El nostre emocionari | Centre de Psicologia Carme Bosch\nCada setmana: una lletra, una emoció / sentiment.\nSegons l’Institut d’Estudis Catalans (DIEC2), l’amor representa una inclinació o afecció viva envers una persona o cosa. Es tracta d’un sentiment estretament relacionat amb l’afecte i el vincle.\nAlguns autors suggereixen que l’amor està format per tres elements: la intimitat, la passió i el compromís, elements que interaccionen i evolucionen al llarg d’una relació (Stenberg, 1988). En base a la interacció d’aquests tres elements que conformen la Teoria Triangular de l’Amor, i del tipus de relació existent (familiar, parella, amistat,…), aquest sentiment es pot manifestar de diferents maneres: amistat, amor romàntic, amor fraternal, amor filial, amor incondicional, amor auto-personal (amor propi), amor platònic i amor confluent entre d’altres.\nExisteixen una multitud de definicions que posen de manifest la complexitat d’aquest sentiment.\nSegons Aristóteles “només hi ha un principi motriu: el desig”. El desig és el motor que ens impulsa cap allò que volem. Està estretament lligat amb emocions com l’atracció, l’esperança, la passió i la satisfacció entre d’altres.\nLes motivacions que alimenten els desitjos poden ser molt variades i depenen en gran part de la historia i la manera de ser de cada persona. Sovint els desitjos es relacionen també amb les necessitats personals de cadascú i són claus pel benestar i l’autoestima.\nLa frustració és aquell sentiment que apareix quan no podem satisfer un desig o necessitat. La frustració es relaciona estretament amb emocions com la ràbia o la tristesa i pot generar estats alterats d’angoixa o disfòria.\nA nivell psicològic, és important entendre que la frustració apareix a partir d’una vivència emocional associada a una situació real. Així, davant la impossibilitat d’assolir allò que desitgem i que ens hem proposat, la capacitat de tolerar la frustració passa per gestionar i acceptar la discrepància entre allò ideal i allò real.\nDarrera de la baixa tolerància a la frustració poden amagar-se la impaciència (necessitat d’immediatesa, dificultats per esperar,…), raonament inflexible i basat en idees i percepcions força rígides, dificultats per adaptar-se als canvis, als imprevists i a les situacions novedoses (especialment aquelles situacions no previstes). Els pensaments també hi juguen un paper fonamental, i solen ser habituals les cognicions distorsionades que no s’ajusten a al realitat i que es basen en una interpretació molt negativa de la situació real que dona lloc a una vivència emocional intensa i disfuncional.\nLa serenitat és un estat emocional estretament relacionat amb la tranquil·litat, la calma i la harmonia. Actuar des de la quietud que ens aporta la serenitat ens permet interpretar allò que ens envolta i ens passa en el nostre dia a dia d’una manera realista, atenent a l’experiència pròpia del moment i evitant afegir judicis fonamentats en experiències passades. La serenitat ens permet ampliar la mirada, i per tant ens facilita poder establir diferents plans d’acció per afrontar i superar obstacles.\nA nivell personal, la serenitat ens permet connectar millor amb nosaltres mateixos, amb els nostres pensaments i les nostres emocions. Ens ajuda a reflexionar de manera introspectiva i per tant afavoreix també l’auto-coneixement, una actitud positiva i un discurs intern més conscient i lliure d’elements nocius.\nLa serenitat pot entrenar-se, i en aquest sentit les tècniques basades en MINDFULNESS són una molt bona opció.\nLa culpa és una sentiment estretament relacionat amb emocions com la tristesa, el dolor, la amargura o l’angoixa, entre d’altres. Des d’un punt de vista psicològic, la culpa apareix a partir d’una acció (u omissió) que genera un sentiment de responsabilitat per un dany causat.\nMoltes vegades, els pensaments i les accions que generem quan ens sentim culpables contribueixen a augmentar la intensitat d’aquest sentiment fins arribar a produir-nos un malestar tant intens com innecessari. Pensar de manera polaritzada (pensaments extremistes basats en “blanc o negre”) i en termes absoluts (bé-malament o positiu-negatiu, per exemple) ens impedeix observar els matisos de cada situació i per tant, ens dificulta valorar-la de manera realista i productiva. El perfeccionisme o la tendència a obsessionar-se són trets de personalitat que poden afavorir un sentiment de culpa intens i difícil de gestionar. Un dels altres factors que poden contribuir a generar un sentiment de culpa excessiu o perllongat és la manera en com ens comuniquem amb nosaltres mateixos, un diàleg intern que sovint està ple d’auto-retrets.\nParlar de CULPA implica per tant parlar d’auto-estima, perfeccionisme, rumiacions, auto-confiança, auto-censura, pors, assertivitat, regulació emocional, resiliència (…) conceptes claus pel benestar i l’equilibri psicològic. Entrenar aquestes capacitats ens ajudarà a millorar la nostra capacitat d’acceptar, tolerar i afrontar aquest tipus d’emocions i sentiments que vivim com a “negatius”.\nLa paraula eufòria prové del grec i significa “força per a continuar”. Es tracta d’un estat emocional caracteritzat per una forta alegria, exuberància i felicitat que apareix davant d’una situació gratificant.\nL’eufòria tendeix a l’optimisme (actitud que ens protegeix davant la desesperació i que afavoreix la resiliència) i per tant afecta en com interpretem i ens relacionem amb el món: ens sentim més motivats i il·lusionats per a determinades coses i per tant estem més actius tant física com mentalment.\nA vegades però un estat exagerat d’eufòria pot indicar que alguna cosa dins nostre no va bé, especialment quan aquest estat s’alterna de manera més o menys freqüent amb altibaixos anímics.\nEn un món actual on la immediatesa s’ha convertit en un dels factors més importants, on vivim sobre-estimulats, pendents del rellotge (i de l’agenda!), on l’accés a la informació és instantani i sovint prima la velocitat per davant de la qualitat; l’espera s’ha convertit en un inconvenient, un moment carregós, una manera de “perdre el temps”. Aquesta visió facilita que sovint, la impaciència desencadeni un estat d’angoixa o d’irritabilitat.\nÉs possible entrenar la paciència? Sí, ho és.\nEntrenar el “no fer res” pot ajudar-nos a canviar les sensacions que tenim de perdre el temps si no estem física o mentalment actius. Exposar-nos voluntàriament a aquesta emoció, per exemple escollint la cua més llarga per a entrar al cinema també és una manera de cultivar i educar aquesta capacitat. N’hi han altres de maneres, moltes, però al final el més important com sempre és l’actitud: l’actitud d’aprofitar el moment d’espera en comptes d’alterar-nos per una situació que no depèn de nosaltres.


10:20 pm - Monday, 13 July 2020\nL'ara detingut anava a primera hora i última hora del dia al domicili on es trobaven els laboratoris\nAgents de la Policia Nacional han detingut en un domicili de Torrent a una dona i un home de 30 i 29 anys, respectivament, d’origen espanyol, com a presumptes autors d’un delicte de tràfic de drogues, després de desmantellar dos laboratoris de, pel que sembla, marihuana que tenien en un domicili de la mateixa localitat.\nEls policies van intervenir 165 plantes de, pel que sembla, marihuana i un sobre amb 47 grams de cabdells secs de marihuana en un dels laboratoris i en l’altre una caixa amb gran quantitat de cabdells de marihuana que es trobaven assecant-se en tres safates d’aproximadament un metre quadrat cadascuna, 980 euros, 36 focus portalàmpades, 36 transformadors elèctrics, dos ventiladors i dues bàscules de precisió.\nLes investigacions es van iniciar en tindre coneixement els policies de la possible existència d’uns laboratoris per al cultiu de marihuana en un domicili de Torrent.\nDurant les investigacions els agents van establir diversos dispositius de vigilància en els voltants del domicili, observant que al mateix acudia vora les nou de la nit un jove que després d’aparcar el seu cotxe accedia al mateix i romania en el seu interior entre una hora i una hora i mitja.\nTranscorregut aquest temps, abandonava el domicili i es dirigia a un altre del qual ja no solia eixir fins a les huit i mitja o nou del matí, per a dirigir-se de nou a l’altre domicili en el qual en aquesta ocasió estava entre 10 i 15 minuts.\nContinuant amb les investigacions, els agents van comprovar que de tots dos domicilis es desprenia una olor de marihuana i s’escoltava un constant soroll de ventiladors, així com van esbrinar la identitat dels sospitosos.\nCom a conseqüència de les investigacions, els policies van realitzar una entrada i registre en els dos domicilis on van detenir a una dona i un home com a presumptes autors d’un delicte de tràfic de drogues, així com van desmantellar dos laboratoris de marihuana.\nDels detinguts, amb antecedents policials, l’home ha passat a disposició judicial, mentre la dona després de ser sentida en declaració va ser posada en llibertat, no sense abans ser advertida de l’obligació de comparéixer davant l’Autoritat Judicial quan per a això fóra requerida.\nMor un home de 83 anys després d’un atropellament a Torrent\nDetingut per cultivar 100 plantes de marihuana prop del Santuari de Vallivana a Morella\nMor un home en un accident amb un tractor a Torrent\nDetenen a una parella a una plantació de marihuana de Torrent


Be-Export ✅ Política de privacitat\nPolítica de privacitat Be-Export\nLes dades de caràcter personal incloses en el present formulari seran objecte de tractament automatitzat de conformitat amb el previst en el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d'abril de 2016, relatiu a la protecció de les persones físiques pel que fa al tractament de dades personals i a la lliure circulació de aquestes dades, i seguint les recomanacions i instruccions emeses per l'Agència Espanyola de Protecció de Dades (A.E.P.D.).\nEl contingut del tractament consistirà en la seva integració en una base de dades en funció de la seva sol·licitud, amb la finalitat de poder contactar amb l'interessat per a, si escau, prestar-li la informació sol·licitada o per enviar informació que INTERCIMAR, S.L. consideri del seu interès. El destinatari de les seves dades personals serà exclusivament INTERCIMAR, S.L., la qual podrà efectuar el tractament de la mateixa ja sigui per mitjans propis o mitjançant la seva remissió a una altra Empresa independent subcontractada. El remitent podrà exercitar en qualsevol moment els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició respecte a les dades remeses. La identitat i adreça del responsable del tractament és INTERCIMAR, S.L. amb domicili a C/ Sardana, 23 - 08270 Navarcles (Espanya) i email info@be-export.com\nEn compliment del deure d'informació contemplat a l'article 10 de la vigent Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSI), li comuniquem que el dinamitzador i gestor de continguts de la web és INTERCIMAR, S.L., propietari d'aquest domini. El domini es troba inscrit en el registre corresponent, atenent a comunicacions dels usuaris i / o interessats a l'apartat habilitat del portal Web.


Els Superherois de la Sang visiten els hospitals | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nEls Superherois de la Sang visiten els hospitals\nExpliquen la seva història als nens i nenes ingressats\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 17/12/2014\nEl Fredi i la Neli són els dos personatges que ha creat el Banc de Sang per conscienciar nens i nenes sobre la necessitat de donar sang. El conte que explica la seva història es va presentar a Tortosa el passat 14 de juny, coincidint amb els actes de celebració del Dia Mundial del Donant de Sang.\nAvui dimecres a l’Hospital Sant Joan de Reus, demà dijous a l’Hospital Verge de la Cinta de Tortosa i divendres a l’Hospital Joan XXIII de Tarragona entre les 10 i les 12 hores, el Fredi i la Neli explicaran de primera mà com es van convertir en Superherois visitant l’àrea de pediatria per parlar amb els nens i nenes que hi estan ingressats.\nEn Fredi i la Neli són autèntics superherois, per les seves ganes d’ajudar a les persones.\nUn ensurt va canviar la seva vida i els va convertir en Superherois. El seu germà petit va tenir un accident en un pas de vianants. Va perdre molta sang, i el van haver de portar a l’hospital per recuperar tota la que havia perdut.\n– Doctor, nosaltres ens trobem bé; podem donar-li una mica de la nostra sang, i que es recuperi aviat? – van preguntar al doctor que atenia al seu germà.\n– No vosaltres no en podeu donar, perquè encara sou petits. Però hi ha persones més grans que vosaltres que donen sang per a aquelles que en necessiten, com el vostre germà. Gràcies a elles, es podrà recuperar aviat. Vosaltres, si voleu, podreu fer el mateix quan tingueu 18 anys.\nEls dos van sortir meravellats al saber que no calia tenir superpoders per salvar a les persones. Des d’aquell dia, van decidir ser “futurs donants”.\nEl Banc de Sang, en veure les ganes d’ajudar i la responsabilitat dels nens, va decidir proclamar-los Superherois de la Sang, amb un objectiu: aconseguir futurs donants que vulguin ser herois com ells.\nLa història dels Superherois de la Sang (PDF 9 MB): http://bit.ly/1wa2BZm\nLa donació de sang, un acte cívic\nA Catalunya, cada dia calen 1.000 donacions de sang per atendre les necessitats dels malalts. De forma general, pot donar sang qualsevol persona que tingui bona salut i que compleixi les següents condicions bàsiques:\n– Tenir més de 18 anys i pesar 50 quilos o més\nA l’hospital Verge de la Cinta es pot donar sang cada dijous de 9 a 14 i de 15 a 19 hores. El Banc de Sang també organitza campanyes de donació per tot el territori.


Protestes en més d'una setantena de pobles i ciutats dels Països Catalans contra l'empresonament de Pablo Hasél - directa.cat\nLa solidaritat amb el raper s'estén arreu del territori després de la seva detenció per part dels Mossos d'Esquadra dimarts al matí a Lleida. Al vespre, s'han produït marxes i concentracions en més de setanta municipis dels Països Catalans, especialment concorregudes a la capital lleidatana i a Barcelona, on la marxa ha acabat amb diversos enfrontaments amb el dispositiu policial d'antiavalots, episodis de tensió que també s'han viscut a altres llocs com València, Girona i Vic\nConcentració en contra de la detenció i empresonament de Pablo Hasél a Barcelona. / Bruna Casas\nOnada de solidaritat amb el raper Pablo Hasél als Països Catalans després de la seva detenció, practicada pels Mossos d’Esquadra dimarts al matí al Rectorat de la Universitat de Lleida. Com a resposta, entre les set i les vuit de la tarda d’avui s’han convocat concentracions al llarg del territori. Segons el recull de l’organització antirepressiva Alerta Solidària, s’han produït actes públics de repulsa a la detenció en més de setanta localitats.\nA la capital lleidatana, on Hasél ha estat detingut, la concentració ha aplegat al voltant d’un miler de persones per mostrar el seu suport al cantant. En un ambient tranquil i amb els seus raps de fons, s’ha procedit a llegir un manifest de la plataforma de suport a Hasél. La manifestació ha recorregut diversos carrers de la ciutat i ha passat per davant de la subdelegació del Govern espanyol, blindada per un fort dispositiu dels Mossos d’Esquadra.\nMoment en el qual un grup de manifestants talla la ronda del Mig de Barcelona |Marta López Mas\nLa més concorreguda de les mobilitzacions ha tingut lloc a Barcelona, on des de les set de la tarda milers de persones han omplert de gom a gom la plaça de Lesseps, entre els barris de la Vila de Gràcia i la Salut. La magnitud de la concentració ha desbordat els límits de la plaça i algunes manifestants han tallat la circulació de la ronda del Mig i el carrer Torrent de l’Olla, que hi conflueixen. Al cap d’una estona, el gruix de les persones concentrades han iniciat una marxa en direcció descendent per la Riera de Cassoles (l’antiga avinguda Príncep d’Astúries). Quan es dirigien per la Via Augusta, la Brigada Mòbil dels Mossos d’Esquadra ha carregat contra les manifestants, el que ha separat el grup en dos: un a la Via Augusta i un altre a Pau Claris amb el carrer Mallorca, on es troba la Delegació del Govern espanyol. Les concentrades han aixecat barricades amb contenidors i s’han produït llançaments contra la policia. Sanitaris per la República ha informat que ha atès dues persones per ferida de projectil de foam: una manifestant i una periodista. En un dels dos casos, tal com confirmava hores més tard el Centre Irídia per la Defensa dels Drets Humans, l’impacte ha suposat la pèrdua del globus ocular.\nCàrregues de la Policia Nacional espanyola a València |Jaume Ferrando\nEn paral·lel, a València, centenars de persones s’han aplegat a la plaça de l’Ajuntament. Tot i que en un primer moment la convocatòria s’ha produït sense incidents, la Policia Nacional espanyola ha carregat contra les manifestants quan enfilaven el carrer de les Barques per emprendre una marxa, el que ha fet que la concentració es dividís en dos grups i s’han generat moments de caos. A Palma, la concentració que s’havia convocat a la plaça de la Cort no ha estat autoritzada per la Delegació del Govern de l’Estat espanyol, però així i tot no s’ha evitat que s’hi apleguessin algunes desenes de persones.\nA Vic, centenars de persones s’han aplegat a la plaça Major, on s’ha llegit un manifest i un raper ha interpretat una cançó dedicada a Hasél i Valtònyc. Des d’allà, les concentrades s’han dirigit als jutjats, a tocar de la comissaria de la Policia Nacional espanyola, on s’han fet càntics i s’han llançat petards. La manifestació ha acabat a la plaça del Mil·lenari, on es troben les dependències dels Mossos d’Esquadra, que han estat apedregades per un nombrós grup de manifestants, els quals han provocat múltiples desperfectes. A Girona, la convocatòria s’ha produït a la plaça de l’U d’Octubre, on algunes manifestants s’han proveït de llambordes i les han llançades al dispositiu d’antiavalots dels mossos que custodiava i la subdelegació del Govern espanyol.\nReaccions polítiques i mediàtiques\nEl divendres passat, dia 12 de febrer, es va esgotar el termini perquè el raper Pablo Hasél ingressés a presó per complir una condemna de nou mesos i un dia per enaltiment del terrorisme i injúries contra la Corona i les Institucions de l’Estat per les lletres de les seves cançons i les seves piulades. En roda de premsa, l’1 de febrer, ja va deixar clar que no s’entregaria i que l’haurien d’anar a buscar, i ahir ja es va saber que hauria de ser a la Universitat de Lleida. El raper va instal·lar-se a la sala del Consell dels Estudiants, mentre algunes persones es van posar a fer guàrdia a l’accés al Rectorat, on la Plataforma va convocar tothom a través de les xarxes. Avui, dia 16 de febrer, a quarts de set del matí, almenys tretze furgonetes dels Mossos d’Esquadra s’han desplegat al voltant de la universitat i els agents han accedit a l’edifici. Després de retirar diverses barricades, han procedit a fer fora una per una les persones que resistien a terra i a identificar-les. A fora el recinte, cada vegada s’hi ha concentrat més gent. Cap a dos quarts de nou del matí, la policia l’ha detingut i ha estat traslladat al Centre Penitenciari Ponent de la ciutat.\nEl president del grup parlamentari dels Comuns i Unides Podem al Congrés espanyol, Jaume Asens, ha anunciat que el seu grup ha enviat avui una petició d’indult per a Hasél al govern espanyol\nLa detenció i empresonament de Pablo Hasél també ha tingut força ressò en mitjans de comunicació d’arreu del món i l’organització internacional de drets humans Amnistia Internacional, des de les seves xarxes socials, ha qualificat els fets de “terrible notícia per a la llibertat d’expressió a Espanya” tot apuntant que “ningú hauria de ser processat criminalment per expressar cantant o a través de les xarxes socials idees xocants o de mal gust. Expressions que no incitin de forma directa i clara a la violència no han de ser criminalitzades”.\nConcentració de suport a Hasél a Sabadell |Mireia Comas\nEn l’àmbit polític, gairebé totes les formacions amb representació al Congrés espanyol s’han pronunciat sobre la notícia, saludant-la en positiu com una mostra del funcionament de l’estat de dret per part del PP, Ciutadans i Vox, amb una posició més crítica per part de Podem i el seu referent català, els comuns, i amb silenci per part del PSC i el PSOE. Jaume Asens, president del grup dels Comuns i Unides Podem al Congrés de l’Estat espanyol, ha anunciat la presentació d’una petició d’indult al raper per part del seu grup parlamentari. En l’àmbit del govern de l’estat, l’única reacció ha estat la del ministre Alberto Garzón (IU), ministre de Consum, que ha escrit a Twitter: “estem davant d’un símptoma de dèficits democràtics greus, i els qui ho neguen fan un mal servei a allò que sí que funciona bé en la democràcia espanyola, que és també és molta cosa”. El secretari primer de la Mesa del Congrés espanyol, Gerardo Pisarello, també ha remarcat a la xarxa social el contrast entre “aquest rap neonazi que és llibertat d’expressió” i “el rap de Pablo Hasél que és injuriar la Corona i suposa entrar a la presó”.\nDes de l’executiu que presideix Pedro Sánchez es va fer córrer fa uns dies el globus sonda que es preparava una reforma legal per despenalitzar els delictes d’injúries a la corona, un dels que ha portat Hasél a la presó. Jaume Asens, president del grup dels Comuns i Unides Podem al Congrés de l’Estat espanyol, ha anunciat la presentació d’una petició d’indult al raper per part del seu grup parlamentari. Per part del Govern de la Generalitat de Catalunya s’ha expressat la seva consellera de Presidència i portaveu, Meritxell Budó, que ha titllat l’empresonament del cantant i altres precedents com el de Valtònyc d’“una mostra més de la involució de drets a l’Estat espanyol”.\nAlerta Solidària Detenció Lleida Llibertat d'expressió Mossos d'Esquadra Pablo Hasel\n« El temps s’acaba\nL’escoleta de Manresa, cinc anys d’educació comunitària amenaçats amb desallotjament »


TRAÏDORS A CATALUNYA\nTRAÏDORS A CATALUNYA\nLA CINQUENA COLUMNA (1936-1939)\nVan ser traïdors a Catalunya o només a la República? Els escau el qualificatiu de botiflers? O potser la pregunta és una altra: per què gairebé no hi hagut memorialistes a Catalunya entre els components de la Cinquena Columna? Per què van optar per la invisibilitat i, després, pel silenci? Propagandistes del franquisme i de les dictadures feixistes, derrotistes de les democràcies, ¿qui hi havia al seu darrere? Quin va ser el paper de prohoms catalans com Francesc Cambó en el finançament de la Cinquena Columna? Quin impacte va tenir militarment i psicològicament? Qui eren els seus components?\nMilitants de Falange Espanyola, algun membre de la Lliga, parents de militars o membres d'Acció Catòlica. I, amb ells, tots els que abominaven del laïcisme i tenien interessos econòmics capitalistes. Les informacions i la propaganda dels revoltats van ser gairebé estèrils. No obtingueren dades significatives per als rebels ni van aconseguir el suport de la població, però sí que influïren a propagar el derrotisme en el bàndol republicà.\nLes respostes a aquestes preguntes i les dades que s'han mantingut ocultes les trobareu en llegir aquest llibre, magníficament documentat, en què el millor espiòleg d'Europa, amb noves dades inèdites fins ara, explica que, durant la Guerra Civil, hi va haver un grup de catalans que va trair la República democràtica i l'autonomia de Catalunya.\n15,5x23,5cm. 440 pàgines\nDomènec Pastor Petit (l'Hospitalet de Llobregat, 1927) és un dels màxims experts en espionatge a Europa.\nAl llarg de la seva prolífica obra, iniciada el 1962 amb Espías en acción, Pastor Petit ha publicat nombrosos llibres, com ara La República devastada. La mujer en el espionaje (1970), Dossiers secretos de la Guerra Civil (1978), Diccionario Enciclopédico del Espionaje (1996) i Els espies catalans (2006).\nAquesta nova edició, corregida i ampliada, de La Cinquena Columna a Catalunya (1936-1939), torna a l'actualitat un tema sobre el qual fins ara s'havia passat de puntetes: les activitats de la Cinquena Columna al nostre país, dels catalans que, des de la mateixa zona republicana, van col·laborar amb l'exèrcit revoltat del general Franco.\nSETMENARI DIRECTA - Núm. 48. 9 de maig de 2007 - Traïdors a Catalunya. La Cinquena Columna (1936-1939)\nAvui - 12 abril 2007 - La cinquena columna catalana\nEL TRIANGLE - ABRIL 2007 - ESPECIAL SANT JORDI (EDITAR CONTRA CORRENT)\nEL TRIANGLE - 12-MARÇ-2007 - La Catalunya dels ocults\nTot Sant Cugat - 16/02/07 - ''Traïdors a Catalunya'', Domènech Pastor\nAVUI - Divendres, 16 de febrer de 2007 - HISTÒRIA D'AVUI\nPreu: 18,40 €


Inici > Pors i esperances\nPer Secretariat Interdiocesà de Joventut. Ds, 21/09/2019\n(Paula Darder / Secretariat Interdiocesà de Joventut) La por és un sentiment que ha estat present dins la vida de les persones des de l'origen dels temps. És un mecanisme de defensa enfront un perill real o imaginari, present o futur.\nSembla impossible estar mancat de pors, i sembla que aquest és el temps de la por. Ja ho afirmava Ellacuria, quan explicava que les nostres societats occidentals no tenien esperança sinó por.\nLa joventut és l'ànima del present i el motor del futur. Però què passa quan envers de ser motor es paralitzen per les pors?\nSembla cert: vivim dins una societat variable, canviant, accelerada i plena de pors pels nostres joves. Por a la soledat, al futur, a no encaixar dins el motllo social, a fracassar...\nSer cristià i seguir a Crist no és d'influencers. Expressar de forma pública la nostra fe, no està de moda, i ser cristià dins la societat en què vivim és tot un repte pels que som joves.\nJesús també va sentir por davant la Creu: es sentia abandonat i sol, però aquesta por no el va bloquejar perquè l'home no viu només de por sinó d'esperança. Esperança en un Déu que estima gratuïtament. La paraula de Déu ens diu que no tinguem por de seguir els anhels del nostre cor, perquè Crist és amb nosaltres.\n"No perdeu la calma i confieu" (Jn 14, 1-12)\n"No tinguis por, que jo sóc amb tu. No et neguitegis, que jo sóc el teu DÉU. Jo et dono força i t'ajudo, et sostinc amb la meva dreta bondadosa". (Isaïes 41:10)\nEl Papa convida als joves a mirar dins seu per donar nom a les pors i, a qüestionar-se quines són les que els impedeixen avançar:\n"No tingueu por de mirar amb sinceritat les vostres pors, reconèixer-les amb realisme i fer-les front. Pels cristians, la por mai ha de tenir la darrera paraula, sinó que ens dóna l'ocasió de realitzar un acte de fe en Déu, i també en la vida"\nEscoltem el missatge de Crist que ens anima a confiar en el nostre Déu, un Déu ple d'amor per donar.\nLa resposta és clara: per un creient, viure sense por és ser capaç d'estimar i confiar en un Déu sabent-nos estimats.\nPaula Darder és membre del SIJ i delegada de Joventut de la diòcesi de Mallorca\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/blog/despres-sinode-dels-joves/pors-esperances-242261


Miquel Gil, gran triomfador dels Premis Ovidi Montllor - VilaWeb\nDijous 15.06.2006 08:23\nMiquel Gil, gran triomfador dels Premis Ovidi Montllor\nVerdcel, Urbàlia Rurana, la Gossa Sorda i Elies, també guardonats\nMiquel Gil ha estat anit el gran triomfador dels Premis Ovidi Montllor, lliurats al Teatre el Micalet de València, ple de gom a gom. Miquel Gil ha obtingut els guardons al millor disc, als millors arranjaments i, a més, el premi Muixeranga al millor intèrpret del país, de votació popular. Verdcel ha aconseguit el premi al millor disc de cançó. El premi al millor disc de folk ha anat a parar a Urbàlia Rurana, per 'Territoris Amables’.\nLa Gossa Sorda ha rebut el premi al millor disc de pop rock; i 'Al carrer dels meus records', d'Elies, el premi a la millor cançó. El premi a la millor lletra ha estat per a la 'Cançó Explícita' de Pau Alabajos, i Orxata Sound System ha estat declarat Grup Revelació.\nEl guardó a la trajectòria artística s’ha lliurat a Toti Soler; i el de suport a la música en valencià, al periodista Toni Mestre.\nA l'acte, presentat per Alfons Cervera i Núria Cadenas, el president del Col·lectiu de Músics i Cantants en Valencià, Manolo Miralles, ha demanat la fi de les polítiques discriminatòries i de la censura.\nMiquel Gil triomfa als Premis Ovidi\nTres premis Ovidi Montllor de la Música per a Miquel Gil\nMiquel Gil rep tres guardons als Premis Ovidi de València


BOOKTAG | El joc del Calamar 🦑 - Cada Dia Lletres\n1 de novembre de 2021 7 de novembre de 2021\nEls Book Hunters han creat un Book Tag que podeu veure fent clic aquí de la famosa sèrie de Netflix “El joc del calamar” (2021), escrita per Hwang Dong-hyuk. He trobat que seria bona idea fer-ne jo també un. Els Book Tag consisteixen a agafar diferents motius d’una obra i relacionar-los amb llibres. Els creadors d’aquest han decidit agafar cada joc i relacionar-lo amb un llibre diferent. Ara bé, de què va El joc del calamar?\nEl joc del calamar es construeix sobre la premissa d’un grup de persones pobres, endeutades, que són convidades a participar en una sèrie de jocs macabres en què cada cop s’assassinen a més persones fins a quedar-ne viva només una. El premi pel guanyador final és una suma molt alta de diners.\nÉs una sèrie que he vist fa poc a causa del seu èxit i he de dir que vaig patir molt amb els episodis, però com a valoració final em va agradar molt. Dona un toc d’atenció amb aquesta situació distòpica de les bogeries que es poden arribar fer per diners i desesperació, i mostra la monstruositat d’aquells que organitzen les proves només per divertir-se amb la desgràcia dels altres. Si us agrada la crítica social –com Black Mirror– combinat amb una estètica de sang i fetge (molt gore) aquesta sèrie us agradarà. He volgut fer aquest Book Tag amb la meva tria literària. Endavant, doncs:\n🤝 El reclutament, un llibre que t’hagi enganxat a la lectura o t’hagi salvat d’un bloqueig🤝\nMolts van ser els llibres que m’han enganxat a la lectura, però un dels quals guardo un record especial és Ales, d’Aprilynne Pike. Va ser una de les primeres novel·les juvenils que vaig llegir i em va fascinar. M’agradaria poder-ne fer una relectura aviat, perquè no me’n recordo gaire a part de l’esquema general: de sobte, la Laurel descobreix que és una fada perquè veu com li surten uns bonys a l’esquena, que es convertiran en ales. I a partir d’aquí, ha de viure amb la seva nova condició. Tinc molt bon sabor de boca d’aquest llibre de fantasia.\nAles, d’Aprilynne Pike.\n🧱Pica-paret, un llibre tan absorbent que t’han enganxat llegint-lo quan no tocava🧱\nÉs el torn de Matar un rossinyol, de Harper Lee. L’any passat el vaig llegir i va ser una de les millors lectures anuals. Cada capítol es lligava amb un altre i no podia parar fins a arribar al final. D’una forma molt ben narrada, l’autora escriu un relat colpidor sobre el cas fictici –però malauradament atribuïble a tants casos de la Història– d’un home negre acusat de violar una dona blanca als Estats Units dels anys trenta. La història és narrada a través dels ulls dels fills de l’advocat blanc que el defensarà i intentarà salvar aquest rossinyol de la bandada de corbs.\n🍪Les galetes de sucre, un llibre que requereix esforç i dedicació🍪\nEl cor quiet, de Josep Carner és un poemari del segle XX. Va ser lectura obligatòria de l’optativa de Literatura Catalana a segon de batxillerat. Fou un llibre dens, ple de símbols i d’una poesia complicada –que no impedeix que no sigui bona–. Tinc un record d’haver passat per un bosc de símbols, un camí obscur cap a l’enteniment d’aquesta poesia. Potser ara el gaudiria més, ara que tinc més coneixement.\nEl cor quiet, de Josep Carner.\n🔮Les bales, un llibre triat a l’atzar, que t’ha portat a llegir-ne més perquè era una saga o t’ha agradat l’autor/a🔮\nVaig comprar El festí de Babette d’Isak Dinesen (pseudònim de Karen Blixen) a la Casa Usher aquest estiu per pur atzar, perquè havia vist fotografies i ressenyes a l’Instagram de Viena Edicions i altres bookstagrammers i m’havia cridat l’atenció la coberta. Vaig veure’l a la llibreria i vaig comprar-lo sense saber molt de què anava, però amb la marca de l’editorial, que em sol ser agradable el seu catàleg. La lectura la vaig engolir en dos o tres dies. No he llegit més llibres d’aquesta autora, però en tinc moltes ganes. Podeu veure’n la ressenya completa que vaig fer per a aquest blog aquí.\nEl festí de Babette, d’Isak Dinesen.\n🪢Estirar la corda, un autor/a per qui mantinguis un estira-i-arronsa amb la gent, perquè el defenses o crítiques molt🪢\nTot i que aquest llibre és un clàssic estimat per moltíssima gent, també té els seus detractors. La literatura realista és un tipus de literatura que per alguns no sol agradar. Però a mi m’encanta i la defenso aferrissadament. Cada llibre que llegeixo m’encanta. I un dels màxims exponents del Realisme és Anna Karènina, de Lev Tolstoi, del qual ja vaig fer-ne una ressenya en aquest blog. No em cansaré de recomanar aquest llibre, és una obra mestra de la modernitat: recull la vida d’Anna, una aristòcrata infeliç amb el seu matrimoni. Coneixerà sense buscar-ho a Vronski, un jove atractiu que esdevindrà el seu amant. Una gran ficció de tota una època.\nAnna Karènina, de Lev Tolstoi.\n🪜Les plataformes, un llibre que anava molt bé, però un pas en fals te’n va fer perdre les ganes🪜\nAdolphe, de Benjamin Constant. Aquesta novel·la romàntica em va agradar com a plantejament en general, però no en el desenvolupament. Al principi la premissa d’uns amants es fa molt interessant, però al final acaba sent excessivament repetitiu, perquè no hi ha un desenvolupament d’altres temes, sinó que es converteix en un estira-i-arronsa constant inacabable, un cercle infinit. Adolphe és un jove que vol entrar al joc d’agradar per pura diversió, i amb tota la seva instrumentalització, a còpia de molts intents, aconsegueix seduir Ellénore, una dona casada. El joc passa a ser compassió, i ambdós estan lligats en l’altre. M’agrada molt la temàtica sentimental i els llibres del Romanticisme (com Cims borrascosos), però en aquest cas no em va acabar de fer el pes.\n🦑El joc del calamar, un llibre que vols llegir, però alguna cosa t’ho impedeix🦑\nL’etern pendent de la meva prestatgeria és Guerra i pau, de Lev Tolstoi. Malgrat que abans he dit que m’encanta Anna Karènina, mai trobo el moment per llegir aquest llibre. A veure si el 2022 ho aconsegueixo! Guerra i pau tracta de la invasió napoleònica a Rússia durant el segle XIX, narrada des de l’òptica de diverses famílies de la noblesa russa, classe que està entrant a la decadència. És una novel·la d’èpica, també és novel·la històrica i de saga familiar.\nGuerra i pau, de Lev Tolstoi.\n🔫Perdre un dels jocs, un llibre que t’explota el cap🔫\nL’últim llibre d’aquesta llista és sens dubte Apunts del subsol, de Fiódor M. Dostoievski. Quan vaig llegir-lo, em vaig quedar amb cara de no saber què estava llegint. I és que la primera part del llibre és densa, se’ns mostra una mena de monòleg interior del protagonista molt filosòfic. Un funcionari frustrat, un home del subsol, apartat, vol executar una venjança que se’ns mostrarà a la segona part del llibre, més accessible, ja que és narrativa. En aquesta part veiem com es duu a terme aquests pensaments destructius del protagonista. Amb una ironia molt decadent, se’ns mostra un fresc de la Rússia funcionarial del segle XIX. Em vaig fer un tip de riure, però alhora amb ganes de plorar.\nApunts del subsol, de Fiódor Dostoievski.\nUs animeu a fer aquest Book Tag?\nBook Tag Els Book Hunters: https://www.instagram.com/p/CVsMisZtH2M/\nCanal de YouTube Els Book Hunters: https://www.youtube.com/channel/UCngco7uFYwec_-BhrMxu0Fw\n1 🤝 El reclutament, un llibre que t’hagi enganxat a la lectura o t’hagi salvat d’un bloqueig🤝\n2 🧱Pica-paret, un llibre tan absorbent que t’han enganxat llegint-lo quan no tocava🧱\n3 🍪Les galetes de sucre, un llibre que requereix esforç i dedicació🍪\n4 🔮Les bales, un llibre triat a l’atzar, que t’ha portat a llegir-ne més perquè era una saga o t’ha agradat l’autor/a🔮\n5 🪢Estirar la corda, un autor/a per qui mantinguis un estira-i-arronsa amb la gent, perquè el defenses o crítiques molt🪢\n6 🪜Les plataformes, un llibre que anava molt bé, però un pas en fals te’n va fer perdre les ganes🪜\n7 🦑El joc del calamar, un llibre que vols llegir, però alguna cosa t’ho impedeix🦑\n8 🔫Perdre un dels jocs, un llibre que t’explota el cap🔫\nNarrativa, Cinema Sèries\nSÈRIE | Gilmore Girls 👭 🎥


La Màgia de l’Empordà | Amics Casa Màgica\nLa Màgia de l’Empordà\nEl passat dissabte dia 19 de Maig vàrem fer una sessió sobre LA MÀGIA DE L’EMPORDÀ, a càrrec del Sr. Agustí Ensesa i Bonet, Analista Vitivinícola i Professor d’Anàlisi Sensorial. Va tenir lloc a la Sala d’Exposicions de La Caixa de Santa Cristina d’Aro a les 20,00 hores.\nVa tractar diferents aspectes curiosos de l’Empordà, s’esmentaren els noms i llocs més emblemàtics, com el Museu Dalì de Figueres, El Mas Pla de Palafrugell, el Mas Juny de Cala Castell i la Casa Màgica de Santa Cristina d’Aro. Tots aquests i altres llocs estan directament vinculats amb una serie d'”Homenots màgics” que citava Josep Pla, que estaven relacionats amb els vins de l’Empordà: Salvador Dalì , Josep Pla, Josep Maria Sert, Miquel Mateu, Ferran Adrià , Josep Ensesa , Josep Mercader i Xevi. També es varen analitzar aspectes de la gastronomia i l’enologia del país i es va finalitzar amb una degustació de vins de l’Alt i del Baix Empordà.


‘Som com som’ «celebra» la unió civil de dos homes - El Periòdic d'Andorra\n‘Som com som’ «celebra» la unió civil de dos homes\nEl BOPA fa públic el primer edicte des que la llei es va aprovar\nAlguns membres de ‘Som com som’, reivindicant els seus drets. | TONY LARA\nEl passat 27 de novembre de 2014 es va aprovar en el Consell General la llei que legalitzava la unió civil de parelles del mateix sexe, i finalment va ser ahir quan el BOPA va fer públic per primera vegada un edicte al respecte, amb la formalització de l’expedient previ d’aquesta unió entre dos homes residents a Andorra.\nAquesta és la primera petició que apareix publicada al BOPA després d’aquell debat que tantes espurnes va aixecar entre la majoria i l’oposició pel que fa a la seva denominació, ja que encara no es considera matrimoni, sinó unions civils. En tot cas, ahir el Butlletí Oficial de l’Estat va recollir el primer edicte que uneix Omar D. C. A., de la República Dominicana i nascut al 1985, i Francisco Javier G., espanyol nascut al 1976, i tots dos residents a Andorra.\nAlegria en 'Som com som'’ / La plataforma que ha estat lluitant pels drets dels gais i lesbianes, ‘Som com som’, es va felicitar ahir per aquesta notícia i va expressar la seva alegria mitjançant el seu president, Carles Perea: «Crec que ja era hora que no només era important que s’aprovés la llei, sinó que es posés en pràctica». Perea, que va voler donar l’enhorabona a la parella, va expressar en tot cas el seu recel per «tot el camí que queda per fer»: «Crec que és un pas molt endavant en drets i igualtat, tot i que encara quedes moltes coses que s’han de millorar». L’expedient d’aquesta unió civil va ser signat el passat 11 de febrer.


En què consisteix el Massatge Infantil?\nEl massatge infantil per a nadons són unes carícies o friccions suaus que es donen de forma amorosa al cap, cara, pit, abdomen, cames, braços, mans i esquena. Es complementa amb mobilitzacions suaus de braços i cames.\nDes que la primera cèl·lula es divideix per donar-nos via a la vida, estem en contacte amb un altre ésser. Durant tot l'embaràs el vincle del fetus amb la mare es fa més proper i necessari, ens dóna seguretat, calor, abric ...\nDesprés en passar pel canal del naixement ens entra una por instintiva per no saber què ens trobarem després d'aquesta calidesa i sentir aquest confort matern. Aquesta inquietud, temor, se li pot aguditzar al petit en els primers dies després del naixement.\nA través de la pell, ple de innervacions nervioses, el nadó rep el massatge infantil que li dóna la mare/pare ajudant-lo a alliberar aquests temors i a tenir un contacte càlid, íntim i amorós. La proximitat del tacte matern/patern actua com a bàlsam afectiu i també l'ajuda en el seu progrés.\nA més del desenvolupament afectiu, també els afavoreix el cognitiu i motriu; el nadó va reconeixent cada part del seu cos mitjançant el massatge i aquesta informació arriba al seu cervell estimulant aquest desenvolupament. Alhora que els proporcionen plaer sensorial, ja que activen l'alliberament de substàncies bioquímiques, les endorfines, les quals generen una sensació de benestar.\nDes que neixen, el massatge els regula els còlics del lactant, a expectorar la mucositat i les flegmes quan estan malalts de les vies respiratòries, els relaxa i obtenen així un somni més reparador. Els facilita tenir una millor socialització i rendiment intel·lectual. Entre alguns dels beneficis que obtenen del massatge.


Rosegadors Archivos - Veterinos Centre Veterinari\nPosts tagged Rosegadors\nAlimentació del cobai domèstic\n21/06/2016 Leave a Comment Written by Veterinos HV\nArticle basat en un curs del nostre col·laborador Jordi Jiménez, veterinari especialista en animals exòtics.\nEls cobais o conills d’Índies són animals molt sociables que poden ser grans companys dels nostres fills, però requereixen moltes atencions. Ara que ha acabat el curs, és una temptació regalar-los un animalet perquè es distreguin durant les vacances. És una manera també d’ensenyar-los a ser responsables. No obstant això, no cal oblidar que els cobais són éssers vius: encara que no puguin expressar gana o malestar de la mateixa manera que un gat o un gos, unes atencions insuficients afecten al seu benestar físic i emocional. Per tant, si li regalem un cobai a un nen, els adults n’hem de ser també responsables i assegurar-nos que s’en té prou cura.\nPer a informació detallada sobre com cuidar d’un conill d’Índies, podeu consultar la pàgina Cuidados básicos de los cobayas.\nDieta del cobai\nLa dieta incorrecta és la principal causa de malalties en els cobais domèstics. El problema més freqüent és la manca de vitamina C, en tant que els conills d’Índies, com els humans, són un dels pocs animals que no poden fabricar la seva pròpia vitamina C.\nL’error més habitual és oferir-los només pinso, sense vegetals frescos.\nLa dieta del cobai ha d’incloure:\nFenc o palla: ha d’estar sempre disponible, molt especialment en els animals joves i recentment adquirits. A més de ser una font de fibra imprescindible, és un excel·lent llit que permet mantenir la higiene de la gàbia. Es poden obtenir paquets en tendes especialitzades. El fenc més adequat és el de cereals, però també es pot usar el d’alfals.\nVerdures, fulles i herba fresques, en definitiva VERD!!: alfals, fulles de pastanaga, nap i remolatxa, col, bleda, escarola, api, enciam (excepte iceberg), espinacs, trèvol, brots de gespa, dent de lleó, verdures silvestres, etc. Les verdures de fulla fosca són les més adequades, pel seu alt contingut en vitamina C. De tant en tant se’ls poden donar hortalisses variades.\nÉs falsa la creença que la verdura provoca diarrea, sempre que no es canviï bruscament la dieta, que s’ofereixi en quantitats moderades i l’animal disposi de palla de qualitat.\nPinso de qualitat: a partir dels quatre mesos l’animal ja no creixerà gaire més. Des de llavors el pinso ha d’oferir-se de forma controlada, sigui només una hora al dia o en quantitats limitades. Si disposen de pinso tot el dia solen engreixar massa.\nAigua: l’aigua neta ha d’estar permanentment disponible. Els abeuradors d’ampolla són els més adequats.\nEls animals joves i els recentment adquirits són molt sensibles als canvis bruscs de dieta. No canvieu mai bruscament la dieta, encara que sigui per millorar-la. Comenceu oferint petites quantitats dels aliments nous i aneu augmentant-les a poc a poc al llarg de diverses setmanes.\nSi voleu canviar de marca de pinso, comenceu barrejant-lo amb la marca anterior, augmentant a poc a poc la proporció del nou pinso.\nLa fruita i el pa han d’oferir-se només ocasionalment i en petites quantitats.\nNo se’ls han de donar llaminadures amb sucre.\nAnimals exòtics, Conills d'Índies, Nutrició


Bloc de l'AMPA de l'Institut Bellvitge: Taller gratuït de cup cakes per a alumnat, pares, mares, profes (17/2/14 i 10/3/14)\nTaller gratuït de cup cakes per a alumnat, pares, mares, profes (17/2/14 i 10/3/14)\nAnem a fer cup cakes! Podeu participar tant joves com adults!\nSerà en dues sessions a l'Aula de Tecnologia de l'Institut.\nLa primera, el dilluns 17 de febrer a les 17:30h\n- Elaboració de la massa, farciment, decoració amb buttercream.\nLa segona, el dilluns 10 de març a les 17:30h\n- Formes amb motllos (flors, fulles, figures geomètriques...)\n- Modelatge de flors.\nLa tallerista necesita saber quan material necessitarem, així que ÉS IMPORTANT APUNTAR-SE abans del 14 de febrer.\nCom?, teniu 4 opcions, trieu només una per no duplicar-vos, ok? I indiqueu si vindreu sols o acompanyats d'algú (mare, pare, germà).\n- Clica "asistiré"\na l' event del facebook\nNOMÉS SI ASSISTIRÀS,\n- Els dilluns a l'AMPA\nde 17h a 18:30\n- Emplenant el formulari quan rebis la info en paper a la tutoria el proper 7 de febrer.\n- Per correu electrònic a ampa@ibellvitge.net\n- de gener 31, 2014\nTaller gratuït de cup cakes per a alumnat, pares, ...\nTertúlies Dialògiques Literàries els dijous a les ...


A propòsit del “pollo” de Mónica Oltra, on són els catalanistes del Principat? | País Valencià, Segle XXI\nPublicat per Redaccio el 6 abril 2017 en Article del dia · 0 comentaris\nL’enrenou que s’ha produït arran de les declaracions de Mónica Oltra sobre la necessitat de muntar un “pollo” perquè el País Valencià reba un millor tracte en les inversions estatals s’ha tret totalment de polleguera, i perdó pel joc de paraules. Potser no siga una expressió afortunada, però l’essencial de la qüestió és que els valencians són els ciutadans de l’Estat que rebran una menor inversió per càpita i que aquest maltractament, tenint una renda inferior a la mitjana, ha fet saltar d’indignació dels representants polítics del país, començant per la seua vicepresidenta. Això és el que s’hauria de remarcar en la notícia i no una expressió més o menys afortunada, sorgida d’una justíssima indignació. Que un personatge com Pilar Rahola deixe anar l’exabrupte de dir que Mónica Oltra és una blavera o que fa servir els arguments del blaverisme, això sí que hauria de ser la notícia escandalosa. El blaverisme és una ideología reaccionària que no ha de banalitzar-se: dir-li a Mónica Oltra blavera és com dir-li feixista o xenòfoba.\nEl que resulta més lamentable de tot plegat, vist des del País Valencià, és que els catalanistes del Principat –és a dir, la gent que pensa que els Països Catalans són la seua nació— s’han afegit a la crítica contra Mónica Oltra, sense rebutjar els insults de Pilar Rahola, i sobretot sense parar-se a considerar que una part del seu país –el País Valencià— ha estat trepitjat per Madrid. De certs “neoindependentises”, molts d’ells antics regionalistes excitats, que no volen ni sentir parlar dels Països Catalans, no podia venir cap mena de comprensió. Però de gent catalanista de llarga trajectòria i de compromís explícit més enllà de les quatre províncies del Principat, podria haver-se esperat una actitud més solidària, ni que fos merament verbal.\nEstà clar que el Principat duu una dinàmica política pròpia que molta gent, des del País Valencià, veu amb respecte i esperança. Per això, en justa reciprocitat, caldria esperar comprensió i solidaritat vers la difícil situació valenciana. L’actual govern és el millor que pot tenir ara mateix el País Valencià, i l’únic que ha donat passes –per insuficients que puguen semblar— per normalitzar les relacions culturals, econòmiques i fins i tot polítiques amb la Catalunya autònoma. Amb els equilibris interns i caient la que està caient. Per això és una irresponabilitat sumar-se als atacs contra la seua vicepresidenta traient-los de context i obviant la dificilíssima realitat valenciana.\nCom diu el proverbi, “Quan el savi assenyala la lluna, el neci mira el dit”. Doncs això, amics del Principat: el dit és el “pollo” i la lluna l’esclafament d’una part dels Països Catalans. O no?\nArticle anterior L’atzucac veneçolà vist des de la vora esquerra Article següent Pollastres


La força dèbil que fa la història. Article d'Andrea Riccardi sobre el viatge del papa Francesc a l'Iraq | NOTÍCIES | COMUNITÀ DI SANT'EGIDIO\nINICI > NOTÍCIES > LA FORçA DèBIL QUE FA LA HISTòRIA. ARTICLE D'ANDREA RICCARDI SOBRE EL VIATGE DEL PAPA FRANCESC A L'IRAQ\nLa força dèbil que fa la història. Article d'Andrea Riccardi sobre el viatge del papa Francesc a l'Iraq\nLa força dèbil que fa la història Francesc i la lògica de l'Evangeli\nL'Iraq és un mosaic de religions i ètnies destinades a conviure o a enfrontar-se. La seva complexitat sempre s'ha resolt per la força o la brutalitat del poder. Això és el que va succeir durant la dictadura del sunnita Saddam Hussein, entre 1979 i 2003, perseguidor de la majoria xiïta i exterminador dels kurds a les seves terres ancestrals. Saddam va prohibir que Joan Pau II fes la peregrinació a la terra d'Abraham, l'Iraq. I això que el papa Wojtyla es va oposar a les guerres americanes i occidentals contra el dictador, perquè les considerava la premissa del xoc de religions i de civilitzacions entre el món occidental i l'islam.\nEl papa Francesc fa –així ho ha dit– el viatge del seu predecessor, perquè el poble iraquià no pot esperar. Ha esperat la pau després de l'alliberament occidental i s'ha trobat amb un Estat fragmentat, ha viscut la violència de l'autodenominat Estat Islàmic de Daeix, que tenia foscos suports. Ha esperat democràcia i seguretat, però s'ha trobat enmig de l'anarquia. Quantes vides perdudes en dues dècades de guerra, terrorisme i inestabilitat! Quants refugiats i quant de dolor!\nFrancesc ha correspost a les esperes dels iraquians i de les iraquianes visitant el país, malgrat que molts ho desaconsellaven. No és un període en què els líders facin visites oficials. I l'Iraq no és segur. Tot i això, el Papa sentia que havia de visitar aquella extrema perifèria sense pau i una Església de nous màrtirs, a més de mil·lenària fidelitat a l'Evangeli. Encara avui, la vida de molts corre perill a l'Iraq. Ragheed Ghanni, jove sacerdot caldeu que estudiava a Roma, s'hauria pogut quedar a Itàlia, però va tornar a la seva terra, on va ser assassinat el 2007: "Sense l'Eucaristia, els cristians no poden viure a l'Iraq", deia. I la va celebrar fins a la mort a Mossul, a mans dels terroristes islàmics.\nEl Papa va començar el seu viatge a la catedral sirocatòlica de Bagdad, on el 2010 van ser assassinats 48 cristians en un atac terrorista; i avui prega a Mossul, l'antiga capital del califat, on els cristians (menys de 6 mil) van ser expulsats i les esglésies destruïdes (juntament amb edificis religiosos erigits per musulmans resistents al jihadisme).\nEn els màrtirs hi ha una llavor de vida per a l'Església i per a l'Iraq. Aquesta és la fe de l'Església. I el Papa, de fet, no hi va per revenja, ni per acusar en bloc l'islam, com fa algun cristià d'Orient i d'Occident. De l'Evangeli en brolla una cultura de pau: una convivència que allibera de la lògica del xoc entre diversitats convertides en tribalismes arrogants i violents, en boga a l'Iraq.\nI a l'Iraq, en algunes èpoques, s'hi va viure la convivència, tot i que parcialment. Els jueus hi eren des de feina mil·lennis. 120 mil fins al 1948 i dos mil en temps de Saddam (que els va vexar), mentre que l'últim rabí va morir el 1996. Després els iasidites (que van acollir els cristians perseguits durant la I Guerra Mundial), al seu torn exterminats per l'Estat Islàmic. Els cristians eren molts: quasi un milió i mig la vigília de la guerra del Golf, i en queden menys de 300 mil.\nMalgrat l'assassinat de 1200 cristians en els últims temps, el patriarca caldeu Sako no ha assumit una actitud victimista, sinó que ha declarat: "El món i la història no s'aturen amb la tragèdia que estem vivint". Francesc hi va per confirmar que els cristians poden ser l'inici d'un futur de pau. El respecte i la simpatia amb què el gran aiatol·là Al Sistani, màxima autoritat xiïta, va acollir el Papa demostren que el consideren un home d'unitat i de pau. El diàleg en aquella terra, on la brutalitat de les armes ha fracassat, és la veritable força que construeix el futur.\nEl viatge del Papa a l'Iraq ens revela també a nosaltres –que estem acostumats a la seva presència i sempre estem pendents de les coses del "Vaticà menor"– el valor del seu ministeri. Amb la força dèbil i humil de l'Evangeli es toca i es canvia la història del món. La petjada de Francesc a Iraq demostra que la irrellevància i l'avarícia provincial dels cristians europeus són una decisió poc valenta. Però –com veiem aquests dies– un món tan perdut necessita l'Evangeli viscut. Mirant Francesc sentim que a l'Iraq s'està fent la història.\nEl Papa es va preguntar i ens va preguntar al desert d'Ur, on no hi ha murs: "Com pot començar, doncs, el camí de la pau? Renunciant a tenir enemics". Després va seguir amb una sèrie d'indicacions, precedides d'un solemne i comprometedor: "És a les nostres mans...". Els creients de totes les religions i de tots els països no poden romandre inerts o ser irrellevants, caminar pel seu compte, perseguir els seus interessos, resignar-se al mal. El "És a les nostres mans..." que va dir Francesc a Ur ressona a les nostres consciències, a les nostres ciutats, a les nostres Esglésies.


El Fons Documental Associatiu �s una iniciativa de Torre Jussana - Centre de Serveis a les Associacions, amb el suport de la Biblioteca General de l'Ajuntament de Barcelona, que t� com a objectius recopilar i difondre els documents i bibliografies especialitzats en el m�n associatiu, el tercer sector, les pol�tiques p�bliques sobre participaci� ciutadana, i altres tem�tiques com ara els comportaments i actituds socials. A la vegada, es complementa amb una s�rie de recursos tem�tics per a millorar el funcionament de les entitats, com ara exemplars sobre comunicaci�, governan�a, comptabilitat, etc.\nEl Fons Documental Associatiu, que compta amb m�s de 600 exemplars, tamb� refor�a els serveis de Torre Jussana oferint bibliografia complement�ria a la formaci� i als assessoraments que es realitzen.\nEls principals destinataris del Fons Documental Associatiu s�n:\nEstudiants i investigadors/es sobre l'associacionisme, el tercer sector, les pol�tiques p�bliques sobre participaci�, etc.\nProfessionals de l'administraci� p�blica i altres sectors interessats en aquestes tem�tiques.\nEls serveis que ofereix el Fons Documental s�n:\nPr�stec de Llibres\nEl pr�stec de llibres del Fons Documental Associatiu �s gratu�t. Per a efectuar el pr�stec, cal adre�ar-se personalment a Torre Jussana dins de l'horari d'obertura del centre.\nPodeu consultar els t�tols del Fons Documental de Torre Jussana accedint al Cat�leg Col�lectiu de la Biblioteca General (CBAB). Per fer una cerca concreta cal seguir els seg�ents passos:\n1-Fer clic a Cerca avan�ada\n3-A Limita per accedireu als menus per limitar la vostra cerca. En el men� Localitzaci� seleccioneu Torre Jussana\nTamb� podeu consultar tot el llistat del cat�leg complet de Torre Jussana.\nRecopilaci� i difusi� de continguts: recomanacions, darreres novetats, etc...\nTrimestralment el Fons Documental Associatiu publicitar� les darreres adquisicions i les publicacions m�s destacades en un dels butlletins TJExpress que enviem setmanalment. Si vols rebre'l, subscriu-te al TJExpress en el seg�ent enlla�..\nA m�s, el Fons editar� puntualment butlletins tem�tics que recopilaran els t�tols disponibles.\nUna altra tasca que vol desenvolupar el Fons Documental �s la presentaci� de llibres i la realitzaci� de debats a l'entorn d'aquestes.\nFeu-nos arribar les publicacions de la teva organitzaci�!\nEl Fons Documental es nodreix i s'actualitza mitjan�ant l'adquisici� de nova bibliografia i les donacions d'entitats, administracions p�bliques, altres organitzacions i particulars. Si voleu fer-nos arribar les publicacions de la vostra organitzaci� per incloure-les en el Fons Documental pots contactar amb nosaltres per tel�fon (932564118) o per correu electr�nic (tjussana@bcn.cat).\nCat�leg fons documental


L’Ajuntament d’Altea i l’Empresa Pública presenten el Pla d’Ocupació 2016 | l'Expressió d'Altea\nAdmin. / 24/05/2016\nL’Ajuntament d’Altea i l’Empresa Pública de Desenvolupament Municipal (EPDM) presenten el Pla d’Ocupació 2016 destinat a persones desocupades empadronades a Altea. Una actuació conjunta amb l’objectiu d’intervindre en la generació directa de llocs de treball a l’EPDM des d’una vessant social.\nAquesta mesura de política activa d’ocupació valora criteris personals familiars i socials. D’eixa manera s’assegura la contractació de persones pertanyents a grups especialment desafavorits (aturats de llarga duració, estar en situació o risc de desnonament, dones víctimes de violència de gènere amb ordre de protecció en vigor, entre altres).\nEs realitzaran principalment contractes temporals a temps parcial a un màxim de 40 persones i amb una durada màxima de 3 mesos. La presentació de sol·licituds serà del 23 de maig al 6 de juny a l’Oficina d’Atenció al Ciutadà (OAC). Els treballs que s’oferten són operaris de manteniment, de serveis múltiples i auxiliars de serveis assistencials.\nImma Orozco, regidora responsable de l’EPDM, ha destacat el benefici que per al poble d’Altea suposarà aquest pla d’ocupació, ‘’d’una banda creem llocs de treball destinats a ajudar temporalment a persones pertanyents a grups especialment desfavorits i, de l’altra, donem resposta a les necessitats del poble a través dels serveis que presta l’Empresa Pública.’’.\nVerónica López, regidora de Benestar Social, Igualtat i Sanitat, ha explicat que el pla és una bona forma d’aplicar polítiques actives d’ocupació. La regidora ha posat l’accent en la doble vessant del pla que tindrà en compte als menors de 25 i als majors de 45 anys. ‘’Dos grups d’edat especialment vulnerables als que cal donar suport. Per una banda als més joves, perquè facilitar el seu accés al món laboral i, per altra, als majors de 45 anys, en moltes ocasions exclosos de les ofertes de treball’’.\nEls requisits per poder participar es poden consultar al web municipal, altea.es. La selecció es realitzarà després de valorar les sol·licituds presentades durant el termini previst i després d’haver realitzat una entrevista personal amb els sol·licitants.\n24/05/2016 in General. Etiquetes: Ajuntament, EPDM, Imma Orozco\n18ª Volta a Peu a Altea →


Pantà Granges del Gat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 31′ 04″ N, 0° 26′ 09″ E / 41.5179°N,0.4358°E / 41.5179; 0.4358\nLa zona humida Pantà de les granges del Gat està formada per un pantà artificial de dimensions mitjanes, per una petita bassa situada al seu nord-oest, i per una zona intermèdia amb un extens canyissar. Es tracta d'una zona de 6,35 Ha de superfície total, situada al terme municipal d'Aitona, que vessa les seves aigües a la Clamor (afluent del Segre pel seu marge dret) i recull les aigües procedents de diferents recs situats a petites conques laterals de la Clamor.\nEl pantà principal té una forma aproximadament rectangular i presenta un cinyell helofític ben desenvolupat, amb canyís i boga, que forma diferents illes i arriba a cobrir una bona part de la superfície de l'aigua, al sector oriental del pantà. Als marges hi ha alguns arbres dispersos (tamarius i pollancres bàsicament), que no arriben a constituir un bosc de ribera diferenciat.\nLa bassa del nord-oest, de forma allargassada, presenta nombrosos tamarius (Tamarix canariensis) en tot el seu perímetre, que formen un interessant bosc de ribera, així com un cinyell helofític de canyissar i un bogar ben constituït a la part central.A la zona intermèdia entre els dos pantans, que ocupa gairebé la meitat de la superfície de la zona humida (unes 3 Ha) s'hi desenvolupa un extens canyissar, amb peus dispersos de tamarius.\nPel que fa als hàbitats d'interès comunitari, destaquen els tamarigars, identificables amb l'hàbitat 92D0 "Bosquines i matollars meridionals de rambles, rieres i llocs humits (Nerio-Tamaricetea)".\nAquesta zona té interès sobretot per als ocells aquàtics, que troben en aquest sector un punt de repòs i reproducció, en un entorn agrari amb abundants arrossars on els ocells van a alimentar-se. S'hi observa amb regularitat arpella (Circus aeruginosus), així com d'altres espècies d'ocells aquàtics, com anàtides, fotges, etc. Als arrossars dels voltants també són freqüents els cames llargues.\nA la zona s'observen alguns abocaments de residus (runes, caixes de fruiters, etc.) i hi ha diverses captacions d'aigües, tant dins dels dos pantans com als voltants. Hi ha també algunes línies elèctriques que creuen el pantà, que poden ser perilloses per a les aus. S'hi realitzen cremes periòdiques que han ocasionat la mort d'alguns arbres (diversos tamarius, etc.). Les variacions dràstiques de nivell de les aigües i la seva eutrofització -amb possibles episodis puntuals de contaminació- són d'altres factors que poden afectar negativament l'espai.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 «Pantà Granges del Gat». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 14 setembre 2014].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pantà_Granges_del_Gat&oldid=19283065»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 des 2017 a les 20:11.


En el marc del I Fòrum de la Diversitat Funcional organitzat per l’Associació Amputats Sant Jordi (ASJ), per commemorar el seu 20è aniversari, va sorgir la necessitat de crear una eina per visibilitzar la realitat de les persones amb discapacitat. Com a resultat d’aquest fòrum i al llarg de 2013, es va posar en marxa una comissió de treball multidisciplinar que va arribar a la conclusió que hi havien suficients elements i es donaven les circumstàncies necessàries per posar en marxa un observatori per tal de fer més visible el sector de les persones amb discapacitat i atendre millor les seves necessitats.\nAl 2014, ASJ conjuntament amb COCEMFE Barcelona van realitzar una primera enquesta sobre una mostra de 504 persones amb discapacitat, amb l’objectiu d’analitzar les seves necessitats. El resultat d’aquesta enquesta va avalar les conclusions de la comissió de treball i va assentar les bases per a la creació d’un observatori amb la finalitat de garantir els drets de les persones amb discapacitat mitjançant l’explotació del big data en relació a la discapacitat.\nConvençuts de la necessitat d’impulsar l’Observatori de la Discapacitat Física (ODF), ASJ i COCEMFE van considerar oportú que aquesta nova eina representés la globalitat del sector de la discapacitat física de manera inclusiva i participativa, sobreposant-se a la nova realitat del món associatiu. En aquesta direcció les dues entitats conjuntament amb Natura i Salut (Natsal) van fer una aposta clara per generar dinàmiques de treball col·laboratives i comprenent la diversitat del sector van establir una línia de treball amb l’Observatori del Tercer Sector (OTS) per produir coneixement a través de diferents estudis i investigacions. Aquest fet es considera la posada en marxa del ODF.\nA partir d’aquest instant, l’ODF inicia una etapa de consolidació en el sector del col·lectiu de persones amb discapacitat generant una xarxa d’aliances i col·laboracions amb diferents agents implicats, tant del sector públic, com del privat i del tercer sector. Un dels moments més representatius d’aquest procés va tenir lloc al març de 2015, quan l’ODF va reunir l’EspaiCaixa del Palau Macaya a més de quaranta especialistes per reflexionar sobre les necessitats i els reptes del col·lectiu. El resultat d’aquesta trobada va ser la concreció de els quatre àmbits de treball que l’ODF es va comprometre a abordar en el futur: transport i mobilitat, informació sobre el ple exercici dels drets de les persones amb discapacitat, l’ús de les TIC i Smart Human City, i la visibilitat i tractament de la discapacitat en els mitjans de comunicació.\nAl novembre de 2015, l’ODF va celebrar el seu primer aniversari al CaixaForum Barcelona cedit per l’Obra Social “ la Caixa”. En aquest acte, sota el lema “ #digues_capacitat. Les TIC al servei de les persones” es va presentar l’estudi “Discapacitat, Integració i el Paper de les TIC” realitzat per l’ODF, amb el finançament de la Fundación Vodafone Espanya i la col·laboració de GESOP. En aquest mateix acte, es va atorgar el primer Premi Ricard Vaccaro a l’Ètica i al Compromís Social amb l’objectiu de reconèixer a les persones o entitats que destaquen per la tasca solidària i altruista en el seu àmbit d’influència a favor del col·lectiu de persones amb discapacitat.\nI Fòrum de la diversitat funcional\nDEL TERCER SECTOR i ASJ - COCEMFE BARCELONA\nPremi RICARD VACCARO a l'ètica i compromís social


El Barça obrirà el Museu i la botiga del Camp Nou el proper 8 de juny\nEl partit contra l'Atlètic es jugarà amb samarretes d'aficionats a la graderia\nEl Barça obrirà el Museu i la botiga del Camp Nou el proper 8 de juny FC BARCELONA\nBarcelonaLa Junta Directiva del Barça s‘ha reunit de forma telemàtica, informant que preveuen obrir el Museu i la Barça Store del Camp Nou, coincidint amb el retorn del futbol, la setmana del 8 de juny. El Museu posarà a la venda una entrada amb un preu especial de 10 euros destinat al públic local, i mantindrà com és tradicional la gratuïtat per als socis del Club i, extraordinàriament, per a un acompanyant. Abans, aquest dilluns ja es va reobrir la botiga ubicada al Passeig de Gràcia de Barcelona.\nA més, la Junta Directiva ha aprovat la iniciativa ‘Aquí juguem tots’, una acció que es desenvoluparà al Camp Nou en el partit que es disputarà contra l’Atlètic de Madrid, corresponent a la jornada 33 del campionat de Lliga. Consistirà a oferir als socis, penyistes i aficionats de tot el món la possibilitat d’omplir una part de les grades de samarretes oficials del primer equip personalitzades amb els seus noms. D’altra banda, les penyes oficials del Club que ho desitgin hi podran col·locar les seves pancartes distintives. L’acció preveu que es faci un mosaic amb totes les localitats equipades, i que els participants, a banda de tenir la seva samarreta, també s’enduguin el record de la fotografia de l’Estadi que es farà exclusivament per a aquesta ocasió.\nLes 15.000 samarretes que es posaran a la venda a un preu de 65 euros seran un model exclusiu perquè, a banda d’anar personalitzades, portaran una inscripció commemorativa que les farà úniques. Una part dels ingressos obtinguts es destinarà a la Fundació del Club per a la lluita contra les conseqüències socioeconòmiques de la Covid-19 i, més concretament, al programa de la Creu Roja de Catalunya de cistelles bàsiques d’aliments per a les famílies i els infants més vulnerables.\nLa Junta Directiva també ha aprovat la reestructuració del departament de scouting de l’àrea de futbol, fruit de l’anàlisi iniciada al mes de gener passat, amb l’objectiu de millorar-ne l’eficiència.\nCovid-19 FC Barcelona


Vídeos de la secció La cançó del famós del programa Generació selfie\nLaia Sanz, pilot de motos 29 anys La Laia ha triat Eros Ramazzotti perquè és un cantant que li agrada molt i la cançó "Ciao pà" li recorda l'època que va estar vivint a Itàlia lluny de la seva família. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nNausicaa Bonnín, actriu 30 anys La cançó "Votre fille a vingt ans", de Georges Moustaki, és el regal que la Nausicaa va rebre de la seva mare quan va fer 20 anys, igual com havia fet la seva mare amb ella abans. Just el moment en què els fills comencen a tenir vida pròpia. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nOna Carbonell, nedadora de natació sincronitzada 25 anys L'Ona escolta "Down on my knees" abans de competir perquè diu que la veu d'Ayo li transmet bon rotllo, molta tranquil·litat i l'ajuda a relaxar-se. En cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nJordi Cruz, cuiner 36 anys Jordi Cruz ha volgut que sonés "Ese que dio vida", d'Alejandro Sanz, perquè s'identifica molt amb el cantant. Gent senzilla que de cop descobreix que té una virtut i sap aprofitar-la. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt, que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nCarles Pérez, locutor de ràdio 31 anys El Carles ha escollit "VOS", de La Oreja de Van Gogh, sabent que sorprendria tothom. Li agrada perquè parla de l'amor i de la covardia davant les grans decisions. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nMiki Esparbé, actor 31 anys El Miki es declara fan de "Don't stop till you get enough", de Michael Jackson. Diu que és una cançó que defineix la seva generació i que el posa de molt bon humor. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nAgnès Marquès, periodista 34 anys Per l'Agnès, la cançó "Alright", de Supergrass, simbolitza la joventut. Els vint anys, el moment de menjar-te el món. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nCarlos Cuevas, actor 20 anys El Carlos ha triat "The girl from the north country", de Bob Dylan, perquè creu que és l'artista més gran del segle XX i un personatge molt inspirador. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nElena Gadel, actriu i cantant 32 anys L'Elena ha escollit "Navega sola", de Mayte Martín, perquè és una cançó que l'acompanya des que era una adolescent i la porta als seus orígens. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.\nAntonio Díaz, Mago Pop, 28 anys Al Mago Pop li agrada la cançó "Tonight we fly", de The Divine Comedy, perquè era la que sonava quan arrencava el seu primer espectacle. A cada capítol, un personatge conegut tria una cançó que li agrada molt i que serveix per iniciar una petita reflexió sobre la seva trajectòria i la seva generació.


El sector celebra un Sant Jordi d’estiu amb la la festa de les Llibreries a la fresca\n3 min. Palma 18/07/2020 00:31\n651x366 Ara sí: els llibres surten als carrers De Mallorca / ISMAEL VELÁZQUEZ Ara sí: els llibres surten als carrers De Mallorca / ISMAEL VELÁZQUEZ\nEl món de la literatura va haver de viure un Sant Jordi sense roses ni llibres al carrer a causa del confimanent, però no es va resignar que les lletres no prenguessin la ciutat enguany. És així com neix la iniciativa Llibreries a la fresca, impulsada pel Gremi de Llibreters de Mallorca, que serà aquest dijous, 23 de juliol, i inclourà activitats culturals diverses fins a les 23 h. Els espais a Palma seran les places d’Espanya, Major, dels Patins i d’Alexander Fleming, a més del carrer de Blanquerna. Enguany s’hi han sumat també el Claustre de Sant Domingo a Inca i la plaça de la Vila de Santa Maria. La data s’havia triat per coincidir amb la diada de Barcelona, però finalment la jornada s’ha hagut d’anul·lar pel brot de covid-19 que n’ha afectat l’àrea metropolitana.\nLlibreries a la fresca també vol ser un impuls al sector del llibre, que es recupera a poc a poc del confinament. “Escalonadament s’està recuperant el ritme, però no anam encara al 100%”, diu Gracià Sànchez, president de l’Associació d’Editors de les Illes Balears. Segons explica, “pot semblar que revifa una mica perquè treim les novetats que havien quedat aturades pel confianment, però era feina feta”, continua.\nAndreu López du la llibreria Finis Africae, que va obrir a la plaça Fleming de Palma el 29 de febrer i va haver de tancar dues setmanes després. Reobrir els ha suposat pràcticament tornar a començar de nou, ja que “no hi va haver prou temps perquè ens coneguessin”, diu. Amb tot, la sensació que té “és molt positiva, perquè la gent està responent molt bé i ens fa molta il·lusió fer feina de barri”.\nTambé està contenta Laia Alegret, de Drac Màgic, per la resposta de la gent. Així i tot, reconeix que “és molt dur tenir dos mesos tancat i ens anam recuperant a poc a poc”. El que ha observat és més adolescents i joves que visiten la llibreria en grup, “com si fessin ruta de llibreries, cosa que feia temps que no veia”. “És una altra història. La gent va molt a tir fix, no està hores per la llibreria com abans”, diu Miquel Ferrer, de Rata Corner. En el seu cas, varen viure un petit boom de vendes postconfinament i ara s’ha normalitzat. “Estam satisfets perquè de moment és com l’estiu passat o fins i tot una mica millor”, afegeix. Quant a la fira del llibre, tenen moltes ganes de celebrar-la “cara a cara amb els clients”. “És molt complicat organitzar un acte així pels moments tan especials que vivim”, explica la presidenta del gremi, Maria Barceló. Creuen que hi anirà gent, perquè “tenim ganes de veure llibres i un poc de festa”, però demanen a la gent responsabilitat a l’hora de respectar les normes.\nL’esdeveniment inclourà algunes presentacions, com la del llibre de relats confinats Escrit a casa, que signen les autores Laura Gost i Lucia Pietrelli. També concerts com Petiteses, a càrrec de Clara Fiol, i l’espectacle de teatre de barra Romeu i Julieta 2.0, entre altres. Els més petits podran gaudir del circ d’Aina Zuazaga i Marc Filigrana, i altres espectacles com el concert de La Fada Despistada.\nEls llibreters de Mallorca es mostren il·lusionats i expectants davant el Sant Jordi d'estiu


Massa d'Or / Televisió de Catalunya\nAmbientada a la Catalunya rural de postguerra, la trama de Pa Negre gira entorn de l'Andreu, un nen que un bon dia descobreix els cadàvers d'un veí que havia destacat per la seva posició republicana durant la guerra i el seu fill. El pare de l'Andreu, temorós de ser la següent víctima d'una caça de bruixes, decideix exiliar-se a França i l'Andreu és enviat amb la seva àvia, ties i cosins al mas d'uns rics d'Igualada. En aquest nou ambient, l'Andreu comença a preguntar-se sobre les circumstàncies que han dut a fer fugir son pare, al mateix temps que comencen a destapar-se al seu voltant els tabús de la sexualitat i la desmitificació de les llegendes del poble, un camí d'iniciació que lluny d'esclarir-li els dubtes, li descobriran els monstres que habiten en totes les famílies i en totes els individus.\nL'Emili Teixidor és un gran coneixedor de la psicologia infantil i juvenil, la seva llarga trajectòria en novel·la de gènere ho testifica. Igualment, molta de la seva narrativa s'endinsa en els anys quaranta i en les dicotomies socials que van generar la Guerra Civil. A Pa Negre va ser capaç d'unir magistralment aquestes dues línies d'investigació i, publicada el 2003, va ser mereixedora del premi Lletra d'Or i es va convertir en un dels best-sellers de la literatura catalana dels últims anys. Set anys després, s'estrena l'adaptació cinematogràfica de la mà del mallorquí Agustí Villaronga. Amb el seu pas pel festival de Sant Sebastià, on va ser guardonada amb un premi per la interpretació de Nora Navas, i amb un parell de setmanes en cartell, tot apunta que la pel·lícula tindrà un recorregut d'èxit similar al del llibre. I merescudament, doncs Villaronga ha aconseguit una ambientació fantàstica, unes interpretacions de luxe i una imatgeria d'impacte que, juntament amb un guió retorçat i provocatiu, aconsegueix despertar esglais i deixar pòsit a les sales catalanes (i tant de bo aconsegueixi repercussió arreu).\n+ L'escena inicial: WOW!!!\n+ Un tractament de la sexualitat (homo, també) amoral.\n+ L'ús d'animals, plenament justificat, esgarrador.\n+ Defuig dels tòpics maniqueistes sobre la Guerra Civil.\n+ Un llenguatge autèntic.\n- Difícil encaix de la història d'en Piturriua dins la trama principal.\nSuper Mario Galaxy 2, de Nintendo\nJa fa 13 anys del llençament del revolucionari Super Mario 64, el primer lliurament de la franquícia de Nintendo que es desenvolupava en un entorn tridimensional. La llibertat de moviments, l'ús de la càmera i el sistema de joc van inaugurar una època en el món dels videojocs de plataformes que encara no s'ha superat. El primer joc de Mario per la Wii, Super Mario Galaxy, va aparèixer el 2007 i traslladava l'escenari de l'aventura a un món estelar, en el qual el lampista de vermell havia de rescatar la princesa Peach navegant per l'Univers, sortejant tota mena d'entrebancs. L'espectacular posada en escena, amb gràfics a l'alçada de videoconsoles més potents, la divertida física de les plataformes, on la gravetat es converteix en un element flexible, i la varietat en les pantalles van convertir Super Mario Galaxy en un gran èxit, alabat per la crítica. Aquesta segona part repeteix la fórmula del seu antecessor, però aporta novetats molt imaginatives i reptes més difícils, convertint-la en una clara millora, capaç de fer-li ombra. Com a novetats, cal destacar la introducció de Yoshi i la disfressa de trepant i de núvol. També s'hi ha simplificat l'argument (de fet, desapareix) i el sistema de navegació entre móns. Una segona part necessària que esdevé un joc únic.\n+ Capacitat permanent de sorprendre.\n- L'escassa dificultat de la batalla final contra el Bowser.\nL'Oliver Twist de la buregesia\nEn la Trilogia de Deptford, l'escriptor canadenc Robertson Davies ens planteja la vida de tres personatges relacionats pel seu origen rural, un desenvolupament cosmopolita i la mort en estranyes circumstàncies d'en Boy Staunton, un famós magnat de la indústria alimentària. Mentre que a El cinquè en joc, la història girava en torn del Dunstan Ramsay, el millor amic d'en Boy, a Mantícora el protagonista és en David Satunton, el seu fill primogènit, el qual, empès per un incipient atac de nervis, acudeix a l'institut psicoanalític junguià de Zuric per sotmetre's a tractament. Aquesta és l'excusa amb què Davies desgrana les circumstàncies biogràfiques del personatge, des de la seva infantesa fins a un dels moments clau d'un home, la mort del pare. Durant el tractament, la doctora Von Haller requereix a en David una anamnesi a través de la qual apareixen els arquetips de la psicologia analítica.\nHaver nascut en una família rica no s'escull i en David s'erigeix com a representant de la tercera generació dels pioners que van fer fortuna al nou món. Descobreix ben d'hora l'instint classista que el fa sentir menyspreu per les persones culturalment i econòmicament subdesenvolupades. També l'amoralitat que doten els privilegis i que faciliten el coqueteig amb el crim i, sobretot, amb l'alcohol.\nEn David decideix estudiar Dret per a combatre la maldat humana. L'ambició professional li reportarà una gran reputació i la independència (econòmica) del seu pare. No obstant, les seves carències emocionals, impediran un èxit social complet, de fet en David resulta ser un personatge solitari, sense amistats ni amants.\nEn David perd la mare en la preadolescència. Aquesta circumstància el fa més emocionalment dependent del seu pare i influeix en les seves relacions amb les dones. De fet, el durà a una abstinència sexual no buscada però tampoc, en aparença, problemàtica.\nL'arquetip del pare és, sense dubte, el més influent en la vida d'en David. En Boy Staunton se'ns presenta com un triomfador social a qui les circumstàncies, i també gran dosi de voluntat, l'empenyen a absentar-se freqüentment de casa. El fanatisme d'en David cap al seu pare no es veurà afectada per aquestes absències, ni pel constant deteriorament de la unitat familiar, més aviat al contrari. De fet, que el pare mori abans que en David, en paraules freudianes, l'hagi mort abans, és l'arrel de la seva greu crisi nerviosa.\nLa mantícora és un animal mitològic amb cap d'humà, cos de lleó i cua d'escorpí i en David s'hi identificarà en els seus somnis, domat per una dona. L'animal d'instint (sentiment) dominat per la raó (pensament). La fera reprimida, símbol d'un personatge gris i infeliç, símbol d'un home ofegat pel pes de la seva estirp.\nDavies tingué un fort interès pel psicoanàlisi i en Mantícora, enlloc de dissimular les seves fonts per a elaborar el retrat del seu personatge, les explicita, fent de la doctora Von Hallen part activa de la narració. La dialèctica entre la doctora i el pacient constitueixen els punts forts d'una novel·la que, d'altra banda, es veu afectada de certa espessor a l'hora d'abordar els capítols d'infantesa i adolescència del protagonista. L'erudició desacomplexada de l'autor torna a fer acte de presència, essent aquest capaç d'exposar sense titubejar la problemàtica de classes, teories en dret penal i tot el que es proposi, gran capacitat té aquest home en documentar-se (o en fer veure que sap de què parla). A l'última part de la novel·la, com a El cinquè en joc, apareix Paul Demster, convertit en el mag Magnus Eisengrim, qui torna a ser el revulsiu determinant i necessari per al desenllaç. Es converteix també, per si Mantícora ens obre algun dubte, el motiu pel qual El món de les meravelles, títol amb què clou la trilogia, es presenta de lectura ineludible, doncs ell n'és el protagonista.\n+ Desborda saviesa i imaginació.\n- Discurs al límit de la retòrica.


XVI edició de la Cursa de LAmetlla de Merola | Atletisme Català\nInici General XVI edició de la Cursa de LAmetlla de Merola\nXVI edició de la Cursa de LAmetlla de Merola\nEl CROSS de LAmetlla de Merola va néixer lany 1989 prenent el relleu de la que fins llavors havia estat la prova esportiva de la Festa Major, la triatló. Les dificultats per a la pràctica daquest esport va fer que es decidís per un esport relacionat, però més popular, així doncs es pensà en una cursa atlètica duna distància assequible per a molta gent, 10 km. També es va creure oportú canviar la prova de dia, i així passà del dilluns de Festa Major en què fins llavors shavia celebrat la triatló, a dissabte de la Festa Major. Per a la organització del cursa es crea una Comissió Organitzadora que jurídicament depèn del CE LAmetlla de Merola, encara que és totalment independent del club de futbol-sala, quant a poder de decisió. Els objectius de la comissió són molt clars des de linici, duna banda es pretén una cursa popular amb tanta participació com les limitacions estructurals de LAmetlla ho permetin, i daltra banda es vol comptar amb la màxima participació delit possible. També lorganització té molt clar que sha de potenciar lesport de base, i per aquest motiu sorganitza des de la primera edició una prova infantil de 5 km. amb el mateix format i tractament que la sènior. Continuant amb aquest interès en lesport base, sintrodueix en ledició del 2002 una cursa de 1.500 metres. Durant els primers anys sefectuen un munt de retocs per tal daconseguir els objectius fixats, es passa la cursa de dissabte a diumenge; sintroduexen premis en metàllic a la cursa sènior; sentra a formar part de la Copa Catlana de Fons i es busquen any rera any nous alicients per als corredors. Els resultats daquests retocs es fan evidents amb laugment de la participació any rera any essent el salt definitiu lany 1993, amb el canvi de dia de la cursa que passa del dissabte de la Festa Major al diumenge abans de la Festa Major, data que es manté en lactualitat. En definitiva la cursa pretén ser una diada que la gent de lAmetlla ofereix a lAtletisme popular, amb una litúrgia que, introduint algun petit canvi, es manté any rera any: ambient, circuit diferent, fotografies, coca, moscatell, avituallaments, sortejos,\ni sobretot procurar que el corredor es trobi com a casa seva.


Kanye West Wireless inactiva | CAT.rickylefilm.com\nKanye West fa drama amb diatribes Wireless Festival\nKanye West s'enorgulleix de ser un artista obert i sembla Wireless Festival sentia com l'oportunitat perfecta perquè expressi els seus sentiments als seus fans. Però ells no veuen els ulls amb la seva decisió d'interrompre les seves actuacions en tant divendres i dissabte a la nit per una llarga llauna.\nDurant els seus ranures titular en les dues nits del festival, el raper va llançar en un discurs de 15 minuts a la realització dels seus èxits, el que va provocar esbroncades audibles de l'audiència. UH oh!\nPerò està clar que tenia un punt de fer - en la primera nit del festival va expressar les seves opinions sobre la discriminació en el sector de la moda i al mateix temps que ha insistit que no donar noms, es va fer totalment.\n"No vaig a esmentar noms, però. Nike, Louis Vuitton i Gucci. No discriminar mi perquè jo sóc un home negre fent música."\nI ell no va ser fet; va continuar: "F ** k cara d'estalvi i el que se suposa que vol dir, es tracta de viure el meu somni".\nA continuació, precedida d'assessorar a l'audiència que la vida consisteix a lluitar pel que vols, insistint que li va dir a Kim Kardashian es casaria amb ella set anys abans i ara ella és la seva esposa. Ell fa un punt vàlid, per ser justos.\nPerò la multitud era menys que impressionat, amb un festival de pia-assistent: "Si algú va a demà sense fils obtenir un reemborsament Kanye canta durant 20 minuts i després, literalment, fa un discurs de 35 minuts !!" I, en efecte, que sí va fer repetir la seva actuació en la nit de dos.\nTractant d'aconseguir seguidors al lateral, després d'aturar la música, va dir: "L'única raó per la qual estic en aquesta etapa en aquest moment es deu al fet que tots vostès la meva colla."\n"Vostè sap que jo vaig a l'estudi fins a les 3 am per que pugui escoltar la música al seu cotxe."\nPerò, de nou, esbroncades van seguir i la multitud tan sols s'inicien cantant "Volem Drake", com Kanye estava duent a terme en el lloc de la cantant de Take Care després que va cancel·lar la ranura.\nTot i que no va ser suficient per aturar Kanye, que després va tractar d'explicar la complexitat de la seva personalitat, insistint que és alhora "arrogant" i "tímid".\n"A vegades és difícil perquè sóc massa tímid per portar molt. Estic arrogant i tímid i una mica mandrós."\n(No, no estem segurs del que vol dir tampoc).\nPerò diatriba banda, una vegada que va tornar a la realització dels seus èxits dels aficionats va semblar tornar al lateral, i fins i tot li va donar una alegria molt gran quan les coses van arribar a la seva fi.\nEns preguntem si Kanye es prepara per fer algun tipus de música?!\nFer notícies i actualitzacions dassassí


'No cal anar a l'Havana', molt més que un concert d'havaneres | Nova Ràdio Lloret\nFotografia promocional de l'espectacle\nL'espectacle és aquest dissabte (21h) a Sa Caleta, dins del cicle 'Estiueja'.\nHavaneres, poesia, teatre i humor. Aquests són els ingredients de l’espectacle ‘No cal anar a l’Havana’, de Marc Artigau, que arriba aquest dissabte a Lloret de Mar. Es tracta d’un homenatge a “les nits de rom cremat i a les cançons heretades dels nostres avis”.\nEl seu creador, Marc Artigau, defineix l’espectacle com “un viatge per les havaneres i el seu imaginari, amb textos de Josep Pla, altres escrits expressament… tot això –un patrimoni sovint poc valorat- sacsejat perquè sigui proper a l’espectador”.\nLa interacció amb el públic és un altre element diferencial d’aquest espectacle, en què hi haurà rom cremat, monòlegs o poesia, a més d’un ampli repertori d’haveneres, en el que no faltaran les composicions més emblemàtiques com ‘El meu avi’.\nLa idea de tot plegat és “donar la volta” al concert tradicional d’havaneres. Per això, es compta amb la interpretació de tres actors: Miquel Malirach, Josep Sobrevals i Cristina Arenas.\nL’espectacle musical, dins de la programació del cicle “Estiueja”, es podrà gaudir aquest dissabte, a partir de les 21 hores en un entorn màgic com és Sa Caleta.\nL’entrada val 3 euros i pels menors de dotze anys l’accés és gratuït. L’aforament màxim serà de 100 persones i cal respectar totes les mesures de seguretat, com l’ús de la mascareta i la distància entre persones.\nArticle anteriorÒscar García, nomenat cap operatiu de l’ADF de la Selva Marítima\nArticle següentRÀDIO BOX – 15 AGOST 2020


Supressió del número de localitzador del sistema Arconte | Il·lustre Col·legi d'Advocats de Sant Feliu\nEts aquí:Inici » General » Supressió del número de localitzador del sistema Arconte\nData publicada: 21 de Setembre de 2018 A General\nEls sistemes d’informació judicials, Temis2 i e-justícia.cat, ja han incorporat des de fa unes setmanes la llista tancada d’advocats i de graduats socials, que permetrà que aquests col·lectius professionals comencin a estar correctament identificats en els procediments judicials. Aquest fet comporta que el funcionari, quan introdueixi un professional en un assumpte en el sistema d’informació, l’haurà de triar necessàriament d’una llista tancada. S’evita d’aquesta manera la introducció manual (potencialment subjecte a errors) de les identificacions i noms dels professionals en el sistema informàtic.\nEn els assumptes nous, els professionals sempre estaran ja correctament identificats, doncs hauran estat triats d’inici de la llista tancada. Pels assumptes antics (incoats quan encara no estava habilitada la llista tancada) s’ha dut a terme un procés de depuració que ha permès corregir la identificació del professionals en molts procediments, però no en tots. Per tant, en un assumpte antic, el professional pot estar correctament identificat o no. El funcionari sempre te la possibilitat d’eliminar el professional que no estigui correctament identificat i substituir-lo per la referència correcte de la llista tancada.\nUn de les conseqüències de la implantació de la llista tancada és que els advocats i graduats socials ja no hauran d’utilitzar el localitzador per accedir als vídeos d’Arconte 2, en aquells assumptes en els que el professional estigui identificat correctament. En cas que en un assumpte, generalment antic, el professional no estigui identificat correctament, serà necessari encara l’ús del localitzador.\nEl funcionari de l’òrgan judicial, a través de la consulta de la pantalla d’intervinents del procediment del sistema Arconte 2, podrà saber per cada cas si l’accés del professional al vídeo s’ha de fer encara per localitzador o si ja no és necessari. Ho distingeix consultant en el sistema el tipus d’icona associat al professional que consta en el procediment.\nAixí doncs, un professional podrà accedir als vídeos a través de la extranet del professional, on accedirà amb el seu certificat habitual. Un cop fet l’ingrés a l’extranet, accedirà al menú Arconte 2 on se li mostrarà la relació de vídeos dels procediments en els que col·labora com a professional, i on el professional està correctament identificat.\nSi un professional no trobés un dels vídeos que cerca a la relació mostrada pel sistema, podrien donar-se dos casos:\nEl lletrat de l’Administració de justícia encara no ha signat el vídeo, i per tant encara no s’ha publicat.\nEl professional no està correctament identificat en el procediment associat al vídeo. Per accedir al vídeo caldria que el professional sol·licités un número de localitzador a l’òrgan judicial, o bé que demanés a l’òrgan judicial que es modifiqués directament la informació del professional a l’assumpte a Temis2 o a e-justícia.cat.\nEn principi, per tots els procediments incoats amb data posterior a 1 de juny de 2018 (data d’activació de la llista tancada) el professional podria accedir al vídeo sense necessitat de localitzador, excepte en alguns casos puntuals de procediments de Temis2 en que els funcionaris, per preparar una vista, no han recuperat la informació des de Temis2 sinó que l’han introduït directament a Arconte 2.\nPodeu tobar manuals i instruccions al següent enllaç:\nIV Congrés de l’Advocacia Catalana. 27 i 28 de setembre a Tarragona


Avenços en gestió clínica: Deixeu que els pacients ajudin\nSi no van poder anar l'altre dia a la Universitat de Vic, i no han tingut l'ocasió de sentir-lo mai, els recomano aquest video de 16 minuts on podran veure l'e-Patient Dave en acció (porta quasi mig milió de visionats).\nEls fonaments del moviment e-Patient Dave\nDeBronkart defensa que els pacients han de ser actors del seu procés clínic. Ara mateix, diu, la situació és ben contrària, ja que quan es decideixen coses transcendentals (per exemple en un comitè de tumors) els pacients mai hi són i es parla d'ells en tercera persona. Senzillament són algú que està a la sala d'espera, algú que ja rebrà la comunicació adequada quan els que en saben s'hagin aclarit. Els metges pensen que ho saben tot, però deBronkart diu que els malalts també saben coses, i algunes d'elles claus per a l'èxit del tractament. Per tant, els pacients haurien de deixar de ser un recurs infrautilitzat i això només s'aconseguirà si estan ben informats des del principi dels seus processos.\nDeBronkart, des de la posició d'expert en marketing, en el seu llibre fa una digressió sobre quin significat té el concepte "pacient informat". Per a alguns, afirma, es tracta d'intoxicar a les persones amb probabilitats i xifres, però els metges haurien de saber que és més impactant el valor de la informació que la informació per ella mateixa. Si hi ha voluntat d'implicar els pacients en els processos clínics, els metges haurien d'entendre la manera de ser de la persona que tenen al davant i li haurien d'explicar les coses des de la certesa que els entén.\nAlgunes recomanacions per als metges\nEl Dr. Danny Sands, en un capítol del llibre, recomana que els metges animin els pacients a implicar-s'hi i per això els dóna algunes pistes perquè s'animin amb certs comportaments: a) saber recomanar pàgines web, b) oferir contactes amb altres pacients semblants, c) oferir la seva adreça de correu electrònic, d) preguntar per les preocupacions dels pacients, e) parlar de pros i contres de cada opció terapèutica, f) estimular que el pacient parli de les seves preferències, g) preguntar-li al pacient què ha entès, i h) compartir informes, resultats i notes clíniques.\nAlgunes recomanacions per als pacients\nAquest capítol del llibre està redactat pel propi Dr. Sands, però les propostes, dirigides als pacients, estan aprovades per l'e-Patient Dave: a) l'atenció sanitària no és un esport per a espectadors, cal implicar-s'hi, b) s'hauria d'elaborar una llista de preguntes abans de cada visita, c) s'hauria de ser respectuós amb el temps que el metge pot dedicar a la visita, d) quan la comunicació no funciona correctament, el pacient hauria de tenir el valor de fer-l'hi saber al metge, e) s'haurien de prendre notes i contrastar-les amb les del metge, f) s'hauria d'evitar entrar en exigències sobre proves i tractaments, g) per contra, quan el pacient tingui una idea pròpia sobre què cal fer, ha de saber compartir-la amb el metge, defensar-la i escoltar, h) s'hauria de tenir el valor de fer saber a cada professional assistencial quines coses el fan sentir bé i quines no.\nLa intenció d'aquest post no és sumar-se a un moviment perquè totes les persones que pateixen malalties greus es comportin com el genuí e-Patient Dave. Tant de bo, però la qüestió és que cada pacient té la seva manera de ser. N'hi ha de més valents i n'hi ha de més porucs, i poc hi podré fer des d'aquestes ratlles per a l'extensió social del moviment de deBronkart. Malgrat això, com que aquest és un blog dirigit als professionals de la clínica, m'agradaria deixar-hi un missatge: estaria bé que, ni que només fos amb els casos més complexos, els metges prenguessin nota de l'actitud, i les recomanacions, del Dr. Danny Sands.


Gairebé 100 equips participen en la 7a edició del Tim Vòlei Andorra\nmiércoles, 23 septiembre 2020 11:47\nAquest dimecres s’ha presentat la 7a edició del Tim Vòlei Andorra’18, en què participaran 95 equips masculins i femenins, tres d’ells fora de competició. La competició ha multiplicat per quatre el nombre d’equips participants, ja que en la primera edició van participar-hi 25 equips.\nEnguany la organització ha canviat l’estructura de la competició, establint un sistema eliminatori des de la primera fase, en lloc d’organitzar lligues per categories en la primera fase i encreuaments en la segona. “Volem que els equips amb un nivell més proper acabin competint entre ells perquè tothom se’n vagi amb la millor sensació”, explica el responsable de TIM Andorra Manel Casas.\nLa competició se celebrarà a diferents instal·lacions esportives del país, dues d’elles situades a la parròquia d’Encamp. “És un esdeveniment que creix any rere any ajudant a la parròquia d’Encamp a posicionar-se com a destinació de turisme esportiu i a projectar les nostres instal·lacions a nivell internacional”, comenta el director del departament de Joventut i Esports del comú d’Encamp Ignasi Vinós. De fet, en aquesta edició participarà per primera vegada el Club Voleibol Encamp, juntament amb el Club de Vòlei d’Andorra i el Club de Vòlei de les Valls d’Andorra.\nLa 7a edició del Tim Vòlei Andorra compta amb la participació d’equips de fora d’Andorra, provinents de Catalunya, el País Basc o les Illes Balears. No obstant, de cara a properes edicions l’organització té el repte d’obrir-se cap a Itàlia i als països del centre i el nord d’Europa. També volen incorporar altres disciplines com el vòlei platja, aprofitant totes les infraestructures de les quals disposen.\nEl voleibol és un esport que ha crescut amb força en els darrers cinc anys al país, sobretot entre la gent jove, i actualment la Federació Andorrana de Voleibol estima en 450 els esportistes que s’hi dediquen. “A tothom li agrada tenir referents en les categories més altes i Andorra ha tingut i té jugadors de vòlei molt destacats, però m’agrada pensar que fent les coses des de baix ens en sortim millor”, comenta Casas.\nArtículo anteriorCasado dice ser “el único” candidato que “garantiza que el PP no se rompa”\nArtículo siguienteEl copago no contribuye a un menor consumo de medicamentos