'origen hereditari o familiar. T'ajudem a aclarir dubtes.\nExisteixen múltiples tractaments per controlar i inclús curar alguns tipus de càncer. S'utilitzen sols o combinats.


Aquest Hotel Garona 2 * està ubicat a Bossòst, a la Vall d'Aran, al costat de el riu Garona ja 29 km de l'estació d'esquí de Baqueira-Beret.\nL'allotjament té unes fantàstiques vistes a les muntanyes i disposa de recepció oberta de 8: 00h a 00: 00h, si la teva arribada va ser posterior a l'horari de recepció has d'avisar a l'allotjament amb antelació perquè t'indiquen com realitzar el check in .\nTambé disposa de servei de guarda esquís i guarda equipatge gratuït, així com calefacció i connexió wifi gratuïta genial!\nEl restaurant serveix menjar casolà elaborat amb productes frescos de la zona, a més també hi ha un bar on podràs prendre una beguda calenteta després d'un llarg dia d'esquí ;-)\nLes habitacions són senzilles i disposen de calefacció, internet Wi-Fi gratuïta, televisió, telèfon, taula-escriptori i un bany complet amb banyera i amenities.\nL'estació d'esquí de Baqueira Beret està a 29 km de l'allotjament pel que podràs aprofitar la teva estada per gaudir d'uns dies a la neu :-)\nEt recomanem que visitis la mina Victòria i el Llac d'Arres, on podràs veure un dels paisatges més bonics de la zona. A l'estiu també podràs practicar activitats a l'aire lliure com senderisme, piragüisme i parapent.\nHorari de recepció: de 8: 00h a 00: 00h. Si la teva arribada va ser posterior a l'horari de recepció has d'avisar a l'allotjament amb antelació perquè t'indiquen com realitzar el check in.\nHorari de sopar: de 20:00 a 21:30 hores.\nhorari cafeteria: de 8: 00h a 21: 30h\nAssecador: el podràs sol·licitar a recepció.\nLlegir les opinions de Hotel Garona (Bossòst) (mostrant les @@mostrades@@ més recents de 29). (mostrant @@mostrades@@ de 29)\n"Ens hem sentit com a casa. Super acollidor i el tracte molt bo."\n"L'habitació estava plena de marietes. A l'comentar-ho amb hotel ni ens oferien una altra habitació, però si que eren conscients de tenir plagues en certes habitacions i tot i així ens van assignar una d'aquelles. La neteja bastant pobra."


Una roca massa dura (26-20) | Diari de Sant Adrià\nUna roca massa dura (26-20)\nEl BM La Roca es va imposar als adrianencs I Foto: BM La Roca.\nEn només 15 minuts, el BM La Roca va desfer al Sant Martí Adrianenc amb un parcial favorable de 10 a 2.\nSi dissabte vinent l’equip de Nacho Parera venç a casa al Granollers B i li recupera l’average (31-28) estarà classificat per disputar les fases d’ascens a Plata.\n26/03/2014 – El Sant Martí Adrianenc cau a la pista del BM La Roca, però es manté segon i depèn de si mateix per ser a les fases d’ascens a Plata.\nEl duel fatídic entre els dos primers classificats del grup D de Primera Estatal es va decidir a favor de BM La Roca, actual líder de la lliga. El Sant Martí Adrianenc no va poder frenar la ratxa de 12 partits sense perdre dels roquerols i va acabar sucumbint.\nI és que després de tres anys consecutius guanyant a terres vallesanes (07/08, 08/09 i 09/10), el Pavelló de La Roca del Vallès s’ha convertit en un fortí inexpugnable pel Sant Martí Adrianenc en les darreres tres temporades.\nEl conjunt de Nacho Parera va estar irreconeixible durant els primers minuts, donant massa marge de maniobra a un BM La Roca que es va créixer. En només 15 minuts, els locals van completar un parcial favorable de 10 a 2.\nEl marcador al descans no reflectia gaire millora per part del Sant Martí Adrianenc, que seguia perdent per molt (15-8). L’orgull lila, però, es va poder apreciar a pista durant el segon temps, quan el Sant Martí Adrianenc va iniciar una remuntada espectacular que el va deixar a només tres gols d’empatar.\nLa defensa 6-0 plantejada per Nacho Parera va tenir efecte, fins que un parcial definitiu de 4 a 0 va sentenciar el xoc pels roquerols. Tot i la derrota a la pista del líder, el Sant Martí Adrianenc es va beneficiar del triomf de l’Esplugues contra el Granollers B (31-29) per seguir segon a la lliga.\nEls adrianencs tenen 38 punts, estan a dos del BM La Roca i dos per sobre del filial del Granollers a falta de tres jornades pel final de la lliga regular.


“Sant Benet diu que l’abat ho ha de fer tot escoltant la comunitat”\nInici > “Sant Benet diu que l’abat ho ha de fer tot escoltant la comunitat”\nPer Catalunya Religió. Dij, 14/10/2021\n(CR) L’endemà de la benedicció del nou abat de Montserrat, Manel Gasch, el portaveu de la comunitat monàstica, Bernat Juliol, ha participat al podcast de la Rebotiga de Catalunya Religió . El pare Juliol és també des de dissabte el nou prior de Montserrat. Un càrrec de confiança, que fa funcions de gestió interna, però també d’assessor, com a primer conseller i mà dreta de l’abat.\n“Sant Benet diu que l’abat ho ha de fer tot escoltant la comunitat”, ha subratllat Juliol en conversa amb la redacció. L’ha descrit com a “figura clau” i “pal de paller” de la comunitat i ha destacat la importància de practicar aquesta escolta: “La pròpia Regla de sant Benet, que té 1500 anys, ja preveu que abans de decidir una cosa important, ha de demanar consell a la comunitat”.\nEn aquesta tertúlia amb la redacció del portal, ha comentat el significat de la celebració solemne  que es va viure dimecres a la basílica. Però també com va ser el procés d’elecció abacial, què se n’espera de l’abat i quin paper ha de jugar Montserrat avui.\n► Podeu recuperar la conversa aquí .\nSobre el ritual de benedicció s’ha parlat també de la figura del bisbe Manuel Nin, que és monjo de Montserrat i que viu a Atenes. Nin representa els catòlics de ritu bizantí. “La Santa Seu li va donar permís per celebrar la benedicció abacial amb ritus llatí, però amb la condició que els ornaments que portés no fossin els llatins sinó els seus propis com a bisbe”, ha explicat Juliol.\nEl prior ha descrit l’ambient de convivència i coneixença que viu la comunitat portes endins. I ha detallat com va funcionar l’elecció el dia 15 de setembre . Ha reconegut que “l’elecció va ser fàcil, la comunitat ràpidament es va posar d’acord a triar l’abat Manel Gasch”. Juliol ho atribueix al fet que “la comunitat amb tota la tranquil·litat del món, sense estar afectada per pressions ni premsa ni res, vam votar la persona que crèiem més idònia”.\nSobre l’elecció abacial, i pensant en el moment de la benedicció, s’ha subratllat l’experiència de proximitat dels monjos que feliciten i acullen el nou abat. En concret, amb el gest de l’abraçada amb què un a un signifiquen aquesta estimació. “El monestir funciona perquè aquí hi ha l’Esperit Sant, va molt més enllà de la cinquantena d’homes que vivim aquí dalt”, ha apuntat sobre “aquest punt fort de vivència comunitària”.\n“Més enllà de les projeccions que es facin enfora, el nucli de Montserrat és que som una comunitat de pregària”, ha subratllat Juliol. S’ha referit al terme amb què l’exarca Manuel Nin es va referir al nou abat durant la benedicció, com a “màrtir”. “Un màrtir és un testimoni i com a comunitat de pregària volem ser testimonis de la vida evangèlica, de la joia de la vida en el Crist”. Una clau de coherència que reivindicava també el monjo Lluís Duch .\nA la pregunta que li formulen de què faran pel Mil·lenari, Juliol diu que “és una oportunitat per rellançar allò que hem estat fent durant mil anys, projectem-ho amb un nou dinamisme”. Es refereix així a l’acollida , la proximitat amb la societat i a la capacitat que tenen de portar Déu a les cases. Ho ha plantejat no com una novetat, sinó com una ocasió de destacar-ne la seva essència.\nEl cant de l’escolania com a connexió espiritual\nSobre el sentit de l’acollida i l’oportunitat d’oferir-la a tothom, s’han esmentat el paper del turisme i les mesures que han adoptat en la reobertura després de la pandèmia, com la reserva prèvia per accedir a la basílica o al cambril de la Mare de Déu.\nEn aquest tema Juliol ha assenyalat un punt fort de Montserrat que ajuda als pelegrins més allunyats de l’Església. “Veig claríssim que el cant de l’escolania  és una porta d’evangelització enorme, per gent que potser només s’esperava venir a escoltar a cantar un cor de nens”, ha apuntat també el portaveu de Montserrat. Juliol diu que la gent els “deixa notes” que mostren com els “ha colpit el cant de l’escolania”.\nA la reflexió ha afegit que “la fe no comença llegint un llibre d’espiritualitat; la fe comença quan Déu toca el cor de l’home i el cant de l’escolania pot ser aquesta escletxa”. L’ha descrit com “aquell instant en què Déu toca el cor de les persones i els diu ‘soc aquí i t’estimo’”. En aquest sentit ha dit que per apropar-se a la transcendència de Déu pot ajudar més la música i el cant de l’escolania que les prèdiques que fan els monjos.\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/sant-benet-diu-abat-fer-tot-escoltant-comunitat


L'ESCRIVIDOR Pep Elias: Un Sant Jordi especial, malgrat la pluja\nUn Sant Jordi especial, malgrat la pluja\nAl matí, esmorzar literari a Lleida, a la seu de Pagès Editors. Optimisme general, malgrat el cel grisós. En Lluís Pagès ho explica prou bé: no és important com comencem el dia; és important com l'acabarem!\nAl migdia, signatura de llibres a Igualada. Bon ambient a Cal Font i molts amics que s'acosten a saludar a les parades d'Abacus i Aqualata. Finalment arriba la pluja; però, de fet, és l'hora de dinar...\nA la tarda, cap a Manresa. Signatura a la botiga d'Abacus. Tracte molt cordial i converses molt agradables amb lectors i lectores. Aprofitem per fer una passejada per les parades i conèixer l'ambient del Sant Jordi manresà. Al Passeig Pere III saludem el Jordi Estrada, els amics d'Òmnium Cultural i, també, el Valentí Junyent,amb qui tan bones estones vam compartir en la seva època a l'IHC i que ara és candidat a l'alcaldia de la seva ciutat. Tornem a Igualada, a Cal Font... i no es cansa de ploure. Però no hi fa res. És Sant Jordi. Un Sant Jordi amb molta olor a gas!\nPublicat per L'Escrividor a 21:30\nEtiquetes de comentaris: Olor de gas, Pep Elias, Sant Jordi


Ja puc dir missa...: ... però crec en la justicia kàrmica\nConfessat per Pare Bukkàkez a 20:38\nBrandon 6 de setembre de 2009 a les 23:00\nLes camises de "La Martina" semblen un puto mono de la NASCAR.\nJosep 7 de setembre de 2009 a les 1:02\nUn nou concepte a estudiar.\nAh, per cert, si un dia ens trobem amb el seu amic... d'això.... no res, és igual\nMarkutis 7 de setembre de 2009 a les 1:50\nN'aprenc tant de moda amb vostè...\nKASHNA 7 de setembre de 2009 a les 12:44\nQuè es bikembergs?\nJa pot ser una gran persona aquest amic seu, perquè aparentment és un superficial de merda.\nNecessita un rentat de cervell.\nEl senyor gerent 7 de setembre de 2009 a les 16:06\nI no pot deixar de ser amic seu? o és que només li queda aquest d'amic.\nDe fet creia que els capellans no tenien amics, si no germans.\nEn tot cas però, vostè té les eïnes a mà: una òstia i segur que li torna el seny al cap.\nPare Bukkàkez 7 de setembre de 2009 a les 22:33\nSols afegiré una cosa: ex-estudiant de mòduls. Si no ho comprenen, Valero Sanmartí els ho explicarà més detalladament.\nSrta. KASHNA: Bikkembergs és la imitació de la meva pròpia firma de moda Bukkàkembergs. Aquí més info:\nSr. Gerent, li asseguro que sóc capaç de deixar de ser amic de molta gent despreciable que em rodeja, però aquest és un dels pocs amics que no podria. O s'ho hauria de currar molt, al menys.\nLa terminologia emprada pel clergat és un tant complexa. Ni jo mateix la domino.\nKASHNA 7 de setembre de 2009 a les 23:17\nui, que molones! jo també en demanaré unes als reis!\nsr. manel 8 de setembre de 2009 a les 0:37\nLa moda és una merda. Però ser un hippy anti-sistema és també una merda. I el terme mig es Bebe, la cantant. Què fem doctor?\nValero Sanmartí 8 de setembre de 2009 a les 12:19\nPare, si vol acabar de conscienciar al seu amic digui-li que les noies es pensaven que era homosensual. Amb aquesta "mentida blanca" vaig aconseguir que un amic deixés de portar una pashmina.\nEl senyor gerent 8 de setembre de 2009 a les 20:41\nCagum la puta d'orus...\nSr Valero, moderi's faci el favor. Tot just el pater ens explica que són les bikermbergs aquestes, i sense treba, vostè ja ens treu la pashmina?????\nQue collons és això senyor Valero? Ja em perdonaran, però fa temps que la moda per mi es va acabar amb el barret rodó i el trajo negre. Il.lústri'ns si us plau.\nLa resta, estiguin bonets.\nAgnès S. 8 de setembre de 2009 a les 23:01\nA veure si el teu amic troba qui li obri els ulls., pregaré per ell,per la part que li toca a vostè. L'amistad eh?\nC.E.T.I.N.A. 12 de setembre de 2009 a les 14:55\nNo has pensat en resetejar-li el cervell amb un bon clatallot?\nColibrí Lillith 10 de novembre de 2009 a les 2:55\nM'ha molat tant la manera d'explicar-la com la reflexió final.\nNo sé quanta estona porto xafardejant el teu blog, però ja és com si m'hi sentís fidel seguidora!


Aplicable a empresaris i professionals, açò és, persones físiques que desenvolupen una activitat econòmica bé directament bé com i persones físiques membres d'entitats en règim d'atribució de rendes, diferents de les societats civils amb objecte mercantil, que estes últimes, a partir d'1 de gener de 2016 són contribuents de l'Impost sobre Societats.\nUn contribuent realitza una activitat econòmica quan ordena per compte propi mitjans de producció i recursos humans o un de sol d'ambdós, a fi d'intervindre en la producció o distribució de béns o serveis.\nEls rendiments obtinguts pel contribuent procedents d'una entitat en el capital de la qual participe, derivats d'activitats professionals (les compreses a la Secció 2a de les Tarifes de l'IAE) es qualificaran com rendiments professionals quan aquell estiga inclòs, a tal efecte, en el règim especial de la Seguretat Social dels treballadors per compte propi o autònoms (DESAFIA), o en una mutualitat de previsió social que actue com a alternativa a l'esmentat règim especial.\nLa transmissió d'elements patrimonials de l'immobilitzat material o intangible i inversions immobiliàries, afectes a l'activitat econòmica, qualssevol que siga el règim de determinació del rendiment, origina guanys o pèrdues patrimonials que no s'inclouen en el rendiment net de l'activitat. La seua quantificació i tributació es realitza amb les regles dels guanys o pèrdues patrimonials de l'impost.


Cerca hotels a prop de Centre d’Art Santa Mònica\nMostra els 5 més populars Popular ara mateix a Barcelona Més venut Barcelona Princess Hotel Avenida Diagonal, 1 Habitació Doble amb Vistes al Mar reservada fa 1 minut, 58 segons\nHostal Paris Cardenal Casaas, 4 Habitació de 2 llits reservada fa 2 minuts, 13 segons\nTravelodge Barcelona Poblenou Hotel Calle Llacuna, 24-34 Habitació de 2 llits reservada fa 8 minuts, 39 segons\nEuropark Hotel Aragó, 323-325 Estàndard reservada fa 8 minuts, 46 segons\nResidencia Melon District Marina Sancho de Ávila, 22 Estudi Superior reservada fa 15 minuts, 48 segons\nBarcelona és famosa per atraccions populars com ara Centre d’Art Santa Mònica. Trobi baixíssimes tarifes només a Agoda.com quan reservi hotels a prop de Coses a fer. Es pot trobar una varietat d'hotels a prop de Centre d’Art Santa Mònica, com Hostal Palmera BCN i Hostal Paris. El formulari segur de reserver online d'Agoda.com ofereiex una manera simple de reserves d'allotjament a prop de Centre d’Art Santa Mònica. És fàcil trobar allotjament a la nostra pàgina de ciutat de Barcelona, amb eines de recerca senzilles i ampla informació dels hotels. Uns 3,500,000 viatgers confien amb Agoda.com i reserven els seus allotjaments a prop de llocs com Centre d’Art Santa Mònica.\nHotels a prop de Centre d’Art Santa Mònica el més proper\nEls millors hotels prop de Centre d’Art Santa Mònica


Roba home Samarretes preus a Trekkinn, comprar, ofertes\n$ 44.13 $34.99\nMillet Tape Logo\n$ 38.88 $19.99\n$ 38.89 $30.99\nMountain Hardwear Head In The Cloud\n$ 34.28 $28.99\n$ 34.25 $27.49\n$ 35.9 $25.99\n$ 44.89 $26.99\n$ 39.68 $30.99\nColumbia High Dune Graphic\n$ 39.04 $31.99\nMammut Vadret Half Zip\n$ 96.91 $73.99\n$ 29.21 $19.99\n$ 15.06 $9.99\n$ 30.09 $16.99\n$ 54.46 $28.99\n$ 29.27 $22.99\n$ 69.03 $35.99\n$ 44.26 $32.49\n$ 74.5 $58.99\nMillet M Logo 2\n$ 44.2 $24.99\n$ 23.92 $13.49\nMillet Millet Paint\nMillet Wood Wall\n$ 34.5 $19.49\n$ 19.93 $9.49\n$ 34.47 $24.99\nMillet Vector Grid PO\n$ 58.2 $30.99\n$ 24.33 $18.99\n$ 38.91 $21.99\n$ 77.56 $57\n$ 27.62 $19.99\n$ 49.22 $34.99\nSalomon Explore Pique S/S\n$ 34.39 $23.99\nSalomon Stroll S/S\nJa pots trobar la major selecció de Samarretes al nostre catàleg online de Roba home. En només uns quants clics podràs comprar-ho des de casa i t’ho portem en unes hores! Estalvia amb les millors ofertes de Samarretes i llueix les millors marques de muntanya sense remordiments amb trekkinn. A trekkinn, la teva botiga online de muntanya, sabem com d’important és per tu comprar el millor material. És per això que només et venem els millors productes de Samarretes de les principals marques de muntanya i al millor preu online. A més a més, et garantim la major seguretat al realitzar la compra online, i t’entreguem ràpidament els productes que més necessites sense que t’hagis de desplaçar. Fes la compra des de qualsevol dispositiu i t’ho portem directament a casa! trekkinn sempre és la millor opció per fer les teves compres de material de muntanya. No només trobaràs la major varietat de productes i els preus més baixos. Sinó que també podràs realitzar la compra en un entorn totalment segur i fer el seguiment online de totes les teves compres. No esperis més i fes la compra de material de muntanya avui mateix. T’ho portem directament a casa! A trekkinn, la teva botiga de muntanya online, disposem de la millor selecció de Samarretes d’oferta. Descobreix totes les promocions que tenim preparades per tu de marques exclusives com Kruskis, Montura, Trangoworld, Columbia, Salewa, Trespass, CMP, Millet, Ternua, Izas, Odlo, Mammut, Regatta, Montane, Salomon, VAUDE, Craghoppers, Icebreaker, Dynafit, Dare2B, Haglöfs, Sphere-pro, Marmot, Black diamond, Mountain hardwear, Joma, Kilpi, Napapijri, Wildcountry, Ocun, Lafuma, Joluvi, Raidlight, Snap climbing, Karpos, Vertical, Compressport, Loeffler, Instinct trail, GORE® Wear, Five ten, Craft, Peak performance, Berghaus, JeansTrack, X-BIONIC, Jack wolfskin, Mizuno, Montbell, Mountain equipment, +8000, Sportful, Arch max, Grivel, Singing rock, Abk climbing, Eider, Maloja.... Així com també els models més venuts de Samarretes. A trekkinn hi trobaràs la combinació perfecte entre qualitat i preu, i sens dubte és la millor opció per realitzar les teves compres de material de muntanya per internet.


De castell a castell. Ruta transfronterera de Maçanet a Reiners\nDe castell a castell.gpx\nEl camí de Maçanet de Cabrenys a Reiners “De castell a castell” és una ruta de germanor que uneix els pobles de Maçanet de Cabrenys (370 m d’altitud) i Reiners (260 m d’altitud), al llarg de 19 quilòmetres de camí senyalitzat.\nMolt sovint creiem que les muntanyes han estat fronteres infranquejables entre els pobles, però sovint han existit rutes que les travessaven i uneixen els habitants de banda i banda. Amb aquest camí es vol recuperar un lligam de germanor que ha existit sempre entre la gent de Maçanet de Cabrenys i Reiners, i per extensió entre la Catalunya del Nord i l’Empordà.\nL’itinerari, que comença a Maçanet, travessa el massís de les Salines fins a la collada dels Pous (1.239 m), el Roc de Fraussa i acaba al poble de Reiners. Al llarg del camí descobrirem indrets d’interès cultural, com el castell de Cabrera, el santuari de les Salines, l’església de Sant Vicenç i el castell de Reiners, i d’interès natural, com els hàbitats que travessarem, una escalada biològica que ens durà a observar una vegetació ben variada i adaptada a cada altitud, així com una fauna ben característica d’aquests indrets encara feréstecs. Feixes i cabanes de bosquerol es poden trobar al llarg del camí, testimonis de l’activitat econòmica que s’estenia per tota la muntanya.


Retallada de serveis de bus a l’estació del TAV “Camp de Tarragona” | Cotxe de línia\nEnviat per: george85 | 2 Desembre 2008\nRetallada de serveis de bus a l’estació del TAV “Camp de Tarragona”\nAmb certa “nocturnidad y alevosia” la Generalitat ha decidit reduir la oferta de serveis de bus interurbà que uneixen les principals localitats tarrgonines amb l’estació “Camp de Tarragona” de la LAV Madrid-Barcelona. Descobrir com han quedat els horaris després del canvis és tota una feina detectivesca, algo rara avis en el servei de transport de bus interurbà de Catalunya. La veritat es que era algo d’esperar donats el poquíssim ús que estaven tenint aquestes línies. De totes maneres, les coses s’haurien pogut fer millor des d’un principi.\nAl posar-se en servei la citada estació la Generalitat va posar de forma inmediata en marxa un servei d’autobuso “llençadora” entre l’estació i les principals poblacions de la zona. Al cap d’un temps, amb la posada en marxa dels serveis AVANT es van incrementar les expedicions. Com no pot ser d’altra forma, donada la “baixa freqüència” del servei ferroviari el sistema funciona de la següent forma. Els autobusos surten dels seus respectiu origens a unes hores determinades per tal d’arrivar a l’estació uns minuts abans de la sortida dels trens i en marxen uns minuts després de l’arrivada d’aquest.s Hi ha, per tant, una coordinació entre els trens i els autobusos. Amb tot aixó, ningú no es va parar a pensar en dues coses força importants. En primer lloc ningú no va fer ús del criteri de prudència i des del primer dia s’han utilitzat autobusos estàndar d’unes 60 places i en segon lloc, ningú es va parar a pensar en la utilitat real del servei.\nAra, després d’haber passejat aire i desplaçat ferralla tot cremant combustible per el camp de tarragona durant mesos, s’han adonat de que a aquella estació a buscar els AVANT amb autobús no hi va ni déu. I és normal. La situació al “mig del no re” de l’estació no la fa adient per a viatges de curta durada. Per a aquests ja hi ha, en molts casos, els serveis ferroviaris convencionals.\nPer mi, però, s’ha seguit matant mosques a canonades. S’han eliminat els serveis de poblacions com Valls que no tenen una bona alternativa i que el servei bus+AVANT tenia un bon potencial i en canvi es conserven serveis com els de Tarragona ciutat quan aquesta te una clara alternativa molt més atractiva. Sembla que les coses s’han fet una mica a l’ababalà quan s’hauria d’haver tingut una mica més de cura a l’hora de decidir quins serveis eren prescindibles i quins eren necessàris de conservar.\nAra bé, hi ha un altre factor que segueixen sense tenir en compte. El tamany dels vehicles que s’utilitzen per a prestar al servei. Si hi ha poca acceptació amb mitjanes d’uns 10 usuaris quina necessitat hi ha de fer servir vehicles tant grans? Amb autocars més petits es podria prestar el mateix servei amb unes despeses operatives més baixes. Que en dies puntuals siguin necessaris vehicles de més capacitat no vol dir que cada dia de cada dia totes i cadascuna de les expedicions programades s’hagin de fer amb aquest tipus de serveis.\nJo personalment hagués apostat des del principi per vehicles de menor tamany i hagués dissenyat el servei com si fós un servei “a la demanda”. Amb coordinació amb Renfe, les expedicions des de l’estació només es durien a terme si en un tren hi hagués algú que tingués pensat agafar l’autobús al arribar i les expedicions cap a l’estació només sortirien si algú hagués adquirit un bitllet a l’estació d’autobusos per dirigir-s’hi. Amb el baix nombre d’usuaris que experimenten aquests serveis fer-ho així hauria estat el més lógic. Si es detectés una demanda estable en algunes expedicions en concret, llavors tant sols seria questioód’anar-les fent fixes. Però tot aixó requereix d’un esforç i una dedicació per part dels implicats (DPTOP, Operadores i Renfe) que rarament s’està disposat a fer en aquest país i menys per a fer del transport públic un sistema útil i eficaç.\nArxivat a Opinió | Etiquetes: ALSA, Autocars Plana, AVANT, AVE, Bus Cambrils - Salou - Estació Camp de Tarragona, Bus Valls - Estació Camp de Tarragona, Bus Vilaseca - Reus - Estació Camp de Tarragona, Camp de Tarragona, DPTOP, Estació Camp de Tarragona, Tibus\n« Noves tarifes de ATM Àrea Barcelona per al 2009 i nova T-12\nI si ho gestionem millor? »


Apartment Luna-Brillante Capo d'Orlando Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCapo d'Orlando Apartaments\nVeure tots els 69 allotjaments a Capo d'Orlando.\nCapo d'Orlando, Capo d'Orlando, Itàlia - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Luna-Brillante és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Capo d'Orlando. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Capo d'Orlando. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), videojocs a l'habitació per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com platja privada, pesca, equitació. Apartment Luna-Brillante és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Capo d'Orlando.


Reunions amb directors d’oficines novembre 2018. ACCIÓ - Agència per la competitivitat de l'empresa\nReunions amb directors d’oficines novembre 2018\nDel 12 al 23 de novembre del 2018\nEls grans viatges comencen amb un petit pas. I si vols vendre lluny, el primer pas —petit, però de gran ajuda—, és que parlis amb un expert en el mercat de destí que estàs pensant per als teus productes o serveis.\nSi vols reunir-te amb un d'aquests experts perquè t'orienti, perquè contrasti amb tu la viabilitat del teu pla d'expansió, perquè t'ajudi a implantar-te a l'exterior o perquè et faciliti els intruments més adients per dur a terme el teu projecte arreu del món, ara tens l'oportunitat. Durant el novembre, tens a la teva disposició l'agenda dels experts perquè sol·licitis les reunions que t'interessen.\nAprofita el darrer trimestre del 2018 per fer el pas definitiu cap a la teva expansió internacional!\nPer sol·licitar les teves entrevistes fes clic en el botó d'"INSCRIPCIONS" d'aquesta pàgina. Dins del formulari hauràs de seleccionar el director de l'oficina amb qui et vols reunir i la ciutat on et vols reunir (entre parèntesi). Pots fer fins a 3 sol·licituds de reunions.\nOficina de Bombai (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Índia, Pakistan, Nepal, Sri Lanka i Bangladesh.\nOficina de Brusel·les (Entrevistes a Barcelona i Girona). Mercats d'actuació: Bèlgica, Luxemburg i Països Baixos.\nOficina de Johannesburg (Entrevistes a Barcelona i Lleida). Mercats d'actuació: Angola, Moçambic i Sud-àfrica, entre d'altres.\nOficina de Londres (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Irlanda i Regne Unit.\nOficina de Montreal (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Canadà.\nOficina de Moscou (Entrevistes a Barcelona i Tarragona). Mercats d'actuació: Rússia, Ucraïna, Bielorússia i Kazahstan.\nOficina de Nairobi (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Kenya, Tanzània, Uganda i Etiòpia.\nOficina de París (Entrevistes a Barcelona i Girona). Mercats d'actuació: França.\nOficina de Sao Paulo (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Brasil.\nOficina de Singapur (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Filipines, Indonèsia, Singapur, Tailàndia i Vietnam, entre d'altres.\nOficina de Tel Aviv (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Israel.\nOficina de Washington (Entrevistes a Barcelona). Mercats d'actuació: Estats Units i organismes multilaterals.


6 LAVANGUARDIA INTERNACIONAL DISSABTE, 4MARÇ 2017 FrançoisFillon s’ho juga tot ala manifestació de suport de demà Mobilització dels sectors catòlics per auna gran demostració de força RAFAELPOCH París.Corresponsal Assetjatperlesdesercionsenelseu entorn en reacció al Penelopegate, FrançoisFillon es jugalacontinuï tatcom acandidat de la dretaala presidència de França alacarta d’unamanifestació.Sembladecidit aprendrelasevadecisió,deretirar seonodelacursa,depenentdelres sò quetrobi la manifestació de su portconvocadaaParísdemà. Filloncreuqueunademostració de força diumenge alaplaça de Trocadero,amb la torreEiffel al fons idesenes de milers de perso nes mobilitzades afavor seu fins i tot pot salvarlasevasituació. Si no funcionaesretirarà.Elcandidatha mobilitzatels seus partidaris més estrictes,elpúbliccatolicotradicio nalista delmoviment La Manif pour Tous, que va prendre elscar rersanysenrereenenormesmani festacions contra el matrimoni ho mosexual. Aquesta mobilització, que orga nitza autocars per portarels catò lics aParís,està coordinadaper la portaveu del moviment Sens Commun, MadeleinedeJessey, iniciadora d’unmanifest en suport de Fillon. La consignaésacudir 26,5%delaintenciódevot, davant el 25%deMacroniel24% de Le Pen.Peròaquestamúsicanoésdel gratdetots. LafallidadelacandidaturadeFi llonhareobertlarivalitatentreSar kozy iJuppé. Caldrà veure els ba ronsdeladretaquefanactedepre sènciaalcostatdeFillondiumenge alamanifestació. Els partidaris de Juppéestimen el veterà alcaldede Bordeus comacandidat, però els partidaris de NicolasSarkozy,el tercer classificatenles primàries, prefereixeneldofídel’expresident, FrançoisBaroin,alcaldedeTroyes. ElseptuagenariJuppévaconfir marahirquenomésprendriaelre lleu de Fillon com acandidat si aquestdecideixanarse’nisielssu portsalasevacandidaturasónunà nimes.Demoment no ho són.Els sarkozystesprefereixen un candi datjove,mésbendotat–diuen–per batre’s contra EmmanuelMacron, granapostadelsnegocisensintonia amblesdirectiveseuropees. Mentre continuaeldegoteigde desercions–unes 80 es compta bilitzaven ahir alatarda en el seu entorn– el pitjorabandonament d’ahirperaFillonhaestateldelseu portaveuiorganitzadordel’exitosa primària de la dreta, Thierry Solè re. També sen’han anatelseu tre sorerielseudirectordecampanya, PatrickStefanini, entred’altres. Organitzacions ciutadanes d’es querreshan convocat elmateix diumenge unaconcentració amb cassolescontra la corrupció dels políticsalaplaçadelaRepública. LademostraciódeforçaqueFillon preparaperademàmesurarà,enel millor dels casos,elfavordelsseus partidaris, peròles eleccions són molt més que un assumptedepar tidaris.Eldesgratper les sospites dels llocs de treball ficticis de la seva muller és un llast que sembla pesarmolt tenintencompte els sondejos. Totsespregunten fins quanpodràmantenirseaquestasi tuacióisiladreta, que hotenia tot perguanyar,aconseguiràredreçar se, sigui quinsigui el desenllaç ila decisiósobrelacandidatura.c La possibilitat d’una retirada del candidat de la dreta reobre la lluita entre Sarkozy iJuppé JEAN-PAUL PELISSIER /REUTERS François Fillon,durantun míting que va protagonitzar dijousalalocalitat de Nimes Tiziano Renzi, paredel’expremier italià, és investigat per tràfic d’influències Elsperillosos negocisdelpare EUSEBIO VAL Roma. CorresponsalE ls investigadors creuen que els membres de la trama es referien aell quan parlaven de il dot tore (el doctor). TizianoRenzi –barbacanosaiambdebilitatpels barrets– té un aspecte que encai xaria amb el qualificatiu, encara quetambéésveritatqueaItàliaes regala el títol de dottore amb ex trema facilitat,com asenyalde deferènciairespecte. SideveritatTizianoRenzierail dottore,isial·ludienaellamblaT que apareix en un paper, l’expri mer ministre Matteo Renzi té un greu problema. El seu pare és in vestigatpertràficd’influènciesen una operació multimilionària de concessiódecontractespúblics. ATizianoRenzi –de 66 anys, empresari iexregidor democris tià al seu poble,Rignano sull’Ar no– el van interrogar ahir durant horesalafiscaliadeRoma.Ellne ga rotundament haver cobrat co missions il·legals pels seus bons oficis.Però hi ha indicis que po drien indicar el contrari. Es parla d’una pagade30.000 euros al mes.Elquesíqueéssegurésque l’única persona detinguda en el cas, l’empresari napolità Alfredo Romeo, va donar 60.000 euros a la fundació Open,vinculada a l’excapdelGovern. Eltèrbolassumptepodriatenir conseqüències molt serioses en un momentpolític de licat. Està sent investi gat el ministred’Es ports, Luca Lotti, toscà com Renzi ilaseva mà dreta quan dirigia l’executiu. L’escàndol afecta un organisme, Consip, que és l’ens únic de compres de les admi nistracionspúbliquesa Itàlia.Elpare de Renzi hauriaintervingutenla concessió d’un con tracte gegantí, anome nat Facility Manage nes, trobi el camí cap alavictòria enlespròximeseleccionsilacon questadelpoder. Per aMatteo Renzi els efectes podrienserdevastadors.Ellaspi ra atornaraser el secretaridel PartitDemòcrataicandidatapre mier. Per això ha de guanyar les primàriesinternesprevistes per al 30 d’abril. Si no aclareixenles sospites sobreelseu pare, la seva posició es veuràserio sament compromesa. Alguns al partit parlen jad’ajornarlesprimàri es mentre les coses no s’aclareixin. Veuen in viable que hi pugui ha ver un debatpolític as senyatmentreelsfocus de la justícia apuntin a la família Renzi. El frà gilGoverndeGentiloni, mentrestant, tem que l’escàndol augmenti encara més la imatge d’inestableprovisiona litatenquèviuItàlia.c sense pancartes. Només banderes franceses. “Apel·lem atots els francesos exasperatsperlacol·lusiómediati cojudicial d’esquerra asumarse a unnoumovimentunitariafavorde la democràcia en perill”, assenyala el manifest de Sens Commun. “No permetremquecapjutge,capmitjà de comunicació, ni cap proces sament preelectoral ados mesos d’una elecció decisiva per al país, les nostres institucions ilanostra civilització,ensimpedeixil’elecció presidencial”,diu. Aquest enèrgic alineament amb la tesi de Fillon que tot és conse qüènciad’uncopd’estatinstitucio nalcontralasevacandidaturanoha convençut el conjunt del públic de dretes. En les reunions d’afiliats i militantsaquellclimaesveuacom panyat de dubtes icrítiques. Amb diferents èmfasis, molts demanen una retirada de Fillon en bene fici de l’alcalde de Bordeus,Alain Juppé, que va quedar segon en les primàriesdeladreta. Segons l’última enquesta Fillon obté un 19% de la intenció de vot, per darrere d’Emmanuel Macron (27%)iMarineLePen(25,5%).En elcasqueAlainJuppéespresentés, la dreta lidera el panorama amb el ARXIU Tiziano Renzi ment4,pervalorde2.700milions d’euros. ElMoviment5Estrelles(M5E) nodubtaqueestractad’unescàn dol de grans dimensions, l’epitafi de tota una classe política. Beppe Grillo ha escrit en el seu blog que el cas Consip “és una bomba atò mica sobre la políticaitaliana”i resnoseràcomabans.Grillocon fiaquel’M5E,sobreaquestesruï


04/12/2020 - 18.01 Actualitzat 04/12/2020 - 21.46\nCarme Forcadell i Dolors Bassa a l'entrada a les presons de Wad-Ras i Puig de les Basses\nCarme Forcadell i Dolors Bassa han reingressat aquest vespre a la presó, després que el Tribunal Suprem hagi decidit revocar el tercer grau dels líders independentistes.\nLes presons de Puig de les Basses, a Figueres, i de Wad-Ras, a Barcelona, han rebut a la tarda la notificació oficial de les resolucions del Tribunal Suprem que revoquen els tercers graus de totes dues, segons ha informat el Departament de Justícia. Els centres penitenciaris s'han posat en contacte amb les internes per informar-les que havien de reingressar aquest divendres mateix.\nDels nou polítics presos del judici del procés, únicament Forcadell i Bassa estaven encara en tercer grau penitenciari i anaven a dormir a la presó de dilluns a dijous, ja que el jutjat de vigilància penitenciària els el va mantenir a l'espera que el Suprem es pronunciés.\nEls magistrats del Tribunal Suprem també els deneguen l'aplicació de l'article 100.2, que els permetia sortir alguns dies a treballar o fer voluntariat tot i estar en segon grau, per la seva "falta de connexió amb un procés de reinserció".\nDolors Bassa i Carme Forcadell ha fet dos tuits poc abans d'entrar a la presó on asseguren que les seves conviccions continuen fermes:\nEntre crits que reclamaven la seva llibertat, Dolors Bassa ha dit a les portes de la presió que sent "ràbia i impotència" però que seguirà endavant i ha afirmat que "facin el que facin, no ens rendirem i continuarem endavant" i ha reclamat diàleg i negociació.\n Dolors Bassa (@dolorsbassac) December 4, 2020\nProtesta davant la presó de Puig de les Basses, a Figueres\nL'ANC ha convocat protestes davant de les dues presons contra la decisió del Suprem. L'entitat ha mobilitzat onze columnes de vehicles que aniran cap a les presons en protesta per la revocació del tercer grau.\nDavant la presó de Wad-Ras, la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, ha dit que la revocació del tercer grau dels presos independentistes és "un episodi més de repressió política". Ha assegurat que per la via del càstig es vol acabar amb el moviment independentista i que l'independentisme "abandoni el seu objectiu"\nA la presó de Puig de les Basses s'hi han trobat sis columnes que han sortit de Girona, la Bisbal d'Empordà, Santa Coloma de Farners, Banyoles, Olot i Figueres. A la de Wad-Ras conflueixen diverses columnes de vehicles que han sortit de Barcelona i Santa Coloma de Gramenet.\nProtesta davant la presó de Wad-Ras\nJudici procés Procés català Carme Forcadell Dolors Bassa


Text: Xavier Cervantes / Foto: Cristina Calderer\n“Cada cançó és una guerra per intentar captar l’atenció de l’espectador”\nEl 20 de març havia de ser un dia important per a Els Amics de les Arts. Era la data triada per a la publicació del disc El senyal que esperaves (Música Global - Universal), el segon produït per l’escocès Tony Doogan i el primer del grup com a trio després que Eduard Costa abandonés la formació. La pandèmia, esclar, ho va capgirar tot, i Dani Alegret, Joan Enric Barceló i Ferran Piqué van decidir ajornar la sortida del disc fins al 18 de setembre.\nJoan Enric Barceló: Ara bé, però la setmana que ens van dir “tothom cap a casa confinats” no l’oblidarem mai. Va ser molt dur: havíem començat la promoció del disc, i de sobte van caure tots els concerts. Després vam saber adaptar-nos, i quan vam parlar amb la discogràfica vam veure que era millor endarrerir la publicació del disc perquè no caigués en l’oblit.\nDani Alegret: La patacada va ser forta, però també han passat coses boniques que potser no hauríem viscut, com la websèrie i els concerts confinats, que en el fons han sigut una forma de trobar-nos fent cançons antigues d’una altra manera i estimant-nos-les de nou. Han passat coses xules.\n¿Heu calculat l’impacte de la pandèmia en l’economia del grup?\nFerran Piqué: Portàvem sense ingressos des de novembre del 2018. Sempre fem una previsió: fas la gira d’un o dos anys i has de tenir ingressos per poder pagar totes les despeses del disc i el sou de cada mes. Els nostres ingressos estaven previstos per arribar fins al maig-juny del 2020. Per sort hi ha ajudes públiques, crèdits ICO i maneres de fer que no s’ensorri la cultura del tot. Els Amics de les Arts som una societat limitada de tres socis. El que fas és que dels diners que hi ha a l’empresa en surtin menys cada mes, i cobres la meitat o un mes no cobres res, i esperes que entre les ajudes de l’Estat i els estalvis de cadascú puguis arribar. El que ens ha matat és la incertesa.\nD.A.: Al final ens espavilem; no només som nosaltres tres, sinó que també hi ha tot l’equip de la gira, onze persones que ens acompanyen a tot arreu i que de cop s’havien trobat sense la gira prevista.\nAl final heu pogut fer alguns concerts a l’estiu.\nJ.E.B.: Durant el confinament vam fer les cançons del projecte Els dies més dolços, i quan a partir del Festival Ítaca es van tornar a fer concerts, vam decidir que fossin tan diferents com fos possible als que faríem després, a la tardor, perquè no tenia sentit anar amb tota la banda a presentar un disc que encara no havia sortit. Haver treballat durant el confinament prenia tot el sentit: el que hem fet cadascú a casa seva gravant-nos i enviant-nos és el que vam proposar de portar a fora. I al públic de seguida li va agradar la idea perquè era una excusa per revisitar el que hem fet, amb alguna cançó nova i el plus que a l’escenari hi havia també la violoncel·lista Maria de Palol i la ballarina Idu Massa, que feien que l’espectacle agafés una dimensió molt especial.\nMaria de Palol s’ha fet bastant popular compartint a la xarxa versions de punk amb violoncel.\nJ.E.B.: És boníssima, la Maria. I també l’Idu Massa, que és la ballarina que surt al videoclip d’ El senyal que esperaves ballant a la neu.\nD.A.: Ha sigut un encert fer els concerts en aquest format. Al final sortíem una mica del guió i fèiem hits i la música més festiva nostra, però la primera part era més recollida, acústica, amb la Maria tocant el violoncel. Tenia un caliu especial. Com que el públic estava assegut i separat, el concert era necessàriament més íntim.\nJ.E.B.: Si hagués sigut un concert normal seria suïcida perquè el repertori eren totes les cançons més downtempo, totes les cançons més tristes...\nF.P.: Però és el repertori que va sortir en el confinament. A la gent li preguntàvem quines cançons volien que toquéssim, i demanaven aquestes.\nD.A.: I era molt divertit arribar als bisos i llavors fer Jean Luc, 4-3-3... Marxàvem tots amb un somriure.\nEl pla B d'Els Amics de les Arts al Camp Nou\nExpliqueu que el disc nou marca “un abans i un després definitiu”. Per què?\nF.P.: És el primer disc que deixem de ser un quartet i passem a ser un trio. En aquest sentit hi ha un abans i un després. A part d’això, però, crec que no ha canviat res. Sí que hem anat molt més de cara a barraca a l’hora de fer els temes. Hem fluït molt, hem treballat moltes més cançons que mai. Teníem unes vint cançons i n’han entrat deu. La dinàmica de treball ha sigut molt guai, molt bèstia. El disc el vam començar a treballar abans d’acabar la gira del 2018.\nD.A.: I és veritat que, havent treballat abans amb Tony Doogan, aquesta vegada vam arribar amb els deures fets i la feina molt avançada. Això va permetre que ell també apugés molt el llistó.\n¿Heu trobat un equilibri més clar en la producció, entre els teclats més del pop dels 80 i els arranjaments de corda?\nD.A.: Tony Doogan té molt clar com vol que sonin les cordes. Va haver-hi un moment molt divertit. Quan ja estava tot mesclat, va dir: “Hòstia, no és això. Sí, sona molt bonic, no hi ha res malament, però em falta que vosaltres tres estigueu al davant, que les tres veus i els instruments que toqueu estiguin davant”. I llavors va ajustar coses, des de sintetitzadors fins a cordes. Va haver-hi un moment molt guai d’honestedat per part seva de dir: “Ja podíem publicar-ho tal com estava, però...” Crec que en el disc anterior no ho hauria fet.\n¿També hi ha un abans i un després en la temàtica de les lletres?\nJ.E.B.: No, bé, cada cançó és una guerra per intentar captar l’atenció de l’espectador, dir-li una cosa, i en tres o quatre minuts construir una emoció i passar a una altra cosa. Conscientment mai hem pensat que les lletres havien de parlar d’una cosa en concret, sinó que són pinzellades. Per exemple, Juliol 1994 al principi era d’una manera però la lletra ens havia de convèncer a tots tres. Vam mantenir l’essència de la infantesa, la pèrdua de la innocència i el record d’un moment del passat que de sobte et torna. I amb això vam construir la nova lletra. Hi ha moltes bones músiques que no els hi hem trobat una lletra, i molts bons esbossos de lletra que no els hem pogut casar amb cap música, i és una putada.\nEl mes de juliol del 1994 va ser un dels pitjors mesos d’incendis forestals a Catalunya.\nJ.E.B.: Això els nord-americans ho fan molt, buscar coses de la seva història i fer-ne cançons. Si poses “juliol del 1994” a Google surten notícies d’aquells incendis. Vam trobar interessant lligar aquell moment amb el que explica la cançó, amb els nens i la cabana. Quan s’endú un bosc, què més s’endú el foc? A part de vides, a vegades, la innocència d’aquests nens. Se’ns crema el lloc on érem nens.\nLa cançó ‘Als abismes’ té un vers que diu: “Tot està per fer però no tot és possible”. És com una crida al realisme i a la responsabilitat molt adient en aquesta pandèmia.\nF.P.: És una cançó que diu que toquem de peus a terra, sisplau, i que fem les coses que cal fer. Recordo que un dia comentàvem el documental One more time with feeling, en què Nick Cave explica la mort del fill...\nJ.E.B.: ...i recita el poema Steve McQueen, que té un vers que diu: “Someone’s gotta sing the rain ”. És això, algú ha de cantar a la pluja. És a dir, algú ha de cantar a les coses que no són agradables. A nosaltres no ens agraden ni les cançons que tenen verbs en imperatiu, perquè et col·loquen per sobre de l’oient, ni les que donen una certa idea d’esperança. D’acord, hem de donar esperança, però fins a un punt. Créixer és adaptar el desig.\n"No ens agraden ni les cançons que tenen verbs en imperatiu, perquè et col·loquen per sobre de l’oient, ni les que donen una certa idea d’esperança"\nD.A.: L’esperança ha de ser responsable, com la de la cançó El senyal que esperaves : sí, ens en sortirem, però serà un procés, anirem junts, tindrem por... És que a vegades es peca o de massa eufòria o de crítica absoluta.\nF.P.: L’única manera de ser feliç és sent conscient del que hi ha. Si el que hi ha és una merda, com passa avui, que tot és una merda, doncs és a partir de la consciència d’aquesta realitat que pots pensar a reinventar-te, a fer concerts en acústic, a fer que la gent vagi als concerts amb mascareta. És l’única manera.\n¿Pot ser que a la cançó ‘El seu gran hit’, del disc anterior, hi hagués la llavor del so que heu buscat a ‘El senyal que esperaves’?\nD.A.: Per una banda potser sí, però en aquest disc hi ha cançons com Kokoschka, que tot i ser uptempo no beu gaire d’ El seu gran hit.\nJ.E.B.: Crec que Tony Doogan sabia que El seu gran hit era el single i hi va fer una producció quirúrgica. I és veritat que en el disc nou, al tenir menys cançons, hem pogut treballar-les més a fons. Aquella cançó estava molt ben produïda, en vam quedar molt contents, i en el disc nou n’hi ha que parteixen d’aquell estàndard, com El meu cos. I quan no en parteixen, com a Adeu i Mentrestant, és volgut. Així que sí, aquell estàndard de producció ha marcat el disc.\n"Sí, ens en sortirem, però serà un procés, anirem junts, tindrem por... És que a vegades es peca o de massa eufòria o de crítica absoluta”\n¿‘Mentrestant’ és una cançó adreçada als fills, però perquè l’escoltin d’aquí quinze anys?\nJ.E.B.: Sí, com les càpsules del temps que s’enterren. Tenim cançons com Armengol, que els nens petits la canten i no saben que és una cançó sobre un ionqui. Ens trobem pares que s’esfereeixen perquè els seus fills estan cantant cançons com aquesta, que no s’adonaran de què parlen fins que siguin més grans. Almenys en el meu cas, com a pare, penso que hi ha una conversa que segurament no tindrem amb els fills, de semidisculpa, de dir: “Era un nen quan et vaig tenir. Vaig fer el que vaig poder, no en sabia més...” I vam pensar que era molt maco posar-la en una cançó. Aquest disc s’acabarà d’aquí quinze anys, quan el fill del Dani digui: “Papa, parlaves de mi?”\n¿Com penseu que la pandèmia afectarà les cançons que compondreu a partir d’ara?\nD.A.: Després d’ Els dies més dolços vam estar d’acord que molaria fer un àlbum així de petit: un piano acústic, una guitarra acústica, una elèctrica, tres veus... Intentar que parlin la lletra i les harmonies i prou. Ens vam trobar molt còmodes així. Potser és en aquest sentit que ens pot canviar.\nF.P.: Vaig escoltar una entrevista a una cantant de trap que deia: “Jo em foto l’Auto-Tune al màxim perquè així no m’he de preocupar d’afinar, i només m’he de preocupar de la intenció”. Bé, era la seva opinió, però és que és molt important la intenció que hi ha darrere, i no només es tracta d’afinar. Tony Doogan anava per aquí. Deia: “Ja està afinat, ja està bé, però dona’m més, sé que pots donar més”. I si alguna línia intueixo que podríem seguir, seria aquesta, que siguem molt més de veritat. L’última cançó del disc, Mentrestant, va sortir en un stage que vam fer l’abril del 2019. No hi havia la lletra però teníem clar que al final faríem una orquestració dels anys seixanta, a l’estil d’ Across the universe dels Beatles. La gravació que surt al disc és la de l’abril: tots junts en una mateixa sala. Si poses la gravació per pistes, per la de la bateria entra el baix, està tot barrejat, és molt vella escola... Després, al setembre, ho vam gravar tots tres per separat, més net, més polit, per fer-ho bé. Però ens quedàvem amb la presa de l’abril perquè hi havia més veritat. Això és el que estem buscant tota l’estona. Jo crec que tirarà per aquí.\n“L’única manera de ser feliç és sent conscient del que hi ha. És a partir de la consciència d’aquesta realitat que pots pensar a reinventar-te”\n¿Si la pandèmia us hagués enxampat quan compartíeu pis d’estudiants, Els Amics de les Arts serien els Stay Homas?\nJ.E.B.: Segur. M’hi sento molt identificat. I entenc que aquesta penya estan vivint una cosa fantàstica, i espero que els hi duri molt. Nosaltres vam compartir pis en una època, l’any 2000, que era un altre món. No teníem internet al pis. Estic molt content que els hagi passat això als Stay Homas, que són uns pencaires que porten molts anys picant pedra en molts grups.\nParticipareu en la celebració del desè aniversari de l’ARA. ¿Recordeu què estàveu fent fa deu anys?\nF.P.: El juliol del 2010 va ser el primer mes que vam començar a viure de la música. Fa deu anys que vivim de la música. Són deu anys que ja ens ha regalat la vida.\nmúsica pop Els Amics de les Arts