‘Just like a woman’ | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nDiana Garrigosa era una persona lluminosa, amb una energia carregada de veritat, que els amics i tots els que la van poder descobrir trobarem a faltar sempre més\n11 FEB 2020 - 12:48\tCET\nDiana Garrigosa, en una imatge del 2007. J. Ll. Sellart\nLa Diana era una persona lluminosa, amb una energia carregada de veritat, que els amics i tots els que la van poder descobrir trobarem a faltar sempre més.\nEls noticiaris parlaran de la dona de Maragall i, sens dubte, és una de les claus i una de les més indiscutibles per entendre la trajectòria i l'empremta històrica del Pasqual. Ella, tot i no encaixar en cap dels tòpics de la dona darrere d’un gran home, va ser una extraordinària companya per a una personalitat de la seva talla. Ho va ser malgrat ser una dona del segle XXI, que tenia molt clar el seu paper i la dignitat que ara diem de gènere. No ho va tenir fàcil però se’n va sortir admirablement. Recordant la cançó de Bob Dylan, era Just like a woman.\nLa recordem del col·legi, el Liceu Francès, on probablement va anar a parar per ser filla d’un home extraordinari, il·lustrat i progressista, Cristóbal Garrigosa, que ella sempre va adorar. Tant el respectava, i tanta era la seva generositat i discreció, que va invertir tota la seva herència en la Fundació Memorial Cristóbal Garrigosa per continuar una causa, el Banc d'Ulls, que el seu pare havia iniciat. No volia que es conegués el seu gest, i això és notori i excepcional.\nPer estranyes circumstàncies del destí, que malauradament tots coneixem, es va trobar al final presidint una altra fundació, la de l’Alzheimer, i aquest cop ho va haver de fer encapçalant la iniciativa i sota tots els focus. No li agradava figurar i era fins i tot tímida, però la seva intel·ligència i honestedat la van empènyer a abocar-se en cos i ànima al projecte. És un orgull per a tots.\nTambé ens ve a la memòria la seva etapa americana, que tant la va marcar. Els anys viscuts a Nova York la van convertir en una moderna i moltes de les seves certeses es van forjar llavors.\nLa recordem també com una extraordinària professora d’informàtica, avant la lettre, quan encara aspirava a tenir vida pròpia i no veure’s arrossegada pels avatars de la política. Els alumnes li deuen les eines que els van permetre accedir al món del futur.\nÉs cert que va gaudir d'uns anys i unes experiències excepcionals que Barcelona, les Olimpíades i la intensitat d’aquells anys li van brindar. Ella sabia gaudir amb plenitud, els que la coneixem en som testimonis.\nEl que de veritat l’apassionava era el mar. Era capitana diplomada i navegava amb un entusiasme que despertava tendresa, ho va fer fins al final amb la seva barca La Rupiana. Rupià, a l'Empordà, va ser un refugi ple d’experiències úniques, on es van ajuntar els plaers de la natura, la família, els amics i el mar proper. Tot això quedarà per sempre.\nAra mateix no em veig amb cor d’assimilar la seva absència, fa pocs dies estàvem fent plans i la mort no hi entrava... La Diana era un puntal, moral i vital, i ho era de veritat. El meu fill, que va heretar els seus vinils, li dedica una cançó de Stan Getz.


Codi de l'assignatura: 570126\nEls períodes de matriculació del TFM són els ordinaris que estableix la Facultat de Dret per a totes les assignatures del màster. En aquest sentit, l’alumnat es pot matricular de l’assignatura en el primer o en el segon semestre. En qualsevol cas, es recomana tenir la proposta definitiva de projecte de TFM aprovada per la Comissió de Coordinació del Màster abans de matricular-se de l’assignatura.\nEl TFM que no es presenti al final del semestre que correspongui es qualifica com a no presentat i l’estudiant s’hi ha de tornar a matricular en els termes que estableix la normativa aplicable.\n— Dissenyar una proposta d’estudi o investigació ajustada als objectius del màster, original i viable, i indicar la justificació de la proposta, els objectius de treball, les hipòtesis de partida, l’estructura, la metodologia i la planificació temporal de les diverses fases d’elaboració del treball.\n— Identificar les teories que han de fonamentar el treball i les eines metodològiques necessàries per assolir-ne els objectius.\n–– Saber incorporar la perspectiva de gènere en aquelles parts del treball en que pugui ser rellevant i possible.\n— Desenvolupar el TFM atenent als objectius establerts, explicant adequadament les teories que fonamenten l’estudi o investigació i desenvolupant amb eficàcia les metodologies previstes.\n— Gestionar adequadament el temps, atenent a la planificació temporal i als terminis de seguiment establerts.\n— Resoldre els contratemps que puguin sorgir durant l’estudi o investigació i revisar-ne els objectius, si escau.\n— Presentar d’una manera correcta i ben estructurada el treball d’acord amb els criteris de qualitat formal i substancial establerts per la normativa de la Facultat i de la Universitat sobre els treballs de final de màster.\n— Defensar les decisions preses en el desenvolupament del treball davant de les intervencions dels membres de la comissió avaluadora i saber valorar els suggeriments que podrien comportar una millora del treball.\nEl treball final de màster (TFM) consisteix en la presentació d’una memòria escrita que pot ser d’una de les modalitats següents:\nEstudi analític i monogràfic: Desenvolupament d’un estudi analític sobre alguna temàtica d’interès en l’àmbit de la gestoria administrativa. Exemple d’aquesta modalitat podrien ser les modalitats contractuals: contingut i efectes.\nEstudi analític comparatiu: Desenvolupament d’un estudi amb l’objectiu principal de comparar dos aspectes d’interès per a la professió. Exemples: successions i donacions en les diferents comunitats autònomes, constitució d’empreses en diferents països, règim jurídic de les autoritzacions administratives en les diferents comunitats autònomes, etc.\nProjecte transversal aplicat: Desenvolupament d’un projecte aplicat a la pràctica professional com pot ser la creació d’una empresa, l’assessorament sobre una problemàtica concreta, la creació d’una gestoria administrativa, etc.\nEstudi i anàlisi corporativa: Desenvolupament d’un estudi en què s’analitzi algun aspecte relatiu a la professió de gestor administratiu des de la vessant del caràcter estatutari de la professió.\nII.- TUTORS DELS TFM: FUNCIONS I TEMES\nEl TFM és tutoritzat per un professor. El tutor acadèmic té les funcions següents:\nOrientar l’estudiant en la definició del projecte: delimitació del tema i definició d’uns objectius assequibles i pertinents; confecció d’un pla de treball realista i adequat al temps i als recursos disponibles; orientació documental i metodològica.\nFer el seguiment del desenvolupament del TFM.\nFer un informe final sobre el TFM que s’entrega al coordinador dels TFM del màster per tal que els membres del tribunal davant del qual es defensa el puguin tenir en compte per poder avaluar l’apartat “Procediment” de les rúbriques.\nIII.- PROCEDIMENT PER A L’ELABORACIÓ DEL TFM\nEn relació amb el procediment per a l’elaboració del TFM, es poden distingir cinc etapes. La primera etapa correspon a l’elaboració i entrega de la proposta inicial de TFM per part de l’estudiant, així com a l’assignació de tutor i tema. A la segona etapa, l’estudiant ha d’elaborar i entregar, amb l’autorització del tutor, la proposta definitiva de projecte de TFM al coordinador dels TFM perquè, si escau, sigui aprovada per la Comissió Coordinadora del Màster i l’estudiant pugui fer el TFM durant el semestre corresponent. Així doncs, una vegada la Comissió Coordinadora del Màster aprova la proposta, l’estudiant pot començar la tercera etapa, que consisteix en el desenvolupament del TFM. La quarta etapa consisteix en l’entrega de la versió final del TFM i la cinquena etapa en la defensa pública.\nLes dates concretes de cada etapa es poden trobar en els documents “Cronograma – defensa juliol” i “Cronograma – defensa febrer” penjats al Campus Virtual de l’assignatura. El Cronograma – defensa juliol és per a aquells estudiants que es matriculen al TFM a la convocatòria d’ampliació de matrícula, que s’obre normalment al febrer, per defensar el TFM al final del segon semestre del mateix curs acadèmic en què s’estan cursant les altres assignatures del màster. El Cronograma – defensa febrer és per a aquells estudiants que, una vegada han finalitzat el primer curs acadèmic cursant la majoria de les assignatures del màster, es matriculen al setembre del curs vinent per defensar el TFM al final del primer semestre.\n1.- PRIMERA ETAPA: PROPOSTA INICIAL DE TFM I ASSIGNACIÓ DE TEMA I TUTOR\nEn aquesta primera etapa d’elaboració del TFM, els estudiants han de presentar una proposta inicial de TFM (document "Proposta inicial TFM") al coordinador dels TFM en les dates establertes en el cronograma corresponent. En aquesta proposta inicial, l’estudiant ha d’escollir quin tipus de treball vol fer, en quina disciplina i amb quin tutor. En cas que l’estudiant proposi un tutor o tema no previst en el llistat, el coordinador del màster, juntament amb el professorat o el departament afectat, valora la possibilitat d’atendre aquesta petició. Es prioritza, llavors, el tema escollit per l´alumnat i només en cas de que aquest no trobi tutor, se n´hi assigna un per part de la coordinació.\nPer tal d’entregar aquesta proposta inicial correctament, es convida als estudiants a una primera sessió presencial amb el coordinador dels TFM en la que, entre d’altres qüestions, s’explica el funcionament de l’assignatura, els seus objectius i les fonts per a l´elaboració del treball.\nUna vegada rebudes totes les propostes dels estudiants, es publica el llistat definitiu d’assignacions de temes i tutors.\n2.- SEGONA ETAPA: PROPOSTA DEFINITIVA DEL PROJECTE DE TFM I APROVACIÓ PER PART DE LA COMISSIÓ DE COORDINACIÓ DEL MÀSTER\nUna vegada assignat el tutor acadèmic, l´estudiant ha de posar-se en contacte amb ell per concretar el tema del TFM i elaborar aquesta proposta. Els estudiants poden proposar un projecte concret de treball de final de màster o bé poden acceptar un projecte suggerit pel tutor.\nEl document "Proposta definitiva de projecte de TFM" s’ha d’entregar al coordinador dels TFM en la data establerta en el cronograma corresponent. Una vegada rebudes les propostes dels estudiants, i prèviament aprovades pel tutor, la Comissió Coordinadora del Màster valora si es poden aprovar les propostes presentades, per tal que es puguin desenvolupar durant el semestre corresponent.\n3.- TERCERA ETAPA: DESENVOLUPAMENT DEL TFM\nDurant aquesta etapa d’elaboració del TFM, l’estudiant l’ha de desenvolupar. En aquest sentit, és important recordar que l’estudiant ha de seguir el calendari establert amb el tutor a la "Proposta definitiva de Projecte TFM", fixat de forma general o orientativa en el cronograma corresponent.\nEn cas que l’estudiant no respecti les dates, no es garanteix la correcció del contingut del TFM per part del tutor acadèmic ni l’autorització corresponent per poder fer-ne la defensa pública en les dates establertes.\n4.- QUARTA ETAPA: ENTREGA DE LA VERSIÓ FINAL DEL TFM\nEn aquesta quarta etapa, l’estudiant ha d’entregar la versió final del TFM al seu tutor acadèmic. Aquesta entrega s’ha de fer segons les preferències del tutor (versió en paper o a través d’un correu electrònic).\nEl tutor acadèmic emet un informe valoratiu del contingut del TFM, en el qual inclou, si escau, la seva autorització perquè es defensi públicament. Aquest informe s’entrega al coordinador dels TFM, perquè, en cas que el TFM es pugui defensar públicament, l’entregui als membres del tribunal davant del qual es defensa.\nD’altra banda, l’estudiant ha de dipositar:\nUn arxiu del TFM en versió electrònica (pdf) al Campus Virtual de l’assignatura, concretament a través de la tasca creada exclusivament per a aquesta finalitat.\nTres exemplars impresos a la secretaria del departament adscrit del tutor del TFM. Si el tutor pertany a un departament no adscrit a la Facultat, el dipòsit es farà a l’Escola de Postgraus de la Facultat de Dret de la Universitat de Barcelona.\n5.- CINQUENA ETAPA: DEFENSA PÚBLICA DEL TFM\nFinalment, l’estudiant ha de defensar el TFM en un acte públic davant d’un tribunal format per tres membres. Aquesta defensa pública consisteix en l’exposició per part de l’estudiant durant 15 minuts del contingut essencial del TFM, així com en la resposta a les qüestions que li plantegin els membres del tribunal.\nLes dates de defensa generals es poden trobar en el cronograma corresponent. Les dates, hores, llocs i membres de cada tribunal són publicades per part de la coordinació una setmana abans de l’inici del període d’avaluació.\nL’avaluació del TFM es duu a terme aplicant les rúbriques aprovades per la Comissió de Coordinació del Màster, que són publicades al Campus Virtual de l’assignatura per tal de donar-les a conèixer als estudiants i tutors a l’inici del semestre.\nLa ponderació dels indicadors d’avaluació aprovada per la Comissió de Coordinació del Màster és la següent:\nEls estudiants matriculats de TFM que no el presentin al final del semestre que correspongui són qualificats com a no presentats i s’hi han de tornar a matricular en els termes que estableix la normativa aplicable, tal com disposa l’article 3.3 de la Normativa reguladora dels TFM de la Facultat de Dret.\nRespecte a la reavaluació de l’assignatura del TFM, el tribunal valora en cada cas si el treball qualificat com a suspès és susceptible de ser esmenat o completat en un període de temps no superior als 15 dies naturals. En aquest cas, s’indiquen en l’acta d’avaluació les millores que cal introduir-hi i es concreta el termini per fer-ho. En cap cas aquesta reavaluació no implica ni pot donar lloc a l’elaboració d’un nou treball.\nL’estudiant ha de lliurar la versió final del TFM, amb les modificacions incorporades, a través del Campus Virtual de l’assignatura. La reavaluació de les parts indicades la fa íntegrament el mateix tribunal que ha valorat el TFM en la convocatòria ordinària, mitjançant una nova defensa pública. La qualificació serà la resultant d’integrar la valoració de la part o les parts reavaluades amb la resta del treball, i el tribunal emetrà una nova acta d’avaluació amb la qualificació final.\nCòpia, plagi i ús de procediments fraudulents\nEl TFM ha de ser un treball original i que no s’hagi presentat abans a cap altre procés d’avaluació o reavaluació en el mateix o en diferents graus i màsters. Igualment, ha de complir els criteris ètics comuns i propis de la recerca en l’àmbit acadèmic.\nLa còpia o el plagi, total o parcial, en el TFM, així com la utilització o la cooperació en procediments fraudulents per dur a terme aquesta activitat, comporta la qualificació de 0 (suspens) en la qualificació final del treball, sense possibilitat de reavaluació, ja que desvirtua l’autoria de l’exercici.\nANNEX I.- Les parts del treball\nLES PARTS DEL TREBALL\nLes parts del treball s’han d’adaptar en funció de la tipologia de treball. A continuació s’enumeren, respectivament, les parts d’un treball de recerca i les parts d’un dictamen, que són dos dels formats més utilitzats.\na) Parts d’un treball de recerca\nEn el cas que el treball de final de màster consisteixi en un treball de recerca, les parts del treball són les següents:\nLa portada d’un treball final de màster ha de contenir les dades identificadores següents:\nNom i dos cognoms de l’autor o autora del treball\nTítol complet de l’obra\nTutor del treball\nCurs en què es presenta\nAquestes dades es disposen en el quadrant inferior dret d’un full en blanc que només conté aquesta informació identificadora.\nL’índex ha de contenir tots els apartats del treball definitiu. Hi han de figurar tots els apartats i subapartats, fins a tres nivells, amb la paginació corresponent.\nL’organització de l’índex ha de ser homogènia, de manera que cada nivell segueixi la mateixa estructura. L’índex s’inclou al principi de l’obra, després de la portada.\nLa introducció ha de constar, com a mínim, de dues parts:\nPart personal: motiu personal, si n’hi ha, pel qual s’ha escollit el tema, i d’altres consideracions, si escau, d’aquest àmbit personal.\nHipòtesi, problema, objecte d’estudi o buit en el coneixement que es pretén omplir o resoldre.\nMarc conceptual (o estat de la qüestió).\nRellevància (científica, social, personal, acadèmica, professional, etc.).\nMetodologia (fonts i mètode)\nEl treball ha de tenir una bona estructuració: ha d’estar organitzat internament en parts, capítols, títols, subtítols, etc., en la proporció adequada i sense fragmentar excessivament el cos ni incloure-hi massa nivells (és comunament admès que una estructura amb tres o quatre nivells és adequada en la majoria dels casos).\nQualsevol treball final de màster es tanca amb unes conclusions. És imprescindible que hi hagi coherència i alineament entre la introducció, el cos del treball i les conclusions.\nEn la majoria de ciències socials i jurídiques cada vegada és més habitual numerar les conclusions, però també és admissible un text discursiu i únic de conclusions.\nAl final del treball hi ha d’aparèixer, degudament estructurada, la relació de fonts i bibliografia (bibliografia i bibliografia web), que s’identifica o coincideix amb el conjunt de fonts i recursos que s’han emprat al llarg de l’execució.\nLes relacions bibliogràfiques han d’estar ordenades per ordre alfabètic, o bé dels cognoms de l’autor en el cas de la bibliografia, o bé de l’entitat que representa el web en el cas de la bibliografia web. Quan se cita legislació, és habitual ordenar-la per rang legislatiu (de major a menor), i dins de cada nivell per ordre cronològic. En el cas de la jurisprudència es proposa o bé una ordenació cronològica pura o bé una agrupació pel rang dels òrgans que les han emès i, a igualtat de rang, per ordre cronològic.\nTant la bibliografia com les fonts s’han de formalitzar seguint els criteris tècnics de citació establerts a la UB (vegeu apartat III).\nEls treballs poden contenir annexos o conjunts de materials que es poden afegir al final i que no formen part de la producció de l’autor, sinó que recullen algunes de les fonts utilitzades quan són de difícil consulta per al lector o no hi són a l’abast de manera habitual. Sempre s’ha de poder distingir clarament, dins d’un annex, allò que és propi o originari d’allò que és extern a l’autor; en aquest cas el text ha d’anar acompanyat de la referència exacta de la procedència. Cal llistar els annexos en l’índex general de l’obra.\nb) Parts d’un dictamen\nSi el treball final de màster consisteix en un dictamen s’estructura sobre la base dels quatre apartats següents:\nDescripció dels antecedents\nL’estudiant ha de fer una relació de les dades i de la documentació de què disposa i indicar aquelles que li falten. Aquesta és la base del treball sobre la qual l’estudiant ha d’emetre l’informe.\nL’estudiant indica quina ha estat la selecció de les normes, jurisprudència i, si escau, doctrina, que ha considerat aplicables en els antecedents. Respon a la fase d’argumentació jurídica.\nEn aquest apartat l’estudiant plasma, de manera concisa, els resultats de l’anàlisi legal en els antecedents.\nEmissió del dictamen\nEn aquest apartat l’estudiant recull les recomanacions en relació amb la conveniència o no d’iniciar un judici, continuar-lo, iniciar un procediment administratiu o demanar documentació addicional, segons correspongui.\nANNEX II.- Normes de presentació escrita\nNORMES DE PRESENTACIÓ ESCRITA\nCom que no hi ha un estàndard acadèmic únic sobre la presentació de textos escrits, s’adopten les pautes indicades en la relació bibliogràfica de referència final.\nMida i tipus de lletra (estil de la font):\nPer al cos del treball: Arial mida 11 o Times New Roman mida 12.\nPer als exemples o per a les citacions de paràgrafs: mateixes famílies tipogràfiques del cos del treball, mida 10.\nPer als títols: Arial mida 13 o Times New Roman mida 14.\nPer a les notes a peu de pàgina: mateixes famílies, mida 10.\nPer a la portada: la mateixa família tipogràfica que a l’interior del treball.\nPer al cos del treball: interlineat 1,5.\nPer als exemples o per a les citacions de paràgrafs llargs que van en lletra més petita: interlineat 1 o senzill.\nPer a les notes a peu de pàgina interlineat 1 o senzill.\nMarges i altres elements de l’edició de text:\nMarges superior, inferior i laterals: entre 2,5 i 3 cm\nCal consultar la bibliografia recomanada respecte a la resta de criteris d’edició de textos: espais entre paràgrafs, encapçalaments, numeració de pàgines, ús de negretes, ús cursives, cometes, etc.\nANNEX III.- Criteris de citació bibliogràfica i citació de les fonts jurídiques\nCRITERIS DE CITACIÓ BIBLIOGRÀFICA I LA CITACIÓ DE LES FONTS JURÍDIQUES\nA.- CRITERIS DE CITACIÓ BIBLIOGRÀFICA\nCriteris de citació\nSón acceptats els dos estils de citació de les diferents tradicions científiques: l’estil continental i l’estil anglosaxó o Harvard. El sistema emprat ha de ser coherent i homogeni en tot el treball. En qualsevol cas, s’han d’utilitzar els criteris de citació i de referència bibliogràfica establerts per la Universitat de Barcelona (http://www.ub.es/criteris-cub/).\nSistema continental: és el model citació-nota, en el qual cada cop que se cita es posa una nota a peu de pàgina amb la referència bibliogràfica completa (o abreujada si no és la primera vegada que se cita l’obra). Les notes funcionen com un instrument de referència bibliogràfica. La forma de la citació bibliogràfica és la mateixa que s’utilitza per fer el llistat de referències o bibliografies.\nSistema anglosaxó o Harvard: o model autor-data, en el qual les citacions entre parèntesis dins del text només van seguides del cognom de l’autor i l’any de l’obra. En aquest cas se suprimeixen totes les notes a peu de pàgina de referència bibliogràfica i es mantenen només les altres notes (aclaridores, d’ampliació, etc.). Al final del treball hi ha d’haver una bibliografia sencera i de remissió.\nLlistes de referències o bibliografies\nDavant de l’absència de criteris universals, s’han d’utilitzar els establerts per la Universitat de Barcelona, coincidents amb els d’altres institucions acadèmiques i científiques.\nEls criteris bibliogràfics indiquen la manera de referenciar:\nArticles de revista (o altres publicacions periòdiques)\nParticipacions en congressos, comunicacions i ponències\nAltres documents impresos\nTextos electrònics, bases de dades i programes informàtics complets\nContribucions en revistes electròniques\nAltres recursos electrònics\nTota la informació detallada sobre les formes de citació és accessible a: CUB Criteris de la Universitat de Barcelona, http://www.ub.es/criteris-cub/\nB.- LA CITACIÓ DE LES FONTS JURÍDIQUES EN L’ÀMBIT AUTONÒMIC, ESTATAL I INTERNACIONAL\nLa diversitat d’estàndards de citació i abreviació de fonts jurídiques ha fet necessària la redacció d’uns criteris sobre citació de fonts jurídiques en els àmbits autonòmic, estatal i internacional que recullin les formes habituals i establertes, quan és el cas, i que proposi nous criteris quan sigui necessari.\nLes citacions de fonts jurídiques s’han d’adaptar, quan no hi hagi indicació contrària del director del treball, als criteris establerts a: http://www.bib.ub.edu/fileadmin/arxius /comcitardocumentslegals.pdf.\nBIBLIOGRAFIA que conté els criteris indicats:\nCriteris de la Universitat de Barcelona (CUB). [en línia] Barcelona: Universitat de Barcelona. Serveis Lingüístics <http://www.ub.es/criteris-cub/> [Consulta, 18 octubre 2012].\nFONTBOTÉ BONILLA, H.; YMBERT CERÓN, M.: La citació de les fonts jurídiques en l’àmbit autonòmic, estatal i internacional. [en línia] <http://www.bib.ub.edu/fileadmin/arxius/comcitardocumentslegals.pdf> [Consulta, 19 octubre 2012].\nMESTRES, J.M. et al.: Manual d’estil: la redacció i l’edició de textos. Vic, Barcelona, Eumo Editorial, Universitat de Barcelona, Universitat Pompeu Fabra, 2007. ISBN 978-84-9766-146-1.\nTURULL RUBINAT, M. (dir.). Tècniques de treball i de comunicació. Instrumentarium per a les ciències jurídiques i socials, Barcelona, Huygens Editorial, 2011. ISBN 978-84-939245-3-9. (En especial: «Introducció al treball de recerca», [La redacció del treball i les seves parts] [Sobre la presentació escrita], pàg. 187-196 i pàg. 196-198; «Els sistemes tècnics de citació bibliogràfica», pàg. 232-239; «La citació de les fonts jurídiques d’àmbit autonòmic, estatal i internacional», pàg. 241-264).\nCriteris lingüístics del Departament de Justícia [en línia]. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Departament de Justícia. <http://www20.gencat.cat/docs/Justicia/Documents/ARXIUS/doc_28\n590133_1.pdf>. [Consulta: 14/04/2011]\nLibro de estilo interinstitucional [en línia]. Luxemburg: Oficina de Publicacions de les Comunitats Europees. <http://publications.europa.eu/code/es/es-8000100.htm>. [Consulta: 14/04/2011]\nSocietat Catalana d’Estudis Jurídics. Diccionari jurídic català [en línia]. Abreviacions. <http://cit.iec.cat/DJC/default.asp?opcio=1>. [Consulta: 01/06/2011]\nTribunal Europeu de Drets Humans. Mode of citation and how to refer to the judgements and decisions of the Court (old and new) [en línia]. <http://www. echr.coe.int/ECHR/EN/Header/Case-Law/Published+case+law/Citation/>. [Consulta: 14/04/2011]\nUniversitat de Barcelona. Serveis Lingüístics. Criteris de la Universitat de Barcelona (CUB) [en línia]. Les abreviacions. <http://www.ub.edu/criteriscub/abreviacions.php>. [Consulta: 14/04/2011]\nMESTRES, J.M. (et al.): Manual d’estil: la redacció i l’edició de textos, Barcelona, Eumo editorial, Universitat de Barcelona, Universitat Pompeu Fabra, 2007 (ISBN 978-84-9766-146-1).\nTURULL RUBINAT, Max (Dir.). Tècniques de treball i de comunicació. Instrumentarium per a les ciències jurídiques i socials. Barcelona: Huygens editorial, 2011. 317 pàg. ISBN 978-84-939245-3-9. («Introducció al treball de recerca», [La redacció del treball i les seves parts] [Sobre la presentació escrita], pàg. 187-196 i pàg. 196-198; «Els sistemes tècnics de citació bibliogràfica», pàg. 232-239; «La citació de les fonts jurídiques d’àmbit autonòmic, estatal i internacional», pàg. 241-264.\nFACULTAT DE DRET DE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA, Normativa reguladora dels treballs de fi de màster de la Facultat de Dret.\nFONTBOTÉ BONILLA, Helena; YMBERT CERÓN, Marta. La citació de les fonts jurídiques en l’àmbit autonòmic, estatal i internacional (en linia).\nSERVEIS LINGÜÍSTICS DE LA UNIVERSITAT DE BARCELONA, Criteris de la Universitat de Barcelona (CUB).\nRODRIGUEZ, M.L. i LLANES, J.: Com elaborar, tutoritzar i avaluar un Treball de Final de Màster, Agència de Qualitat del sistema Universitari de Catalunya, 2013.


Hotel Mall Curon Venosta Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Hotel Mall\nLandstrasse 39, Curon Venosta, Curon Venosta, Itàlia - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Mall\nConvenientment situat a San Valentino, Hotel Mall és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de San Valentino. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions, ascensor, bar, caixa forta.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com sauna, esquí, sauna, sala de jocs. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Mall.


Dissabte, 27 de Juny de 2020 a les 21h\nLIED MALLORQUÍ & Maria Antònia Salvà\nCONCERT RECITAL AMB ANTONI LLITERES I JOAN CÍRIA\nEl repertori d’Antoni Lliteres i Joan Ciria aplega composicions líriques per a veu i piano del segle XIX i principis del segle XX que ens connecten amb clàssics de la literatura a Mallorca: Mateu Obrador, Maria Antònia Salvà, Miquel Costa i Llobera, Josep Lluís Pons i Gallarza, Marià Aguiló, Guillem Colom, entre molts altres, musicats per compositors del seu temps. Un recital de mots, sons i fetes oblidades de la nostra terra.\n‘La Lluna en Rosa’: maridatge amb ALBAFLOR ROSAT, de Vins Nadal\nEntrada: anticipada 10€ / taquilla 12€ (inclou consumició)\nLloc: Casa Museu Llorenç Villalonga\nDissabte, 4 de Juliol de 2020 a les 21:00 h\nPOESIA I VI al claustre: M.Àngel Adrover, Laia Carbonell i Pau Sif\nSessió de maridatge de poesia amb vins de la terra, en aquesta ocasió en un espai patrimonial recuperat del Pla de Mallorca: el bell claustre del convent de Lloret de Vistalegre. Hi tastarem, també, tres vins de comarca del Pla, cadascun connectat amb la veu i paraula dels poetes convidats Miquel Àngel Adrover, Laia Carbonell i Pau Sif.\nEn col·laboració amb AELC Associació d’Escriptors en Llengua Catalana i l’Ajuntament de Lloret de Vistalegre\nEntrada gratuïta_ inclou tast de 3 vins maridats amb la poesia\nMés informació de tot el festival a:\nLloc: Claustre de Lloret de Vistalegre.\nOrganitzat: Fundació Mallorca Literària - AELC i Ajuntament de Lloret de Vistalegre\nDissabte, 11 de Juliol de 2020 a les 21:30\nAquesta Isla Musa és una illa banyada per aigües que sonen en diverses veus: en català, castellà, sicilià, italià i àrab. La proposta d’Ermano Panta i la seva banda Zeitunés un viatge en clau mestissa per les arrels mediterrànies, a través de sonoritats de jazz, música siciliana i ﬂamenc.\nEntrada: anticipada 10€ / taquilla 12€ Servei de bar a càrrec del TEATRE.\nLloc: Pati de Teatre de Santanyí\nOrganitzat: Fundació Mallorca Literària - Casa Blai Bonet\nDivendres, 17 de Juliol de 2020 a les 21:00\nMARIA RODES. Lilith en concert\nAquest concert és un homenatge a totes les dones lliures que han gosat mostrar la seva intel·ligència, curiositat, creativitat i inconformisme, malgrat que per aquesta gosadia moltes d’elles acabassin a la foguera... Maria Rodés ens guia en un recorregut pel món de les bruixes, amb les seves moltes connotacions al llarg de la història. Un viatge a través de noves cançons i temes renovats.\nEntrada: anticipada 12€ / taquilla 15€ Servei de bar a càrrec de MOBOFEST\nLloc: Consolació, Sant Joan\nDijous, 23 de Juliol de 2020 a les A partir de les 18h\nFesta del Llibre, Palma\nTres mesos després de viure un insòlit Sant Jordi conﬁnat, el Gremi de llibreters de Mallorca organitza aquesta nova festa del llibre en què som convocats a sortir al carrer i gaudir de les “Llibreries a la Fresca”. La cita tindrà lloc a 6 places de Palma i 1 d’Inca, on la Fundació participa organitzant diversos recitals i concerts literaris.\nLloc: Diferents places de Palma i Inca\nOrganitzat: Fundació Mallorca Literària - Gremi de Llibreters de Mallorca\nDijous, 23 de Juliol de 2020 a les 20:00 h\nPresentam el llibre recopilatori “Escrit a casa”, fruit del treball col·lectiu de 36 creadors durant les setmanes de conﬁnament: 12 relats escrits i il·lustrats des del retir individual, que han anat divulgant-se en format vídeorelat. Aquest llibre reuneix la col·lecció en una edició commemorativa i única, que recull amb immediatesa el relat d’aquells dies insòlits.\nLloc: Festa del llibre a Palma\nDissabte, 25 de Juliol de 2020 a les 22h\nTEATRE: SENYORETA #JÚLIA\nAMB Agnès Llobet, Lluqui Herrero i Xavi Frau\nA partir del clàssic d’August Stringberg: una obra que aborda la culpa, la diferència de classes, i que posa el focus en el feminisme i la lluita de gènere. El Somni Produccions duu la Senyoreta #Júlia al segle XXI, amb traducció de Xavi Frau i Albert Herranz, i sota la direcció de Joan Carles Bellviure.\nEntrada: anticipada 12€ / taquilla 14€ (inclou consumició)\nDissabte, 1 d'Agost de 2020 a les 21:30\nRODRIGO CUEVAS en concert. Trópico de Covadonga\nL’asturià Rodrigo Cuevas es deﬁneix com un “agitador folklòric”. Diu que “el folklore és un ésser viu que s’escampa per la faç de tota la terra, com un micel·li, que no coneix barreres físiques ni polítiques. L’art que hom fa ha d’estar connectat amb el dels nostres ancestres. Som un eixam gràcies a la música tradicional”. Bèstia escènica, cantant d’electroarrel, el seu directe ha fascinat festivals culturals arreu d’Espanya i Europa.\nDissabte, 8 d'Agost de 2020 a les 21:30\nMAGALÍ SARÉ & SEBASTIÀ GRIS\nMagalí Sare & Sebastià Gris ens presenten els treballs del seu darrer disc, on hi conviuen experimentació, fusió de música clàssica i moderna, ambients electrònics i molts ressons de música d’arrel i poesia. Entre els temes hi sonaran alguns tradicionals del folklore mallorquí, com Sa mort de na Margalida i el Vou Veri Vou, transformats.\nServei de bar a càrrec del TEATRE\nDijous, 13 d'Agost de 2020 a les 21.30h\nDe Rafel Gallego, amb Núria Fiol, Ona Borràs i Marina Nicolàs\nUn text de Rafel Gallego ens duu a conéixer i acompanyar Federico García Lorca en els seus darrers dies. ‘Amarg' sorgeix de la pulsió per projectar una visió del que està passant al nostre entorn, d’expressar una convicció ferma a través de la ficció. Una obra que conjuga veu, música, interpretació i passió, creada a partir de la peça de teatre de barra 'Cavalls davall l’arena', que obtingué els premis de millor text,\nmillor espectacle i millor actriu.\nDissabte, 22 d'Agost de 2020 a les 20:00h\nCONCERT EN EL MARC DEL FESTIVAL MOBOFEST Joina Canyet és una artista amb múltiples facetes musicals, entre la de pianista solista de reperetori clàssic i la seva proposta més personal, el rap en llengua catalana. Ens presenta el seu àlbum debut, ‘Companyes’, disc ple de força, sensibilitat i amb un missatge clarament feminista que apel·la a la sororitat compromesa.\nEntrada: 15€ (inclòs en l’entrada MOBOFEST)\nOrganitzat: Fundació Mallorca Literària amb col·laboració amb MOBOFEST\nDiumenge, 23 d'Agost de 2020 a les 20h\nROSSY DE PALMA ‘RESILIENZA D’AMORE’\nXXII FESTIVAL DE POESIA DE LA MEDITERRÀNIA\nFILA U: FESTIVAL D’ESTIU DEL TEATRE PRINCIPAL DE PALMA\nRossy de Palma és l’escriptora, directora i intèrpret d’un concert verbal, un solo fet a partir de la seva vida concebuda com un acte de rebel•lió animat per la voluntat de desfer, de cercar la saviesa darrere l’aparença de les coses. Una festa interpretativa extraordinària.\nEntrada: 8-20€ a taquilla del Teatre Principal de Palma\nDissabte, 5 de Setembre de 2020 a les 20.30h\nSOM TANTÍSSIMES: CLOENDA\nPOESIA, CANÇÓ, DANSA I VÍDEOCREACIÓ\nAquest recital va néixer com una aproximació a la paraula de Maria Antònia Salvà per part d’artistes contemporànies: les poetes i cantants que mantenen viu el fil de la poesia escrita per dones. El viatge ha embarcat moltes veus poètiques i culmina ara amb aquest recital de cloenda que suma noves veus i llenguatges expressius. Marga Rotger i Joana Abrines són l’ànima del projecte. Amb elles hi haurà poetes convidades i també veus d’altres disciplines com el vídeoart i la dansa amb Aina Pascual.\nDissabte, 12 de Setembre de 2020 a les 20.30h\nEN CONCERT: Miquel Brunet, MArcel Pich i Guillem Simó\nMiquel Brunet (improvisacions de piano, arranjaments i producció), Marcel Pich (lletres i música) i Guillem Simó (actor i concepte visual) ens aproximen a les problemàtiques ambientals i socials que pateix la Mallorca actual. Un excentricisme punk amb passatges jazzístics de piano, poesia dadaista i una gràfica iconoclasta. Apoptosi és una obra musical, poètica i gràfica on les parts són indivisibles.\n‘La Lluna en Rosa’: maridatge amb ALBAFLOR ROSAT, de Vins Nadal Entrada: anticipada 10€ / taquilla 12€ (inclou consumició)\nDissabte, 19 de Setembre de 2020 a les 20:30 h\nMiquela Lladó va ser un dels referents de la Nova Cançó, i fundadora i cantant grups emblemàtics del folk com són Música Nostra i Siurell Elèctric. Al llarg d’una trajectòria rica en concerts i enregistraments, ha visitat nombroses vegades la paraula dels poetes, i l’ha cantada de manera inoblidable. En concert, ens ofereix un recorregut íntim i personal per moltes d’aquestes versions poètiques.\nDissabte, 26 de Setembre de 2020 a les 20:30h\nTOST és el nou projecte del músic Arnau Obiols: una visió personal i contemporània dels sons i de la música tradicional del Pirineu català, una música ﬁlla dels boscos, dels arbres, dels moixons i de tot allò que ha arrelat i ressonat en aquestes muntanyes. És un cant contemporani a la muntanya, un homenatge a la terra, a allò més proper, al que és de tots i no és de ningú –el que ens és comú-, com ara la Natura i aquestes cançons, o allò immaterial i efímer, com els sons i els dies que vivim.


Jubilats i classe mitjana alta, els que mengen més poma | Lleida.com\nJubilats i classe mitjana alta, els que mengen més poma\nEls jubilats i la classe mitjana alta es presenten entre els grups de més consum de poma, mentre que aquelles famílies que tenen fills menors de sis anys se situen en el costat oposat. Així es desprèn d’una anàlisi publicada per Mercasa. L’informe es basa a analitzar les desviacions sobre el consum per càpita a Espanya, que l’any passat va ser de 9,8 quilos segons les dades del ministeri d’Agricultura. A les llars on l’encarregat de fer la compra té més de 65 anys, el consum és pràcticament un 76% més elevat. També és significatiu entre les parelles adultes sense fills (44,5%) i adults independents (65,3%).\nTanmateix és preocupant la baixa ingesta de poma en el cas de parelles amb fills menors de sis anys (-44,5%) i llars monoparentals (-29,2%). L’article del professor d’Economia aplicada de la Complutense de Madrid Víctor J. Martín Cerdeño també destaca el cas de les parelles sense fills, amb una desviació de gairebé un 19% sobre la mitjana.\nEl consum per càpita se situa en 9,8 quilos de poma a l’any, però amb grans variacions\nAquestes dades avalen així els esforços del sector per intentar aconseguir consumidors entre els més petits a través de promocions a les escoles. Es tracta no només de conquerir els nens, sinó que aquests puguin servir d’arrossegament i aconseguir que a la família s’incrementi la ingesta d’un producte com la fruita, clau en una dieta sana com és la mediterrània.\nEl consum també varia de forma significativa segons els ingressos a la llar i sembla confirmar-se que com més poder adquisitiu, més compra de pomes. De fet, les llars de classe alta i mitjana alta compten amb el consum més elevat, un 13,1% superior a la mitjana. Contrasta amb el fet que a les unitats familiars de classe mitjana i mitjana baixa se situa set punts per sota. En les famílies considerades classe baixa és un 2,8% per sobre de la mitjana.\nMés compra de fruita, però amb un descens de les tradicionals\nTanmateix, amb un ventall d’oferta cada vegada més ampli, en el qual ja és habitual trobar-ne d’exòtiques en qualsevol moment de l’any, en el cas de les pomes s’aprecia una tendència a la baixa. En el període analitzat a l’article de Víctor J. Martín Cerdeño, se situa el retrocés de 12,3 a 9,8 quilos en el període analitzat. Amb tot, les pomes representen pràcticament el 10% del consum de fruites. El consum de fruites en general ha experimentat un repunt en els últims anys, al passar de 87,7 quilos el 2001 als 92,5 per persona i any a Espanya el 2017.\nTres de cada cinc pomes dels lineals ja són d’origen estatal


Un puntàs de sutura (2-2)\nIborra celebra el primer gol del Vila-real\nUn golàs de Rosales a la recta final salva els mobles i el cap de Rubi en un partit on, inexplicablement, l'Espanyol ha sortit a veure-les venir\nRosales celebra un golàs que fa reviure l’Espanyol | EFE\nEl futbol té cops amagats. Tocaven a morts per a un Espanyol que, enfonsat i sense esma, perdia amb estrèpit a la Ceràmica a 15 minuts del final. El que no sabia el Vila-real, però, és que a vegades l’èpica també pot entrar en escena i la història, precisament, demostra que l’Espanyol és un equip abonat als finals d’infart i a les reaccions miraculoses. Amb tot perdut i amb el descens a la palestra, un autogol de Bonera i una obra d’art de Rosales han donat vida a un equip que estava tancant un cicle a Vila-real. El drama ha modulat, finalment, i els de Rubi s’enduen un puntàs de la Ceràmica. Caldrà, tot i això, canviar encara moltes coses.\nGlòria o condemna. Una palpitació que, per molt que Rubi s’entestés a negar-ho durant la prèvia, donava aires de final al duel a l’estadi de la Ceràmica. La visita al Vila-real, a priori un partit normal de mitjans de temporada, s’havia convertit inevitablement en una cita de vital ascendència per a un Espanyol obligat a guanyar per, més enllà de sortir del pou, reforçar la debilitada posició de Joan Francesc Ferrer ‘Rubi’. Al·licients més que suficients per saltar a la gespa de la Ceràmica amb la lliçó ben apresa i amb la clara premissa de revertir una situació que evocava l’equip al descens. Amb evidents tints dramàtics i només un punt per sobre de les places de càstig, Rubi ha optat per deixar Marc Roca a la banqueta i donar entrada a Víctor Sánchez. Contenció per creació, el plantejament deixava molt clar que l’Espanyol basava moltes de les seves aspiracions en no perdre.\nL’Espanyol, però, necessita creure-s’ho. Apagats i focalitzats en no encaixar, els blanc-i-blaus han sortit a veure-les venir davant un Vila-real que, tocat i pràcticament enfonsat a la classificació, que ha agafat ràpidament la iniciativa. Quelcom que, sumat a la por a perdre, ha provocat que els espanyolistes no mostressin pràcticament resistència a un rival que s’acostava cada vegada més. I quan no lluites, quan l’actitud no és l’adequada i quan malauradament no te’n surts, acostuma a passar el què ha passat a la mitja hora de joc. En l’enèsim error a pilota aturada d’aquest Espanyol, Iborra ha recollit un rebuig del travesser per anotar el primer a plaer (1-0). La passivitat de la defensa, esgarrifosa, provocava que, amb només 45 minuts de marge, els blanc-i-blaus es veiessin forçats a donar-ho tot si no volien que els despatxos prenguessin la paraula al llarg d’aquesta setmana.\nUn tot o res\nLa segona meitat, doncs, era un tot o res. O frenar la sagnia, o seguir amb el martiri. En una jornada on l’Espanyol, en un tram crític de la temporada, podia caure en descens, els de Rubi han sortit notablement més activats a la represa i, com a mínim, han deixat clar que oposarien resistència. Donant entrada a Melendo per l’erràtic Víctor Sánchez, Rubi ha estat capaç de modular la cara a un equip que ha començat a carburar. Atacar ja no feia por i l’Espanyol, fins i tot, ha arribat a fregar l’empat amb dues temptatives consecutives de Borja Iglesias i Dídac Vilà. Per contra, Pedraza fregava la sentència en una jugada on, increïblement, cap dels defenses de l’Espanyol ha estat capaç de sortir-li al pas des de la zona de mitjos. Una de freda i una de calenta.\nIborra celebra el primer gol del Vila-real | EFE\nLes dinàmiques, però, regnen al món del futbol i l’Espanyol, per si no n’hi havia prou, ha regalat el segon al Vila-real. En una pena màxima molt rigorosa d’Hermoso a Ekambi, la brújula ‘grogueta’, Santi Cazorla, ha sentenciat Diego López en executar-la a la perfecció (2-0). Tocats i sense esma, Rubi ha donat entrada al debutant Ferreyra per mirar d’esmenar el drama.\nRosales reviu l’Espanyol\nEl futbol, però, té cops amagats. Amb el partit vist per sentència, els blanc-i-blaus s’han trobat amb la sort de cara quan Bonera, sense oposició a l’àrea, ha introduït la pilota a la seva pròpia porteria (2-1). Una injecció de moral que, reforçada amb l’entrada de Wu Lei, ha acabat sent una injecció d’eufòria. Rosales, apagat durant tot el partit, ha deixat glaçada la Ceràmica en anotar el gol de la temporada per a l’Espanyol. El veneçolà, des del vèrtex de l’àrea, s’ha tret de la màniga una rosca imparable que ha superat Asenjo (2-2). En un tancar i obrir d’ulls, l’Espanyol s’ha trobat amb l’empat i veu com, per increïble que sembli, pot extreure una bona valoració de la seva visita a l’estadi ‘groguet’.


RETOLACIÓ - Tot ràpid\nFem tota mena de retolacions de gran format i/o petit format, tipografies còrpores, vinilem furgonetes o vehicles.\nRÈTOLS I CÒRPOREAS\nDisposem dels formats i estructures més recurrents amb suports il·luminats per a la publicitat gràfica que faran més visible la seva empresa.\nImprimim tota mena de gràfica integrant qualsevol classe de retolacions per a botigues i/o estands de fires, adaptant-nos al disseny que el client ens proposis i proposant idees per una òptima realització.\nDisposem de la maquinària òptima per vinilar sobre qualsevol material en el tamany que es necessiti, i així cobrir la bona llegibilitat de qualsevol marca corporativa o gràfica publicitària.\nLONES I CARTELLERIA\nTenim capacitat per fer impressions de gran format, cosa que ens permet donar servei per qualsevol mida desitjat, des de pancartes fins a lones publicitàries per a bastides.\nRetolem tota mena de vehicles, tant de petit com de gran format.\nFIRES I ESTANDS\nFem i retolem estands per fires i esdeveniments.


Casa de VbN: Cobrar la feina\nPublicado por Rafael Vallbona a dijous, de febrer 16, 2017\nElena O'Callaghan ha dit...\nO dignifiquem la professió, o haurem d'aprendre a viure de l'aire del cel. Les escoles tenen un fons assignat per invetir-lo en el que creguin oportú en benefici dels alumnes. Per què han de suposar (i fins i tot, sorprendre's) quan un autor/a vol cobrar la seva feina?\nJo ja fa molts anys vaig decidir que la meva quota de voluntariat la feia on jo volia i com jo volia, que no m’han d’imposar res des de les escoles.\nLa idea que als escriptors se’ns suposa aquest “voluntariat” pel fet de ser escriptors és generalitzada entre els mestres, salvant honroses excepcions.\nQualsevol escriptor que faci xerrades gratuïtes, devalua i menysprea la feina de TOT el col.lectiu.\nQuan a mi, em proposen fer aquests actes gratis et amore, i al damunt se sorprenen que m’hi negui, sempre els poso l’exemple següent: ¿oi que si vas a un concert d’un cantant, pagues una entrada, al marge de si et compres el seu disc o no? Això ningú ho discuteix. Doncs per què se’ns ha de qüestionar als escriptors aquesta feina i aquest temps?\nEstà clar el menyspreu no només envers la feina de l'autor, sinó també pel seu temps. Quan et desplaces per anar a una escola, utilitzes unes hores del teu temps en les que podries estar fent qualsevol altra feina i remunerada.\nGràcies per aquest article i per donar visibilitat a una tasca i a un col.lectiu en perill d'extinció.\n16 de febrer de 2017 a les 14:21\nRodolfo del Hoyo Alfaro ha dit...\nMoltes gràcies, Rafael, per la difusió d'aquest fet. I gràcies Elena, també, pel teu comentari.\nBufen mals temps per a la lírica, els creadors en general som la base de la producció cultural, però alhora som l'esglaó més feble de la cadena. Tothom ens demana treballar gratia et amore, i si no ho fas s'emprenyen. Hi ha un sentiment generalitzat que hem de regalar el nostre temps i la nostra feina.\nSom treballadors de la cultura, com altres són treballadors del metall o de les arts gràfiques o dels transports.\nEn una reunió em va arribar a dir: a sobre que guanyeu diners us queixeu. Com si no tingués dret a guanyar diners amb la meva feina (bastant menys de qui m'ho va dir per la seva feina).\nEns cal lluitar, ens caldrà associar-nos i lluitar pels nostres drets. Vull ser positiu i crec que a poc a poc podrem convèncer la nostra societat que la cultura és un pilar bàsic per al futur del país. Si no cuidem els creadors de la cultura, acabarem comprant-la fora, amb models socials diferent, amb models de relació familiars diferents, amb paisatges diferents. I perdrem allò que ens van transmetre les nostres pares i els nostres avis\n16 de febrer de 2017 a les 15:40\nAnna Tortajada ha dit...\nCom és que no em sorprèn? Fa molts anys que em dedico a escriure llibres i que he anat per les escoles i les biblioteques. si quan jo era petita hagués vingut algun autora a l'escola, la qual cosa era impossible, perquè no hi havia literatura infantil ni juvenil, hauria flipat. Mica en mica, tenim un munt d'autors a casa nostra que escriuen en català. la industria també ha crescut i algunes editorials que publiquen els nostres textos s'han convertit en referents. He fet aquesta tasca, i també els autors i autores que conec, perquè estimem la literatura i els llibres i la nostra llengua i la nostra cultura. Però tot i ser la baula més important (quina literatura catalana hi hauria si no hi hagués escriptors i escriptores en aquesta llengua?) se'ns menysté. No només quan se'ns proposa treballar de franc. No se'ns considera professionals de res. Fins i tot es pressuposa que com que fem una cosa que ens agrada, no cal que cobrem; com que molts consideren que això d'escriure és un entreteniment, hem de contribuir de franc a engrandir la literatura del país i a fer difusió de la cultura. Escriure llibres és una feina, la gent que escrivim llibres vivim com qualsevol voldria fer-ho, del treball. però no tenim un sou. anem, per dir-ho d'alguna manera, a comissió de les vendes: entre un 8 i un 10% del preu de venda de cada exemplar que es ven. O sigui que si una novel·la juvenil val uns 8 euros, jo cobro 80 cèntims per exemplar venut i llibre a llibre em faig el sou. En els darrers anys, la socialització mal entesa dels llibres de lectura a escoles i instituts, ens ha privat d'ingressos. Jo he hagut de marxar del país. Demanar a una autora que treballi gratis, inverteixi temps i diners en anar allà on la volen veure i escoltar, i enfadar-se perquè diu que no, mostra fins a quin punt a Catalunya no es valora gens la nostra feina. no només són les escoles. A les escoles ni se'ls passaria pel cap, si des de les institucions, la Conselleria de cultura o la d'ensenyament, la Institució de les Lletres Catalanes o l'Institut Ramon Llull, no es tingués i es transmetés aquesta mateixa actitud. Només cal veure, com a petit exemple d'actualitat un sorprenent fenomen: aquest any, a la fira del llibre infantil i juvenil de Bologna la literatura convidada és la catalana. el Llull no hi portarà autors, ni en farà promoció, només organitza un gran desplegament d'il·lustradors. què il·lustrarien aquests professionals sense els textos? Què és la literatura? Comentaris a peu de pàgina d'una il·lustració? Un país que no valora la seva literatura i els seus professionals, que els omet en els seus discursos oficials i no vetlla pels seus drets laborals, i que només els fa un reconeixement quan moren no és el país que somio.\n16 de febrer de 2017 a les 18:52


El vídeo de la CUP que titlla de "jocs de la fam" els ajuts als autònoms - CATzona\nEl vídeo de la CUP que titlla de “jocs de la fam” els ajuts als autònoms\nEl sistema per donar ajuts als autònoms són uns “jocs de la fam“. Així ho ha qualificat la CUP en un vídeo difós per les xarxes en què denuncia “els errors, les saturacions i la caiguda de la web” que han patit totes aquelles persones que han intentat optar a les prestacions aquest dilluns i dimarts.\n“Són 500.000 les treballadores autònomes a Catalunya. I només 10.000 ajudes. Un model d’ajudes necessàries en un moment de crisi econòmica i social que només fomenten la competició i que són absolutament insuficients. Uns jocs de la fam”, denuncien.\nJa s’ha acabat la #LoteriaAutònoms\nEl malson de molts ahir i avui.\nAquesta crisi no la poden pagar els de sempre👇 pic.twitter.com/8PIZRuXdEt\nPer últim, la formació anticapitalista ha criticat que “la loteria i el malson dels autònoms ja ha acabat” i ha reclamat que la crisi derivada de la pandèmia de la covid-19 “no la paguin els de sempre”.\nA banda del vídeo, la CUP s’ha sumat a les peticions dels comuns i el PSC i ha demanat la compareixença al Parlament del vicepresident del Govern en funcions de president, Pere Aragonès, el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir el Homrani, i el conseller de Polítiques Digitals, Jordi Puigneró.


El Lidl, obert a les nou del vespre, però amb les rampes mecàniques ja tancades. MARC ROVIRA\nBarcelonaLa posada en marxa del renovat Mercat de Sant Antoni, que demà farà un mes, va ser una de les inauguracions més mediàtiques de les que s’han viscut a Barcelona els últims anys. I amb raó. El nou equipament, després d’haver passat tots els terminis anunciats, ha costat 80milions d’euros i gairebé nou anys d’obres. I el resultat -obra dels arquitectes Ravetllat-Ribas-, amb la recuperació del fossat medieval i la rehabilitació de la coberta, és espectacular. Però no ha aconseguit escapar-se de la polèmica.


Arrenca la darrera fase dels Pressupostos Participatius de Tàrrega · Votació final del 6 al 19 de juliol — Ajuntament de Tàrrega\nSou a: Inici / Notícies / Arrenca la darrera fase dels Pressupostos Participatius de Tàrrega · Votació final del 6 al 19 de juliol\nArrenca la darrera fase dels Pressupostos Participatius de Tàrrega · Votació final del 6 al 19 de juliol\nTotes les persones majors de 16 anys empadronades al municipi podran votar presencialment i telemàtica per decidir el destí de 100.000 euros de la partida d’inversions\nL’Ajuntament de Tàrrega portarà a votació popular un total de 12 actuacions -les quals es poden consultar al web www.decidimtarrega.cat- sorgides de les propostes realitzades pels targarins i targarines en la primera fase del procés, validades posteriorment pels serveis tècnics municipals i seleccionades en última instància al Fòrum Ciutadà de Priorització. Cada ciutadà podrà escollir un màxim de tres propostes. Es podrà votar del 6 al 19 de juliol (ambdós inclosos) a través del web www.decidimtarrega.cat o als punts de votació assistida habilitats a l’OAC (Casa Consistorial) i a la Biblioteca Pública de Tàrrega – Germanes Güell. Podran exercir el vot totes les persones empadronades a Tàrrega majors de 16 anys. En el moment de la votació caldrà identificar-se amb el DNI o NIE i la data de naixement.\nEl consistori ha fet una reserva en el pressupost municipal de 100.000 euros per tal d’executar el/s projecte/s guanyador/s dels Pressupostos Participatius. En aquest sentit, l’Ajuntament de Tàrrega es compromet a integrar en el pressupost les propostes que hagin estat més votades per la ciutadania. Les 12 propostes finalistes són:


EUPV lamenta que l'Ajuntament es "conforme" amb recursos que "no aconsegueixen la meitat de persones sense llar" | Valencia Extra\nLa coordinadora d’EUPV a València, Rosa Albert, ha exigit a l’Ajuntament un “pla d’acció urgent” que “garantisca l’accés als drets bàsics de les persones que es troben en situació d’exclusió social”. “És un absolut fracàs conformar-se de tindre recursos disponibles que ni tan sols aconsegueixen la meitat de les 938 persones que es troben sense llar”, ha denunciat.\nAlbert ha valorat “molt positivament” el cens realitzat per entitats socials de la ciutat al costat de la Regidoria de Benestar Social per a obtindre dades reals sobre quantes persones es troben en situació de carrer. “És una eina fonamental que pot permetre millorar els recursos que s’estan utilitzant en l’actualitat alhora que implementar nous que s’adeqüen a les necessitats reals”, ha destacat en un comunicat.\nNo obstant això, ha traslladat el seu “malestar” davant l'”escassa resposta del govern municipal”. Per a EUPV és “fonamental” que “es desenvolupen amb urgència mesures que protegisquen i asseguren a les persones sense recursos l’accés als drets socials”.\n“En moments de temperatures extremes com les que ens esperen en dates pròximes han de posar-se en marxa protocols flexibles que garantisquen l’accés a albergs i espais habilitats, però més enllà de les actuacions puntuals, és necessari aplicar vertaderes polítiques socials que atenguen dignament aquestes persones, i per descomptat la ciutat ara com ara no compta amb aqueixos recursos”, ha assenyalat Albert.\nRespecte a l’anunci de construcció d’un alberg municipal, Albert ha traslladat el seu “suport” a la construcció d’aquest equipament “tan necessari”, alhora que ha demanat un “compromís” respecte als terminis d’execució.\n“PLASMAR LA REALITAT”\nLa dirigent d’esquerres ha incidit en la proposta d’EUPV d’aprovar un “vertader pla” que “plasme la realitat que viuen moltes persones diàriament a la ciutat” i “done solució a les necessitats dels qui es veuen obligades a viure al carrer”.\n“Des d’Esquerra Unida sempre hem defensat que és fonamental garantir que qualsevol persona que siga al carrer sense un sostre on passar la nit tinga assegurada una plaça d’allotjament no sols durant els dies de fred més intens sinó durant tot l’any”, ha defensat Albert.\nAixí mateix, ha afegit que “no es pot aplicar un criteri únic a l’hora de deixar entrar en els albergs a persones sense sostre sinó que cal comprendre les necessitats personals en cada cas”. “Per això una ciutat com València no pot seguir sense un pla d’acció que aborde aquesta problemàtica”, ha assegurat.\nLa dirigent d’EUPV ha reivindicat unes polítiques “que s’adapten a les noves necessitats socials, que siguen inclusives i que corregisquen les desigualtats existents, la qual cosa porta aparellat una càrrega pressupostària”. “Hem de treballar transversalment, de manera planificada i coordinada amb altres administracions públiques i també amb les associacions socials, per a garantir els drets de totes les persones”, ha conclòs.


Saps què vull dir-te?: La paraula de la setmana: «aguaitar»\nDalí pintà aquesta xicona aguaitant per la finestra\nUn altre verb que cal fer servir. «Aguaitar» vol dir observar, mirar atentament, vigilar. En valencià sovint l’utilitzem quan escodrinyem, des de dins de casa, una cosa o esdeveniment que ocorre fora. Diem: «aguaitar per la finestra» o «aguaitar pel balcó». El sentit de vigilar ve de lluny, penseu per exemple en les torres de guaita defensives (tan importants en la costa valenciana), o accidents naturals com les Penyes de Guaita, a Puçol, una paret de roca que mira cap a la mar (per cert, ideal per a escalar, si vos hi atreviu). També es pot usar el verb simplement com a sinònim de «mirar». Així, direm «aguaita!» quan volem que el nostre interlocutor es fixe en alguna cosa que estem mostrant-li o que estem a punt de dir-li.\nA Catalunya he comprovat que aquest verb també es fa servir bastant, en la variant formal «guaitar», sense la a. De fet, sempre recorde el lema d’un supermercat de Barcelona: Guaita, quins preus!.\nEl mot ve del germànic wahten, que vol dir vigilar, observar.Wahta, al seu torn, vol dir la guàrdia o la guarda.\nPublicat per Speaker a 16:05\nSegons el DIEC2, aguaitar arreplega el fet d'estar amagat per sorprendre mentres que de la paraula guaitar no implica aquestes connotacions.\nAl meu poble, la Pobla de Vallbona, sempre hem utilitzat aguaitar en totes les accepcions que arreplega el diccionari de les dues paraules.\nUna abraçada i enhorabona pel bloc\nTambé podem "aguaitar-li" a algú: "vaig a aguatar-li a la meua germana, a veure que fa". Aguaita-li al teu germà i dis-li que ja és hora". No sé si es recull a cap diccionari aquesta accepció, però s'empra també d'aquesta manera.\n24 de juny de 2010 a les 9:18\nM'agrada, eixa és la impressió que tinc jo, que els valencians usem «aguaitar» tant en el sentit de vigilar com en el de mirar. Potser en altres dialectes es fa la diferència.\nFrancesc, gràcies per aquesta accepció. Seria "anar a veure què fa i avisar-lo d'alguna cosa", ¿veritat? No crec que estiga en cap diccionari, el pronom li no és el que s'espera d'un transitiu com «aguaitar».\n25 de juny de 2010 a les 0:39\nJo crec que use tant guaitar com aguaitar, no sé, com a sinònims. Preguntaré a la família...\nPer cert, jo haguera posat un quadre de Hopper, perquè mira que té quadres de dones aguaitant per la finestra :)\n25 de juny de 2010 a les 2:31\nXe, i mira que de pocs pintors que conec, aquest Hopper sempre m'ha agradat...\n30 de juny de 2010 a les 15:16


Il Limoneto I Amalfi Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nIl Limoneto IApartament-, Costa, Amalfi, Itàlia, 84010 - Veure al mapaIl Limoneto IVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 22 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Furore, no busqui més enllà de Il Limoneto I. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Il Limoneto I, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Il Limoneto I no troba competidors en cap categoria.


Impost de circulació: què és, quant es paga, on | Economia Finances\nQui té un vehicle, té un 'treu diners'. Literalment. I és que, com saps, un cotxe, una moto, o qualsevol vehicle inclou un manteniment, gasolina o dièsel, i també complir amb una sèrie d'impostos com és l'impost de circulació.\nPerò, ¿Què és l'impost de circulació? ¿Cal pagar obligatòriament? Quant es paga? On? ¿Només una vegada o cada quant? Totes aquestes preguntes que pots fer-te tractarem de respondre-les perquè no et trobis amb una multa si et per la policia i et demana uns papers que potser no tinguis.\n1 Què és l'impost de circulació?\n2 Quins vehicles han de pagar l'impost de circulació?\n3 L'impost de circulació, es paga només una vegada?\n4 Quan i on es paga\n5 Quant cal pagar\n6 Què passa si venc el vehicle, qui paga l'impost de circulació?\nQuè és l'impost de circulació?\nL'impost de circulació és el nom pel qual se'l coneix habitualment. Però el seu nom «formal», és Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica, O les seves sigles IVTM. Es tracta d'una despesa obligatori que té qualsevol persona que sigui l'amo d'un vehicle.\nI què vol dir això? Doncs que, a més de pagar per aquest vehicle, has de pagar per circular per la via pública amb ell. És a dir, aquest impost grava el teu dret a circular per la carretera (Perquè, en certa manera, a el donar-li ús a la mateixa implica que l'estàs gastant).\nAquest impost porta a Espanya des de 1990, any en què es va posar, i són els ajuntaments els que s'encarreguen de recaptar els diners. No obstant això, abans d'aquesta data també existia un altre impost que gravava l'ús de les carreteres; l'anomenat impost municipal sobre circulació de vehicles, IMCV.\nQuins vehicles han de pagar l'impost de circulació?\nSi estàs pensant en un patinet elèctric, en una bicicleta, en un cotxe, una moto ... Sí, tots ells són vehicles, però hi ha una diferència. I és que realment els que estan «obligats» a pagar l'impost de circulació són aquells que es matriculin a Espanya, ja sigui de forma definitiva, temporal o amb matrícula turística. És a dir, que si tens un cotxe, moto, camió, autobús, etc. hauràs de pagar aquest impost.\nNomés hi ha uns pocs casos en què s'està exempt de pagar aquest impost: en cas que els vehicles siguin oficials, de representants diplomàtics, vehicles sanitaris, per a persones de mobilitat reduïda (igual o superior a l'33%), transport públic urbà ( amb més de 9 places) i maquinària (sempre que es tingui la cartilla d'inspecció agrícola).\nL'impost de circulació, es paga només una vegada?\nLamentablement, no. Aquest impost és anual, el que vol dir que hauràs d'assumir el cost tots els anys. Alguns ajuntaments permeten que el pagament es faci de forma fraccionada, és a dir, pagant una part a primers d'any i una altra a final d'any, però no és una norma que hagin de fer tots sinó que dependrà de cada ajuntament i de com gestionin la recaptació d'aquest impost.\nLa notificació de pagament es realitza abans, ja que han de donar un temps per pagar-lo. Si passat aquest temps no es realitza el pagament, poden reclamar aquests diners, amb un recàrrec per no haver fet efectiu el pagament en la seva data corresponent, però a més, en cas que la policia et pari i demani els papers, t'enfrontaries a una multa pel fet que no tens tota la reglamentació en regla.\nSi tot i així no es paga, t'arrisques a que s'obri un procés d'embargament del compte bancari, amb l'objectiu que l'administració saldi el deute que tens contret. De fet, fins que no ho facis no podries utilitzar el teu compte (i tindries molts problemes per obrir una altra i que estigués operativa).\nQuan i on es paga\nDes de l'1 de gener, tot propietari d'un vehicle matriculat té l'obligació de pagar l'Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica. No obstant això, no vol dir que si no ho pagues l'1 de gener ja vas a tenir un recàrrec; els ajuntaments sempre donen un marge de temps per fer efectiu el pagament per part de l'titular, o fins i tot de domiciliar-per evitar haver de recordar o pagar-ho de manera manual.\nPel que fa a on, això queda determinat pel domicili que consti en el permís de circulació de cada vehicle. Aquests han d'estar «registrats» en un domicili, que normalment sol ser el familiar o el de la feina, i per tant correspondrà a l'ajuntament d'aquest municipi la recaptació. Què significa això? Doncs que serà a l'Ajuntament on s'hagi de pagar aquest tràmit, o, en cas contrari, a través del banc.\nQuant cal pagar\nNo podem donar-te una xifra exacta del que cal pagar d'Impost de circulació, ja que la quantia final dependrà de l'tipus de vehicle que tinguis. Aquest es calcula amb una part fixa, que es tarifa segons la potència, cavalls fiscals, potència fiscal (cilindrada i nombre de cilindres). A més, a això cal sumar-li un increment que pot aplicar cada ajuntament.\nAquesta és la raó per la qual en segons quina ciutat o municipi, l'impost pot ser més barat o més car.\nQuè passa si venc el vehicle, qui paga l'impost de circulació?\nPots trobar-te en una situació així. Per exemple, que decideixis vendre el teu cotxe en algun moment al llarg de l'any. En aquest cas, si l'impost de circulació ho has pagat ja, el que podries fer és sumar a el preu de la venda la part proporcional de l'impost de circulació que ja no vas a gaudir tu.\nPer exemple, imagina que al juny vens el cotxe. Per a aquesta data, l'impost ja està pagat íntegrament, però tu no vas a gaudir de el cotxe més enllà de juny. Per tant, a aquest preu pel qual vens el cotxe podries sumar-li la part dels 6 mesos de l'impost de circulació que has pagat i no vas a gaudir, sinó que ho farà l'altra persona.\nAra bé, has de tenir en compte que, quan vens un vehicle, ha d'haver un canvi de titularitat ja que, en cas contrari, a efectes legals podries seguir sent titular i això t'obliga a fer front als impostos que calgui pagar per ell, tot i que no el tinguis.\nRuta completa cap a l'article: Economia Finances » Economia en general » Impostos » Impost de circulació


Jesús Jiménez aconseguix acabar el GR10 Xtrem amb una carrera al revés: primer corrent, després trotant i finalment caminant\nQuan llig les cròniques d'estes carreres, em convenç que són xicotetes bogeries per a tres o quatre sonats, així que no podia imaginar jo que acabaria sent un d'ells. Però quan el meu amic Enrique Llácer em va dir que s'apuntava amb Paco Godoy, no em vaig poder resistir. Un altre repte per al cos: “Com serà?”.\nA causa de les meues molèsties en el genoll, em vaig plantejar la carrera al revés: un quilòmetre corrent davant per a “agafar lloc” a l'enfilar per Penyes de Guaita i evitar el tap inicial, un poc de trot cap a Sant Esperit (quilòmetre 8) i, des d'ací cap a meta (uns 85 quilòmetres), tot caminant.\nEl que va començar com un passeig campestre es va convertir en una marxa militar, en dura competència amb els corredors: en les pujades, davant; en les baixades, darrere. Però com pujant el genoll no es queixa, caminem més fort. En els avituallaments, mentres les llebres descansen, la tortuga agafa el menjar i fa camí. I la veritat és que no em puc queixar, vaig arribar a La Pobleta en 15 hores i 23 minuts, després de perdre'm tres vegades (eixe ànim competitiu, que no decaiga).\nLa prova està molt ben organitzada: avituallaments molt complets, moltes indicacions lluminoses de nit, personal d'ajuda en els trams difícils, camiseta i bossa commemorativa, nombrosos voluntaris. El meu més sincer agraïment a tots ells, a tot el personal de l'ajuntament que va col·laborar en la prova i al nostre Club d'Atletisme Puçol que, com en tantes ocasions, va estar a l'altura de l'esdeveniment, tant la nit de la prova com els dies previs (a Puçol, en Guaita, a Segart…).\nL'experiència és una meravella: passar per Penyes de Guaita de nit, alba en la Canal del Garbí, la Calderona, les pinedes de Tristán amb les seues carrasques i les seues enormes pinyes, intercanviar ànims amb casuals companys de viatge, camins interminables després de Gátova on no t'encreues amb una ànima i, per a acabar, arribar Andilla de negra nit, quan les forces comencen a flaquejar.\nUn altre repte que s'acaba. Ens veiem en 2013.


Cançó de Nadal (Antoni Bassas)\nANTONI BASSAS 23/12/2012 20:54\n260x366 Mourinho, després del cataclisme de Màlaga, es va definir com a "massa honest". / AFP Mourinho, després del cataclisme de Màlaga, es va definir com a "massa honest". / AFP\nHi ha un tipus de personatges públics capaços de declarar coses com "Sóc massa honest per fer això", o "Jo, més honest no ho puc ser", i cada vegada que els sento, se m'escapa el riure. No perquè menteixin i en realitat no siguin honestos, (que no ho sabem, encara que tenim opinions pròpies), sinó perquè, per regla general, els honestos no van mai pel món proclamant que ho són. Mourinho és dels primers.\nAmb aquella veu de xaiet injustament maltractat per la vida que fa quan l'aposta li surt malament, dissabte, després del cataclisme de Màlaga, es va autodefinir com a "massa honest" per continuar entrenant el Madrid sense creure en els seus jugadors. Perquè els problema, com tothom sap, és dels jugadors. Pobres nois, no els hi surt res del dret, i mira que s'hi fixen, i l'any passat bé que guanyaven, va dir.\nAcabava de ser repassat per un tècnic a qui va menysprear, i havia comprovat com tot el món bolcava el seu afecte sobre un altre entrenador a qui va agredir amb aquell dit en altres temps venerat als vomitoris i la llotja del Bernabéu. El Barça se li acabava de posar a setze punts i al vestidor es tallava la tensió després de la suplència de Casillas. Així li paga el mister al jugador haver-se avingut a comportar-se com un mal perdedor.\nPerò tot això, a Mourinho, rai. Al cap i a la fi, li queda la Champions i, si al final no, sempre li quedarà la pasta que s'endurà quan acabi el capítol madridista d'una biografia que necessita una urgent reinvenció, si no vol quedar reduït a Mister Scrooge, rodejat de títols però amb pocs amics. Però ja s'ho faran, ell, Casillas i el Sr. Pérez, que, tal com va afirmar Ramon Besa en una frase per a la història, va fitxar Mourinho per acabar amb el Barça i el que aconseguirà serà acabar amb el Madrid.\nEls 16 punts de distància del Madrid amb què el Barça es menjarà els torrons no són, però, només demèrit dels blancs. Setze victòries i un empat demanen qualitat (quin túnel de Messi en la jugada del seu gol, quin túnel), però sobretot demanen actitud. La determinació amb què comencen i acaben els partits els blau-granes, per més tips que estiguin de títols, gols i rècords, és esborronadora. Dels elogis al joc del Barça se'n poden escriure llibres, per això encara és més remarcable l'observació que va fer l'entrenador del Valladolid Djukic, que va admetre: "El partit ha estat un regal per a nosaltres, per poder aprendre que el Barça competeix i juga sempre al màxim nivell, una lliçó per la senzillesa i la intensitat que han mostrat els millors del món".\nAra aquests nois tenen dos reptes: un, mantenir-se concentrats davant l'adversitat que suposa la malaltia del seu entrenador; dos, mantenir aquesta actitud fins al maig, quan vindran els partits més difícils, el cansament serà més gran i, estadísticament, tocarà passar per alguna derrota.\nEls que recordem les llargues temporades d'inestabilitat d'aquest club, quan qualsevol contratemps era un drama, desitgem que les paraules de Djukic formin part de l'aprenentatge de La Masia.


La Torre de les Aigües: un record de l’arquitectura industrial del segle XIX - Línia Sants\nLa Barcelona desconeguda|2021-09-07T07:34:14+02:006 setembre 2021|Sant Martí|Línia Sants\nDesprés de ser reformada, la torre s’ha convertit en un mirador icònic. Foto: Ajuntament\nConsiderada un exemple cabdal de l’arquitectura industrial de la Catalunya del segle XIX, la Torre de les Aigües es va rehabilitar profundament entre els anys 2010 i 2012 (amb una feina feta gairebé maó a maó), ja que havia patit un procés de degradació pel seu abandonament des de principis de la dècada de 1990.\nLa torre es va construir entre el 1880 i el 1882 i la seva finalitat era abastir d’aigua potable una ciutat en constant creixement. Per això va alçar-se ben a prop de la desembocadura del Besòs, per extreure i bombar l’aigua de la llera dreta del riu. El projecte, però, va durar poc, ja que l’aigua era salada. Tot i aquesta decepció, la torre es va utilitzar al llarg de tot un segle per produir l’aigua que faria servir la indústria, i va estar en funcionament fins al 1992.\nDesprés de ser reformada, la torre s’ha convertit en un mirador icònic, amb unes vistes incomparables del mar i de la ciutat, i recentment la tasca de rehabilitació de tot el conjunt ha estat mereixedora dels màxims honors a Europa en el camp del patrimoni amb el premi European Heritage Awards / Europa Nostra Awards.


L’Ajuntament de Girona ofereix més de 300 recursos educatius per al curs 2014-2015 - Ajuntament de Girona\nL’Ajuntament de Girona presentarà aquesta tarda el programa de recursos educatius per al curs escolar 2014-2015, que està gestionat conjuntament pel consistori i diverses entitats ciutadanes integrants de la Taula de Coordinació dels Recursos Educatius de Girona. L’alcalde de Girona, Carles Puigdemont, i la regidora d’Educació i Esports, Isabel Muradàs, assistiran a l’acte, que es farà avui, a les 19 h, a l’Auditori de Girona.\nAquest curs vinent s’oferiran més de 300 activitats, entre les quals hi ha una seixantena de recursos nous, que abracen una gran quantitat de matèries i han estat preparades per donar suport als continguts curriculars dels centres educatius de la ciutat. S’hi podran trobar recursos relacionats amb el coneixement de la ciutat, les arts plàstiques, el cinema, la història i l’art, la lectura i l’escriptura, l’esport, la salut, el civisme i la participació, l’educació ambiental, la ciència o el teatre, entre molts altres. Dels temes nous, destaquen la gastronomia, la mobilitat segura o l’educació digital, així com temes d’emprenedoria.\nA més d’ajudar en l’aprenentatge dels temes curriculars, els recursos que s’ofereixen volen fomentar valors com l’esforç, el respecte, la imaginació, la ciutadania o la responsabilitat. Per exemple, l’educació digital és bàsica perquè els joves aprenguin a fer un bon ús de les xarxes socials i les aplicacions mòbils, i els temes d’emprenedoria poden donar als alumnes uns coneixements i unes eines que primer desperten curiositat i, posteriorment, poden ser decisius en el seu futur.\nA la presentació d’aquesta tarda hi haurà també una mostra de l’oferta educativa de les entitats ciutadanes i dels serveis municipals que gestionen algunes de les activitats del Programa de Recursos Educatius, amb atenció directa i personalitzada al professorat dels centres educatius i persones interessades que ho requereixin. Enguany se celebra la presentació a l’Auditori seguint amb la voluntat de fer itinerant el lloc de presentació per tal de donar a conèixer els diferents espais i equipaments de la ciutat que ofereixen recursos educatius a les escoles.\nEl curs passat es van registrar un total de 51.736 usos del programa i hi van participar el 100% dels centres públics i concertats de la ciutat de Girona i el 89,24% dels alumnes que hi estan matriculats. A banda, cal observar que hi ha també alumnes de fora de la ciutat, provinents de les comarques gironines, la resta de comarques catalanes, la Catalunya Nord i l’Estat espanyol que han participat en algunes de les activitats del programa. En general, la valoració que fan els usuaris del programa de recursos educatius és molt positiva i propicia la fidelització de l’assistència.\nEnllaç web Programa de Recursos Educatius 2014-2015\nEnllaç web Taula de Coordinació dels Recursos Educatius de la Ciutat


La situació dels marxants del Maresme és greu | Mataró Audiovisual\nLa situació dels marxants del Maresme és greu\nLa davallada del consum, la limitació d'aforament i el perimetratge municipal dels caps de setmana han colpejat durament al sector\nRedacció dg., 22/11/2020 - 11:49\nEls paradistes i marxants ambulants estan sent un dels gremis més castigats per les mesures restrictives que s'han imposat des de la pandèmia de la COVID19. El 30 per cent d'aforament i el perimetratge municipal durant els caps de setmana han provocat una disminució flagrant de l'afluència de compradors. A aquesta situació cal sumar l'absència del gairebé 1 milió de turistes estrangers que solien visitar el Maresme durant els mesos d'estiu i que a causa del confinament no van arribar mai.\nPer aquest motiu el president de l'Associació de Marxants del Maresme, Martí Ramoneda, denuncia que amb aquestes condicions els mercats no poden funcionar correctament de manera que la situació de molts paradistes està sent molt complicada. Tot i això es segueixen aplicant mesures per garantir la seguretat dels visitants com la de reforçar els protocols sanitaris a les mateixes parades o el control d'accés en l'entrada i sortida de persones.\nEls mercats ambulants estan venent entre un 50 i un 90 per cent menys del que és habitual segons diferents associacions que els representen. Es tracta d'un sector que tradicionalment s'ha queixat de la poca consideració rebuda per part de les administracions públiques i que ara amb aquesta situació la sensació d'aïllament s'ha vist agreujada.\nEs reprèn al Pla d'en Boet la iniciativa "l'alcalde als barris"


L’estació d’autobusos de Gironella es construirà durant el 2021 i serà una realitat el 2022 - Aquí Berguedà\nL’estació d’autobusos de Gironella es construirà durant el 2021 i serà una realitat el 2022\nMarc Canturri· 17/12/2020\nNou pas endavant per a l’estació d’autobusos de Gironella. L’Ajuntament i la Generalitat han signat un conveni que fixa els compromisos d’uns i altres per tal que les obres es licitin durant el proper 2021 i l’estació sigui una realitat la primavera del 2022. L’alcalde, David Font, i el secretari d’Infraestructures i Mobilitat de la Generalitat, Isidre Gavín, han acordat la cessió a l’Ajuntament de la carretera C-1411z per part de la Generalitat i les condicions de la construcció i el manteniment de l’estació d’autobusos.\nPel que fa a la cessió de la C-1411z, correspon al tram que va des de la rotonda de Casserres fins al límit del terme municipal, a l’alçada del trencant cap a la Serradora Forestal de Catalunya. Per tant, entre el quilòmetre i escaig que inclou, hi ha tota l’avinguda Catalunya. Segons el conveni signat, la Generalitat cedeix el tram a l’Ajuntament i, a més, li transfereix 200.000 euros perquè el consistori millori la seguretat a la via.\nPer la seva banda, l’Ajuntament accepta el tram de la C-1411z i es compromet a executar les millores, que van des d’obres en l’asfaltat fins a creació de nous passos de vianants, baranes de seguretat, arranjaments de vorals i pavimentació de voreres pendents. L’alcalde, David Font, ha explicat en roda de premsa que l’Ajuntament té dos anys per complir amb el seu compromís i executar les obres: “Algunes obres les podrem fer en paral·lel a la construcció de l’estació, però un gruix important necessiten que l’estació avanci per executar-se i, per tant, les encararem de cara al 2022”.\nPel que fa a la construcció de l’estació, el Govern de la Generalitat es compromet a assumir el projecte redactat per l’Ajuntament i a construir -per un cost que rondarà els 750.000 euros- l’estació a l’emplaçament cedit pel municipi. La Generalitat també crearà una comissió de seguiment per avaluar el compliment dels objectius i els compromisos assumits per totes dues parts.\nL’Ajuntament de Gironella, en canvi, ha tingut les funcions de redactar el projecte constructiu i cedir gratuïtament a la Generalitat els terrenys on s’alçarà l’estació. A més, a banda de les obres de millora de la via compromeses en la cessió de la C-1411z, l’Ajuntament també tindrà l’obligació de vetllar pel manteniment de l’espai en el futur.\nEl secretari d’Infraestructures i Mobilitat de la Generalitat, Isidre Gavín, calcula que en poques setmanes s’enllestirà el procés burocràtic per escripturar els terrenys a nom de la Generalitat i començarà la licitació de l’obra. El procés de licitació compta que es pot allargar entre cinc i sis mesos, de manera que, si tot va sobre el previst, les obres començarien durant la segona meitat del 2021. El termini d’execució de l’estació ronda el mig any, així que la infraestructura hauria de ser una realitat la primavera del 2022, a molt estirar.\nGavín ha assegurat que la voluntat del Govern és millorar les prestacions del transport públic a la comarca i, en particular, a Gironella, un cop la flamant nova estació sigui una realitat. El secretari d’Infraestructures i Mobilitat que vol augmentar les expedicions que fan parada a Gironella, ja que la nova infraestructura donarà marge per fer-ho. De moment no ho ha quantificat, però ha recalcat que ho farà “sempre que la demanda així ho demani”.\nEn aquest últim aspecte, Gavín ha assegurat que el Govern pretén fer “un tomb” al transport públic de zones amb població disseminada com el Berguedà: “Volem potenciar més el transport a la demanda i dibuixar un model en què el transport a la demanda alimenti i nodreixi de més usuaris els serveis de més llarga distància”.\nEl canvi de model, doncs, passa per millorar el transport a demanda que creix als pobles petits per posar-los facilitats per arribar als grans nuclis de població de la comarca, com poden ser Berga, Gironella o Puig-reig, entre d’altres, i que des d’allà els usuaris puguin agafar les expedicions que connecten amb Barcelona o les capitals de comarca veïnes. El Govern confia que, seguint aquest pla, el nombre d’usuaris del transport públic creixi i, en consonància, també ho facin les expedicions.\nAjuntament de GironellaDavid FontEstació d'autobusosIsidre GavínMobilitatTransport públic\nAixí serà l’estació d’autobusos de Gironella\nEl Restaurant Gretta prepara plats especials de Nadal perquè els puguis gaudir a casa


La Colla Vella s'exhibeix estrenant de cop el 3 i el 4 de 9 folrats\nLa Colla Vella s’exhibeix estrenant de cop el 3 i el 4 de 9 folrats\nEls Minyons recuperen la de l’Oli de Valls com a Plaça de 9 i estrenen el 4de8 amb l’agulla, mentre que els Xiquets de Tarragona signen la tripleta de 8 i el 2de7 és la novetat dels Xiquets de Reus\nSense fer gaire soroll, com li agrada a la Colla Vella. Els de Manel Urbano han sorprès estrenant els dos castells de 9 bàsics de l’any, de cop, brodant l’actuació amb el 5de8, que ja van presentar el diumenge passat a Lleida. Això és el que s’ha viscut a la Plaça de l’Oli de Valls, amb un repertori més típic d’un Sant Joan que d’un Sant Isidre i mostrant un potencial notable en la primera actuació a casa. Els rosats han apostat fort per aquesta diada i han arrancat amb un sòlid 3de9 amb folre de sortida, que s’ha mostrat ferm en tot moment i l’han descarregat sense gaires complicacions. En segona tanda ha estat l’hora del 4de9 amb folre, que a molts ha agafat per sopresa. En la temporada passada, la millor de la seva història, aquesta construcció va mostrar-se insegura en certes ocasions, però ahir, a la primera de canvi, va mostrar molt bona cara. Tret d’alguns detalls, entre l’encaix del folre i terços, on aparentment van treballar-lo més, l’execució ha sigut força bona i ha completat el primer 4de9 amb folre de l’any amb aparent facilitat. La Vella ha tancat amb el 5de8, estrenat diumenge passat però incorporant altres castellers que no el van fer a Lleida.\nBones sensacions dels rosats que protagonitzen el millor inici de temporada mai fet, amb la tripleta màgica més matinera i permetent-se rotacions als seus troncs.\nEls Minyons planten un altre castell de 9 a Valls\nEls de Terrassa són la única formació, colles locals a banda, que pot pressumir d’haver aixecat castells de 9 a Valls. Ja ho van fer en la seva visita a la Diada del Pati del 2013 i aquesta vegada també el 3de9f però en territori rosat.\nEls de Terrassa actuaven en segon torn i el castell de sortida ha sigut precisament el 3de9 amb folre, que fins a coronar-se s’ha mostrat un pèl tremoladís pels pisos inferiors però l’han corregit durant la baixada del pom de dalt. Ja és el segon de l’any i és la construcció que ha servit per recuperar la condició de la Plaça de l’Oli com a categoria de 9, igualant el sostre casteller de les dues diades de Sant Isidre documentades en aquest indret, el 1884 i el 1886. Sense que el 5de8 de la segona passés per gaire dificultats, aquest s’ha hagut de defensar, especialment a la banda del dos ja que ha quedat massa aferrat a la rengla. En tercera ronda han enlairat el primer 4de8 amb l’agulla de la seva temporada, amb una estructura del 4 força lleugera de mides a nivell de terços, pis que precisament ha hagut de defensar l’estructura en tot moment. Per acabar han completat un altre pilar de 6, que serveix per anar rodant la nova enxaneta abans d’encarar el pilar de 7 amb folre.\nAra sí, primera tripleta de 8 dels Xiquets de Tarragona\nSe la podrien haver anotat el passat diumenge a Sants però ho va impedir la pluja. Els Xiquets de Tarragona han completat el 2de8 amb folre de sortida, salvant alguna incorreció al pis de terços però sense passar per cap dificultat. En segona ronda han optat per un 3de8 solvent i aparentment fàcil i algunes absències han obligat a ajornar construccions com el 5de8 o el 4de8 amb l’agulla previstes per aquest compromís. Han saldat l’actuació amb el 4de8, força lleuger de mides que s’ha desfigurat pels pisos superiors.\nL’estrena del dia l’ha protagonitzat el pilar de 6, que en els primers compassos s’ha mostrat insegur, ja que el segon i el terç no semblaven treballar amb comoditat. Han treballat per coronar-lo però finalment han controlat la sortida de la canalla i l’han aconseguit redreçar la posició per completar el primer de l’any a plaça.\nEstrena del 2de7 dels Xiquets de Reus\nLa tècnica dels Xiquets de Reus es proposa anar fent passes a mesura que passen les setmanes i ahir tenia forma de 2de7, que ha estat la principal novetat dels reusencs i que han encarat ja en primera ronda. Cal destacar la novetat dels dosos respecte la temporada passada, de mides petites, i tret de la manca de ritme s’ha completat sense gaire història. Com el segon 3de8 de la temporada, que ha pujat remenat però sense perdre les mides d’una construcció on han estrenat un quart, un quint i els dosos respecte el que van protagonitzar fa unes setmanes. El 5de7 ha tancat la seva actuació a Valls.\nArticle anteriorValls obrirà una temporada més de les diades castelleres de La Xarxa\nProper articleResum de les diades del cap de setmana del 14 i 15 de maig


La Policia Local deté el conductor que va provocar danys en cinc vehicles a Almassora\nEl cos de seguretat ha obert diligències i ha derivat el cas al jutjat de Castelló\nLa Policia Local d'Almassora va detindre el passat cap de setmana a dos conductors que van incórrer en delictes contra la seguretat viària que poden ser considerats com a greus, per la qual cosa en tots dos casos han obert diligències que han sigut derivades al jutjat de Castelló.\nLa primera de les detencions es va produir a primera hora del matí del dissabte 6, quan un vehicle va provocar un accident al carrer Dos de Maig en el qual es van veure afectats altres quatre turismes estacionats en aquest vial. Després de la realització de la corresponent prova d'alcoholèmia, els agents van corroborar que el conductor quadruplicada la taxa permesa, per la qual cosa ara s'enfronta a un presumpte delicte contra la seguretat viària i haurà de comparéixer davant l'òrgan judicial.\nTambé a primera hora del diumenge 7 i durant un control ordinari de seguretat, la mateixa unitat de trànsit va procedir a la detenció d'un veí del municipi que va fugir després de fer cas omís a l’avís per a detindre's dels agents. Finalment el vehicle policial va poder detindre l'infractor quan intentava amagar-se al seu domicili. Els policies van comprovar que el conductor tenia dos ordres de retirada del permís de conduir, motiu pel qual ara podria enfrontar-se a un possible delicte de trencament de la condemna.\nCal destacar que la labor de prevenció i control en matèria de seguretat viària que duu a terme la Policia Local d'Almassora va fer possible un descens de delictes en aquest àmbit -com la conducció sota la influència de l'alcohol o l'excés de velocitat-, així com la taxa de sinistralitat durant l'exercici de 2018.\nL’any passat, el nombre de matriculacions en el municipi va créixer en 673 mentre que l'increment d'accidents va ser de poc més d'una desena. El total d'intervencions que van realitzar els agents van ascendir a 256, de les quals 64 van ser incidents que van requerir de l'obertura d'un atestat i 192 van ser incidents menors.\nAixí mateix, i per a reforçar la seguretat en els voltants dels centres escolars, l'Ajuntament d'Almassora ha instal·lat de dos radars pedagògics en els accessos als col·legis Ambaixador Beltrán i Errando Vilar. Tots dos equips avisen els conductors sobre la conveniència d'extremar la precaució en els moments de major afluència de vianants i marquen la velocitat de circulació en verd (si està dins del límit) o en roig (si l'excedeix).\nGràcies al sistema d'alimentació per energia solar dels aparells, el trasllat a zones pròximes a altres centres escolars resulta senzill, de manera que el consistori ja valora en quins altres punts del municipi seria convenient situar aquests equips per a previndre l'excés de velocitat.


Com ja he comentat algun altre cop, el resultat de les eleccions van ser per a molts prou decebedors. Per motius diferents i que estan bastant al marge de si governa o no en Mas.\nMalgrat tot, CiU ha de fer una autocrítica a fons. Ha de ser capaç de poder generar una crítica constructiva, si realment es creuen allò de “dur Catalunya en el cor”. Aquesta mena de pas ha de venir de dins i des de fora. Això és el que fa dies pensem una tropa filoconvergent, des que es va veure clar que tindríem tripartit 2.0.\nPer això hem començat a fer una sèrie de contactes amb destacats dirigents de Convergència i d’Unió. Volem exposar-los amb claredat meridiana la nostra visió des de la trinxera. Des de la llibertat que t’atorga el fet de no tenir carnet. La nostra opinió és molt plural i sense servituds de partit. No és en absolut interessada. Volem donar la nostra opinió sobre el perquè les coses han anat així: en Mas és un gran tipus, però escalfarà la butaca de l’oposició. Volem donar el nostre punt de vista sobre l’alt índex d’abstenció. Volem opinar sobre la foto-finish Mas-ZP. Volem polsar l’ànim crític de la oficialitat, de primera ma; sense intermediaris.\nAvui farem una nova trobada en forma de sopar amb un dels diputats que va ser a primera línia en la banda de CiU, en tot el procés de reforma de l’Estatut. El referèndum va suposar el primer avís per a navegants. Alguna cosa es va fer malament quan aquest Estatut no va despertar l’adhesió entusiasta del poble. Molta –massa- gent es va quedar a casa quan se la reclamava a opinar sobre un tema cabdal de país.\nNo puc obrir cap torn d’invitacions. És un sopar privat, en un domicili particular. Però si vols, pots fer-me arribar la teva opinió al meu correu-e (dssmnd-arroba-hotmail.com): què creus que ha fet punxar CiU?, alguna reflexió que trobis convenient, alguna cosa que t’ha quedat entravessada al pap. Em comprometo a transmetre-la directament en un moment o altre d’aquest sopar. Li atorgaré la mateixa atenció que la que pugui tenir qualsevol altre de “cos present”. Sàpigues que quatre ratlles pot ser suficient. Sé que els qui llegiu aquest blog sou persones prou cabals i estic convençut que la teva aportació pot ser, també, material interessant. Gràcies a la bestreta, doncs.\nPublicat per Dessmond a 2:39 a. m.\nEls partits tenen un problema, volen agradar tothom i esgarrapar vots de tot arreu. Per això, han de fer concessions i filigranes. Crec que no es pot dir que ciu hagi punxat, després del desgast de tants anys de govern i de canviar de líder, amb un pes pesat com Pujol al darrere. Llevat de iniciativa, tots van punxar, em sembla. Una altra cosa és que precisi més vots i suports, que no arribi a grans majories. De fet, fins ara, ell, i els altres, tenen uns sostres difícils de superar. Recolzar-se en el pp, tal com està ara, potser l'hauria fet punxar més. L'esquerra, ni en vull parlar, crec que vol governar com sigui, vol sortir a la foto. En fi, un panorama lamentable, però no crec que precisament sigui ciu qui tingui la culpa de no governar, encara que Mas és un líder que potser -encara- no connecta amb certs sectors socials més humils, de 'cor' convergent. Titllar encara les opcions de dreta-esquerra està bé per fer partidisme, però no és massa real. NI comparar tres ays de tripartit amb vint-i-tres dels altres.\nHavent perdut "només" 100.000 vots, CiU és el guanyador de les eleccions. Però si es té en compte la trajectòria del tripartit, el paper galdós d'ERC, la deriva absurda del PP espanyol i sobretot el perfil del candidat socialista, el resultat de CiU és molt dolent.\nEl que m'agradaria transmetre al convergent amb qui sopeu és la sensació que per a molta gent l'ànima "pija" de CiU ha pesat en excés i li ha provocat un rebuig que en molts casos l'ha fet quedar-se a casa.\nAmb les eleccions a l'ajuntament de Barcelona i el perfil del candidat Trias hi ha una oportunitat excel.lent per a trencar aquest "feeling".\nDemana´ls si una estratègia nacional de debó no hauria de voler construir un marc de partits sobiranistes a esquerra i dreta? Aquesta pluralitat l'hem de veure com una possibilitat no com un perill. I això ho dic independenment del que pugui pensar sobre la política de pactes d'ERC\nJo li preguntaria com és que els que tot i saber al que juguen, que per això s'hi dediquen professionalment, han estat incapaços de liderar una sinergia de país que engresqui tots els nacionalistes, i com encara avui estan fent el paper del guanyador moral, com si això signifiquès res.\nA mi no em val que diguin que el tripartit estava pastelejat abans, que ve van saber sortir-se dels camins marcats amb l'aprovació de l'estatut no?\nSi sabem fer tant alta política, demostrem-ho a tots els nivells.\nPrenc nota dels comentaris.\nDemà a veure si us puc donar les respostes.\nMira jo no hi entenc massa de política, però a CIU els hi fa molt mal aquesta imatge rovellada que porten i el victimisme que esbomben als quatre vents cada vegada que guanyen, però els fumen a l'oposició.\nNEcessiten un cap de llista més proper al poble, que realment es preocupi per les persones, necessiten treure's la xacra de la dreta, d'una punyetera vegada i sobretot sobretot... enviar als d'Unió a pastar fang!\nDessmond, jo com altres comparteixo que la denominada ànima pija de CIU es directament culpable de no haver tret majoria per governar (via increment abstenció)CIU era amb Pujol un partit Nacional i Social, peró amb Artur Mas, (sé que em renyaràs)es massa liberal en economia, ha perdut teixit social i complicitat amb certs sectos socials. Gràcies.\nOstia això em sona es com una entrevista que vaig proposar jo una vegada no ??? jajajaja però aquesta en plan serio. Tu creus seriosament que les preguntes que li fagis serviràn per reflexionar sobre el tema? Ara reflexionaré sobre el que preguntaria .... mmmm.....mmmm....\nÉs semblant, sí.\nJo crec que ara és un moment en el qual s'estan escoltant la gent. No quan hi ha ambient preelectoral. Han passat coses gruixudes. I jo demà publicaré les respostes que em dongui. No hi tens res a perdre, vaja.\nNo se si arribo tard per la pregunta però bueno, m'agradaria saber fins a quin punt Convergència estaria disposada a avançar cap al sobiranisme, vull dir que entenc que si no es aixís doncs que amb ERC hi ha poques possibilitats de pacte, nusé però a mi per projectes que no incloguin arribar a la sobirania doncs que m'està millor el tripartit que cap altra cosa, que es cert que a Convergència també hi ha gent progressista (per exemple he comprovat que als instis la Carme Laura Gil va deixar molt bon record, com a defensora de l'ensenyament públic i de la integració escolar, i aixòs es progressista), vale, però hi ha un llast carcamal que es diu Unió, i una bona part de Convergència que també Deu n'hi do, bueno que lo que volia dir es que a banda del sobiranisme doncs que no veig la manera perque Convergència s'apropi a ERC, i si no hi ha sobiranisme doncs que no queda res, doncs aixòs Dessmond, que fins a quin punt Convergència està pel sobiranisme.\nEts la darrera. Ara mateix imprimeixo el teu comentari i marxo cap el sopar.\nUna agradable sorpresa trobar-te per aqui! Em pensava que feies pànxing de totes totes.\nHola Dessmond! no saps qui sóc??? bueeeno... et donare una pista... però no deixaré que pesquis el teu regal facilment abans del 22!!!\nPrimer has d'anar al bloc de l'Alepsi, i mirar els comentaris que te en un post que es diu... R.I.P que pertany al mes de Novembre. Un dels comentaris es el meu. Aqui ja pots anar descartant.\nHala maco, "hasta la otra" ;)\nPer cert Dess, creus correcte que CiU pacti amb el PP a les minicipals?\ncollons, collons! miraré això que em dius. Avui ho tinc una mica cardat. Però faré la cerca!\nJo m'he tornat bastant descregut, saps?.\nJo et demano una cosa: perquè quan pacta CiU amb el PP ens escandalitzem. Però si ho fa ERC no hi ha escàndol?.\nLes municipals són un tema molt particular en la política. Pesa molt més la persona que les sigles. És molt més important -per mi- saber amb qui pactes per la categoria humana que la sigla. Sobre tot als municipis que són petits.\nHi ha un fotimer de cassos on ha guanyat la persona reiteradament una alcaldia, canviant de sigles cada quatre anys.\nJbauer sense anar gaire lluny de casa, a Alella mateix, van pactar ERC amb PP i no va passar res!