Cultura /el relat\nSé que s’atrauen. Sé que follen. I me n’alegro, a mi en Pere ja no em desperta res. Em sap greu, és bona persona i ens estimem. Al principi estàvem enamorats, ara som com germans. Ens podríem separar però em costa fer el pas, per allò que ens van ensenyar de petites —els matrimonis es mantenen units, el dels nostres pares també—, i segueixo aquí, amb ell. En les coses bones i en les dolentes. En la salut i en la malaltia.\nQuan em van trobar el tumor no l’hi vaig dir de seguida. No ho vaig dir a ningú, necessitava pair-ho. I van anar passant els dies. Les primeres setmanes, em trobava prou bé, anava a les revisions i seguia el tractament. Explicava a en Pere que estic anèmica, per això tan cansada i tantes visites. I ara sé que ell, encantat amb la meva anèmia. I ara sé que ella, feliç de trobar-lo sol a casa. Hi arriba tan bon punt em veu sortir. Ell li obre la porta, ella se li acosta, li posa una mà als cabells —com m’agraden els cabells d’en Pere, tan llargs, sempre repetint-m’ho—, l’altra mà al cul —que bé que li queden els texans—, l’apropa cap a ella i l’arrossega fins a l’habitació. Com si els veiés.\nFa dues setmanes els vaig sentir. Vaig oblidar les ulleres i vaig tornar a casa. Em va arribar una remor des de l’habitació. Ho intuïa. Vaig pensar que era la veïna i em va xocar, no m’hauria imaginat mai en Pere amb la veïna. És molt atractiva, sí, però no és el seu estil, no és el nostre estil, amb les arracades de perles i sempre amb tanta pressa. Vaig enfilar cap a l’habitació —això sí que em molestava, ni canviar els llençols potser no se li acudia. El murmuri es va convertir en gemec. Em costava identificar-lo. Sempre havia pensat que si un dia en Pere em feia el salt seria amb una amiga, no sabia quina, no ho havia reflexionat a fons. Llavors vaig decidir que sí, que havia de ser una amiga, perquè així, si tot anava malament, si el tumor creixia, ell es quedaria amb algú proper, que seria una mica jo també. Aquest pensament em va alleugerir. Vaig reconèixer el gemec, en Pere, és clar. I vaig reconèixer l’altra veu. Vaig somriure i vaig fer mitja volta.\nAvui he tingut visita. Començarem amb els pal·liatius. El tractament ja no funciona. Moriré. Aviat. Pensava que tenia molt a fer, però he entès que és hora de passar el relleu. Avui ho explicaré a en Pere, ho entendrà. Potser els ho explicaré a tots dos, per separat. O junts, i m’estalviaré una conversa.\nTorno de la consulta animada, tot i la mala cara que dec fer. Fa dies que no em toca el sol, menjo poc i estic prima i cansada. Però avui m’he arreglat i prepararé un bon sopar, potser per a tots tres. Obro la porta del pis, encara hi entren reflexos del sol, és aviat, m’han atès de seguida. Avanço pel passadís marcant el pas amb els talons, sense adonar-me’n, amb una fermesa que no sé d’on trec. Els trobaré al llit. Farem plans de futur, del futur que els deixo, amb alegria, amb agraïment, fins i tot. Per totes dues parts. Per totes tres parts, segur.\nObro la porta de l’habitació amb cautela, però els talons m’han delatat. Fan cara d’esverats, la meva germana es tapa amb els llençols —els pits que he vist créixer i que comparteixen platja cada estiu amb mi—, en Pere obre la boca i no li surt ni un mot. Parlo jo:\nEls miro amb un somriure i no puc continuar. La Laia se’m tira al damunt sense deixar de cridar. No volíem, no és el que sembla! Ho sento! Caic amb el seu pes al damunt i sento un cop sec. Silenci. Em sagna el cap. La Laia em mira esglaiada. En Pere corre a abraçar-me. No tinc temps de desitjar-los tota la felicitat del món.\nAquest relat ha rebut el Premi Núvol 2020 al conte més llegit\nXavi Valls 23 d'octubre de 2020 At 10:09\nEs molt xulu, monica. Felicitats


gnu – Fessols&Naps\nEl software lliure necessita dissenyadors [CAT] i [CAS]\nArticle escrit per jose luis zapata i publicat en alt1040\nHa estat un camí llarg en la meva vida l’ús de programari lliure, record que vaig començar usant programari lliure en Windows abans de decidir canviar-me de sistema operatiu a Linux —“GNU/Linux”, per als puristes—, i durant tot aquest procés vaig poder notar els canvis que hi ha hagut en el disseny d’interfaces, de logos i d’imatges de diferents projectes de programari lliure.\nMés enllà de llenguatges de programació i les metodologies de programació al voltant d’aquests, una de les habilitats més importants que un desenvolupador pot tenir és l’empatia. Perquè el programari sigui útil ha de ser fet prenent en compte les meves necessitats com usuari, que poden ser distintes de les necessitats d’altres usuaris.\nSabem que moltes vegades el disseny és deixat a un costat a l’hora del desenvolupament d’aplicacions lliures. Per què? Doncs moltes vegades més que ser creat pensant en l’usuari final, els programadors pensen en si mateixos mentre treballen en ell. Encara que de vegades les comunitats ajuden a millorar els dissenys en general —moltes vegades perquè els desenvolupadors tenen necessitats distintes i totes aquestes són preses en compte—, moltes vegades el disseny no és una cosa que en realitat preocupi als desenvolupadors.\nJo sé que el programari lliure és una metodologia molt vàlida i important, amb moltes aplicacions molt variades. Però alhora m’adono que —-la majoria de les vegades— comparat amb el programari privat, que és fet pensant en l’usuari final, el seu disseny és bastant pobre. Jo suport completament el programari lliure, però no m’agradaria que per a donar-lo suport hagi d’usar eines amb un disseny inferior. Què podem fer per a millorar l’ètica del disseny en el programari lliure?\nPart del problema és el mercat. El programari comercial ha de vendre’s, així que les interfícies senzilles i amb gran usabilitat és algo integral en ell; el programari lliure no, i moltes vegades parteix de l’estratègia per a obtenir fons és oferir plans de suport, així que fer el programari lliure més senzill no és sempre parteix de la dinàmica (van a notar que el programari lliure millor dissenyat sempre té una versió comercial).\nA més, molts desenvolupadors veuen el disseny com una cosa que passa a segon pla, un treball “inferior” en comparança al que ells fan. I qualsevol que pense que la seva funció és més important en un equip de desenvolupament fa que això sigua destructiu.\nAltre problema és l’actitud dels dissenyadors. Qui vol regalar el seu treball quan de per si es diu que el treball del dissenyador ha estat devaluat molt últimament? D’una banda, els desenvolupadors poden mostrar el seu treball en projectes lliures com una cosa que els ajuda a formar-se en la seva carrera o com part de la seva portafolio. Però els dissenyadors no tenen els mateixos incentius. Podem veure exemples aïllats —com el Projecte Tango, o els dissenyadors involucrats en Firefox, com Chris Messina—, però en general no es pensa que l’ajudar en projectes lliures sigui una cosa bona. Encara.\nLes companyies o comunitats que treballin desenvolupant projectes open source han de prendre això en compte. Han d’entendre la importància de tenir a dissenyadors en el seu equip. I els desenvolupadors han d’entendre que el treball del dissenyador és tan important com el d’ells i treballen amb la mateixa fi, només que les seves eines són un poc distintes.\n30 Juliol 2011 30 Juliol 2011 fessolsandnaps\nChris Messinadesigndiseño graficodissenydisseny gràficgnulinuxopen sourceTango Desktop Project\nLa revolución de SO (Revolution OS).2001\nLa revolución de SO\nAquestr cap de setmana us oferim un documental sobre gnu, linux i Codig obert, n’hi ha que dir que aquest moviment que escomença al 80 ja ha conseguit grans avanços i pot acabar amb l’imperi de microsoft. Vist en documentalesatonline\nFa ja temps, un grup d’amics que erem aficionats a Linux, vam intentar formar un club de Linux. Ens ajuntàvem setmanalment per a parlar sobretot tipus de temes relacionats a Linux. Després d’algunes sessions aquest petit projecte va començar a agarrar forma i el numero d’entusiastes va començar a créixer. En aquest creixement va sorgir un problema… Molts dels nous integrants no tenien coneixement del concepte de GNU/Linux i el moviment del programari lliure. Llavors ens vam donar la tasca de tractar de recopilar documents i vídeos que ens ajudessin, d’alguna manera, a donar-los una base que els permetés millor familiaritzar el concepte i no se sentissin tan perduts. Va ser llavors que vam donar amb una pel·lícula que es diu Revolution US la qual relata els començaments del moviment GNU/Linux per mitjà d’entrevistes amb els pioners d’aquest moviment.\n18 Desembre 2010 fessolsandnaps\nbill gatescopileftcopyleftcopyrightfree softwaregnuhardwareLa revolución de SOlinuxmegauploadmicrosoftpiraterapidshareRevolution OS


Menàrguens commemora el quarantè aniversari de la mort del seu escriptor il·lustre Joan Barceló i Cullerés (1955-1980) amb la celebració de l’Any Barceló. Va ser un poeta i novel·lista que va destacar en la literatura juvenil. En tant sols 5 anys, entre el 75 i el 80, va escriure tota la seva obra, molt extensa per la seva joventut. Malauradament va morir als 24 anys d’edat i va deixant molta obra inèdita que es va anar publicat en els següents anys. Durant la seva curta però intensa trajectòria va guanyar importants premis com el Premi Folch i Torres de novel·les per a nois i noies amb Que comenci la festa! Actualment és un escriptor oblidat i el seu poble vol reivindicar-lo de nou.\nEls actes de l’Any Barceló donen el tret de sortida el proper dimarts 28 de gener a l’Ateneu Barcelonès en un acte on hi participen diferents institucions com el mateix Ateneu, l’Associació d’Escriptors de Llengua Catalana, La institució de les Lletres Catalanes, la Diputació de Lleida i l’IEI i l’Ajuntament de Menàrguens. Durant l’acte hi intervindran Mercè Canela i Jordi Pàmias, companys de Joan Barceló, i s’interpretarà una part de l’espectacle poètico-musical que Menàrguens prepara per al proper mes de maig com a acte central al municipi.\nAl llarg del 2020 es realitzaran diverses activitats al voltant de l’Any Barceló en diferents poblacions de la demarcació de Lleida i es reeditaran algunes de les obres d’aquest escriptor de la Noguera.


Vitamina D i els perills de l’excés: per què no has de prendre-la pel teu compte La vitamina D és necessària per a l'organisme i molt beneficiosa per a la salut, però consumir-la en excés pot ser molt nociu i desencadenar problemes greus\npor Laura Caorsi Dimarts, 11deMaigde2021\nEl pa em senti malament, sóc celíac? Es calcula que un 1% de la població espanyola és celíaca, unes 450.000 persones, de les quals el 80% ignora la seva condició. Però no és celiaquía tot el que sembla\nPuc recuperar els meus diners si em roben la meva targeta de crèdit? Si perdem o ens roben la nostra targeta, ens poden buidar el compte corrent. T'expliquem què fer per a evitar-ho i com actuar en aquests casos\npor helpmycash Dilluns, 10deMaigde2021


20/04/19. Sànchez: “El PSOE té un repte, o dreta o referèndum”. eE Punt Avui. - Gironès per la independència\n20/04/19. Sànchez: “El PSOE té un repte, o dreta o referèndum”. eE Punt Avui.\nEncaixonat en un racó d’una habitació de la presó de Soto del Real i flanquejat per la bandera espanyola i la fotografia del rei, el candidat de JxCat, Jordi Sànchez, en presó preventiva des de fa 551 dies i jutjat per un presumpte delicte de rebel·lió, va poder contestar dijous per primera vegada a les preguntes dels periodistes després d’obtenir permís de la Junta Electoral Central (JEC) la nit abans.\nVisiblement nerviós a l’inici de la connexió i davant de la imatge d’una sala plena de periodistes, Sànchez va disposar d’una hora escassa per dirigir-se als votants del 28-A. Una cita en què, diu, està en joc “la força i la capacitat” de Catalunya per poder negociar amb Pedro Sánchez una sortida al conflicte un cop sembla descartat, segons el candidat de JxCat, que la dreta (PP i Cs) pugui formar govern ni amb el suport de l’extrema dreta (Vox). Contràriament a això, segons Jordi Sànchez, JxCat vol asseure’s a negociar “amb voluntat de diàleg” i des de la màxima “transparència i lleialtat” i d’acord amb “els valors i el mandat de l’1-O”, va remarcar.\nSobre la taula de negociació, Sànchez demana que hi hagi el referèndum o, com a mínim, que el futur govern de Sánchez no es tanqui en banda a parlar-ne, ja que, “l’única solució al conflicte depèn de les urnes”. Sànchez no va voler parlar de línies vermelles de la seva formació per asseure’s a la taula de negociació i va treure importància al fet que el candidat del PSOE hagi posat el referèndum com un mur. La raó, segons va argumentar ahir el candidat processat, és que “tard o d’hora” Sánchez haurà d’assumir, per “responsabilitat històrica” i per “pragmatisme”, la decisió d’instal·lar les urnes a Catalunya perquè els catalans puguin decidir el seu futur, ja que, contràriament a això, Pedro Sánchez es veurà “condemnat a una situació de bloqueig i a governar amb la dreta”, va advertir el candidat de Junts pel Sí.\nJxCat, un soci estable\nAra el PSOE “necessita trobar un soci estable i garantia per quatre anys” per trobar solucions. Els socialistes, a parer del candidat i expresident de l’ANC, “no poden formar part del grup de bloqueig”, sinó que han d’apostar per tancar el conflicte “des de la convicció democràtica del referèndum”, va insistir. Jordi Sànchez va exposar un camí que perfectament pot ser compartit pels republicans d’acord amb el missatges llançats durant els últims dies de campanya. Demanen que no hi hagi restriccions al diàleg per poder desfer la “situació anòmala” i de “repressió” que ha comportat l’aplicació del mandat de l’1-O a Catalunya amb l’empresonament dels dos líders civils, l’aplicació del 155 i el cessament i l’exili dels membres de l’anterior govern.\nSànchez, que va evitar parlar de mesures quan acabi el judici i de la possibilitat d’indult després que JxCat ho incorporés en el programa i la número dos, Laura Borràs, ho rebutgés, va allunyar la possibilitat de negociar un referèndum lligat a una reforma ja sigui de l’Estatut d’Autonomia o de la Constitució. “Catalunya no necessita un nou Estatut, el que requeria és que la carta no fos amputada, el que necessita Catalunya es que l’Estat espanyol no bloquegi ni incompleixi les sentències del Constitucional ni del Suprem i posi sobre la taula el referèndum, només amb això haurem avançat molt i és simple”, va asseverar. I, davant d’aquestes peticions, Junts per Catalunya hi posa condicions. “No imposarem solucions però tampoc acceptarem restriccions al diàleg”, hi va afegir Sànchez, que es va comprometre a recollir l’acta al Congrés dels Diputats si guanya escó de la mateixa manera que ho faran els també candidats de la formació i també en presó preventiva, Jordi Turull i Josep Rull.\nQue un dels socis futuribles com Podem porti en el programa el referèndum com a solució satisfà el candidat de JxCat, tot i que espera a saber-ne la concreció. Amb tot, va indicar: “Nosaltres formem part de la solució, però no donarem cap xec en blanc i volem concreció i compromís per trobar una solució que depengui de les urnes.” A més a més de Podem, Sànchez també vol que després del 28-A s’acabi configurant un bloc ferm i unit per condicionar Sánchez, ja que fins ara no s’ha pogut crear. “Ara cal mirar al futur”, va insistir, amb un bloc format per tots els independentistes, també amb Podem. “No tenim cap altra agenda que la de l’1-O i estarem en tots els espais on es parli de Catalunya, on s’abordin regulacions i legislacions per fer polítiques socials, laborals i d’habitatge.”


Design Scapes – Xarxa de La Marina\nDesignScapes és un projecte europeu de recerca que té per objectiu promoure la co-creació de solucions innovadores basades en el disseny que serveixin per fer front als reptes que marquen l’agenda urbana europea: l’exclusió social, la baixa qualitat de vida i els riscos que se’n deriven per la salut, el canvi climàtic, la crisis econòmica, la crisis dels valors democràtics i en definitiva la pròpia qualitat de l’espai urbà en el que viu més del 75% de la població europea.\nEl programa europeu contempla dues fases: (i) estudi de viabilitat (ii) fase pilot, ampliable a una tercera que finançaria l’escalat i la rèplica del pilot en altres ciutats europees.\nEl projecte “Active Barri” presentat per la Plataforma del Barri de la Marina ha estat un dels 50 guanyadors que han estat escollits entre 263 sol·licituds provinents de 29 països en la primera fase de DesignScapes. D’aquesta manera, la Plataforma posa Tarragona al mapa europeu de la innovació basada en el disseny, a l’alçada de ciutats com Brussel·les, Oslo, Amsterdam, Milà o Rotterdam.\nDurant la primavera de 2019 s’està executant l’estudi de viabilitat i alhora s’està preparant la candidatura a la per la fase pilot. En cas de tornar a ser escollits, el consorci DesignScapes donaria 25.000 € per fer el pilot al Barri de la Marina.\nEn aquesta fase de viabilitat estem treballant juntament amb l’Institut d’Arquitectura Avançada de Catalunya (IAAC), a càrrec de la sol·lució tecnològica i també amb l’empresa Ideas For Change que coordina i monitoritza el procés de participació i empoderament ciutadà. Durant aquesta fase es fa treball de camp amb els veïns, s’agrupen i ordenen les seves inquietuds i es promouen els espais i canals de diàleg i mecanismes de co-creació per a que sigui la pròpia comunitat qui dissenyi la solució.\nFruit d’aquests treballs s’ha triat com a objectiu del projecte pilot millorar la baixa qualitat de vida i en particular revertir els efectes que té per la salut dels veïns del Barri la contaminació acústica (indústria d’oci nocturn i vies del tren), la contaminació de l’aire (emissions del Port i les pròpies del complex petroquímic del Camp de Tarragona) així com la manca d’espais verds que caracteritzen al Barri de la Marina.\nLa solució proposada es basarà en una combinació d’utilització de sensors ambientals de baix cost (construïts a FabLabs), programes de formació i empoderament del veïnat per ser autosuficient en la captura i procés de les dades ambientals obertes i finalment les estratègies d’interrelació amb agents rellevants com la pròpia administració i els actors econòmics per abordar una solució conjunta al problema.\nDurant el procés de selecció ha pesat anar de la mà de l’IAAC i Ideas for Change, entitats que compten amb una valuosa reputació adquirida en projectes de gran impacte com Making Sense, iScapes, Organicity o D-Noses entre molts d’altres. Més enllà de la innovació que suposa el projecte, el panel d’experts DesignScapes ha valorat la rellevància objectiva del problema adreçat, el baix nivell de transparència de l’Ajuntament, així com la poca predisposició de l’administració a escoltar les demandes del Barri.\nEl consorci europeu DesignScapes està format per prestigioses universitats en l’àmbit del disseny i l’urbanisme (Politecnico di Milano, Delft, Aarlborg, Surrey) amb la col·laboració de referents en ciències socials com el londinenc Tavistock Institute.


LMW28IF, la matrícula de la conspiració\nLa portada del disc Abbey Road de The Beatles.\nActualitzada el 31-01-2018 21:48\nLa foto d'Abbey Road\nLa història d’avui passa a Londres un divendres del mes d’agost de 1969. Els protagonistes són els Beatles: John Lennon, Ringo Starr, Paul McCartney i George Harrison. Estan a punt de publicar el seu disc número 11. El que no saben, encara, és que serà el seu últim àlbum que gravaran junts als estudis d’Abbey Road, a Londres.\nS’acabaran separant al cap d’un any, el 1970. No ho saben, que se separaran, però ho poden intuir. Les tensions entre ells són nombroses. Ja miren de passar junts el mínim temps possible. La seva primera idea és que el disc es tituli Everest i anar-se’n al Tibet a fer la foto per la portada. Almenys això és el que vol Paul McCartney, però Ringo Starr no en vol ni sentir a parlar. “Doncs a veure”, li diu McCartney a Ringo, “si no vols anar al Tibet ni posar-li Everest, què fem, on anem?”. I aquí és quan Ringo Starr, mig en conya, diu: “posem-li Abbey Road, i sortim a fora a fer-nos la foto”. Tal dit, tal fet. El mateix Paul McCartney fa un esbós en un paper de com podria anar la imatge. John Lennon truca un amic seu fotògraf, que havia fet un retrat de Yoko Ono. Ja tenen dia i hora per fer la foto.\nDivendres 8 d’agost de 1969, un dia estranyament calorós a Londres, a dos quarts de dotze del matí. Hi ha un policia que talla la circulació del carrer. Ian McMillan, el fotògraf, planta una escala al mig d’Abbey Road. Un cotxe aparcat amb dues rodes a sobre la vorera els fa nosa. Intenten treure’l amb l’ajut del policia, però no se’n surten i l’acaben deixant allà. La idea és que els quatre Beatles travessin el pas de zebra. Ho fan diverses vegades i en tots dos sentits. D’esquerra a dreta i de dreta a esquerra. Després de la primera vegada, Paul McCartney decideix treure’s les sabates. A partir d’ara, creuarà el carrer descalç. Diu que fa calor a Londres.\nEn deu minuts, el fotògraf ja té la feina enllestida. A la imatge que finalment escullen s’hi veu una harmonia, que els Beatles ja no tenien a l’estudi. Tots quatre estan exactament en la mateixa posició. Caminant a pas decidit, amb les cames separades, formant una V baixa invertida, un triangle perfecte entre el terra i les dues cames. Lennon, al capdavant, amb americana i pantalons blancs. Seguit de Ringo Starr, negre de cap a peus; Paul McCartney, descalç i amb un cigarret a la mà, i George Harrison, camisa i pantalons texans, l’últim a travessar el pas zebra.\nEls quatre Beatles són en primer pla de la foto. De fons, tota la profunditat del carrer, amb una línia de fuga perfecta, que és la línia blanca discontínua d’Abbey Road. A la vorera esquerra, veiem tres persones que no podem distingir. A la vorera dreta, hi ha un secundari perfecte. Un senyor aturat a davant d’un cotxe de policia, que es mira la imatge a una certa distància i amb els braços plegats a darrere l’esquena. Amb el temps, sabrem que és Paul Cole, un turista nordamericà, que en el seu últim dia a Londres ha deixat que la seva dona anés de museus i ell ha preferit sortir a donar un volt. Una decisió que el convertirà en protagonista d’una foto que tots els que hem anat a Londres hem intentat reproduir.\nLa imatge serà la portada del disc Abbey Road. De tant icònica, la discogràfica decideix que no cal ni posar el nom del grup. Que aquells són els Beatles i que allò es Abbey Road salta a la vista. La fotografia ha estat sotmesa a múltiples interpretacions. La més delirant és la matrícula del Volkswagen escarbat (un beetle, precisament) que hi ha mal aparcat a la vorera. LMW28IF. Les teories conspiratòries deien que Paul McCartney havia mort l’any abans, amb 27 anys, i que era un doble qui el substituïa. La interpretació de la matrículava que avalava aquestes tesis fantàstiques és: LM, Linda McCartney W per Weeps, plora. Linda McCartney plora I el 28 IF voldria dir que si, “if” en anglès, no hagués mort, ara Paul McCartney en tindria 28. Aquest any en farà 48 que els Beatles es van separar. Ens queda la seva música i aquesta foto.


Conegui aquestes SIDA d'ús comú de la tinta, pot resoldre molts problemes d'impressió! - Notícies d'Indústria - Notícies - Hangzhou Xianghuai Machinery Technology Co., Ltd.\nConegui aquestes SIDA d'ús comú de la tinta, pot resoldre molts problemes d'impressió!\nLa tinta de la sida s'utilitza per ajustar la tinta a diferents condicions d'impressió. Els additius d'alimentació són molt més filètics, generalment s'utilitzen adhesius, agents lleugers, dessecants, agents secs lents, diluents, resistents a l'abrasió, oli lleuger, agent suau ceng, tinta, oli, etc., la següent senzilla introducció al paper d'additius comuns de tinta i el seu ús.\nAdhesiu de retirada\nEl removedor adhesiu té una petita viscositat i s'utilitza generalment per a la tinta d'impressió de litografia i offset per reduir la seva viscositat. En la impressió offset, a causa del canvi del rendiment del paper i les condicions d'impressió, com l'absorció d'oli positiva i negativa, la força superficial, el recobriment les condicions de caiguda del fenomen, quan el dessecant o taller d'impressió excessiu a temperatura ambient és massa baix, provocarà que el pèl de paper, l'edició de pila d'impressió, la versió de pasta, com el fracàs, afectin la qualitat de la qualitat d'impressió. Per tant, quan es produeixi el fenomen anterior , pot afegir la quantitat adequada de removedor adhesiu, pot jugar un paper de debilitament, eliminar la falla anterior.\nDe l'agent lleuger\nL'agent deshidratador també es coneix com el diluent, és la impressió offset en una quantitat més gran de l'agent auxiliar. Hi ha dos tipus de diluents més comuns: un és oli transparent, utilitzat per a tinta brillant; el primer és un tipus de resina d'agent de dessalació, S'utilitza en tinta de resina. Si el color de la tinta es troba massa profund en la impressió per restaurar el manuscrit original, es pot afegir la quantitat adequada de diluent per aconseguir l'efecte desitjat.\nEl dessecant és un dels additius de tinta d'impressió més importants. D'acord amb les condicions d'impressió i el paper d'impressió, la quantitat, el tipus i l'ús del dessecant són també diferents. El dessecant que s'utilitza normalment és oli sec vermell, oli blanc sec de dos tipus, oli sec vermell està sec d'exterior a dins, l'oli de bany blanc s'asseca dins i fora al mateix temps. El tipus d'oli d'assecat s'ha de seleccionar d'acord amb els requisits d'assecat i el color de la tinta dels productes d'impressió. La dosificació d'oli sec general és del 2% 3%, massa pot ser contrària, reduir la velocitat seca.\nAgent sec lent\nL'anti-desecante també s'anomena antioxidant, que és una espècie d'additius de tinta enfront del dessecant. En el procés d'impressió, a causa de diversos motius sovint es produirà un temps d'inactivitat, quan el temps d'inactivitat és més llarg, la tinta s'asseca la pell. En ordre Per resoldre aquest tipus de problema, sovint és necessari afegir la quantitat correcta de dessecant a la tinta a la màquina i executar la màquina diverses vegades perquè no s'assequi massa ràpid.\nEn la impressió de la viscositat de tinta és massa gran o la qualitat del paper és pobra, sovint es pot produir pèl de paper, l'edició de tardor, com ara fracàs, afecta la impressió, en aquest moment, a més d'afegir la quantitat correcta d'adhesiu de retirada per reduir la viscositat de tinta, també es pot afegiu una petita quantitat de dissolvent per reduir la viscositat de la tinta, imprimint sense problemes. Hi ha molts tipus de viscositat més fina, generalment baixa de no. 6 d'oli de tintura.\nLa resistència abrasiva també s'anomena agent llis; aquest tipus de material es prioritza amb material de cera en aquest, probablement, en les partícules de tinta d'impressió més gruixudes, com tinta blanca, tinta d'or i plata, afegint quantitat adequada de resistència abrasiva, augmenta la fricció resistència i suavitat d'impressió.\nUn parell de: Quins són els avantatges del mercat de premsa d'impressió sense teixir?\nSegüent: Material de teixit per a màquina d'impressió Flexo de tovalló


Por Carles Armengol. Lun, 08/02/2010\nEntre aquestes noves formes o estratègies de voluntariat es parlava, per exemple, del voluntariat corporatiu o del voluntariat familiar. A la pràctica, però, aquestes idees, especialment la segona, varen restar en poc més que idees. És per això que m’ha sorprès molt favorablement i m’ha interessat força el Projecte Voluntariat en família Pare Manyanet, promogut per dues AMPAs d’escoles de Barcelona: la del Col·legi Pare Manyanet del barri de les Corts i la del Col·legi Jesús Maria i Josep del barri de Sant Andreu.\nLa idea és molt bona ensems que simple. Es tracte que el compromís voluntari sigui del conjunt de la família o d’una part d’aquesta i no tant sols individual com ho és habitualment. Poden ser pares i fills conjuntament, avis i nets, la parella... totes les combinacions possibles tot i que serà més ric quan més àmplia sigui la participació dels elements familiars i especialment si es manté una composició intergeneracional.\nLes característiques del compromís (durada, intensitat...) poden ser variables en funció de la diversitat de projectes en els que es pugi participar. Els àmbits de voluntariat on intervenir també poden ser diversos. Per tal d’encaixar en una dinàmica familiar cal prioritzar aquells en que el perfil del voluntari pot ser intergeneracional i l’activitat es pot desenvolupar en petit grup.\nEn l’exemple que ens ocupa, la selecció d’àmbits i projectes de voluntariat inclou voluntariat ambiental (col·laboració amb el Projecte rius i amb el Centre d’acollida d’animals de companyia), voluntariat social (col·laboració amb Amics de la Gent Gran, amb residències de geriàtriques dels barris respectius i amb campanyes de recollida d’aliments) i voluntariat educatiu (suport escolar i activitats extraordinàries a l’escola). Analitzant aquesta selecció podem veure també que ofereix una diversitat en quant a durada, intensitat, temporalitat i demés condicions de l’activitat a realitzar i facilita, per tant, l’encaix amb les possibilitats i interessos d’un gran nombre de famílies o nuclis familiars.\nMés enllà de possibilitar una major presència de voluntaris i dels beneficis (no econòmics, està clar!) que tota acció voluntària comporta a qui la realitza, els beneficis per a la família també poden ser molt importants. M’agradaria anar-hi a fons en un altra ocasió, quedem-nos ara amb el més evident: el voluntariat en família es una excel·lent alternativa d’oci familiar. Un àmbit on l’oferta és més exigua del que ens pot semblar a primera vista.\nPer acabar aquesta primera noticia sobre el Projecte, voldria destacar-ne encara dues virtuts. En primer lloc que l’opció no ha estat crear nous projectes de voluntariat o noves entitats en un món ja prou marcat pel minifundisme sinó col·laborar amb entitats ja existents. La segona virtut la trobo en l’origen de la iniciativa: dues AMPAs. La funció de les AMPAs no pot ser només, ni principalment, promoure activitats extraescolars per als alumnes per tal d’ocupar-ne quant més temps millor. Preocupar-se per la vida familiar és important i amb un projecte com el voluntarit en família es pot estar explorant una beta molt fructífera. Tant de bo el projecte reïxi i en seguim parlant.


Vídeos amb valors – Espai d'Infantil i Primària\nVídeos amb valors\nEn aquestes pàgines trobaràs curtmetratges per treballar emocions i valors fonamentals:\nL’amistat és un sentiment convingut amb una altra persona, on es cerca confiança, consol, amor i respecte. És un vincle molt especial entre dues persones. Curts que pots veure:\nDuu-me a casa\nLa velleta i el robot\nL’amor és una virtut que representa tot l’afecte, la bondat i la compassió de l’ésser humà. Curts que pots veure:\nL’autoestima és la capacitat que té una persona per valorar-se, respectar-se i acceptar-se a si mateixa tal com és. És el conjunt d’actituds i pensaments que una persona té sobre si mateix. Curts que pots veure:\nEls conflictes són part de la nostra vida i una gran font d’aprenentatge. Tenir conflictes significa estar viu, i és saludable aprendre a gestionar-los. La intel·ligència emocional és una eina significativa en l’habilitat de les persones per resoldre els conflictes. Curts que pots veure:\nLa convivència és l’acció de conviure, viure en companyia d’un altre o altres. Es tracta d’un concepte vinculat a la coexistència pacífica i harmoniosa de grups humans en un mateix espai. Curts que pots veure:\nL’empatia és saber veure les coses des d’un altre punt de vista, sent capaç de posar-se al lloc de l’altre, el que sent, el que pensa, el que desitja… La tolerància és el respecte i l’acceptació cap a la diversitat social, etnica, cultural… La igualtat és el tracte idèntic entre totes les persones, sense tenir en compte el sexe, la raça, les classes socials, el color de pell… Curts que pots veure:\nRatolí a la venda\nParàbola de la mantis\nLa motivació explica el motiu pel qual un infant es comporta d’una manera o l’interès que el porta a intentar aconseguir algun objectiu. Curts que pots veure:\nLa solidaritat és la presa de consciència de les necessitats alienes i el desig de contribuir a la seva satisfacció. Es tracta d’un valor que cal fomentar en tots els àmbits, començant pel familiar i l’escolar. És l’art d’assistir als altres i de caminar per una senda compartida. Curts que pots veure:\nEl treball en equip consisteix en la realització d’un treball en el si d’un grup de persones, orientats per abastir objectius comuns. En virtut d’això, cada persona de l’equip ha d’aportar o realitzar una part per a resoldre un conflicte o un treball encomanat. Curts que pots veure:\nTreball en equip, pingüins, formigues i crancs\nAltres curts per reflexionar, que consisteix en pensar amb molta atenció una cosa, considerant-ne tots els detalls i les conseqüències. Curts que pots veure:


Foto-Film Calella celebra una gala extraordinària | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nDurant la Gala Extraordinària es lliuraran els premis del Trofeu Carpinell, que habitualment es donen durant la Fira de Calella i l’Alt Maresme, i de la Lliga Social de Foto-Film Calella\nEl proper diumenge 8 de novembre, a les 18 hores, la Sala Mozart de Calella acollirà una Gala Extraordinària organitzada per Foto-Film Calella, amb la qual es volen celebrar i retre homenatge a totes les activitats de l’entitat que s’han hagut de cancel·lar o posposar al llarg de l’any, degut a la pandèmia.\nLa primera de les activitats que es va haver de cancel·lar va ser el 15è FESTIMATGE, Festival de la Imatge de Calella que, amb tota la programació tancada, es va haver d’ajornar, quedant cancel·lada finalment al setembre.\nLlavors, es va decidir celebrar un acte simbòlic en el qual mostrar els treballs guanyadors dels premis d’Honor dels Trofeus Torretes de Fotografia i Cinema, que enguany han estat per la fotògrafa Lourdes Gómez Fernández, d’Almeria, i per al director estatunidenc Guy Nattiv i el seu curt “Skin”, respectivament. Lourdes Gómez té, a més, l’honor de ser la primera dona en guanyar el Premi Torretes de Fotografia en els seus 44 anys d’història.\nDurant la Gala Extraordinària del proper 8 de novembre es podran veure també la resta de fotografies guardonades, així com altres curtmetratges premiats.\nA banda d’altres activitats internes de Foto-Film Calella que es van haver d’anul·lar, com el tradicional Sopar de la Llum, l’entitat no va poder lliurar els premis del 29è Trofeu Rafel Carpinell de fotografia, tema Calella, que cada any protagonitza bona part dels actes que Foto-Film celebra durant la Fira de Calella i l’Alt Maresme, com una de les seves exposicions i el propi acte de lliurament dels premis, ja que enguany la Fira també es va haver d’anul·lar. Així, doncs, aquesta Gala Extraordinària inclourà l’acte de lliurament de Premis del Trofeu Carpinell, que enguany ha atorgat el primer lloc a Pere Mas, seguit de Mònica Ordóñez i Xavier Xaubet, segon i tercer classificats, respectivament.\nTambé, la 47a Lliga Social de Fotografia 2019-2020 celebrada per l’entitat, que premia el treball dels socis al llarg de tot l’any, ha vist enguany alterada la seva programació i serà durant la gala que es lliuraran els premis d’enguany als tretze guardonats.\nLa Gala Extraordinària tindrà lloc diumenge dia 8 de novembre a les 18 hores, a la Sala Mozart de Calella . L’accés és gratuït, fins a omplir l’aforament.


El passeig del Port Esportiu disposarà d’una àrea de jocs infantils — Ajuntament de Roses\nEl passeig del Port Esportiu disposarà d’una àrea de jocs infantils El ple municipal de Roses va aprovar ahir la creació d’una àrea de jocs infantils en el passeig del Port Esportiu, per tal que els nens i nenes de les nombroses famílies que visiten i passegen pel Port, comptin amb una àrea d’esbarjo i entreteniment. Una altra actuació aprovada, va ser la restitució de la tanca perimetral que delimita l’àrea infantil situada a la Riera Ginjolers. http://www.roses.cat/noticies/historic/el-passeig-del-port-esportiu-disposara-dauna-a-rea http://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nEl ple municipal de Roses va aprovar ahir la creació d’una àrea de jocs infantils en el passeig del Port Esportiu, per tal que els nens i nenes de les nombroses famílies que visiten i passegen pel Port, comptin amb una àrea d’esbarjo i entreteniment. Una altra actuació aprovada, va ser la restitució de la tanca perimetral que delimita l’àrea infantil situada a la Riera Ginjolers.\nÀrea passeig on es crearà la nova zona de jocs\n30/05/2006 00:00 - Departament de Comunicació i Premsa\nEl nou parc infantil del Port Esportiu constarà de dues àrees quadrades de 64 m2 cadascuna, que estaran situades en la zona de passeig existent entre l’avinguda de Rhode i el pàrquing del port. Es preveu la col·locació d’un tobogan, un balancí, un gronxador i un joc de motlles. Per garantir la seguretat dels infants, s’instal·larà sòl amortidor a tota la superfície.\nUna altra actuació aprovada en el ple d’ahir, va ser la restitució de la tanca de fusta que tanca el sorral de l’àrea de jocs infantils situada a la Riera Ginjolers (a l’alçada de l’antic rentador), que serà substituïda per una nova de polietilè, més resistent.\nEl subministrament, col·locació i manteniment d’aquestes noves instal·lacions aniran a càrrec de l’empresa Rosesnet.


Una dona resulta morta en un robatori violent al Barri Castell | La Plana Ràdio\ndimarts, 5 juliol, 2011 /0 Comments/in Montsià, Successos /by Josep\nUn agent de la policia científica dels Mossos, a l'entrada de la casa.(Foto ACN)\nAlmenys tres homes haurien participat en l’assalt al domicili d’Ulldecona que ha acabat amb una dona morta\nEls assaltants haurien forçat el pany d’una porta per accedir a l’immoble i haurien emmordassat el matrimoni que hi vivia per robar diners i joies\n(ACN).- Un grup format per almenys tres homes, possiblement originaris de l’Europa de l’Est, hauria participat en l’assalt al domicili del barri del Castell d’Ulldecona\n(Montsià) i que ha acabat amb la mort de la dona del matrimoni que hi vivia. Segons ha pogut saber l’ACN, el grup va irrompre a la casa la matinada de diumenge a dilluns forçant el pany d’una de les portes d’accés i va emmordassar la parella, que es va veure sorpresa per la seva presència mentre dormia. La dona, de 71 anys, hauria acabat morint per l’obstrucció de les vies respiratòries causada per la mordassa. Fonts properes al cas barallen el robatori com a origen dels fets: els assaltants es van endur diners i algunes joies abans d’abandonar la casa.\nEl robatori amb violència en el domicili de la parella, situat just al costat de la carretera que uneix Ulldecona i la Sénia, a l’entrada sud del barri del Castell, es va prlongar durant uns 30 minuts. Els assaltants haurien seguit el mateix procediment que en altres accions similars denunciades en municipis veïns, emmordassant les víctimes presents al domicili. Com a conseqüència d’aquesta mordassa hauria mort la dona, un extrem que haurà de confirmar l’autòpsia. L’home hauria resultat ferit amb diverses contusions per cops.\nAmb els propietaris immobilitzats, els lladres haurien procedit a robar els diners i joies que haurien trobat a l’interior de la casa. En aquest cas, i segons haurien confirmat fonts de l’entorn familiar, els efectes sostrets no sumaven un valor considerable. Al cap d’una mitja hora, haurien marxat del lloc dels fets. L’home es va poder deslligar i comprovar que la seva dona es trobava inconscient. Els serveis d’emergències, que van rebre l’avís cap a les cinc de la matinada, no van poder salvar-li la vida.\nDesapareix el gos del veí\nUn dels pocs veïns de la parella ha explicat a l’ACN que no va escoltar res d’estrany durant tota la nit i que es va assabentar del succeït aquest passat dilluns al matí, quan el van despertat els agents dels Mossos d’Esquadra que investiguen els fets. “Això sí, llavors he vist que no tenia el meu gos ni la cadena que el lligava”, ha reconegut. L’home ha definit la víctima com una “bona veïna”, que sovint acudia a casa seva, precisament, per portar-li menjar per al gos.\nLa notícia ha consternat la vida diària dels veïns de les poblacions properes. La parella, molt coneguda a la zona -amb quatre fills i diversos néts que sovint els visitaven a casa-, és propietària d’una botiga de venda de verdures i fruites al carrer del Parc de la Sénia i es dedicava a la compra-venda d’aquest tipus de productes per subministrar al seu comerç. Aquest dilluns al matí, l’establiment, que ja no regenten ells mateixos, es mantenia obert.\nTags: Assassinat, Mossos, Robatoris, Ulldecona, violencia\nhttps://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png 0 0 Josep https://laplanaradio.cat/wp-content/uploads/2015/09/logoemissora_carregant-300x157.png Josep2011-07-05 08:35:292011-07-05 08:36:22Una dona resulta morta en un robatori violent al Barri Castell\nSanta Bàrbara estrena “50 anys de Carrosses” “Els maños planers” organitzen la II Trobada d’Aragoneso...


Justícia amplia del 50% al 70% el màxim del treball presencial del personal de la Generalitat | Valencia Extra\nLa mesura, que entra en vigor el pròxim 22 de març, garanteix la prestació dels serveis assistencials i els d’atenció al públic\nEl Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) ha publicat aquest dijous la resolució de la Conselleria de Justícia, Interior i Administració Pública per la qual el percentatge màxim del personal al servei de la Generalitat que ha de treballar de manera presencial s’amplia del 50% actual al 70%.\nDes del passat 12 de gener, la presencialitat en la Funció Pública valenciana se situava, com a màxim, en el 50% de les plantilles gràcies a una resolució que adequava les mesures excepcionals en els centres de treball de la Generalitat amb motiu de la COVID-19. Ara, després de l’evolució positiva de la situació sanitària, es considera que el màxim de treball presencial pot tornar al 70% de fa dos mesos.\nAquesta mesura es prolongarà durant el temps necessari que requerisquen les noves circumstàncies de la pandèmia a fi de garantir tant la salut dels treballadors i treballadores del sector públic autonòmic com la correcta i completa prestació dels serveis.\nPer aquest últim motiu, s’exclou de les modalitats de treball no presencial al personal dependent dels serveis socials o sociosanitaris, el personal que tinga la consideració de servei essencial d’intervenció, així com al personal de la resta d’unitats administratives que han anat prestant serveis essencials de manera presencial des de l’inici de la crisi sanitària. També tenen aquesta consideració aquells llocs d’atenció al públic.


Tres excursionistes de Valls fan el cim del Kilimanjaro però els cau un pilar de record | EL PORTAL NOU\nHome Esports Tres excursionistes de Valls fan el cim del Kilimanjaro però els cau un pilar de record\nTres excursionistes de Valls fan el cim del Kilimanjaro però els cau un pilar de record\nTres excursionistes vallencs, Enric Castells, Llàtzer Magriñà i Jordi Recasens, han aconseguit aquesta setmana coronar el cim del Kilimanjaro, la muntanya més alta del continent de l'Àfrica. Tots tres ja van pujar l'any passat al Valluneraju del Perú, de 5.686 metres. Enguany, han aconseguit fer l'ascens al Kilimanjaro de 5.895 metres sense problemes.\nL'únic incident ha estat una caiguda quan els tres excursionistes intentaven fer un pilar per immortalitzar el moment, el que ha suposat una fractura al peu d'un dels components sense més efectes. "HI hem posat un toc vallenc amb les seves conseqüències", assenyala una dels expedicionaris.\nEl Kilimanjaro és una muntanya d'origen volcànic de Tanzània, a la frontera amb Kenya, molt a prop de la línia de l'equador. Actualment, es troba protegit per un Parc Nacional que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1987. Per aquest motiu, el nombre d'excursionistes que intenten fer el cim està controlat per les autoritats de Tanzània. L'ascensió pot realitzar-se per algunes vies tècnicament fàcils però, llargues i penoses a causa del fred i l'alçada. D'aquestes rutes la més freqüentada és la ruta Marangu, i després les rutes Machame, Mweka i Shira.


Posted on 02/06/2015 AuthormciLeave a comment\nEl passat diumenge dia 31 de Maig Moto Club Igualada va obrir les portes del que serà el nou Circuit de MX de Parcmotor Castelloli en una jornada lúdica reservada als Socis i els seus acompanyants de l’Entitat.\nHan passat quasi 4 mesos des de que al passat Sopar Bandera a Quadres Marc Queraltó, President de l’Entitat, i la Junta del MCI van anunciar oficialment l’acord que havien arribat amb la Fundació Catalana per l’Esport del Motor per la gestió de la Zona Off Road de l’Àrea. Durant aquest temps s’han dut a terme treballs de millora tant del traçat com de l’Entorn i en el manteniment del circuit, que permetran gaudir en els propers mesos d’unes instal·lacions de primer ordre en l’especialitat.\nLa Junta de Moto Club Igualada va triar la data del 31 de Maig per tal de donar el tret de sortida al projecte, Organitzant una jornada d’entrenaments gratuïta al Circuit de Motocròs pels pilots del Club i una botifarrada popular per la resta d’Associats que es van donar cita a Castellolí, fent-se així mes una Jornada Lúdica que no pas Esportiva, aquesta ultima potser mes habitual a l’Entitat durant els darrers anys.\nMes d’una trentena de pilots van poder rodar pel traçat del Circuit que actualment incorpora alguna variant nova així com nous salts i alguna millora a les recepcions. Jordi Balsells, Jordi Sala, Joel Vives, Eduard Vendrell, Toni Mas, Sergi Lasala o Jordi Doncel van ser alguns dels exemples de Pilots del Club que van poder rodar durant tot el matí, en un dia assolellat i calorós que va ajudar per tal de que la jornada sigues totalment profitosa.\nA mes a mes dels Pilots de MX, els del MCI varen comptar amb l’assistència de mes d’una seixantena de Socis que també es van donar cita a Parcmotor, i que van poder visionar en primera persona tant les millores com les possibilitats que ofereix la zona. Nombrós públic atret per l’espectacle motociclista del Cross també es va acostar a les instal·lacions, fet que preveu també l’èxit popular de la iniciativa dels del Moto Club.\nDissabte vinent hi ha prevista la primera jornada d’entrenaments oberta al públic en general, però no serà fins a finals de Juny, mes concretament el dia 28 i coincidint amb la disputa de la Lliga Catalana de MX de nens de Castellolí, que Moto Club Igualada no farà la Inauguració Oficial de la Zona Off Road de Parcmotor Castellolí, tant pels mitjans de Comunicació com per les Institucions.\nFotografies, Eva Prat Grado\nJordi Sala iniciant el sector 5 del circuit.\nGran ambient al Circuit Off Road de Parcmotor.\nEls Pilots del MCI van gaudir força del traçat.\n← Previous Previous post: II Ral.li Vila de Bellpuig Prat-Montaner, 3 de tres.\nNext → Next post: Dani Vilà confirma la seva assistència a la Baja Aragon 2015


Cremen el guarniment del carrer de la Llibertat de les festes de Gràcia | betevé\nEls veïns apunten que el foc ha estat intencionat\nAriadna Comas | dimarts, 20 d'agost del 2019, a les 20.53\nUn incendi ha afectat la matinada de dimarts 40 metres de guarniment del carrer de la Llibertat elaborat per les festes de Gràcia. El foc també ha acabat afectant uns baixos, un local i un primer pis amb un habitatge on viuen cinc persones, que han hagut de ser desallotjades. La Guàrdia Urbana ha rebut l’avís a les 4.24 hores i hi ha anat amb cinc dotacions. No hi ha hagut ferits ni cap persona traslladada a centres hospitalaris. La Guàrdia Urbana ha obert diligències per investigar si el foc ha estat intencionat, tal com apunten algunes persones a les xarxes socials i els veïns. Els Mossos d’Esquadra també investiguen els fets i apunten que podrien haver estat dos desconeguts.\nAquest dimarts al matí, s’ha tancat la part cremada i les activitats de festa major continuen a l’altre costat del carrer. Durant la tarda s’ha aconseguit restablir el subministrament elèctric, que havia quedat malmès, i asseguren que es podran portar a terme els concerts i els actes programats.\nEn la mateixa línia que els Mossos d’Esquadra, els veïns apunten que el foc ha estat intencionat. En un comunicat, la Comissió de Festes del carrer de la Llibertat condemna l’atac, “que atempta directament contra la feina i la seguretat de tots els veïns que porten mesos treballant de manera altruïsta per preparar el guarnit, enguany dedicat a l’Atlàntida.” I conclou que “no deixarem que aquests atacs ens parin la Festa Major.”\nEn un missatge a Facebook, diuen que estan “consternats” per una actuació “que va més enllà del fet de no respectar” el decorat. Denuncien que “uns desgraciats ens han cremat part del guarniment, posant en perill els veïns dels blocs propers” i agraeix l’ajuda de Barcelona Neta i els “guarnidors de Verdi, Progrés i de la Fundació, que ens han donat un cop de mà.”\nActe unitari de condemna\nLa Fundació Festa Major de Gràcia ha convocat una concentració de suport a la comissió del carrer de La Llibertat. Una protesta que demanen que sigui pacífica i que tinrà lloc a la cruïlla del carrer Llibertat amb el de Torrent de l’Olla a la 13h de migdia de demà dimecres.\nPer altra banda, també conviden als carrers participants en la festa a aturar totes les activitats durant una hora, de 13h a 14h. A més, de tapar les portalades o els objectes principals de tots els guarnits amb una nota explicativa dels fets.\nComunicat oficial de la Festa Major de Gràcia respecte als actes vandàlics ocorreguts aquesta matinada. Us demanem que ens acompanyeu en la concentració de demà! #RespectemElGuarnit 👉🏼https://t.co/iOvYmmeJHc pic.twitter.com/VUiuA743tu\n— Festa Major de Gràcia (@festagracia) August 20, 2019\nAquest és el segon incident que passa a les Festes de Gràcia d’aquest any amb els guarniments. La setmana passada, un col·lectiu va malmetre part del decorat de la plaça del Nord per considerar-lo racista.\n— Festes de Gràcia — incendis


Salut i Consells - Blog Stil&Peu\nLA SALUT DELS TEUS PEUS\nLa sola de les sabates és un dels elements al qual parem una especial atenció a l’hora de fer la selecció de la nostra àmplia oferta de sabates a Stil&Peu. Les funcions principals que han de complir les soles, són: …\nNo trobes sabates adequades a l’ample del teu peu? Abans d’optar per una sabata a mida, t'expliquem algunes coses a tenir en compte en la teva recerca. Una de les especialitats de Stil&Peu, són les sabates d’ample especial. Disposem d’un ampli assortiment de...\nEts Diabètic/a? Coneixes algú que ho sigui? Si ets diabètic es molt important que extremis les precaucions en quan al teu calçat. La sabata ideal per a diabètics es aquella que protegeix els peus, sigui còmoda i ofereixi estabilitat. El calçat per a diabètics es una...


Balanç de la salut laboral a Catalunya 2016 | Secció Sindical CCOO "La Sirena"\nBalanç de la salut laboral a Catalunya 2016\n26 d'abril de 2017 CCOO lasirena\nLa sinistralitat laboral al nostre país es mesura a partir de dos indicadors: els accidents laborals i les malalties professionals. Però aquests indicadors tenen limitacions importants, ja que no consideren el conjunt de la població treballadora (no hi són comptats els treballadors de l’Administració pública en règims especials com MUFACE, ISFAS, MUGEJU, els autònoms que no cotitzen per contingència professional, etc.); no preveuen diferències entre treball a temps parcial i a temps complert o allargaments de jornada (fet que està molt lligat a la sinistralitat); no preveuen diferenciació entre treballadors i treballadores indefinits i temporals, ni entre temporals en plantilla i d’ETT). A més, també podem dir que el model de notificació provoca que hi hagi una permanent infradeclaració dels accidents, és a dir, que no es notifiquen tots els casos que es produeixen, ja que el responsable de comunicar és alhora responsable del pagament o la intervenció sobre les causes que l’han originat.\n-el balanç de la salut laboral a Catalunya 2016\n-el vídeo amb les declaracions de Cristina Torre, secretària d’Acció Sindical, i Francesc Montoro, responsable de Salut Laboral, de CCOO de Catalunya\nMés informació sobre el 28 d’abril, Dia Internacional de la Seguretat i la Salut en el Treball\n28 d'abril, Dia Internacional de la Seguretat i la salut en el Treball permalink.\n‘Lluita digital’ 271. CCOO continua a l’ofensiva i es mobilitza per la negociació col·lectiva, l’ocupació de qualitat i els drets socials


El 2012 el Consell Econòmic i Social fou suspès per decisió del Govern de les Illes Balears. Fins a aquell any, i des del 2000, el CES havia treballat regularment i de manera força eficient en les seves escomeses, emanades de l’Estatut d’Autonomia, amb un objectiu central: refermar processos de governança econòmica, trobar consensos i acords entre parts sovint enfrontades i reeixir una metodologia política, econòmica i social que sobretot se centrés en els aspectes que uneixen les administracions, els agents econòmics i socials i la societat civil. En aquest sentit, alguns dels dictàmens del CES, com el dedicat als indicadors de sostenibilitat sobre la gestió integrada de la zona costanera (GIZC) de les Illes Balears, han estat considerats per la Unió Europea com un exemple de bones pràctiques en el camp de la recerca i de la innovació responsable per a la millora del benestar social.\nDe fet, hi ha un objectiu, una idea i tot un argumentari que són similars als que es persegueixen en altres indrets, on organismes com el CES –amb aquesta mateixa denominació o amb una altra– treballen amb idèntiques perspectives: des del CES de les Nacions Unides, el CES europeu, els CES dels diferents estats democràtics de la Unió Europea i dels estats democràtics d’arreu del món, el CES del regne d’Espanya, els CES autonòmics –com el de les Illes Balears– o els CES de ciutats importants com ara Barcelona, fins al creat pel Consell Insular de Menorca. Tots aquests són organismes consultius de la societat civil organitzada que emeten opinió a través de dictàmens, que, en bona part, els tenen en compte els parlaments escollits democràticament abans d’aprovar lleis o decrets i els plens de les institucions que els han promogut. Així, també en cas del CES de les Illes Balears, els dictàmens consultius s’han convertit en una part essencial de la seva feina diària, tal com ho demostren els dos volums publicats amb més de 2.000 pàgines referits als dictàmens del primer i segon mandat, que abasten el període 2001-2012, fins a la seva suspensió indefinida aprovada pel Govern del PP.\nPerò, endemés, un altre element es va convertir en essencial en el cas del CES de les Illes Balears: l’elaboració i la publicació de la memòria, una eina cabdal de referència ineludible per a agents polítics, econòmics, socials i científics. La memòria del CES –sobre l’economia, el treball i la societat de les Illes Balears– entre els anys 2001 i 2011 constituí un instrument determinant que, juntament amb altres informes econòmics i socials, conformà un cos robust de coneixement. La diferència és que en el cas de la memòria del CES no només es privilegia el treball d’excel·lència científica i acadèmica –a través de la col·laboració amb la Universitat de les Illes Balears–, sinó que també s’aporta un valor afegit que cap altre servei d’estudi públic o privat pot aportar, com és el valor del consens. En aquest sentit,tots els textos i les anàlisis de les diferents memòries han estat sempre valorats, revisats i aprovats pels seus 36 consellers (12 en representació de les organitzacions empresarials, 12 en representació dels sindicats i 12 en representació de la societat civil), que l’aproven en el plenari que correspon al mes de setembre de cada any.\nLes memòries del CES es consulten amb profusió, fet que queda reflectit en les entrades del web de la institució, que restà operativa malgrat la suspensió de les funcions del CES. No obstant això, les Balears perderen gairebé sis anys de capacitat analítica, sistematització de dades, recollida d’informacions diverses i essencials, posada en comú de posicionaments que no sempre eren coincidents i una allau imprescindible d’estadístiques de tota mena, replegades amb criteri d’efectivitat pràctica. En aquest aspecte, amb la suspensió del 2012 es va perdre un quinquenni.\nMalgrat tot, ara, a les acaballes del 2018, és un goig presentar de bell nou una memòria del CES, la corresponent al 2017. Això és possible a causa de la “recuperació” del CES el juliol de 2017, per decisió del Govern de les Illes Balears. Reflotar una entitat que havia estat deliberadament enfonsada no és una tasca senzilla. Aquests mesos, que van des de la meitat del 2017 fins ara mateix, han comportat reptes continuats per als integrants del CES, que s’han afrontat amb solvència gràcies a l’alt compromís dels seus integrants, tant de l’equip permanent de la institució –treballadors compromesos– com dels integrants de les diferents comissions de treball constituïdes, consellers i conselleres del CES. Vull agrair a tots i a totes aquesta actitud generosa que ha fet possible, entre altres avenços substancials, que avui disposem d’aquesta memòria, una nova entrega que enllaça amb el trencament viscut el 2012.\nEn aquest dens volum el lector trobarà informacions detallades d’aspectes diferents de l’economia, del mercat de treball i de la societat de les Illes Balears. Sota l’eficient i curosa direcció del doctor Ferran Navinés –vertader inspirador i arquitecte d’aquest document–, hem tractat de reprendre el terreny de les memòries precedents, amb la mateixa estructura i comptant amb un elenc de col·laboradors caracteritzats per les seves experteses. En aquest punt, també vull agrair als científics socials i experimentals de la UIB –una institució clau per al CES– i als professionals de diferents entitats públiques i privades de la nostra comunitat les seves importants contribucions al contingut de la memòria. La seva simple enumeració ocuparia massa espai pel que se suposa que ha de ser un pròleg de presentació. Igualment, gaudir d’aquesta memòria també ha estat factible gràcies a l’important treball en equip de tot el personal que compon el CES de les Illes Balears. A més de la feina ja esmentada del doctor Navinés –titular de la plaça d’assessor econòmic del CES–, cal esmentar el suport a tot el procés del cap de servei jurídic, Joan Francesc Servera; la feina multidisciplinària de la cap de documentació i comunicació, Montserrat Puyol; les tasques de coordinació i suport administratiu del cap de secció d’UGE, Salvador Clarí, i de la cap de negociat, Catalina Verdera, i de l’eficient secretari de direcció, Javier Olivares. De manera especial, vull reconèixer el magnífic treball de suport del becari Josep Soler, que segur que haurà gaudit de la millor formació, aprenent del doctor Navinés i de tot el que acompanya la complexitat de l’edició d’una memòria com la que edita el CES. Tampoc vull oblidar les feines de correcció lingüística de Ciceró Pascual i la cuidada maquetació i impressió de l’empresa Amadip Esment, que han facilitat que la publicació estigui a l’abast en forma i en temps.\nAquesta memòria 2017 obre un tercer mandat del CES. És una fase en què en els mesos vinents tindrem més resultats efectius: dictàmens i estudis de gran transcendència (com el referent a l’Horitzó Balears 2030, investigació sobre la qual en aquests moments treballen més de vuitanta científics, mitjançant un acord amb la UIB). Polítics, sindicalistes, empresaris, activistes i col·lectius socials, ambientals, culturals i econòmics disposen ara d’una eina que no s’hauria d’haver perdut mai: un compendi copiós d’informacions que ajuda a decidir més bé. I un gruix rellevant de dades que a les seves conclusions tenen una característica central: les han sistematitzat experts reconeguts i les han comentat, discutit i consensuat empresaris, sindicats i representants de la societat civil.\nEn fi, un resultat potent i rigorós que qualsevol govern, sigui del signe que sigui, no hauria de negligir i amb intel·ligència hauria d’atendre. La consolidació del CES a les Balears, com també esdevé a altres indrets –nacionals i internacionals–, sens dubte ha de contribuir a teixir majors i millors filatures de governança social: un fet absolutament peremptori en els temps que vivim.


Aquest proper diumenge 24 d'abril, arriba la 24a edició de la Bicicletada popular.\nSi t’agrada anar en bici, si vols passar una bona estona amb la família o amb els amics, i si vols gaudir el matí de diumenge fent esport, no ho dubtis i inscriu-te a la 24a Festa de la Bicicleta. Pots fer-ho al Pavelló Municipal d’Esports, o bé a través del Facebook del Club Ciclista El Morell.\nLa 24a Festa de la Bicicleta està organitzada pel Club Ciclista El Morell i per l’Ajuntament, i compta amb la col·laboració de l’Associació de Voluntaris de Protecció Civil. Des de l’organització es recorda l’obligatorietat d’utilitzar el casc, així com que els circuits estaran oberts al trànsit, per la qual cosa cal extremar la precaució a les cruïlles de camins i de carreteres.\nTot és a punt al Morell per gaudir, un any més, dels actes que envolten la celebració de Sant Jordi. Les roses i els llibres seran un cop més els grans protagonistes de la Diada, en un municipi que aprofita aquestes dates per acollir diferents activitats de caire cultural per a tots els públics i per a tots els gustos.\nEn aquest sentit l’Ajuntament, a través de la regidoria de Cultura, Festes i Joventut, ha organitzat un programa d’actes que inclou fins a set propostes, a celebrar de dijous a diumenge. Tot plegat començarà a les 18 h d’aquest proper dijous, a la Biblioteca del Centre Cultural, on tindran lloc les lectures de “Nit de Reis” de Shakespeare i fragments del “Quijote de la Mancha” de Cervantes, en motiu del IV centenari de la mort dels dos autors.\nL’endemà arribarà un acte convertit ja en tradició al Morell: el concurs de pastissos de Sant Jordi, amb pares i mares dels alumnes de la llar d’infants. Aquest concurs arriba enguany a la seva onzena edició, i tindrà lloc a la pròpia llar d’infants, al punt de les 15 hores.\nAmb tot, serà el dissabte quan arribarà el gruix de la programació cultural de Sant Jordi al Morell, amb un total de cinc activitats. Aquestes començaran a les 13 hores, a la Rambla Joan Maragall, amb una ballada de sardanes amb la cobla “La Principal de Tarragona”. En acabar se celebrarà un vermut popular per obrir la gana mentre que, ja a la tarda, els infants i joves prendran el protagonisme dels actes.\nEn aquest sentit, la Rambla Joan Maragall acollirà a les 17 hores una doble proposta, amb els tallers de Sant Jordi i l’entrega de premis del II Concurs Literari de Sant Jordi com a moments culminants d’unes celebracions que també inclouran, a les 18.30 hores al davant del Centre Cultural, un espectacle infantil de Sant Jordi.\nFinalment, la setmana gran de la cultura al Morell arribarà al seu final el diumenge a les 12 del migdia, amb l’exhibició que oferirà l’escola de dansa de l’AMPA del CEIP Ventura Gassol, a la plaça Francesc Macià.\nVEURE CARTELL DELS ACTES\nEl Morell, a 14 d’abril de 2016. El Teatre Auditori del Morell tornarà a aixecar aquest dissabte, a les 21 hores, el teló de la seva programació d’hivern-primavera després d’unes setmanes de parèntesi. En aquesta ocasió, l’escenari morellenc acollirà l’espectacle musical ‘Flamenkids’.\nAmb set joves artistes sobre l’escenari, aquest concert-espectacle ofereix un gran contrast visual i sonor que pretén trencar estereotips i traspassar fronteres racionals, sentimentals, culturals o històriques. Un homenatge a la pluralitat de sonoritats que caracteritza el flamenc amb palos tradicionals: soleà, martinete, alegrías, guajiras, tangos, bulerías; temes emblemàtics de la història d’aquest gènere com “La leyenda del tiempo”, “Entre dos aguas”, grans compositors de música clàssica que van inspirar-se en aquestes sonoritats, com Manuel de Falla, Mateo Albéniz, Francesc Tàrrega i fins i tot, noves versions de repertori musical i literari d’origen català.\nEls interessats a gaudir d’aquest espectacle ja poden adquirir la seva entrada per només 3 euros, de manera anticipada, o bé per 5 euros el mateix dia de la representació. Aquesta és la vuitena proposta de la temporada d’hivern i primavera del Teatre Auditori del Morell, que inclou un total de 12 ofertes culturals a l’escenari morellenc. Totes elles es caracteritzen per la qualitat dels espectacles i per oferir-se al públic amb uns preus molt reduïts, ja que la voluntat de l’Ajuntament és acostar la cultura a tothom. En aquest sentit, els joves de fins a 18 anys poden accedir a cadascuna de les propostes per només 3 euros, mentre que el públic adult pot fer-ho amb preus que oscil·len entre els 3 i els 12 euros, segons l’espectacle.\nPàgina 93 de 106


La comissió per a la reconstrucció de la Comunitat Valenciana comença a caminar en Les Corts | Valencia Extra\nLa comissió per a la reconstrucció social, econòmica i sanitària de la Comunitat Valenciana després del coronavirus ha arrancat aquest divendres en Les Corts amb una sessió consecutiva en la qual s’ha configurat la seua Mesa i s’ha emplaçat als grups a presentar els plans de treball amb dimecres que ve a la vesprada com a data límit.\nEn la sessió la socialista Carmen Martínez ha sigut elegida presidenta, Fernando Llopis (Cs) vicepresident i Aitana Mas (Compromís) secretària, complint amb el reglament de paritat de la Cambra.\nCarmen Martínez ha afirmat que és “un honor” per a ella presidir aquesta comissió encarregada de “buscar la millor eixida” a la crisi derivada de la pandèmia de Covid i ha assegurat que espera “de cor” que siga “un espai de diàleg” en el qual tots siguen capaços d’oferir el millor de si mateixos.\n“De nosaltres s’esperen moltes coses”, ha advertit, entre elles trobar “fórmules duradores de reactivació de l’econòmica” o mesures de protecció social, a més de mostrar el compromís amb el sistema sanitari públic.\nDesprés d’apel·lar al diàleg i consens, la socialista ha subratllat que en aquest moment de crisi els ciutadans esperen d’ells que estiguen a l’altura. “Aprofitarem aquesta oportunitat i fer de la cooperació el principi bàsic d’aquesta comissió”, ha resolt.\nAixí mateix, ha plantejat que els grups presenten els seus plans de treball fins al dimecres 20 a la vesprada, de manera que en la sessió del divendres 22 puga ser aprovat. També ha llançat el suggeriment que en les propostes es fixen un màxim de 20 compareixents i veure els que coincideixen.\nEstà previst que se celebre una reunió setmanal de la comissió sempre que siga possible. Això suposa, ha dit, que podria haver-hi 8 o 10 sessions, i ha proposat també que es valore la possibilitat de constituir subgrups, per àrees de treball, per a anar avançant en cadascuna d’elles més ràpidament.\nEn la sessió tan sols ha pres la paraula el ‘popular’ Rubén Ibáñez, que ha avançat que el PP plantejarà també que en alguns casos en comptes de compareixences es puga remetre documentació per escrit per a guanyar agilitat.\nAixí mateix, proposa que a mitjan comissió puguen ja posar-se en marxa mesures “urgents i excepcionals” perquè “la societat no pot esperar al final de la comissió”.\nEls treballs d’aquesta comissió, una vegada aprovat el pla de treball, se centraran en quatre fronts: el reforç de la sanitat pública; la reactivació de l’economia i la modernització del model productiu; l’enfortiment dels sistemes de protecció social, de les cures i la millora del sistema fiscal; i la “posició determinant” de la Comunitat amb el Govern, la resta d’administracions i la Unió Europea.\nHaurà d’emetre un dictamen que es remetrà al ple de les Corts per al seu debat i aprovació de les propostes, amb el 20 de juliol com a data límit per a finalitzar.\nonze + deu =


El Dictat nacional es tanca amb el repartiment de premis – FÒRUM.ad\nEl Dictat nacional es tanca amb el repartiment de premis\nOn: 22/11/14 17:07\nEl ministre de Cultura, Albert Esteve, ha presidit el lliurament de premis de la final del Dictat Nacional, que s’ha disputat aquest dissabte al matí al Centre de Congressos d’Andorra la Vella. Esteve ha estat acompanyat de la consellera de Cultura del Comú d’Andorra la Vella, Meritxell Rabadà, i la directora de Promoció Cultural i Política Lingüística del Ministeri de Cultura, Montserrat Planelles.\nEls premis corresponents a la categoria de tercer curs de segona ensenyança, tercer d’ESO i troisième han recaigut en:\n-Primer premi: Cesara Corduneanu, del Liceu Comte de Foix.\n-Segon premi: Eva Sola Viladesau, de l’Institut Espanyol.\n-Tercer premi: Aida Miró Escuder, de l’Escola Andorrana de Sta. Coloma.\nEls guardons de la categoria de quart curs de segona ensenyança, quart d’ESO i seconde han estat:\n-Primer premi: Lara Tena Solà, del Liceu Comte de Foix.\n-Segon premi: Sergi Carreras Mallol, del Col·legi Janer.\n-Tercer premi: Paloma Abril Mesina Valenzuela, de l’Escola andorrana d’Ordino.\nUn total de 204 alumnes de tots els centres escolars d’Andorra han pres part en la final del Dictat nacional. Els finalistes van sortir de la prova celebrada de manera simultània a totes les escoles el passat 22 d’octubre.\nEl ministre de Cultura, Albert Esteve, ha volgut destacar la plena consolidació d’una iniciativa que aquest any arriba ja a la vuitena edició, així com el bon nivell dels finalistes. Esteve considera molt positiva la participació dels tres sistemes educatius que integren l’ensenyament andorrà i la importància que iniciatives d’aquestes característiques tenen en la difusió, promoció i aprenentatge de la llengua nacional.\nPrevious Post: Centenars de persones participen en la festa d’inauguració de l’Estadi Nacional\nNext Post: Èxit de participació del concurs musical “Dóna’t a conèixer”


REIXA: XXX aniversari de l'assassinat d'Abelardo Collazo Araújo (II)\nXXX aniversari de l'assassinat d'Abelardo Collazo Araújo (II)\n4000 persones acudeixen a l'enterrament d'Abelardo a Vigo\nRes més conèixer-se la notícia de l'assassinat d'Abelardo, nombrosos veïns i amics del camarada van acudir de seguida a la casa de la senyora Camila, mare d'Abelardo, oferint-se para tot el que fessi falta. En aquests primers moments es van recollir les 200.000 pessetes que es precisaven per a què la senyora Camila viatgés a Madrid i organitzés el trasllat del cos del seu fill a Vigo. En aquesta mateixa nit ja van començar a fer-se pintades per tota la ciutat.\nAl dia seguent l'ambient a Vigo era irreconeixible. No hi ha havia lloc on s'entrés que no es parles de l'assassinat d'Abelardo, de la bona persona que era, del covarda de l'emboscada que li va fer la policia... El dolor i la ràbia dominava al poble vigués. En tots llocs, en els autobusos, en els comerços, en els bars, en les parades, a tot arreu s'escoltaven comentaris enaltint la figura d'Abelardo. La gent no s'acoquinava, no tenia por, parlaven en tots llocs; només els feixistes callaven.\nL'arribada del cos d'Abelardo al cementiri de Teis estava prevista per al dilluns dia 1 de setembre a les 18.00 hores de la tarda. Durant els dies d'espera, Vigo sencer es va omplir de fulles amb la seva fotografia, en les quals es cridaba a l'assistència als funerals i a una manifestació pel mateix 1 a les 20.00 hores. També es van col·locar gran quantitat de cartells recolzant la crida. La Asemblea per Ceibar aos Presos Polítics Galegos (ACPG) va distribuir massivament una fulla explicant la biografia del camarada i la seva trajectòria com a lluitador incansable per la llibertat del poble.\nEl dia de l'enterrament va començar a concentrar-se gent entorn del cementiri des de les quatre de la tarda. Quan va arribar el cotxe fúnebre, un grup de persones va cobrir el fèretre amb les banderes del Partit, de la República Popular amb l'escut dels GRAPO i la bandera de Galiza. Per a aquest moment feia ja més d'una hora que el tràfic estava tallat a la Travessia de Vigo a l'altura del cementiri. La policia no es va atrevir a aparèixer en cap moment; només un zeta va passar per allí i va haver de sortir córren, doncs la gent va començar a cridar-los assassins i a tirar-los pedres.\nEl fèretre va ser introduït a coll al cementiri enmig d'un impressionant silenci que cesso en el moment en què el capellà va voler resar. Al crit de "Fora, fora!” el capellà va tenir que callar, i els assistents van començar a cantar la Marxa dels GRAPO, després la Internacional, l'himne del Partit i de Galiza. Es van cridar les següents consignes: “Els GRAPO estan presents!, Policia assassina!, Visca els GRAPO!, ETA i PCE(r)!!". Abans que fos enterrat el camarada, va intervenir un veí que va dir entre altres coses que Abelardo havia nascut i crescut en Teis, que era un barri amb fama de roig, que en totes les famílies durant la guerra va haver morts i fugits i que ara Abelardo Collazo havia continuat la lluita revolucionària. Al final va exclamar: “Enterren el seu cos, més no les seves idees revolucionàries. Quan vam saber dels seus assassinat plorem, mes no és així com es venja a un revolucionari”. Va rematar demanant la solidaritat amb la seva família.\nPer enterrar-ho tots els amics i familiars agafaven la terra amb la mà, la besaven i la dipositaven a la sepultura. Es va enterrar en terra gallega complint així el desig d'Abelardo.\nCoberta la sepultura, va parlar la sogra d'Abelardo que va demanar que no oblidem, va comentar que havia estat de visita a la seva filla Aurora Caride a la Preso de Yeserías i que l'havia rebut amb força i sense llàgrimes i li va dir: “Estic orgullosa d'Abelardo”. Va acabar la sogra fent una crida a la lluita per l'Amnistia dels presos polític. La senyora Camila, la mare d'Abelardo, va intentar dirigir unes paraules als concentrats, mes l'emoció li impedia parlar; només va poder dir: “Morreu o meu Abelardiño, o meu fillo”.\nSobre la tomba van ser dipositades 13 corones de flors de Citroën, Vulcano, Ascón, Construcció, Frare, Barreres, presos polítics, esposes, mares i fills de represaliats i unes altres de vells companys de treball d'Abelardo. Van assistir a l'enterrament més de 4.000 persones. Tots portaven clavells vermells i flors silvestres que van ser dipositades sobre la tomba fins cobrir-la totalment. En finalitzar l'enterrament els veïns de Teis van recollir diners per donar-li a la família d'Abelardo.\nPer a aquest mateix dia es va convocar una vaga general, que es no va ser total, sabem que en la majoria de les empreses va haver-hi assemblees, aturs parcials i es van prendre acords com els de pagar corones i recollir diners per a la família. També estava convocada una manifestació per les vuit de la tarda en el escalextric, la que van acudir més de 1000 persones que van aixecar barricades a diversos carrers. La policia que ho tenia tot pres va intentar per tots els mitjans impedir la concentració, mes la gent es va dissoldre per grups de 50 persones i ostigaban als antidisturbis per tots costats. Aquests grups van rebentarr els vidres del Pazo de Justícia i d'alguns bancs. Els enfrontaments van durar fins a més de les 10 de la nit. Es van llançar pedres contra la policia, maons, etc, sent ferits alguns mercenaris i resultant trencades les finestres d'un cotxe zeta. Les consignes més corejades van ser: “Els GRAPO estan presents!, Visca els GRAPO! Visca el PCE(r)!, Visca ETA!, GRAPO, ETA més metralletes!, Abelardo assassinat!, Policia assassina!”. La manifestació va ser una veritable batalla campal (...).\nCrònica publicada al periòdic del PCE(r) “GACETA ROJA” (nº107, 15 de setembre de 1980).\nEtiquetes de comentaris: abusos de poder, actes, familiars de presos, GRAPO, guerra bruta, memòria revolucionària, solidaritat


Inici | Ensenyaments | Empresa\nLa naturalesa del Management: Empresa\nLa Universitat Europea ofereix ensenyaments de l’àmbit de les Ciències Econòmiques i Socials centrats en la gestió de les empreses en totes les seves dimensions funcionals, seguint la tradició teòrica ja clàssica sobre la naturalesa del management, i contemplen tres dels quatre cicles previstos per l’Espai Europeu d’Educació Superior (QF-EHEA):\nTítol estatal del andorrà Primer Cicle del QF-EHEA. La seva durada és de 6 semestres (3 anys), i la càrrega acadèmica és de 180 ECTS. El títol de Bàtxelor andorrà és l’equivalent al títol francès de Licence, a l’espanyol de Grado, i al portuguès de Licenciatura.\nTítol estatal andorrà del Segon Cicle del QF-EHEA. La seva durada és de 4 semestres (2 anys), i la càrrega acadèmica és de 120 ECTS. El títol de Màster andorrà és l’equivalent al títol francès de Maitrise, al títol espanyol de Máster Universitario, i al portuguès de Mestrado.\nTítol estatal andorrà del Tercer Cicle del QF-EHEA. La seva durada és de tres anys. El títol de Doctorat andorrà és equivalent al títol francès de Doctorat, al títol espanyol de Doctorado, i al portuguès de Doutoramento.


El Barça guanya i el Granollers cau a l’inici de l’Asobal - esportiu.cat\nEl Barça guanya i el Granollers cau a l’inici de l’Asobal\nMarc Orozco - 11/09/2011, 19:34\nEls dos equips catalans van començar la lliga de manera molt diferent. Per una banda els blaugranes van derrotar per 34 a 23 al Naturhouse La Rioja, i per l’altra els vallesans no van poder amb un recent ascendit, l’Anaitasuna (29-30).\nEl Barça va guanyar el segon partit oficial.\nEl Barça Intersport ha arrencat la lliga com la va finalitzar: intractable. I això que en moments del partit, sobretot després de la represa, semblava que el Naturhouse es podia sentir còmode en un escenari com el Palau Balugrana. Però el miratge va ser fruit de la gran superioritat que havia mostrat el Barça durant els primers 30 minuts, que fins i tot es va poder donar un petit descans. Va ser només un instant perquè la resta del partit només va tenir un color, el blaugrana. Aguinagalde va tornar a golejar amb cinc dianes, Junín una peça clau al contraatac i Saric va anar llimant la moral dels atacants del Naturhouse.\nEl Fraikin Granollers va protagonitzar la sorpresa de la jornada. Els homes de Manolo Cadenas van perdre a casa davant l’Aitasuna,que no jugava a la màxima categoria des de feia 28 anys. El problema dels vallesans va recaure sobretot en la defensa; falta de coordinació i intensitat. I això que, ja des de l’inici del matx, els navarresos van manifestar les seves intencions movent ràpid la pilota i anant a guanyar. Fins i tot, a falta de 20 minuts per al final, l’Aitasuna anava guanyant 19 a 23. Però la falta d’experiència els va passar factura i el Granollers, després, es va apropar tant en el marcador que el partit va esdevenir un sac de nervis. El Granollers va desaprofitar dues oportunitats clares per capgirar el marcador. Primer un contraatac i seguidament un penal fallat per Chispi.


Inspirats en la tecnologia\nA causa de la situació actual provocada pel coronavirus COVID-19, Els informem que New Control Solutions ha posat els mitjans necessaris per complir amb les recomanacions sanitàries establertes.\nPer aquest motiu s'ha dotat dels mitjans necessaris per a cobrir les funcions dels treballadors mitjançant teletreball, així com minimitzat el personal per a la gestió de recepció de material i enviament de la mateixa. D'aquesta manera pretenem reduir el risc de propagació de virus afectant el mínim en el nostre servei.\nPots utilitzar el vostre canal de contacte habitual amb nosaltres com sempre, ja que no hi ha cap tipus d'alteració en aquests canals.\nEntre tots podem evitar la propagació\nSom un equip de professionals amb més de 20 anys d'experiència, Adquirida durant la nostra etapa transcorreguda en l'extingida Mesura i Control, SA (Mecco), Empresa que va ser pionera i líder en el sector de l'automatització i identificació automàtica durant 40 anys.\nEls assessors comercials i enginyers de New Control Solutions aporten, gràcies al seu experiència i inquietudpreocupació\nDel 24 al 27 de Maig se celebra Hispack a Barcelona Al presentarem: La nova gamma de lectors Imager industrials de Datalogic, Matrix 320 de 5 Mp, AV500 i AV900, amb un exemple d'aplicació de l'AV900 per […]


Andorra - 21/04/2021 - 15:05\nEl cap de Govern, Xavier Espot, ha encapçalat la delegació andorrana, que també ha comptat amb l’ambaixador d’Andorra a Espanya, Vicenç Mateu, i membres del Gabinet del cap de Govern i diplomàtics\nEl cap de Govern, Xavier Espot, ha mantingut aquest dimecres al matí una reunió bilateral amb el rei d’Espanya, Felip VI, a Soldeu, en el marc de la XXVII Cimera Iberoamericana de Caps d’Estat i de Govern que acull aquesta setmana el Principat d’Andorra.\nDurant la reunió, Espot i Felip VI han fet balanç de la presidència d’Andorra en la Cimera Iberoamericana. El monarca ha felicitat al cap de Govern pel contingut aportat en aquest fòrum internacional i per l’oportunitat de debatre aspectes rellevants en el context actual, com ara la recuperació després de la pandèmia. Espot ha exposat que la voluntat ha estat i és poder traslladar les qüestions que afecten als ciutadans a trobades multilaterals d’aquest ordre.\nEl cap de Govern i el rei d’Espanya han celebrat la gran participació i l’alt nivell tant en la XXVII Cimera Iberoamericana de Caps d’Estat i de Govern com en la XIII Trobada Empresarial Iberoamericana. En aquest sentit, Felip VI ha felicitat la organització dels diferents actes i les facilitats per a la participació telemàtica.\nEl cap de Govern, Xavier Espot, ha encapçalat la delegació andorrana, que també ha comptat amb l’ambaixador d’Andorra a Espanya, Vicenç Mateu, i membres del Gabinet del cap de Govern i diplomàtics. Per part de la Casa Real, el Rei ha estat acompanyat per l’ambaixador d’Espanya a Andorra, Àngel Ros, el Conseller diplomàtic de la Casa Real, Alfonso Sanz, l’ambaixador en missió especial per a les Cimeres i l’Espai Iberoamericà, Carlos Abella, i diversos membres del seu Gabinet.\nLa XXVII Cimera Iberoamericana de Caps d’Estat i de Govern se celebra a Andorra entre el 19 i el 21 d’abril. L’acte central, la Reunió Plenària de caps d’Estat i de Govern –amb presència física o virtual dels 22 països que conformen la Comunitat Iberoamericana– , una de les que té més representants d’alt nivell tindrà lloc aquest dimecres a la tarda, a Soldeu.


Junts pel Prat recorre la sanció per posar cartells demanant la llibertat dels presos polítics i exiliats - Llobregat Digital\nJunts pel Prat recorre la sanció per posar cartells demanant la llibertat dels presos polítics i exiliats\nDijous, 22 de novembre de 2018 - 10:00h\nUna imatge dels denunciats per la policia local del Prat desprès de penjar els cartells.\nSegons expliquen des del partit, el candidat Gerard Valverde, i la presidenta local del PDeCAT, Gemma Domingo, han recorregut per la via contenciosa - administrativa una sanció municipal per posar cartells reclamant l’alliberament dels presos polítics.\nPer ells, “aquesta sanció arbitraria i no tipificada, és un exemple més del paper reaccionari de l’ajuntament del Prat governat per ICV i els Comuns contra el moviment independentista.”\nA la campanya posterior de l’1 d’octubre, les persones afectades varen sortir a encartellar per reclamar l’alliberament dels presos polítics en el marc d’una trobada convocada per l’ANC local. Els cartells els van penjar a la plaça pública en un dels espais utilitzats habitualment per posar cartells tal i com es pot veure veure en la imatge.\nSegons fonts del partit, “en l'acte la policia local els va parar demanant la seva identificació i iniciant un moment molt incòmode, impropi d’un agent de l’ordre.”\nJunts pel Prat declara que, “la nostra sorpresa va ser que al cap d'uns dies ens arribava una sanció administrativa, un fet que considerem que va vulnerar la llibertat d'expressió i que no està ben tipificat en la normativa local i per tant no aplicaria cap sanció.”\nTots dos, varen decidir tirar endavant un recurs contenciós – administratiu amb l’ajuda del Col•lectiu Ronda amb la voluntat de defensar els seus drets bàsics i d’altres pratencs.\nLa vista del cas es va fer ahir dimecres 21 de novembre a les 11h a la Ciutat de la Justícia, i els afectats asseguren que, “no hem fet difusió del fet, ja que esperàvem un procediment de mediació, que ha resultat totalment inexistent.”


XI Jornada Tècnica de Down Lleida a la UdL (18/01/2020) – Lo Campus diari\nL’Associació Down Lleida ha organitzat la XI Jornada Tècnica sota el lema ‘Compartim mirades sobre l’educació inclusiva’, una trobada pedagògica recolzada pel Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya que tindrà lloc el dia 18 de gener de 2020 a l’Auditori del Centre de Cultures Transfronterer de la Universitat de Lleida.\nLa jornada s’iniciarà a les 9h amb una ponència de Coral Elizondo, psicòloga i activista de l’educació inclusiva. Precisament, la trobada posarà la mirada en experiències inclusives a l’aula amb una Taula Rodona on participaran diferents centres educatius com l’Institut Olivera, els Maristes o les Escoles Bressol Municipals de Lleida. La darrera part de la jornada serà una ponència normativa sobre educació.\nLa XI Jornada Tècnica de Down Lleida va dirigida a professorat de totes les etapes educatives, alumnat universitari i de Cicle Formatiu de Grau Superior. La jornada també va adreçada a persones vinculades a l’educació formal o informal i a les famílies d’infants i joves amb síndrome de Down o discapacitat intel·lectual. La inscripció a la jornada es pot registrar en el següent formulari.♦


Ausgang | Aina Mercader | Art : April 2017\nTags: Anri Sala, Deimantas Narkevicius, Joana Hurtado, La Capella, Richard Mcguire, Roger Guaus, Svetlana Boym, Time Out 0 comentarios\nSok Kan Lai (Hong Kong, 1959) per referir-se a la seva obra defuig d'etiquetes previsibles com “realista” o “hiperrealista” i defensa que “tot i que no sóc capaç de fer abstracció, el meu plantejament és completament abstracte”.\nTaula de tallar amb hortalisses, 2009\nEn l'exposició Pretexts, que presenta a La Galeria de Sant Cugat del Vallès del 24 de febrer a mitjans d'abril, es mostren una vintena de peces, entre dibuixos a llapis i aquarel·les. Proliferen les natures mortes de fruites i verdures o amb altres estris (un auricular amb un cd a sobre d'un tamboret, una càmera fotogràfica, un pot de xinxetes, entre altres coses que pul·lulen pel seu taller). Els vegetals i objectes que retrata “són el pretext -subratlla- per treballar allò que m'interessa: les composicions i els colors, els tons i la llum; no té cap importància que pareguin reals”. L'artista, que resideix a Catalunya des de principis dels vuitanta, s'entretén en els matisos, en encertar el to, el color, els contrastos de llums, grisos i ombres. “Necessito tots aquests objectes -s'explica- per crear les meves composicions però no els miro com el que són (un plat, una raqueta) sinó com a formes i colors. És un joc d'abstracció: una colflori, per exemple, m'ofereix una taca blanca al quadre, un ganivet al costat fa de vector i equilibra el pes d'aquesta taca, i un mantell és molt més, es converteix en un grapat de línies que m'ajuden a compensar la composició”. El seu univers creatiu és d'interior i està format per allò que té a l'abast. Diu que no fa paisatge perquè hi ha massa detalls i se sent segura en les figures clares, definides; i només ha experimentat amb el retrat amb la seva filla en un parell d'ocasions.\nAina en ombra, 2015\nSok Kan Lai es refereix al llapis i l'aquarel·la com unes extensions de la seva mirada. El seu procés de treball per capes i gairebé sempre amb llum natural és lent i laboriós: “cal una extrema disciplina i paciència”. L'artista autodidacta reconeix que dedica mesos a fer cada una de les peces i que per mor d'això té una producció petita. Cada un dels quadres de Pretext funciona com a fragment del seu món tancat, una finestra d'entrada a la seva cambra, on tot passa a poc a poc i de manera tranquil·la. “La meva obra -afirma- és una construcció de mi mateixa”. Estem davant d'una pintura lenta, sense estridències, que reclama una contemplació pausada i detinguda.\nPublicat a Revista Bonart, febrer-març-abril 2017\nTags: La GaLeRia, Revista Bonart, Sok Kan Lai 0 comentarios


En record del company Ladis - ODG\nAvui som més pobres. Des del dissabte 6 de desembre de 2014, quan Ladis se’n va anar, som més pobres i ens quedem més orfes. Va marxar un lluitador de la justícia social, un exemple de l’ecologisme coherent i racional, un conversador infatigable, el de les millers de batalles. Ara bé, ens queden les seves ensenyances, la seva inspiració, la seva visió àmplia, integradora i complexa, la seva cerca del rigor, el seu amor per “posar números” als discursos i les seves ganes de “fer-ho possible”.\nEn aquests moments tan durs ens enrecordem de la seva família, dels seus companys i companyes en les milers de batalles socials, i com a part d’aquestes els hi enviem una afectuosa abraçada.


6a festa de Conductors Solidaris de Catalunya i SILO a la Sala Bikini | GenTMB\n6a festa de Conductors Solidaris de Catalunya i SILO a la Sala Bikini\nEl Hermano Malaquías i La Loca Histérica actuaran solidàriament el dissabte 19 de novembre a la sala Bikini a favor de les ONG Conductors Solidaris de Catalunya (CSC) i SILO.\nÀngels Rodríguez / 09.11.16 - 09:15h\nA les 9 del vespre del dissabte 19 de novembre s'obriran les portes de la sala Bikini per celebrar la 6a festa solidària amb música en viu, balls africans i sortejos de regals.\nL'objectiu solidari d'aquesta sisena edició és donar suport en la logística als camps de refugiats a Grècia, en concret a la zona de Tessalònica, on l'ONG CSC fa un any que hi col·labora, i per ampliar tres cursos més l'escola de secundària que SILO té al poblat de Gambasse, a Guinea Bissau.\nLa festa compta amb les actuacions en directe i desinteressades dels grups Alafia Afro Club, El Hermano Malaquías i La Loca Histérica.\nEl preu de l'entrada és de 12 euros i es pot adquirir el mateix dia a la Sala Bikini. T'hi esperem!!!\nConductors Solidaris de Catalunya és una organització no governamental fundada fa 16 anys per empleats d'Autobusos de TMB, especialitzada a organitzar combois d'ajuda humanitària a zones en situació de crisi humanitària o pobresa extrema. L'objectiu principal és oferir tota la planificació logística, el transport i la distribució del material que altres associacions, entitats o ONG sol·licitin i sense cap despesa per a aquestes.\nTots els diners que CSC recapta es destinen, íntegrament, als projectes que s'estiguin desenvolupant o pendents de desenvolupar-se. Les despeses dels voluntaris de CSC, ja siguin de viatges als projectes o d'altra índole, van a compte del cooperant.\nCultural / Formació / Educació / RSC / Vida social


La Masella valora l'inici de la temporada com a «excel·lent» - Diari de Girona\nLa Masella valora l'inici de la temporada com a «excel·lent»\nUn total de 137.000 esquiadors han passat per l'estació al llarg dels dos primers mesos de temporada\nddg 01.01.2019 | 22:28\nEstació d'esquí de la Masella, amb una rica afluència d'usuaris, el dia 31 de desembre. ddg\nEstació d'esquí de la Masella, amb una rica afluència d'usuaris, el dia 31 de desembre.\nEls responsables de l'estació d'esquí de la Masella, a la Cerdanya gironina, consideren que la temporada d'enguany ha començat amb una bona arrancada, valorant els dos primers mesos com a «excel·lents», amb una afluència de 137.000 esquiadors a les seves pistes, unes xifres que es consideren molt positives. Els períodes més concorreguts han estat el tradicional pont de la Puríssima, els dies de Nadal i Cap d'Any. En la temporada d'enguany, a causa de l'obertura primerenca també destaquen els quatre dies de Tots Sants, un pont en què l'estació mai abans havia obert les seves portes.\nSegons les xifres registrades, el dia de màxima afluència durant els darrers dos mesos va ser el dissabte 29 de desembre, ja que van passar per l'estació més de 10.000 esquiadors, que corresponen a més de 9.000 esquiadors al dia i a més de 1.000 esquiadors durant l'Esquí Nocturn. L'obertura de l'estació, el dia 1 de novembre, es va fer en condicions hivernals, amb importants gruixos de neu a cotes mitjanes i altes i temperatures fredes. Posteriorment, les nevades a tots els Pirineus han estat escasses, però la Masella, pel fet de ser el domini esquiable que porta més jornades d'esquí, ha optimitzat al màxim la xarxa de neu produïda per innivar al màxim les pistes.\nMillor període per esquiar\nSegons els responsables, en aquests moments la Masella és una opció òptima per diversos motius: té tots els eixos bàsics amb pistes obertes; dues terceres parts de l'estació estan cobertes per un mantell de neu natural complementada per neu produïda, i un terç de les pistes restants, de cotes baixes, estan obertes amb neu produïda; és l'estació que actualment ofereix el major desnivell esquiable operatiu; i, per últim, totes les pistes d'Esquí Nocturn estan obertes durant els dijous i els dissabtes, excepte el 5 de gener, que arriben els Reis Mags amb màquines trepitjaneu.


anterior 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 (14 páginas) siguiente\nTres i Quatre 2012\n“Avui l’Oriol ha de celebrar Sant Valentí per no disgustar el nòvio. Si fos una relació com Déu mana, li aclariria que ell celebra el Dia dels enamorats català: Sant Jordi, però no vol resultar ...\nBel Olid té la màgia i la precisió d’una llançadora de ganivets. Explora les relacions personals, la incomunicació, la violència i el sexe amb una veu neta que emmudeix, quan cal, per dir més. Els ...\npor TORRAS i CORBELLA, Albert\nReligió, fe i homosexualitat són tres paraules complicades de posar al mateix sac. És fàcil compaginar una vida sexual activa amb les obligacions i deures de les esglésies? Quines sortides hi ha? Què hi diuen, ...\nBrooklyn Ediciò de butxaca\nGuanyadora del Costa Prize i considerada la millor novel·la publicada a la Gran Bretanya el 2009, Brooklyn arriba ara a Catalunya amb el reconeixement massiu dels lectors anglosaxons i l’elogi unànime de la crítica internacional. ...\nEn Helmer és un granger que, amb cinquanta-cinc anys i una vida marcada per la solitud, està a punt de prendre les regnes de la seva vida.

Gerbrand Bakker ens envolta dels pensaments d'un protagonista que ...\npor CHATWIN, Bruce\nEl desembre de 1974 Bruce Chatwin envia des de Lima una carta al seu cap del Sunday Times: «He complert la meva amenaça. De sobte m’he atipat de Nova York i he fugit a Sud-amèrica ...\nCau de llunes 4ª edició\nQuarta edició de Cau de llunes, magnifica obra de Maria-Mercè Marçal. (Només en català. Solo en catalán.) DIVISA A l'atzar agraeixo tres dons: haver nascut dona, de classe baixa i nació oprimida. I ...\nAbadía de Montserrat 2012\nFeminisme, memòria i testimoni es combinen, amb pes i forma variable, en l'obra assagística i periodística de Montserrat Roig. El feminisme, ideologia que travessa pràcticament tots els seus escrits, hiés sotmès a una lúcida anàlisi ...\n«[...] el lector comprovarà, que Hombres cau de ple en un llenguatge obscè i sense cap submissió ni a les mostres més subtils d’aquest gènere ni a res semblant al que en diem decòrum. Per ...\nLa teoria queer ha col-locat el cos al centre de les seves propostes i l'ha considerat fonamentalment de dues maneres: o bé com una materia enterament modelable per l'individu, sense límits potencials; o bé com ...\nSomriures «entre noies»\npor GELABERT GONZALO, Gemma\nUn dia vaig pensar que jo podria ser la protagonista d'un llibre, del meu llibre; amb una història, la meva història; igual que tu també podries ser-ho... No és tan sols una biografia. Són ...\nMemòries d’infantesa i joventut, Temps que van ser és un relat apassionant a dues veus que ens descobreix el món literari i personal d’Esther i Oscar Tusquets, i alhora històries familiars desconegudes fins ara: la ...\nPremi Documenta 2010\n«Aquesta que hi ha aquí asseguda, amb un remolí enorme i un dit més curt del normal, sóc jo. Tinc gairebé sis anys i acostumo a cantar pel carrer. No entenc gairebé res del que ...\npor TORRAS, Meri (ed.)\nSOLO EN CATALÁN. Sota l'etiqueta lesbiana (i sovint en rebel.lia contra d'ella) hi conviuen un ventall d'existències. La reinvenció del món passa per reinventar el terme, sense oblidar no obstant la seva genealogia, o el ...