Esportistes.cat a la Cursa de la Campana - Vacarisses 2018 | Esportistes.cat\nEl passat 3 de juny vam ser a Vacarisses per córrer la Cursa de la Campana organitzada per l’Associació Esportiva CoRReDoRS.CaT juntament amb l’Ajuntament de Vacarisses i amb las col·laboració de l’A.E. VacarissesCorre.\nLa sortida va tenir lloc a la plaça Joan Bayà a l’interior de Vacarisses, es podia aparcar a prop de la zona de sortida i a més a més hi havia una zona d’aparcament habilitada per l’organització. L’entrega de dorsals es va fer dins de l’espai de “La Fàbrica” pel risc de pluja.\n3 de juny de 2018 8’00h sortida de la mitja, a les 9:00 sortida de la Cursa de muntanya. Bon horari i bona decisió de separar les sortides de les curses. Va fer una bona temperatura i força ennuvolat, el que va afavorir no patir la calor que acostuma a fer al juny.\nLa cursa es presneta en tres modalitats diferents:\nMitja marató 21’5 km Desnivell +920 m\nLa cursa de 14,7 Km Desnivell +540m\nNosaltres vam fer la Cursa de 14’7Km, aquí teniu el perfil:\nNo és un trail massa tècnic, hi ha força pista per poder córrer ràpid i els corriols excepte un tram no són gaire complicats. Algunes pujades són dures però més pel desnivell que no pas pel terreny i l´últim corriol de baixada és el que podem dir que era més tècnic. L’inici i el final de la cursa és en asfalt per l’interior de Vacarisses i la meta en pujada.\nEntorn molt maco pel Parc Natural de Sant Llorenç de Munt i l’Obac, en moltes ocasions es podia veure Montserrat de fons. Amb les pluges de les últimes setmanes tot estava molt verd i feia goig córrer per aquesta zona.\nA la cursa 4 avituallaments, el primer al km5: líquid, el segon al km8 líquid i menjar (plàtan i taronja), el tercer km10 líquid i menjar, km12’5 líquid (era el mateix que el primer) i a l’arribada. L’avituallament final molt abundant, botifarra, donuts, coca, gelats, diferents tipus de begudes, supercomplert!\nVoluntaris molt bé, molt amables en els avituallaments i al resta de serveis, recollida de dorsals, guardarroba etc.\nMolt bon ambient, molta gent per l’inici de la mitja i molta gent després en la cursa. Servei de megafonia per ambientar més l’inici de la cursa, que per cert es feia amb les campanades de l’hora en punt.\nMolt bona organització, entrega de dorsals a l’interior de La Fàbrica per risc de pluja, amb llistat per mirar el número i posar-te en la cua corresponent. Servei de guardarroba sense cap problema, ràpid i molt amables. Servei de lavabos dins del mateix edifici. Dutxes una mica més lluny però no excessivament. Hi havia la possibilitat de fer servir la piscina però el dia no acompanyava. Cronometratge en el dorsal i notificació del temps per SMS en acabar la cursa. Bona idea de numerar les caixes en ordre descendent als avituallaments per llençar els residus abans d’abandonar la zona marcada.\nEn aquesta cursa l’opció de la samarreta era opcional i no hi havia bossa del corredor, això si t’obsequiaven amb una petita planta a l’arribada.\nReportatge – Esportistes.cat a la Cursa de la Campana\nBona matinada per anar fins a Vacarisses des de Girona, a les 5:15 sona el despertador, un petit esmorzar i un cafè i a les 6:00 ja conduint per l’Eix, després de quasi dues hores arribo a Vacarisses, no em costa gaire aparcar i vaig a buscar el dorsal que en 5 minuts ja tinc a les meves mans, sento que comença la Mitja, que començava una hora abans que la cursa de 14’7 km que havia de córrer jo, sense temps per poder arribar a fer la foto de la sortida torno al cotxe per fer temps i parlo amb en Dani Llorens que també ha vingut a fer la cursa.\nEns trobem a la Fàbrica i xerrem una bona estona, decidim fer la cursa junts, i que m’esperarà quan pari per fer les fotos pel reportatge. Cap a les 8:45 estem a la línia de sortida i esperem que siguin les 9.\nL’speaker explica com serà la sortida, primer els quarts i quan soni la primera campanada de les 9 tothom a córrer, i així ho fem, comencem per l’interior de Vacarisses, asfaltat i en baixada, anem bastant ràpid fins començar a córrer per pista, fins el primer km i mig es bastant favorable però després hi ha la primera pujada forta i ens posem a caminar.\nAcabada la pujada arriben un parell de dos km de bona baixada per pista on només has de vigilar de no posar malament el peu i deixar-te anar, anem molt bé. Fins que s’acaba i tornem a fer tram en pujada, en el primer avituallament, cap el km 5 només hi ha líquid, ens parem a beure i seguim pujant fins el km 10, ens anem parant per tirar fotos i ens els avituallament, en general no són pujades molt fortes i hi ha algun fals pla que et permet córrer una mica més.\nAl final de la pujada més forta ens trobem amb l’anècdota de la cursa, un cartell del Julio Iglesias, dient: HAS PUJANT ARROSSEGANT-TE…I HO SAPS.\nBé hem pujat però no tant malament, ens fem foto i seguim. Queda un tros de baixada, on ens trobem amb el corriol més tècnic fins arribar a l’últim avituallament, el fem amb cura per no espatllar el matí amb una inoportuna caiguda.\nDesprés de passar per l’últim avituallament ja ens dirigim cap a Vacarisses, on tornem a fer una mica d’asfalt i pujada, ja que la meta és al final d’una. Entrem junts a meta, bé jo unes dècimes per darrera d’en Dani i anem a per l’avituallament final, què és realment espectacular, amb molta varietat i quantitat.\nDesprés de l’avituallament anem a saludar en Ricard i tornada cap a Girona molt content d’haver fet aquest trail tot i la distància de viatge.\nUn Trail per gaudir! Es nota que fa anys que es fa aquesta cursa, i us la ecomanem a tots/totes!!


Inaguració de la sala d'exposicions de la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu a Bellpuig — Ajuntament de Bellpuig\nInaguració de la sala d'exposicions de la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu a Bellpuig\nInaguració de la sala d'exposicions de la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu a Bellpuig https://www.bellpuig.cat/actualitat/noticies/inaguracio-de-la-sala-dexposicions-de-la-festivitat-dels-dolors-de-la-mare-de-deu-a-bellpuig https://www.bellpuig.cat/actualitat/noticies/inaguracio-de-la-sala-dexposicions-de-la-festivitat-dels-dolors-de-la-mare-de-deu-a-bellpuig/@@download/image/8813.jpg\nAvui divendres 14 de setembre de 2018 a dos quarts d’una del migdia i coincidint amb els actes previstos per la Festa Major de Bellpuig, s’ha inaugurat la Sala d’Exposicions de la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu, situada a l’Espai Escorxador.\nL’exposició permanent conté material vinculat amb la festa i els passos de la processó que fins avui en dia es guardaven en domicilis i magatzems particulars. El nou espai en què també es mostra fotografies i records de la festa, serà visitable durant tot l’any.\nLa inauguració ha anat a càrrec de l’Il·lm. Sr. Joan Reñé, president de la Diputació de Lleida.\nL’acte inaugural ha estat encapçalat pel mossèn de Bellpuig, que ha fet la benedicció de la nova sala.\nTot seguit el president de la diputació ha descobert una placa commemorativa i s’ha donat pas a uns parlaments de l'alcalde de Bellpuig, de la vicepresidenta de la congregació dels Dolors i finalment del Sr. Joan René.\nL’acte ha acabat amb la interpretació que l’Orfeó Joventut de Bellpuig ha fet del Cant dels Goigs de la Mare de Déu dels Dolors.\nA la inauguració, l'alcalde de Bellpuig ha assenyalat que aquest nou espai salvaguarda un patrimoni de tots els Bellpugencs i Bellpugenques, i ha destacat també el compromís de la Diputació de Lleida, que ha estat fonamental per dur a terme aquest i d’altres projectes per a la població.\nLa Sala d’exposicions de la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu a Bellpuig.\nBellpuig compta a partir d'ara amb una nova sala d’exposicions dedicada a la Festivitat dels Dolors de la Mare de Déu.\nUna de les festes principals a Bellpuig és la Festa dels Dolors, que s’emmarca dins d’un cap de setmana festiu en el que la població de Bellpuig manifesta la devoció que té envers la Mare de Déu dels Dolors.\nLa Festa dels Dolors se celebra el divendres abans de divendres Sant.\nEls actes religiosos es desenvolupen amb un protocol estricte, relíquia d’antigues celebracions religioses avui perdudes. Presideixen els actes el prior i la priora i aquest, van sempre acompanyats per dos discrets i dues discretes.\nLa processó dels Dolors té, amb el Pas de la Mare de Déu, sis passos que fins avui en dia es guardaven en domicilis i magatzems particulars de veïns i veïnes, igual que tot el material vinculat amb la festa del que cada pas es fa càrrec del mateix. La resta de material es trobava també a la parròquia o a la casa parroquial.\nAmb la inauguració d’aquest espai, Bellpuig podrà fer visible la festa dels Dolors de la Mare de Déu durant tot l’any, els passos seran exposats tots junts en un espai i es disposarà d’uns magatzems individuals per a guardar tot el seu material. Al nou espai també es mostra fotografies i records de la festa.


El goig de llegir: llibres d’octubre – Raquel Picolo\nClub de lectura Biblioteca Josep Soler Vidal, Gavà.\nUn llibre sorprenent, ambientat al món rural vist des d’uns ulls moderns i internacionals. Una novel·la experimental, ambiciosa i reeixida, que tracta de l’art de contar històries, d’on venen, com afecten.\nI aquestes són les paraules, com un riu, i les històries, i els contes, d’aigua ràpida, i les coses que un escriu, que un explica, que un diu o escolta o pensa o sap o sent o inventa o pren, freda i molla.\nCafè amb lletres. Ajuntament de Cerdanyola.\nLa protagonista d’aquesta novel·la explica la història de la seva família, amb uns orígens i uns secrets molt relacionats amb l’illa de Buda i el seu far.\nA l’illa de Buda, al delta de l’Ebre, el 1864 s’hi va construir el far metàl·lic més alt del món, en aquella època. Durant gairebé un segle va il·luminar vaixells i navegants, fins que el mar el va destruir la nit de Nadal de 1961. En aquest escenari singular és on Maria Carme Roca ha ambientat la novel·la El far.\nClub de lectura Biblioteca de Vilassar de Mar. Llegir el teatre.\nJosep Maria de Segarra és un autor clàssic, universal i català. Potent. La poesia del seu teatre s’imposa i entra per l’oïda com la música, una allau que ens arrossega fins a un final meravellosament construït. Aquest text, que és un cant a la Rambla de Barcelona i un quadre sociohistòric, s’ha guanyat el cor dels lectors del club menys amants de llegir teatre. Un goig de lectura.\nL’obra es representa al TNC fins al 24 de novembre, una posada en escena molt interessant que, amb una gran fidelitat al text original, l’espurna de modernitat.\nA la llibreria J. Bosch de Barcelona em van descobrir aquesta joia.\nEl poeta, dramaturg i traductor palestí de Síria exiliat a Barcelona, Mohammed Bitari, durant anys va recopilar els textos de sis poetes de Síria amb la voluntat de donar-los a conèixer. No va ser fàcil. Fins a arribar a Barcelona, alguns dels poemes de Nisrín Akram Khouri, Abdullah Al-Hariri, Talal Bu Khadar, Rasha Omran, Wael Saadeddín i Raed Wahesh han hagut d’anar de mà en mà, sortejant el control del règim sirià, la presó, les limitacions de la guerra i el trasbals de l’exili.\nÉs un llibre bilingüe àrab-català. La traducció ha anat a càrrec de la prestigiosa traductora Margarida Castells Criballés.\nEl goig de llegir és l’altra cara del goig d’escriure.\n29 Octubre, 2019 at 13:08\nEn estos momentos estoy leyendo els dics de Irene Solá.\nMe está gustando mucho, es una narrativa especial y personal, me cuesta leer en catalán, suelo leer rápido y asimilando en castellano, pero realmente me está encantando.\nPd. ¿alguno bueno en castellano?\n4 Novembre, 2019 at 15:46\nPer al pròxim mes posaré una recomanació en castellà, com a mínim.


Resiliencia Familiar | My CMS\nPROGRAMA RESILIÈNCIA FAMILIAR\nInici > disCapacitats > Programa Resiliència Familiar\nEl nostre programa de resiliència familiar està enfocat a les famílies tant nuclears com família extensa.\nEl lligam entre pares i fills, el lloc que ocupo i com l’ocupo i els vincles establerts amb la família d’origen seran les primeres empremtes que dibuixaran els colors amb què percebem el món i com ens hi relacionem. Suposa, a nivell emocional, els sentiments de seguretat i confiança i de sentir-se sostingut. Es per aquest motiu que cal capacitar la família per poder garantir un bon desenvolupament en el nen/a discapacitat/da i perquè les relacions familiars es construeixin d'una manera sana.\nLa discapacitat no és un fenomen individual, sinó col·lectiu. No afecta només la persona que la pateix sinó a tot el seu entorn i molt especialment a la família. L'afrontament del grup familiar de la discapacitat facilitarà o dificultarà la integració de la persona discapacitada no només al propi nucli familiar sinó a la societat en general.\nEl nostre programa no vol donar un enfoc només en la dinàmica individual, és a dir, en les necessitats que té un nen, jove o adult amb discapacitat intel·lectual, ja que aquest fet , deixa moltes vegades, a la família en la perifèria de l'atenció i no podem obviar que molts dels problemes sorgeixen justament de les relacions que s'estableixen a les famílies.\nPer això el nostre programa proposa una sèrie d’activitats encaminades a la resiliència familiar.\nEspai Sóc Capaç Espai VivaMent Mètode Glifing


El temps a Palamós: Extranys parhelis saltadors\nUn parheli o fals Sol vist el passat mes de maig a Palamós.\nL'APOD, ahir ens va tornar a sorpendre amb una curiosa filmació, del que anomenen parhelis saltadors (jumping sundogs). Aquest extrany fenomen té lloc al damunt d'un núvol de tempesta.\nEn els últims anys, han aparegut vídeos a internet, detallant un fenomen inusual i poc conegut, on apareixen uns ràpids canvis de llum a sobre els núvols de tempesta. Després d'un estudi profund, una de les principals hipòtesis que expliquen aquesta fenomenologia, sosté que una descàrrega elèctrica d'un núvol de tempesta pot canviar temporalment el camp elèctric situat al seu damunt, fent canviar la càrrega dels cristalls de gel on es reflecteix la llum del Sol.\nEl nou camp elèctric ràpidament re-orienta els cristalls de gel geomètrics i reflecteixen la llum solar de manera diferent.\nEn definitiva, cada vegada que cau un llamp es produeix una mena de "salt" en el parheli, encara que ben aviat el camp elèctric anterior torna a ser recuperat i els cristalls de gel tornen a la seva orientació original.\nPublicat per tempspalamos a 19:25:00


El Govern acusa de difondre 'fake news' a la plataforma contra Grifols - La Valira\nEl Govern acusa de difondre ‘fake news’ a la plataforma contra Grifols\nParc científic i tecnològic de Grifols a Biscaia\nDesprés que, aquest dilluns, la plataforma contrària a la instal·lació del laboratori de la farmacèutica Grifols difongués un vídeo per alertar dels “perills” que comporta, el Govern l’ha acusat de difondre ‘fake news’. Tal com recull el Diari d’Andorra, fonts de l’Executiu consideren que “tota crítica és legítima si es fa amb arguments, però no ho és difondre ‘fake news’, mentides, i utilitzar el populisme”.\nEl Govern andorrà ha assegurat que defensa “les crítiques objectives i argumentades per tal que la ciutadania pugui tenir un posicionament clar sobre el projecte, però no des de la mentida”, i ha recordat que respondran “totes les inquietuds que vagin sorgint” per tal de “donar totes les explicacions que calguin”. En la mateixa línia, el cònsol major d’Ordino, Josep Àngel Mortés, ha remarcat que “el Govern i el comú hem donat tota la informació des del primer moment i és evident que no tiraríem endavant res que estigui fora de la normativa europea”.\nLa plataforma contrària a les instal·lacions de la farmacèutica Grifols a Ordino, encapçalada per Enric Dolsa, ha convocat una reunió pública el pròxim 1 de setembre, al Centre de Congressos de la parròquia, en la qual pretenen “explicar els importantíssims perills” que comporta el projecte.


València torna a incrementar el pressupost de les beques menjador￼￼\nLa Junta de Govern Local aprovarà divendres una nova convocatòria d'ajuts de menjador escolar de València per un import de més de 2,7 milions d'euros (l'anterior edició van ser 2,5 milions), que cobriran els mesos de setembre del 2022 al juliol del 2023.\nAixí ho ha anunciat la regidora de Serveis Socials, Isabel Lozano, que ha explicat que “des de l'Ajuntament de València fem, novament, una aposta històrica per les ajudes de menjador per als nens i nenes de la ciutat, tornant a incrementar la partida pressupostària dedicada a esta qüestió i augmentant el llindar de renda per poder-les sol·licitar i, per tant, aconseguint més famílies que es poden beneficiar de la beca”, ha afirmat la regidora Isabel Lozano.\n"L´objectiu d´estes ajudes per als menjadors escolars és promoure l´accés al´educació infantil en condicions d´igualtat a través del suport al´alimentació escolar de menors de 0 a 5 anys de València", ha explicat Isabel Lozano.\nEls beneficiaris d'estes subvencions seran les famílies de l'alumnat escolaritzat a València a escoles infantils i guarderies que donen la possibilitat de cursar el cicle complet de 0 a 5 anys, així com els matriculats a centres concertats al primer cicle d'educació infantil, que comprèn una forquilla de 0 a 2 anys.\nLa convocatòria anterior va rebre 4.117 sol·licituds. Es tracta d'una convocatòria oberta a tot el municipi de València i, per tant, a tots els ciutadans i ciutadanes al padró de la ciutat. L'Ajuntament ha establert la quantia de 4,5 euros per dia i de menor. El termini ordinari per a la presentació de sol·licituds i documentació s'obrirà durant 20 dies naturals, comptadors des de l'endemà de la publicació de l'extracte de la convocatòria al Butlletí Oficial de la Província de València.\nS'estableix, igualment, un termini extraordinari de presentació de sol·licituds que finalitzarà el 31 de març del 2023. D'este termini se'n podran beneficiar únicament nens i nenes nascudes, acollits/adoptats o que s'hajan traslladat a viure al municipi de València, després de finalitzar el termini ordinari de presentació de sol·licituds.\nUna millora que es va incorporar l'any passat i que es manté en esta convocatòria és el caràcter retroactiu de les concessions, de manera que se'n podran gaudir des del dia d'inici del curs escolar, a pesar de la data de resolució del llistat de concedides.\n“Des de Serveis Socials, a més, hem decidit augmentar este any el llindar de renda que no s'ha de superar per poder optar a les ajudes. D'esta manera, un nombre superior de famílies podran complir els requisits econòmics i acollir-se a la convocatòria. D'altra banda, este any també tenen accés directe a les ajudes no només les famílies beneficiàries de renda valenciana d'inclusió i les famílies acollidores, sinó també els fills i les filles de víctimes de violència de gènere. estes famílies han de complir els requisits d'empadronament i de matrícula a alguna escola de les previstes a la convocatòria, sense obligació de complir amb cap requisit econòmic”, ha conclòs Isabel Lozano.\nSanitat investiga un segon cas de verola del mico, este cop a València\nEls nous membres del Consell rebran dilluns les seues noves carteres\n6.500 hectàrees de cultiu afectades per la granís a les províncies de València i Alacant


RodaMots - Joan F. Mira: “La tardor d’enguany”\nJoan F. Mira: “La tardor d’enguany”\nLa tardor d’enguany\n«El país que tenim davant», escrivia Josep Pla en Notes per a Sílvia, «és d’una gran bellesa tot i els esforços que es fan per malmenar-lo… Té diferències constants, de vegades és amable, de vegades malíssim. És un país aclaparadorament inestable. Les persones han de seguir fatalment el corrent, i la seva inestabilitat és permanent. Tot és incert, inaferrable i fugitiu.» Pla es referia, com fa tan sovint quan parla de «país», a l’Empordà que tenia davant dels ulls però, com també és habitual, l’encertava igualment si hagués pensat en tot l’altre país que corre una miqueta al nord i molt al sud de l’Empordà. En efecte, ací tot és incert, inaferrable i fugitiu, com la terra, com l’aire, com el foc i com l’aigua: no tenim els quatre elements en repòs, com tenen la sort de tenir-los uns altres, o almenys movent-se de manera ordenada i previsible. És un país on cada estiu la gent s’espanta de la calor que fa, com si sempre fóra una calor inesperada i abusiva, i cada hivern ens queixem de massa fred i d’excessos d’humitat. I com que tenim poca tardor i poca primavera, no podem estar mai contents: som, com el país, persones d’una inestabilitat permanent.\nLlavors, quan tot és incert, fins i tot allò que és habitual i repetit és una sorpresa, com les pluges de tardor. Ha plogut, en efecte, com ha de ploure, com volíem que ploguera i com és bo i cal esperar cada any. I com cada any, la meitat del país ha fet cara de mal humor i d’espant: no ens ho esperàvem. No ens esperem mai res. Fem cases dins dels barrancs, fem (fan: els enginyers) ponts i carreteres noves per allà on han passat i tornaran a passar les aigües, plantem les tendes en terra incerta, i després ve l’aigua i s’ho emporta tot. Cada any o cada dos, en un lloc o en un altre, no cada cent anys. La terra canvia de lloc, hi ha grans esllavissades o solsides, i tot ens ho mirem com un gran prodigi o traïció de la natura: per què l’aigua ens fa això a nosaltres? I per què el foc ens crema els boscos? I per què hi ha tanta terra erma i perduda, i tanta brossa seca que ara amb una mica de pluja té una verdor trista? I per què assequem els aiguamolls, i per què quan plou l’aigua entra en ma casa per les finestres que no ajusten bé, i les aixetes ragen d’un color brut i terrós, i per què els mateixos dies processen per estafa massiva l’empresari exemplar, i per què calia haver dit que era exemplar quan es dedicava únicament a especulacions de gran volada amb diners aliens: és que «les persones han de seguir fatalment el corrent», com deia en Pla?\nPuge dos dies a la muntanya, on també ha plogut, i també hi ha molta més herba i és més verda, la terra és agraïda, només li cal una mica de pluja, l’aire és més lleuger i els arbres estan nets i les pedres de les cases també. Però cada tardor la muntanya s’omple, més i més, d’una extensa tropa depredadora, una invasió de genteta fàcilment motoritzada que ocupa, menja, embruta i arrasa sense moderació ni control. Els entra el desfici de la temporada, no saben què fer a casa els caps de setmana d’octubre, i amb l’excusa de buscar rovellons (no són boletaires, són domingueros) fan més mal que un ramat de porcs en un sembrat. Només són superats per un exèrcit desfermat de falsos caçadors vestits de Rambo dominical, amb uniforme de camuflatge militar, coberts d’armes i arnesos, que desembarquen de milers de cotxes, o patrullen en vehicles tot terreny per les pistes, disparen contra tot allò que es mou als rostolls o al bosc, desfilen amb aires d’escamot conquistador, deixen per terra infinits cartutxos cremats de plàstic repugnant al costat dels pots de cervesa, el paper d’alumini, els plàstics i les llandes de sardines. És tot ja tan banal i tan fàcil. A un carnisser que conec, un senglar li ha matat dos gossos a mossegades: almenys això té una mica de mèrit i una mica de tradició.\nPerò ha plogut, donem gràcies a Déu. «L’aigua», continua Josep Pla, «és la nostra única riquesa —si s’exceptua, és clar, l’especulació de la misèria. La pluja és la riquesa de l’agricultura, dels arbres, dels homes i de les bèsties. En aquesta terra de secà, és l’única providència». I si tenim sort i plou també a l’hivern, la primavera serà magnífica. «Hi haurà moltes flors i floretes, herbes, quantitats de botànica per alimentar els animals. Quan les bèsties s’atipen, els homes i les dones somien al llit.» Això és.\nExtret de Joan F. Mira, Cap d’any a Houston, Texas (València: Tres i Quatre, 1998), pàg. 28-31. Publicat originalment al novembre del 1994.


POLÍTICA - 27/01/2020 16:01 / Redacció\nEls dirigents d'ERC estan rebent per tots costats. I ho tenen ben merescut. Els diputats de la Mesa del Parlament no han fet valer la seva majoria independentista i han votat en el mateix sentit que el PSC i Ciudadanos. D'aquesta manera els dos vots de Junts per Catalunya s'han quedat sols enfront dels set.\nEls d'Aragonés, Rufian i companyia han votat igual que l'espanyolisme i això Twitter no ho perdona. Tal com hem EXPLICAT AQUI, també hi ha crítiques perquè els republicans no han aplaudit el discurs del President Quim Torra. Unes crítiques amb humor que han anat més enllà fins al punt de rebatejar el partit amb noms com "Junta Electoral Republicana de Catalunya" i altres com "Esquerra Rufianesca de Catalunya".\nIndependentistes de renom, tal com us hem EXPLICAT AQUI, com la periodista i escriptora Pilar Rahola també han posat al seu lloc Roger Torrent i la resta de diputats d'ERC i han fet notar el seu malestar a través de xarxes socials.\nParaules clau: TUITAIRE ERC CANVI NOM ACTITUD PLE MESA PARLAMENT


Milers de visitants retornen a l’Edat Mitjana amb una programació per a tots els públics a Mascarell - Crónica de Nules - El Periódico Mediterráneo\nMilers de visitants retornen a l’Edat Mitjana amb una programació per a tots els públics a Mascarell\nLa XI Fira Medieval va potenciar els espectacles i els expositors han estat més espaiats per a evitar aglomeracions en les hores amb més públic\nL’exterior de Mascarell es va convertir durant la fira en un campament de l’Edat Mitjana, en el qual cavallers i genets es van enfrontar en espectaculars batalles. -\nLa fira va atraure molt de públic als espais de gastronomia i atraccions infantils. -\nMascarell va tornar de nou a l’època medieval amb la XI Fira Medieval, que va incloure del 3 al 5 de novembre més de 100 espectacles, activitats, productes artesanals i exhibicions que fan que aquest recinte totalment emmurallat es convertisca en un gran atractiu per als milers de visitants que recorren els seus carrers durant aquests dies.\nLa regidora de Tradicions, Patricia Cascales, comenta que «enguany s’ha ampliat la programació, per la qual cosa qualsevol visitant que ha vingut a la fira ha pogut trobar alguna actuació. Hem volgut dinamitzar la fira i fer-la més atractiva si cal per a tot tipus de públic».\nA més, els 90 expositors participants van guardar una distància d’un metre entre ells per a facilitar el recorregut en els moments de major afluència de visitants.\nCadascuna de les jornades va començar amb una visita teatralitzada a Mascarell, on el públic va trobar desfilades itinerants, espectacles de circ, exhibicions d’aus o tornejos medievals.\nEl més menuts van poder gaudir amb el racó infantil en el qual hi va haver tallers de manualitats, contacontes o pintacares entre altres activitats. La gastronomia va ser un altre atractiu amb les tavernes gastronòmiques i les parades de diferents productes; i també hi ha haver una xarrada sobre la vestimenta d’un cavaller en l’exposició d’armeria.\nLa fira es va tancar la nit de diumenge amb una desfilada de foc itinerant amb percussionistes que van recórrer Mascarell.


Nebuloses de Nord-Amèrica (NGC7000) i del Pelicà (IC5070) - DigitalNatura.Org\nLliri de sant Joan hemerocallis fulva\nPrincipal / Astronomía / Nebuloses de Nord-Amèrica (NGC7000) i del Pelicà (IC5070)\nNebuloses de Nord-Amèrica (NGC7000) i del Pelicà (IC5070)\nAl principi de fer servir el Borg 77ED + Canon 5D feia servir el programari DSLR Focus per a les captures. El problema de fer servir aquest programari és que per enfocar i centrar s'ha de treballar en mode jpg i després en-recordar-se de tornar a canviar a mode raw. En aquest cas em vaig oblidar de fer-ho i em vaig trobar amb totes les captures fetes en jpg i les imatges de calibració, fetes el dia abans, en raw. És a dir, no vaig poder aplicar les imatges de calibració i el resultat final és d'una imatge jpg amb tots el problemes de soroll afegits pel propi format i la pèrdua de rang de tonalitats. L'he tornat a processar amb el PixInsight i he fet el que he pogut.\nAquestes 2 nebuloses, i les que les envolten, prop al cel de Deneb (l'estel més brillant de la constel·lació del Cigne) són nebuloses d'emissió de baixa lluminositat superficial. Malgrat això, en llocs amb nits ben fosques, com a Àger, s'arriben a veure a simple vista. Un filtre com l'OIII, o l'UHC permet veure-les amb facilitat amb prismàtics i telescopis.\nNGC7000 és, amb dimensions aparents, més de 4 vegades més gran que la lluna plena. Tant NGC700, com IC5070 i la resta de nebulositats que les envolten formen part de la mateixa regió HII, on NGC7000 és la part més brillant. Entre nosaltres i aquesta regió hi ha núvols de pols que impedeixen veure la part del darrera i que configuren la forma que veiem de la regió HII al intercalar-hi parts fosques, especialment destacable entre la zona del "Golf de Mèxic" i la Nebulosa del Pelicà. La part de NGC7000 que es podria considerar "El Golf de Mèxic" i la part de "Centre-Amèrica" és la més activa en creació de nous estels.\nA NGC7000 s'hi veuen els cúmuls NGC6996, NGC6997, NGC6989, CR428 i a tocar Bark1, encara que costa diferenciar-los entre la nebulosa i els estels de la Via Làctia.\nHi ha diferents versions i interpretacions de quin, o quins, són els estels que ionitzen aquesta regió, canviant aleshores, completament, la distància a la que se suposa que està la regió. Si es considera que és Deneb la distància seria d'uns 1800 anys llum i NGC7000 mesuraria 100 anys llum.\nNGC7000 va ser descoberta per William Herschell el 24 d'octubre de 1876.\nA l'enllaç, http://www.astrosurf.com/fbaldris/oacmmm2/galeries.php?sfpg=RFNMUi9OZWJ1bGFlLypOR0M3MDAwIGFuZCBJQzUwNzAuanBnKjEqaW1hZ2Vmb3JtKipkZmNjMzg0YWVkY2YwNTkyOTBmNThmODk4OWQwNzQ4ZA podeu veure la imatge més gran encara que no he pujat la de la mida 1:1.\nCanon 5D modificada (filtre d'infraroigs original retirat i substituït per filtre Baader). Suma de 16 imatges de 15 minuts cada una (equivalent a una exposició de 4 hores). Exposicions fetes entre les 00:36h i les 04:36h (hora oficial) a Àger.\nCaptures fetes amb el programari DSLR Focus. Suma d'imatges feta amb el programari DeepSkyStacker. Imatge tractada amb el programari PixInsight.\nFecha: 04.03.2015 11:42\nPalabras clave: Nebulosa, NGC, 7000, IC, 5070, Nord-Amèrica, Pelicà, Via, Làctia, Cigne, Cygnus, Cal, Maciarol, Àger\nNebulosa i cúmul obert d'estels IC1848


Entre Le Gers Et Les Pyrénées Xii Buzon França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEspai comú 2 llits individuals, 5 llits dobles, 1 sofà llit (o 1 sofà llit, 12 llits individuals)\nAl visitar Buzon, vosté es sentirà com a casa a Entre Le Gers Et Les Pyrénées Xii, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Entre Le Gers Et Les Pyrénées Xii, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, s'admeten animals de companyia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, parc infantil, ping pong. Entre Le Gers Et Les Pyrénées Xii és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Buzon.\nAllotjaments a Buzon


IB3 | Carlos Moyà s’incorpora a l’equip tècnic de Rafel Nadal\nCarlos Moyà s’incorpora a l’equip tècnic de Rafel...\tPortada > > Carlos Moyà s’incorpora a l’equip tècnic de Rafel Nadal Carlos Moyà s’incorpora a l’equip tècnic de Rafel Nadal Després de col·laborar amb Milos Raonic\nCarlos Moyà i Rafel Nadal, dos amics amb una relació que ve de quasi vint anys, tornaran a unir els camins. Es varen conèixer quan en Rafel era un nin de només 12 anys. El manacorí progressava en el tennis amb la mirada posada en Carlos Moyà… Un mes de maig de 2003 s’enfrontaren per primera vegada: va ser a Hamburg. Rafel, amb 16 anys, va guanyar tot un campió de Roland Garros i primer número u espanyol. El gener d’enguany, Moyà va començar entrenar Milos Raonic i, curiosament, ha estat la millor temporada del canadenc. El passat mes de novembre va acabar la col·laboració amb el nord-americà


"Spartacus" Cancellara, en busca del comiat idíl·lic | Fosbury\nDissabte passat el suís Fabian Cancellara va ser el més fort en la desena edició de l’Strade Bianche, una clàssica del nord d’Itàlia que amb una dècada pelada s’ha guanyat el cor dels aficionats al ciclisme. Tot i ser rabiosament novella com a prova, el tipus de recorregut, l’època de l’any en què se celebra –de bones a primeres, amb tothom amb un ganivet entre les dents– i sobretot l’èpica que tant bé saben imprimir els italians a les seves proves l’han convertit en cita ineludible. El que fa més dura la prova, que acaba a Siena, són els trams en què els ciclistes han de fer mans i mànigues sobre terra premsat, el famós “Sterrato” que sovint també fa acte de presència al Giro. Sense la màgia de les llambordes belgues i franceses, aquesta superfície italiana és pura dinamita per les cames dels ciclistes, una font de maldecaps per als tècnics i mecànics i una delícia per l’afició.\nTornem, però, a Cancellara. El suís va fer dissabte la seva primera aparició voraç de la temporada, adjudicant-se la clàssica per tercer cop i és qui més n’ha guanyat. Va entrar a meta ensenyant tres dits de forma ostentosa. La victòria de l’imponent ‘Spartacus’ –sobrenom altisonant que l’identifica amb la figura del gladiador esclau que va alçar-se contra l’imperi de Roma– seria una més per un ciclista de tendència primaveral si no fos que és la que enceta la llista de fites de la que serà el seu darrer any com a ciclista professional. Després d’un 2015 dolent, per lesions, ho va anunciar així i automàticament va redoblar l’interès per cada dia que se’l vegi competint entre els millors durant aquesta temporada. El triomf a l’Strade Bianche va ser contra un grup de rivals reduït però perillosíssim, amb Peter Sagan al capdavant. O sigui que Cancellara no vol “fer un “Kobe Bryant”. Competirà i vol guanyar en el seu darrer any.\nCancellara, en acció camí de Roubaix\nUn rodador insaciable\nNo cal enumerar l’extens palmarès de Cancellara, de qui ja se li faran els habituals obituaris esportius. El que cal entomar ara, amb el març apujant les revolucions de la temporada, és l’agenda i ubicar-hi els dos grans objectius que el suís s’ha marcat. Contrarrellogista quasi infalible, és rodant on Cancellara ha esdevingut més llegendari, on serà més recordat. Pura potència, ha batut sovint amb la seva corpulència transmetent inèrcia a la bicicleta a ciclistes físicament més homologables a les carreres més destacades. El suís vol repetir aquest 2016 triomfs als dos Monuments que se li han donat millor. Agafin respiració i llegeixin els dos punts de mira que ja ha verbalitzat. Tour de Flandes i París-Roubaix. I faran bé de no descartar-lo per la Milà-San Remo. Qui avisa no és traïdor.\nSpartacus ha guanyat en tres ocasions la Ronde Van Flaanderen i en tres més “L’infern del nord”. Són els seus millors records sobre la bicicleta i el seu gran objectiu és que acabi 2016 i la senyal dels tres diets tant sols sigui vigent a Siena. Vol ensenyar-ne quatre, com feia el Mas real i el del Polònia, a les seves dues carreres fetitxe.\nUn doble repte difícil\nEl repte de Cancellara és majúscul i, sobretot, no serà gens fàcil. Amb una sola setmana es vol endur dues clàssiques que són al punt de mira de tots els especialistes. Dos dels diumenges en què els aficionats jeuen ben aviat davant la televisió. Primer a Flandes, el 3 d’abril i després el 10, quan vol tornar a alçar els braços al famós i heterodox velòdrom de Roubaix. Si Cancellara es retirés amb una victòria a cadascuna de les dues proves –hipòtesi difícil, serà dels més vigilats– es retiraria sent el ciclista amb més Tours de Flandes a les espatlles desempatant amb Buysse, Magni, Leman, Musseuw i Boonen i empataria a quatre victòries a la prova francesa els belgues de Vlaeminck i Tom Boonen.\nEs dóna la circumstància que un dels principals damnificats d’un hipotètic doble èxit de Cancellara, el que seria pel suís un comiat idíl·lic, una conversió en vida de ciclista a llegenda sobre dues rodes, és el belga Tom Boonen que es manté el pilot i que no ha confirmat que aquest sigui el seu darrer any. Segur que les mirades de reüll entre l’un i l’altre seran la tònica de totes dues carreres, en les quals participarà el més granat del panorama actual.


L'Ajuntament de Barcelona ordena el tancament de 49 associacions de cànnabis per presentar irregularitats\nFins al moment almenys n'han precintat 13\nRedacció 13/08/2014 - 12.37 Actualitzat 13/08/2014 - 22.51\nL'Ajuntament de Barcelona ha notificat el tancament immediat de 49 clubs de cànnabis, dels que almenys ja n'ha precintat 13, en el marc de la seva croada contra aquestes associacions. Aquests clubs tenen 48 hores per cessar la seva activitat. Dels 13 locals precintats, 10 són a Ciutat Vella i 3, a Horta-Guinardó.\nLa raó que addueix l'ajuntament és que aquests locals presenten unes irregularitats que han de solucionar si volen tornar a obrir. Entre aquestes es troben una ventilació deficient dels establiments, la venda il·legal de cànnabis, fer publicitat i incitar al consum, no acreditar l'origen de les plantacions o estar obert al públic en general (quan en aquests clubs només poden entrar els socis, segons la norma).\nL'executiu de Xavier Trias va anunciar aquest juny que controlaria la situació de les il·legalitats que portaven a terme algunes d'aquestes associacions. L'ajuntament va vetar la creació de noves entitats durant un any i va anunciar inspecciones als 145 clubs d'aquest tipus que el consistori creu que operen a la capital catalana.\nArran d'aquesta actuació municipal, la Federació d'Associacions Cannàbiques Autoregulades de Catalunya (Fedcac) ha acusat l'ajuntament de voler "acabar amb les associacions de consumidors de cànnabis per raons polítiques". Per exemple, la Fedcac considera "injust i arbitrari" donar un termini de dos dies per instal·lar un sistema de ventilació perquè el fum surti pel terrat i no per la façana, ja que "és impossible" resoldre aquest problema en aquest temps.\nDes de la Fedcac, la cúpula de la qual va ser detinguda al juny pels Mossos en una operació contra el blanqueig de diners, acusen el consistori de "prescindir absolutament del dret a la presumpció d'innocència i i d'ignorar les normes bàsiques del procediment administratiu".\nUn dels clubs de cànnabis, l'Associació 420 -situada al carrer de Notariat, a Ciutat Vella-, va rebre l'ordre de tancar aquest dilluns, però ha optat per continuar obert i presentar una querella contra tres alts càrrecs de l'ajuntament per prevaricació, coaccions i atemptat contra el dret d'associació.\nSegons estimacions del sector, les associacions catalanes de cànnabis ingressen uns cinc milions d'euros al mes. Fins ara no calia una llicència d'activitat, cosa que ha propiciat que a tot Catalunya hi hagi uns 400 clubs d'aquest tipus. Al setembre, la Conselleria de Salut portarà al Parlament un esborrany de proposta de bones pràctiques per regular l'autoconsum de cànnabis a la comunitat.\nOperació de l'Ajuntament als clubs cannàbics


H d'ART: postimpressionisme\nEs mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris postimpressionisme. Mostrar tots els missatges\nLA PINTURA DEL SEGLE XIX ( ESTILS)\nLA PINTURA DEL SEGLE XIX ( ESTILS ) from anunez12\nPresentació dels diferents estils pictòrics que es desenvolupen a Europa al llarg del segle XIX, des de el neoclassicisme i el romanticisme fins el postimpressionisme.\nCom a exemple de cada un d'aquests estils s'han utilitzat les obres seleccionades per les proves PAU 2017 corresponents al període. També s’han inclòs enllaços amb pàgines web, altres presentacions i vídeos que permeten aprofundir en el coneixement d’aquestes obres.\nAquesta presentació, constitueix la base, a partir de qual preparar la part del temari corresponent a aquest periode.\nAtenció: Tant per visualitzar les animacions, com per activar els enllaços d’ampliació, es recomanable descarregar la presentació.\nNova versió revisada i actualitzada PAU 2017 (s'han resstructurat els continguts, s'han corregit el errors en les animacions i s'han actualitzat els "links" d'ampliaió)\nPublicat per Antonio a 12:23 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: 06 ART CONTEMPORANI, 07 ART SEGLE XIX (PINT-ESCUL), Goya, impressionisme, Neoclassicisme, pintura, postimpressionisme, realisme, Romanticisme, segle xix\nPINTURA SEGLE XIX (OBRES PAU 2017 )\nPINTURA SEGLE XIX ( OBRES PAU 2017) from anunez12\nImatges de qualitat de les obres pictòriques del Segle XIX seleccionades per les PROVES PAU 2017 presentades en ordre cronològic i acompanyades d'un conjunt "links" seleccionats i actualitzats de pàgines webs,, altres presentacions i vídeos que permeten analitzar en profunditat cada una d'aquestes obres.\nPresentació molt útil com a suport visual de les obres i com a font de documentació per la preparició de l'examen\nNova versió revisada i actualitzada PAU 2017\nPublicat per Antonio a 21:19 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: 06 ART CONTEMPORANI, 07 ART SEGLE XIX (PINT-ESCUL), Expressionisme, Goya, impressionisme, Munch, Neoclassicisme, pintura, postimpressionisme, realisme, Romanticisme, segle xix, segle xviii


CM.- Els comuns hauran d'homogeneïtzar els seus pressupostos abans del 2019\nEl consell de ministres ha aprovat aquest dimecres un decret que estableix que els comuns, a partir de l'1 de gener del 2019, hauran de tenir homogeneïtzats els seus pressupostos, tal com preveu la nova Llei de transferències. L'objectiu d'aquesta mesura és facilitar al Govern el seu anàlisi a l'hora de fer el repartiment de les transferències i avançar en l'aplicació de normes de comptabilitat internacionals així com en la consolidació dels comptes de l'Estat. Així, les corporacions hauran d'utilitzar la mateixa classificació funcional de les partides i hauran de comptabilitzar amb els mateixos criteris, tant pels pressupostos dels comuns com dels ens que en depenen.\nEl ministre portaveu, Jordi Cinca, ha indicat que s'ha triat el format de classificació funcional que ja utilitzen quatre dels set comuns, de manera que considera que “serà relativament senzill d'implementar”. Amb tot, a mitjà o llarg termini els comuns hauran de fer una nova adaptació per homogeneïtzar el sistema amb el del Govern, que fa servir l'estàndard internacional de les Nacions Unides conegut amb el nom de Cofoc. De moment, la primera adaptació entrarà en vigor l'any vinent, de manera que els comuns tenen un any per adaptar-s'hi.\nD'altra banda, el Govern ha aprovat un segon decret, també vinculat a la Llei qualificada de transferències, que fa referència a una part dels nous mecanismes de repartiment, els criteris de redistribució sostenible. Així, el decret estableix els requisits que han de complir les inversions comunals de caire mediambiental, social o econòmic per ser considerades sostenibles i, per tant, perquè es tinguin en compte en el repartiment de la partida de política d'inversió sostenible. L'objectiu d'aquest mecanisme de repartiment és que els comuns destinin el 10% de la transferència que reben del Govern a inversions sostenibles. Aquests nou criteri, però, no entrarà en vigor fins al 2020, tal com ha recordat Cinca.\nCinca espera resposta de Marsol sobre l'Agència Tributària aquest gener\nEl ministre portaveu ha explicat que en les properes dues setmanes preveu mantenir una reunió amb la cònsol major d'Andorra la Vella, Conxita Marsol, per tal que li doni el retorn de la proposta que li ha fet el Govern per convèncer el comú de la capital d'entrar a formar part de la futura agència tributària nacional. Cinca ha dit que els neguits de Marsol són raonables, tenint en compte que el departament de gestió tributària del comú és bastant més gran que la resta i també amb una capacitat de recaptació molt més important, de manera que una de les dificultats més grans és el fet de desplaçar el gruix de l'activitat cap al nou organisme però al mateix temps quedar-se amb una part important de l'estructura al comú. Aquest fet, segons el mateix Cinca, li suposa al comú “tenir gairebé una duplicitat de costos”. No obstant, el ministre espera que la resposta de Marsol sigui favorable, ja que l'agència tributària “és un projecte positiu per les administracions però sobretot per als ciutadans”.\nArtículo anteriorSELECCIÓ | Jorge Vilda dóna la llista de convocades: torna Aitana Bonmatí\nArtículo siguienteCinca espera "més del mateix" en el debat del pressupost al Consell General


Fes un vídeo de natura amb el mòbil - Buscaciència\nTaller “Com fer un vídeo de natura amb el mòbil2, organitzat per CreatiBio en el marc de la Setmana de la Natura.\nAquest taller de CreatiBio pretén ensenyar a gravar un vídeo de natura i editar-lo des de un mòbil (o tablet). Al centrar-se en la temàtica de la natura, primer es comentarà quins són els grups d’organismes existents a Catalunya, així com en quins moments es poden observar i com es pot fer-ho. Després es passarà a explicar els conceptes més bàsics que s’han de tenir en compte abans de gravar un vídeo, així com consells per fer-ho correctament i quins tipus de vídeo es poden crear. Finalment s’explicarà com editar vídeos amb el mòbil, mostrant dues aplicacions per fer-ho: Power Director (per a Android) i Filmorago (per a Android i iOS). A part de la teoria, hi haurà la part pràctica de gravar i editar un vídeo.\nEl taller es farà a l’aula de suport (planta 2ª de la biblioteca), és gratuït i està emmarcat dins de la Setmana de la Natura, organitzada per la XVAC (Xarxa de Voluntariat Ambiental de Catalunya) i la XCT (Xarxa de Custòdia del Territori). Per aquest motiu, s’espera un públic interessat en la natura i la seva conservació. Tot i això, el taller està obert a tothom, ja que els coneixements sobre gravació i edició de vídeo són aplicables a qualsevol temàtica.\nSi esteu interessats a assistir al taller, envieu un correu a info@creatibio.com, ja que les places són limitades. És desitjable, en cas que vingueu, que porteu l’aplicació comentada (segons si teniu Android o iOS) ja descarregada, així com el carregador, per si se s’acaba la bateria, i que tingueu memòria suficient al mòbil o tablet.\nFacebook de CreatiBio\n2016, Biblioteca Sagrada Família, biologia, botànica, Buscaciència, CreatiBio, fauna, flora, geografia, geologia, medi ambient, natura, paisatge, Setmana de la Natura, zoologia


Ajuntament d'Alaquàs. Premsa.L'Ajuntament d'Alaquàs inverteix 80.000 euros en la repavimentació de diferents carrers\nL'Ajuntament d'Alaquàs inverteix 80.000 euros en la repavimentació de diferents carrers\nL'actuació, que corre a càrrec del Pla de Camins i Vials de la Diputació de València, té per objectiu la millora de la seguretat vial de les vies de circulació de vehicles\nL’Ajuntament d’Alaquàs ha invertit un total de 80.000 euros en la repavimentació de diferents carrers del municipi. L’actuació corre a càrrec del Pla de Camins i Vials de la Diputació de València i té per objectiu fonamental el de millorar la seguretat vial de les vies de circulació de vehicles\nEls carrers en els quals s’ha actuat són: Senyera, La Pau, Dos de Maig, Mare Josefa Campos, Pare Guillem, Cervantes, Germanes Cubells, Sant Josep, Artesans, El Salvador, Sant Antoni, Germanies, Camí Fondo, Ramón y Cajal i Música. La iniciativa respon a un compromís assumit per l’Ajuntament d’Alaquàs després d’escoltar les necessitats dels veïns i veïnes.\nEn els últims mesos, l’Ajuntament d’Alaquàs ha posat en marxa tota una sèrie d'actuacions als carrers de la ciutat per tal de millorar i condicionar els diferents barris. La repavimentació de carrers i la reposició i rebaixos de les voreres per millorar l’accessibilitat han estat de les més destacades.


doncs la veritat és que si que és molt dolenta la cançó... + el què diu. Ja sóc seguidor de ''boletaire gironí'', i,. respecte a la enqüesta, n'és una bona idea, la de fer un carnet boletaire. Tranquil, que el madrid no anirà a buscar a Llorente aquest any!!\n26 de juny de 2011, a les 19:06\nTampoc és tan patètica... l'ska sempre triomfa i més, si es tracta de bolets.\n27 de juny de 2011, a les 12:45


Les victòries de Hamilton y Pecco Bagnaia han protagonitzat una nova edició del ‘Cafè del pàdoc’, el podcast del motor de RAC+1 que dirigeix i presenta Josep Lluís Merlos\nLes victòries de Hamilton y Pecco Bagnaia han protagonitzat una nova edició del ‘Cafè del pàdoc’. // EFE - EPA - Jose Sena Goulao\nActualitzada el 06-05-2021 21:02\nEn aquesta ocasió, Mercedes i el seu infernal ritme han consolidat la primera posició als campionats de pilots i de constructors. De tot això n’ha parlat Joan Villadelprat, un professional amb més de 40 anys d’experiència a F1. També ha deixat un “missatge” per a Pirelli: “Han tornat a ser massa previnguts, no s’arrisquen i això fa molt previsibles les curses”.\nHan tornat a ser massa previnguts, no s’arrisquen i això fa molt previsibles les curses\nRed Bull ha tornat a ser el centre de la polèmica en relació amb els límits de pista, una qüestió que Maria Serrat va voler tancar ràpidament: “És feina de l’equip i del pilot treballar en funció del que diguin els comissaris. Des de divendres al brífing que ja sabien quins revolts es monitoraven”.\nÉs feina de l’equip i del pilot treballar en funció del que diguin els comissaris\nSergio Rodríguez, periodista especialitat en F1, ha volgut destacar el valor de la remuntada d’Alonso i la millora d’Alpine, però cal tenir precaució: “Alpine ha fet una gran cursa amb un bon set-up. Bona estratègia d’Alonso i punts per a Ocon, però és millor tenir paciència: no sabem si es una millora real o només una bona cursa”.\nÉs millor tenir paciència: no sabem si és una millora real o només una bona cursa\nFernando Alonso, pilot de l'equip d'Alpine de F1 // EFE - EPA - José Sena Goulao\nEl director general del Circuit de Barcelona–Catalunya, el senyor Josep Lluís Santamaria, es va afegir a la tertúlia, comentant els últims preparatius del GP d’Espanya d’aquest cap de setmana, així com la decisió de deixar entrar 1.000 abonats diumenge: “Creiem que és el millor premi als socis que han acompanyat i donat suport al circuit en aquests moments tan difícils”.\nSobre la continuïtat del GP de casa al calendari mundialista, ha volgut deixar clar que s’està treballant però que no hi ha res tancat. “Quan s’acabi la cursa del diumenge de moment estem fora del calendari, hi ha competència i som conscients que la F1 vol la nostra continuïtat; per tant, hem de seguir treballant”.\nHi ha competència i som conscients que la F1 vol la nostre continuïtat; per tant, hem de seguir treballant\nEn aquesta setena edició del podcast també s’ha parlat de MotoGP, 2 i 3, amb Pedro Acosta com a eix de les lloances del món del motociclisme. Quim Salvador, periodista especialitzat en Moto GP a RAC1, té clar que el murcià té molt de talent: “Es un pilot molt especial, no ha sortit cap vegada de les tres primeres línies i porta tres victòries de quatre curses”.\nEl pilot Pedro Acosta aixecant el trofeu el Gran Premi Red Bull d'Espanya // EFE - Julio Muñoz\nSobre la Moto GP Quim Salvador ha comentat que la gran velocitat de les motos està afectant els pilots. Cada vegada hi veiem més síndrome compartimental, ja que la força amb què han de prémer l’accelerador s’està carregant la salut dels participants.\nEscolta aquí el setè capítol del Cafè del pàdoc amb Josep Lluís Merlos:


pit i collons!!: de setembre 2010\naquesta és la llista d'inscrits per al cinturó de l'Empordà. si cliqueu a sobre de la imatge s'ampliarà!! casi res!!! Ja no hi ha volta enrere, ni ganes!!!! divendres comença la Volta a l'Empordà. Amb unes ganes fora del normal i amb una il.lusió tremenda. La veritat es que estic en un bon moment de forma però això no vol dir res, avegades els nervis juguen males passades, però tan se val, l'ho més important son les ganes i la il.lusió i amb això és pot anar a tot arreu. Aquí us deixo l'enllaç de les etapes i del rutometre. Casi res!! el 1º dia es una autentica envoscada!! però per un recorregut guapissim!! El segun dia... ufff el segon dia... El port d'Oix i Rocabruna te telaaa!! i el 3º dia... pujant Sant Pere de roda per el costat del port de la selva...el primer Km es brutalment dur, amb rampes del 15%!! en fi, que espero que tot surti bé, però el que se segur es que amb la companyia dels companys d'equip segur que serà genial!! o sigui que a disfrutar i gasssssssssssssssssss!!!!!!!!!!!!!!!!\nArriba el final de temporada i tot és igual que cada any... Rumors dels equips que segueixen, dels que no, transvasaments de corredors, promeses i més promeses. Jo em quedaré amb aquestes ultima, les promeses, ja que les dues primeres son bones (sota el meu punt de vista) pel cilisme. Tantes vegades he sentit “si vens amb mi correràs tot, tindràs tot el material i roba que et faci falta” i acabes la temporada que has corregut? Això si, tens l’armari ple de roba i de no sé quantes coses que et serviran per entrenar amb la grupeta del diumenge... Cada any hem viscut i hem sentit les promeses que fan alguns equips amb la fi d’atraure corredors dels altres equips o senzillament per poder atraure a qualsevol corredor. Recordo la meva època de master que hi havia corredors que anaven d’un equip a un altre per la diferencia amb el numero de culots que et donaven i jo pensava que a elit això no passava, que a amateur el que contava per damunt de tot, i sense cap altre cosa que se li acostes era el calendari. Doncs resulta que no, que el que preval en molts corredors es el material. Així ens va la cosa al ciclisme català. No puc entendre que un xaval que vol aspirar algun dia a ser pro es fixi en el material i no en el calendari, llavors acaben com acaben. Tots els corredors sabem quins son els equips amb els quals podràs sortir a córrer a fora, que per tradició han disputat el calendari de fora de Catalunya i aquest es un valor que últimament s’ha perdut\nHe tingut que modificar un xic el recorregut per la boira... Molta boira!! Arribant a Girona, passant al costat de la catedral Osor, des d'Anglès fins al Plà de les Arenes 29Km de pujada! quina tortura! Impressionants vistes baixant cap al coll de revell... Seva, parada obligatoria a fer la xispa! Des de Calders al fons Montserrat, ja només queden 30Km!! Doncs al final 161 Km amb un bon ritme, regulant per arribar a casa i la veritat es que he arribat prou sencer, anant al meu ritme, clar. Una altre cosa serà seguir el ritme dels animals que van a la Volta a l'Empordà!! Però bueno, farem el que podrem... GASSSSSSSSSSSSSSSSSSSS!!!\nFalten 8 dies per la volta a l'empordà. Avui aprofitant que feia bon dia i presagiant els mals dies que venen he decidit modificar el dia d'entrenament pensant que val més entrenar en sec que no en mullat. 4h cap a la saca pensant en la volta a l'Empordà. Motivat al cent per cent i amb unes genes increibles de que començi la volta!\nArriba el final de temporada i l'altre dia vaig començar a mirar tot el que vaig correr l'any 2004, que no va ser poc! Presentació d'equips de la Volta a Galicia La volta al Salvador La volta a Tarragona, i un somni fet realitat, correr el valenciaga!!uff, pell de gallina cada cop que recordo elmoment de la sortida i tot el cap de setmana... Macario, Iguanzo, Guerrita (el meu debut en copa espanya)i Aiztondo. Les quatre puntuables per la copa espanya. Circuito Montañes, sense paraules, la millor carrera per etapes que he corregut mai. Vaig acabar 3º per la cua i en Didac Quadros em va dir que qui acabava el circuito obtenia el carnet de ciclista!! Memorial Mariano Rojas i la classica de Santa Anna Galicia, goierri, Toledo i Cartagena, quatre voltes més cap a la saca!! Torredonjimeno (copa espanya), cinturó de l'empordà, Clàssica de Triana i volta a Coruña. Aquest any també vaig córrer la volta al Salvador a centreamerica, recordo que vaig acavar l'any amb 85 dies de competició! sense cap mena de dubte un dels meus millors anys com a ciclista, ha vaig córrer tot, recordo que aquell any amb molt d'afecte, van ser molts moments viscut i amb molts de bons records...\nReconeixent el terreny\nDes de l'alt de la Vajol mirant cap a la costa. Impressionant vistes... Segons un escrit que hi havia en una placa aquesta sirena i aquest pastor van fer un tros de camí cada un i es van trobar en mig de la plana i van formar la plana de l'empordà... Avui he reconegut el terreny de la 1º etapa de l'empordà, concretament els primers 130Km. Son durs, primer l'alt de Perafita, però es que despres hi han moltitud de repexons que fins i tot son més durs que el port de 3º! L'alt de la VAjol te unes rampes molt dures, però es que 20 km avanç ja vas fen repetxons d'aquells que et van maxucant... Però el més dur de tot serà si fa tramuntana com avui, tot el recorregut exeptuant el 1º i l'ultim por (perafita) la tindrem de costat!! o sigui que si fa tramuntana mmm.... GAssss!!!!!\nAixí és com he arribat avui a la línia d’arribada d’Olot. Buit, sense ni un gram de força, sense res més per donar... S'ha volat, o si més no és la sensació que a mi m'ha donat, ràpid, molt ràpid, la 1º hora amb mitja de 46Km/h!! Avui no hi ha hagut sort, o més que sort ganes de fer les coses bé. Una escapada de 20 corredors i cap dels TRES companys d’equip que avui érem a la sortida d’Olot. Com que no hem fet la feina al principi l’hem hagut de fer després tirant del pilot on anàvem els TRES integrants de l’equip. Sabent que era pràcticament impossible atrapar a davant no ens ha quedat altre remei que tirar del grup. Un cop a Banyoles i a uns 30 Km de meta el meu cos ha dit prou, i feines he tingut a arribar a Olot. He arribat emprenyat a meta perquè un cop més no hem corregut gens bé com a equip, i satisfet per veure un company d’equip assumir la responsabilitat de tirar quan les coses s’han fet malament i satisfet personalment per haver-ho donat tot per intentar caçar davant... Amb unes ganes boges que arribi dissabte i poder esmenar la mala carrera d’avui... O sigui que canya cap a Manlleu!!\nSense ganes, cansat...\nAquests son alguns dels adjectius que se solen sentir quan arriba el final de temporada. Molts equips tenen problemes per confeccionar els equips per anar a córrer les ultimes voltes de la temporada. Quan truquen als corredors i ells donen llargues i diuen que estan cansats, que porten moltes carreres a sobre, que no estan motivats, que els costa entrenar, que no tenen moral per sortir a fer 4 horetes i un llarg currículum d’excuses. Això si, al mes de gener tots a trucar portes per poder parar la mà. Em sembla indignant la poca professionalitat d’alguns corredors a l’hora de respondre a el que s’espera d’un corredor, que com a mínim es que vagi a córrer. Evidentment parlo dels corredors que es dediquen a córrer i entrenar, a corredors que no saben el que els espera quan tinguin que penjar la bici i posar.-se a treballar, també quan soni el despertador a les 5 del matí trucaran a la feina i diran que estan cansats? Molt poca serietat es el que abunda avui dia. Diumenge cap a Olot falta gent, una cursa que m'agrada molt i que li tinc unes ganes especials i a sobre aquest any serà campionat provincial gironí!! per fi tenim provincial a girona!! i aquest any ens quedarem sense campionat de Catalunya de CRI?\nApurant el dia\nAvui era el dia fort d'entreno de la setmana, i després de veure la Vuelta he sortit pensant que el dia s'allargava fins les 21h. He fet les series en els 2 primers ports del dia i just quan em dirigia a fer l'ultim he pensat, "ostres, sembla que falta llum" però com que amenaçava pluja he pensat que serien els nubols!! Burru de mi!! just al començar l'ultim port, els Angels m'he adonat que no, que es feia fosc de veritat i mitja volta i gassss!! a 25 Km de4 casa ja era absolutament fosc!! M'ha tocat passar per autentics camins de cabres per evitar les carreteres transitades.... Però he arribat a casa i he pensat... un altre entreno cap a la saca!!!! el camí de carro que he agafat per no passar per la carretera aquí les vistes del pont d'entrada a Torroella des del camí de carro del costat del riu ter\nCamí a l'Empordà\nAvui comença el meu camí cap al XI cinturó ciclista a l'Empordà. Després de cinc dies de descans actiu, i de fer unes passejades a lo "verano azul" avui he començat a entrenar pensant en el cinturó ciclista a l'empordà. Objectiu? evidentment no és altre que poder acabar, sóc conscient del nivell d'aquesta prova on participen set equips professionals i onze d'amateurs. En total uns 140 corredors, 3 etapes i un total de 480Km. Aquí podreu veure el recorregut de les 3 etapes. I aquí les altimetries i els perfils de les 3 etapes. Dur, molt dur. Però m'es igual. Amb les ganes i la ilusió que m'ho agafo segur que tot sortirà bé. Qui m'havia de dir a mi fa un any que ara estaría en dispossició de córrer el cinturó de l'Empordà! Sense oblidar dues de les carreres que més ganes tinc de córrer, aquest diumenge a Olot, i el dissabte que ve a Manlleu, les dues ultimes grans clàssiques de l'any, que els i tinc unes ganes!!!!mmmmmm!!!!!! doncs apa, a entrenar fort i PIT I COLLONS!!!!\nPublicat per jordimasfepesa 5 comentaris:\nsense cap mena de dubte es una de les carreres que més m'agraden del calendari. Segur que és per les llambordes (adoquins), que per tot apassionat a la Paris-Roubaix li fa pensar en el que deuen de sentir els privilegiats que la poden córrer. Ahir doncs, cap a Juneda falta gent, un deu de carrera i un onze en organització!! amb un public molt nombros i entregat van fer que per una estona em sentis un privilegiat sobre els adoquins.... Tot i que no son tan durs com els de la Paris Roubaix....\nVaig disfrutar molt... molt....\nEn el tram final dels adoquins passavem per aquest carreró amb les voltes...\nJuneda va ser la ultima carrera de la serie que teniem de carrera dia si i dia també, acabo aquesta serie molt motivat i gens cansat i amb ganes de més!!! molt més!!\nara a recuperar bé i ha encarar la recta final, dia 12 a Olot, dia 18 a Manlleu, 19 a Tarragona i.... ja és oficial,!! el dia 1,2 i 3 d'octubre disputarem el cinturó ciclista de l'empordà!!!!\nun orgull poder córrer defensant un club com l'Alcanar!!!