El patrimoni de l'Iraq cau en mans dels jihadistes\nInici Temes Actualitat El patrimoni de l'Iraq cau en mans dels jihadistes\nEls rebels controlen un temple del segle III aC\nLes ruïnes d'Hatra\nLa inestabilitat que es viu a l'Iraq des de fa anys pot posar en perill alguns dels vestigis patrimonials més antics del país. El problema ve de lluny, però la situació s'ha agreujat les darreres setmanes: els islamistes radicals que lluiten pel domini de la regió de Mossul, al nord del país, han guanyat el control del temple Mrn d'Hatra. Es tracta d'un monument del segle III aC declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco i dedicat al déu Shamash.\nFins ara l'edifici estava protegit per una patrulla de vint policies iraquians, però després d'un atac de la guerrilla jihadista de l'Isis (Milicians de l'Estat Islàmic de l'Iraq i Síria) han hagut de ser evacuats. "En aquests moments, no hi ha ningú que pugui protegir el temple, i els rebels n'han aconseguit el control. Estem preocupats per la preservació del monument i, sobretot, per la destrucció que puguin causar els bombardejos a la zona", ha explicat el regidor de l'Ajuntament d'Hatra Mohammed Abdallah Khozal al diari ‘The Telegraph'. L'edifici és molt conegut entre els cinèfils, ja que l'any 1973 va ser decorat de fons d'una de les primeres escenes de la pel·lícula l'‘Exorcista'.


Antic bloc de la Biblioteca - Escola Sant Jordi Lleida: La Laia i Com ha canviat el conte!\nLa Laia i Com ha canviat el conte!\nAvui he presentat el llibre ...\nCom ha canviat el conte! de l'Anna Tortajada.\n-No t'has preguntat mai per què els porquets eren tres i no set?\n-Per que el llop va baixar per la xemeneia en comptes de trucar educadament per la porta?\nSi vols saber les respostes a aquestes i a altres preguntes, simplement has de llegir aquesta història.Trobaràs respostes sorprenents que et faran riure de valent!\nAquest conte tracta de dos cuentistes que van per el món contant contes als nens i nenes dels pobles i ciutats fins a les ciutats més amagades entre les valls i més enssorades d'arrere muntanyes , etc.\nUn "cuentista" és el Roger que tota l'estona esta empipant a en Fabià i fent preguntes de per què ...\nPublicat per Montse a 13:28


El dia 20 de novembre, en Pep Baquer celebrava els seus “primers” 70!. Pròpiament els havia de fer encara al cap de tres dies, el dia 23N, i aprofitant l’avinentesa, es va fer una celebració múltiple d’aniversaris fets al llarg de l’any i que encara no havíem pogut celebrar plegats, i tots a bufar espelmes: l’Esteve Guàrdia n’havia fet ja 70; la Montserrat Baquer, germana d’en Pep, aquell mateix dia en feia 76; l’Araceli Sampere, la Cristina Domingo, l’Aurora Camps i la Teresa Borrut, no feia massa, n’havien fet 60; en Jordi Ribera 57 i la Madi Rossell 55.\nLa celebració va començar amb una Eucaristia d’acció de gràcies, a l’Oratori. Després, a la sala d’esbarjo va continuar la festa. Hi va haver dos temps culminants: la “bufada d’espelmes” i la “cantada” de cançons dels “nostres temps”: Llach, Serrat, Marina Rossell, etc. La cançó obligada que va obrir el repertori va ser “Ara que tinc vint anys” i la més emotiva “Paraules d’amor”. En Pep i la seva guitarra anaven marcant el ritme i l’harmonia...La veritat és que ens ho vàrem passar d’allò més bé, tant, que estem esperant alguna altra ocasió per tornar-nos a trobar i seguir celebrant el que sigui. I per molts anys! Volem compartir amb tots la celebració dels 70 anys d'en Pep Baquer!\nEntrevista a Xavier Rodriguez, sj. "Yo ejerzo de cura a través de la magia"\nP. Nicolau Pons rep el premi Viola en Català\nEl P. Nicolau Pons sj als Jocs Florals de Sant Cugat\nNova capella de Sant Ignasi a Santa Maria del Mar\nSegona edició de "La fibra de carbono en refuerzo de estructuras de hormigón", Pep Baquer,\n"Cap al cor del món" (Pep Mària, sj)


Músic de la Setmana\nGigi Gryce va néixer el 28 de novembre de 1925 , a Pensacola, Florida encara que va ser criat a Hartford, Connecticut. Gryce va passar un breu període a la Marina, on es va reunir amb músics com Clark Terry, Jimmy Nottingham i Willie Smith.El 1948 va començar a estudiar composició clàssica al Conservatori de Boston amb els professors Daniel Pinkham i Hovhaness Alan.\nVa guanyar una beca Fulbright i se'n va anar a París per estudiar amb Nadia Boulanger i Arthur Honegger. Encara que una malaltia va interrompre els seus estudis a l'estranger, els fruits d'aquesta immersió a la música clàssica van donar com a fruit tres simfonies, ballet (La dansa de les bruixes verdes), un poema simfònic (Gashiya) i obres de cambra, incloent diverses fugues i sonates, obres per a piano a dues i quatre mans, i els quartets de corda.\nGryce un cop separat de la seva formació clàssica es va iniciar el seu treball en el jazz i va rebre la inspiració i la instrucció d'un nombre de saxofonistes “oblidats” en aquells moments dins del mon del jazz.El primer va estar Ray Shep, també de Pensacola, que havia tocat amb Sissle Noble. Peró en aquells moments hi havia tres músics que Gryce havia conegut a la Marina a Carolina del Nord. El saxofonista Alt, Andrew 'Goon' Gardner , que va tocar amb la banda de Earl Hines, Harry Curtis, que va actuar amb Cab Calloway, i el saxofonista tenor Julius Pogue.\nA més de tocar ja a les hores el saxo alt va començar a investigar el saxo tenor i baríton, clarinet, flauta i piccolo, precisament en un enregistrament de 1958 per al segell Metrojazz ell va tocar tots aquests instruments a través d'una secció rítmica convencional.\nDe mentre a Boston Gryce va fer arranjaments per Sabby Lewis, i a les hores realitzava concerts amb Howard McGhee i Thelonious Monk. Mes tard va atreure l'atenció de Stan Getz que va demanar Gryce que treballes amb ell i amb el qual posteriorment va gravar varis treballs.\nEn tornar a Nova York, Gryce enregistra amb Howard McGhee (Shabozz) i amb Max Roach (Glow Worm). L'estiu de 1953 Gryce es va unir a la banda de Tadd Dameron, i en la tardor d'aquest any va marxar amb la banda de Lionel Hampton, realitzant amb ell una gira europea llegendària.\nA través de la banda de Hampton Gryce va conèixer molts músics amb els que col · laboraria més endavant com Clifford Brown, Art Farmer, Quincy Jones i Benny Golson. Al costat de Hampton aquest jove music emergent i radiant de talent va gravar una sèrie de sessions a París per a la revista Vogue francesa. Aquest mateix any es va casar amb Eleanor Gryce Sears , van tenir tres fills: Bashir, Laila i Lynette abans de separar-se en 1964.\nEn tornar a Manhattan després de la gira amb Hampton, Gryce es va establir prop del seu antic amig Art Farmer col·lega, amb qui havia de col · laborar en un meravellós quintet .\nEl 1957 va realitzar uns enregistraments amb un grup liderat per Thelonious Monk ('Monk' s Music), que Gryce va descriure anys mes tard com una de les sessions més dures que havia conegut. El nom de Laboratori de Jazz, utilitzat per ell amb anterioritat va ser reviscut i s'escurça en el Quintet “ Jazz Lab”, coliderat per Gryce i el trompetista Donald Byrd. En les mateixes dades Oscar Pettiford contracta a Gryce com a music de sessio, compositor i arranjador d'un parell de sessions amb les quals va obtenir un bon ressò .Algunes de les ultimes gravacions de Gryce van ser fetes al 1960-61, quan va liderar un quintet en el qual va contractar el talentós i exuberant trompetista Richard Williams.\nDesprés d'estar al menys deu anys com a centre d'atenció per bona part de la parròquia jazzistica Nord Americana Gryce va decidir retirar-se de manera “relativa” a l'escola de Long Island on també va treballar com a crític de jazz . Hi ha hagut molta especulació pel que fa a les raons del sobtat allunyament de Gryce de l'escena del jazz, però sembla ser que una varietat d'influències i circumstàncies personals van contribuir a això: interessos, pressions psicològiques, comercials i editorials, i la tragèdia personal. Sovint es passa per alt que Gryce va ser un dels primers músics negres en formar la seva pròpia editorial musical i el fet de ser un empresari emprenedor va passar-li factura. Va quedar clar, però, que Gryce no podia anar contra el corrent i tot i estar profundament arrelat a les companyies discogràfiques que controlen (almenys en part) els drets d'edició musical com a part dels acords de gravació, la faceta d'home de negocis no va estar del tot satisfactòria per ell en el plànol emocional i familiar. Paral·lelament el fet de retirar-se de la participació activa en l'escena del jazz com a music li va fer patir una varietat de pressions psicològiques importants. Gryce definitivament es va convertir en un gran pedagog i es va dedicar a les hores de ple a l'ensenyament de la música (sobretot instrumental) i tal era la seva devoció que hi ha una escola al Bronx que porta el seu nom ,Basheer Qusim School que era el seu nom al convertir-se al islamisme .També es va tornar a casar i la seva segona esposa Ollie va prendre el seu cognom musulmà Qusim es creu que mentre a París, Gryce va canviar el seu nom a Basheer Qusim a convertir-se al Islam. Va morir d'un atac de cor a la ciutat del seu naixement, Pensacola, el 17 de març de 1983. La Societat de Jazz de Pensacola recentment va dur a terme una celebració de la seva música i la seva vida amb una xerrada i actuacions..\nANDREU FABREGAS I BORRAS.


Josep Soler (2) - Clivis\nJosep Soler i Sardà va néixer a Vilafranca del Penedès el 1935. Allà inicià, amb Rosa Lara, l’aprenentatge musical que continuaria a París amb René Leibowitz (1960) i a Barcelona amb Cristòfol Taltabull (1960-1964). Ha rebut el Premi de l’Òpera de Montecarlo (1964), dues vegades el Premi Ciutat de Barcelona (1962 i 1978) i el XIII Premi Oscar Esplà. La seva òpera Edip i Jocasta va ser estrenada al Gran Teatre del Liceu el 1986.\nEn les seves obres, molt influïdes per la música de Schönberg i d’Alban Berg, usa generalment la tècnica dodecafònica en un estil impressionista i expressionista, alhora que, progressivament, esdevé més senzill i auster.\nEn el camp bibliogràfic, Josep Soler ha escrit diversos llibres i articles. Des del 1977 fins al 1982 va ser professor d’història i estètica al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona i, fins al 1985, ho va ser de composició en el mateix centre; actualment és director del Conservatori Professional de Música de Badalona i Acadèmic Numerari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, de Barcelona.\nJoc de particel·les.\nHarmonices Mundi tracta la fuga en totes les seves possibilitats, sovint de forma aïllada, però també amb preludis, associada a danses o dintre d’una partita. En aquest volum les primeres cinc fugues es presenten directament (a tres o quatre veus) i només al darrer número es presenta la fuga amb un preludi.\nHarmonices Mundi Vol. I - Partita\n...però en aquests mars hi ha poemes i músiques, uns per a dir el que tan sols es pot dir amb paraules i uns altres per tal que entrin a dins nostre, les coses que només la música pot dir...\nMostrant 13 - 24 de 42 elements


L'Enramada de l'Arboç torna amb més forners i més bodegues que mai\nUn dels show-cookings de l'any 2016. | Ajuntament de l'Arboç\nLa fira de la coca enramada se celebra els dies 26 i 27 d'octubre\nRedacció dimarts, 16 d’octubre 2018 - 17:30h\nL'Arboç ja ho té tot a punt per encarar la sisena edició de l'Enramada, la fira de coca enramada del Penedès, que es mostra plenament consolidada després de sis anys. Aquest 2018, l'Enramada serà els dies 26 i 27 d'octubre i arribarà amb més forners i més estands de bodegues i cooperatives que mai. D'aquesta manera, s'espera mantenir la tendència a l'alça d'un certamen que cada any compta amb una gran assistència de públic i de participants.\nDurant les dues jornades de la fira, s'han preparat un gran nombre d’activitats relacionades amb la coca enramada, com ara el maridatge de vins i caves del Celler 10 d’abril amb formatges de Marvall del Vendrell i de Xerigots de Vilafranca del Penedès. Des de l'Ajuntament de l'Arboç han anunciat que aviat se sabrà el nom del personatge del món gastronòmic penedesenc que s'encarregarà d'inaugurar la sisena edició de l'Enramada, el divendres al vespre.\nL'Enramada, una eina de promoció del municipi\nL'Ajuntament de l'Arboç destaca que l'Enramada suposa «una bona eina per a la promoció i dinamització econòmica del municipi», i és amb aquest objectiu que s’aposta per «la plena consolidació d’aquest esdeveniment en el calendari festiu arbocenc i com un referent de la gastronomia penedesenca». La fira de l'Enramada compta cada any amb actuacions musicals que li donen color, mostres de 'show cooking' de cuiners de la comarca i altres sorpreses que s'aniran descobrint en els dies que falten fins a l'inici d'aquesta important fira.\nL'Enramada de l'Arboç es va posar en marxa l'any 2013 i, ja des del primer any, es va comprovar que l'aposta era plenament encertada. El consistori va concebre el certamen com una manera d'impulsar aquest producte típic del Penedès, que alguns defineixen com «la pizza penedesenca». Any rere any, l'Enramada de l'Arboç ha augmentat el nombre de participants i de públic, convertint-se en un esdeveniment imprescindible de la tardor a la comarca del Baix Penedès.\nEl temporal va destrossar 100 metres d'una canonada d'aigua al Vendrell


Com funcionen els panells solars? | El millor de la maquinària - Articles\nCom funcionen els panells solars per generar electricitat\nQuin és el principi de treball del panell solar\nCom funcionen els panells solars de nit\nMolta gent està creixent la curiositat per la tendència creixent dels consumidors que passen a l’energia solar. Volen saber com d’efectiu està sent aquest mètode d’energia i com poden començar a incorporar-lo a les seves vides. No obstant això, tot i que cada cop hi ha més curiositat sobre aquestes fonts d’alimentació sorprenents, molta gent segueix a les fosques sobre el funcionament d’aquests dispositius. Quin tipus de tecnologia utilitzen aquestes cèl·lules elèctriques per aprofitar l'energia del sol?\nTenen potencials aquestes cèl·lules per servir de nova font d’energia? I quina és la millor manera d’incorporar aquesta tecnologia a la nostra vida quotidiana? Estem aquí per respondre totes aquestes preguntes per a vosaltres i molt més, aportant una mica de llum sobre el funcionament d’aquests equips tan impressionants i com podeu començar a aprofitar la seva font d’energia única a casa vostra.\nEls panells solars són una forma interessant i innovadora d’energia neta. Tot i això, molts de nosaltres encara no sabem molt sobre el seu funcionament. Segur, sabem que les plaques solars són capaces d’absorbir els raigs del sol i d’alguna manera convertir-lo en electricitat. Però, com funciona aquest procés complex? El que permet a un simple panell convertir una cosa tan abundant en una mercaderia necessària en el món actual. La resposta pot sorprendre. La potència d’un panell solar comença amb les capacitats d’una cèl·lula fotovoltaica.\nUna cèl·lula fotovoltaica és una cèl·lula capaç d’absorbir l’energia solar i convertir-la en electricitat. Això ho fan permetent partícules de llum anomenats fotons per colpejar electrons solts dels seus àtoms i després utilitzar aquests electrons per crear electricitat. Aquest procés és molt complex i delicat. Quan creeu cèl·lules fotovoltaiques i plaques solars, podeu crear una càrrega letal. Per tant, si mai intenteu construir un d'aquests dispositius, és important que enteneu tots els components del dispositiu abans de començar.\nCom funcionen aquestes cèl·lules fotovoltaiques? Quan les cèl·lules fotovoltaiques es combinen amb materials conductors, poden fabricar un panell solar. Això es pot fer moltes vegades per crear les grans i complexes plaques solars que veieu acostumades a alimentar cases i altres complexos. Tot i això, abans que això sigui possible, s’han de crear les cel·les mateixes. Això es fa normalment utilitzant dues peces de material semiconductor i col·locant-les, una sobre l'altra. Normalment la silicona s’utilitza com a material semiconductor.\nTanmateix, el fet que només tingui el material semiconductor no és suficient per alimentar la cèl·lula fotovoltaica: cal crear un camp elèctric perquè funcioni. Els camps elèctrics es creen quan es contraposen dues càrregues negatives. Quan es crea aquest camp elèctric, és possible que els fotons (partícules de la llum del sol) brillin cap a la cèl·lula fotovoltaica i que vagin soltant electrons. Aquests electrons es poden utilitzar finalment per crear electricitat.\nEl primer que s’ha de fer perquè l’electricitat que genera el panell solar és construir-se a cèl·lules fotovoltaiques que componen el panell solar. Normalment es fa agafant un material semiconductor - com el silicó - i utilitzat per crear un camp elèctric. Tot i això, la silicona sola no és suficient per fer el camp elèctric. Un camp elèctric requereix una càrrega positiva i una càrrega negativa que funcionen l’un contra l’altre, però les peces inicials de silicona tenen la mateixa càrrega.\nPer crear el camp elèctric, cal que es donin càrregues oposades a les dues peces de silicona. Tanmateix, per fer-ho, s’han de tractar amb altres elements que puguin alterar la càrrega original del silicó. Normalment es fa agafant el tros de silicona que s’asseu al damunt i carregant-lo amb fòsfor. El fòsfor afegeix més electrons a la silicona, donant-li una càrrega negativa.\nUn cop afegit el fòsfor a la capa superior de la silicona, es carrega la capa inferior. La capa inferior de silicona normalment es carrega amb bor, ja que és capaç d’eliminar electrons, donant a la silicona una càrrega positiva. Un cop acabats aquests dos passos, les cèl·lules fotovoltaiques poden absorbir electricitat.\nUna vegada que les cèl·lules fotovoltaiques han absorbit suficient fòsfor i bor, es carreguen negativament. Això vol dir que, quan es combinen, és possible crear un camp elèctric que tingui energia per generar electricitat. Aquestes càrregues oposades són capaços d’absorbir prou energia dels fotons per colpejar electrons solts dels seus àtoms. Quan això succeeix, els electrons es poden recollir i utilitzar per a l'electricitat.\nEls electrons que van ser alliberats dels seus àtoms s'han de reunir un cop alliberats. Les pròpies cèl·lules fotovoltaiques no tenen prou energia per fer-ho per si soles, però aquí és on entren les plaques solars. Les plaques solars combinen cèl·lules fotovoltaiques juntament amb altres parts per fer possible la transferència de l’energia que les cèl·lules fotovoltaiques. captura.\nAixò ho fan afegint plaques metàl·liques al final de cada placa solar. Aquestes plaques metàl·liques són capaces de recollir els electrons alliberats. Un cop els electrons s’han reunit a les plaques metàl·liques, són transferits al dispositiu que necessita energia mitjançant cables. Aquest procés és el que us permet utilitzar energia solar per alimentar els vostres dispositius.\nEls panells solars són dispositius increïblement útils i eficients. Tanmateix, si voleu utilitzar-les de nit, no esteu de sort. Els panells solars es basen en fotons de la llum del sol per convertir el seu camp elèctric en energia útil. Tanmateix, quan arriba la nit, no hi ha prou energia de fotons per continuar aquest procés. La lluna només reflecteix la llum del sol i els pocs rajos que la fan a la terra no són prou forts per produir cap reacció amb el camp elèctric del panell solar.\nTanmateix, això no vol dir que haureu d’anar sense energia durant la nit. Moltes empreses d’energia solar són capaços d’emmagatzemar l’excés d’energia que creen els panells solars a la nit en una bateria. Quan arribi la nit, podeu fer servir aquest excés d’energia per alimentar la vostra llar. També podeu mantenir les vostres connexions d’utilitat només en cas que no tingueu prou potència per treballar, encara que si invertiu en productes d’alta qualitat, és poc probable que sigui així.\nSi els panells solars no disposen d’una pila de bateria que us permetrà emmagatzemar l’excés d’energia, podeu obtenir-ho tot emmagatzemant l’energia en una xarxa d’utilitat. Moltes empreses de serveis públics agraeixen tenir més energia i us pagaran o us donaran crèdits per haver escollit utilitzar aquesta opció.\ncom funcionen els generadors


El Govern impulsa un carril addicional a la C-12 entre Lleida i Alfés | Lleida.com\nEl departament de Territori i Sostenibilitat ha impulsat el pla de millora de la seguretat de la C-12 en tota la seua longitud, des de Lleida fins a Amposta. En aquest pla, l’actuació més rellevant és la transformació d’aquesta carretera de la xarxa bàsica, de 133 quilòmetres de longitud, en una via amb un segon carril addicional en un sentit o un altre de la circulació, alternadament, i la instal·lació d’una separació física entre sentits (via 2+1), que permet afavorir els avançaments amb seguretat i evitar els xocs frontals, els més greus. Ara, s’ha iniciat la licitació de la redacció del primer projecte constructiu, corresponent al tram entre Alfés i Lleida, per un import de 185.000 euros i un termini de sis mesos.\nAquest tram correspon al que va de l’encreuament amb l’L-700 a Alfés a l’accés a l’autopista AP-2 a Lleida, de vuit quilòmetres de longitud i preveu una inversió de cinc milions d’euros. El projecte analitzarà la reordenació de l’accessibilitat dels vials municipals i finques particulars o agrícoles mitjançant vials laterals de servei.\nPreveu transformar aquesta carretera en una via 2+1 per augmentar la seguretat i evitar xocs frontals\nPer una altra banda, les obres del túnel de Tresponts a Organyà (C-14) comportaran afectacions de trànsit a partir de dilluns, 8 de juny, fins divendres. El revestiment del túnel requerirà l’ocupació d’un dels dos carrils de la calçada per on actualment es desvia el pas de vehicles de la C-14 a la boca sud del túnel, per la qual cosa es donarà pas alternatiu regulat mitjançant semàfors, tant en horari diürn com nocturn.\nD’altra banda, els treballs per reobrir per complet la carretera N-145 entre la Seu i Andorra tardaran unes setmanes a l’haver de canviar una canonada de reg, la ruptura de la qual va provocar un despreniment dimecres passat.\nEls pobles de la C-12 demanen rotondes abans que autovia\nAlcaldes clamen seguretat a la C-12 i el Govern hi preveu rotondes el 2019\nMenys morts a les carreteres catalanes als inicis del 2021 que l'any passat


Tulalip - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ntribu índia reconeguda federalment a l’estat de Washington\nEls tulalip són una tribu ameríndia reconeguda federalment que està situada a la vila de Marysville (Washington). Es consideren successors de les bandes snohomish, snoqualmie, skykomish, samish, Sauk-Suiattle, i altres que parlen una llengua salish, lushootseed ( dxwləšúcid ); la pronunciació lushootseed de Tulalip és dxwlilap.\nTribu reconeguda federalment, jurisdicció, entitat geogràfica i nació\nOriginàriament habitaven els marges dels rius Stillaguamish i riu Fraser, als voltants de les illes Whidbey i Camano, en la zona del Puget Sound. Actualment tenen una reserva de 22.000 acres adjacent a la ciutat d'Everett.\nSegons el cens dels EUA del 2000, hi havia enregistrats 2.632 tulalip. Nogensmenys, el 2004 hi havia enregistrats a la reserva 3.611 individus.\nReserva tulalip, 1916\nOriginàriament eren un dels clans dels twana, una tribu salish que habitaven en el canal de Hood. El seu territori originari, Hebolb, era a les boques del riu Snohomish.\nEls seus avantpassats foren les 22 tribus signants del Tractat de Point Elliot a Mulkiteo el 22 de gener del 1855, que els garantia diners i drets de pesca i cacera. la seva economia es basava en la pesca del salmó, la recollida de fruita i la cacera.\nEl 1873 fou creada la Reserva Tulalip per ordre del govern federal. Alhora, el 1857 el p. Chirouse va establir-hi una missiói catòlica amb capellans quebequesos. Això comportaria un sistema educatiu que provocaria el desarrelament i l'aculturació tribal, de manera que el 1992 només uns 17 ancians parlaven la llengua lushootseed.\nDel 1883 al 1909 la reserva els fou parcel·lada, tot trencant la propietat col·lectiva. El 1934 els obligaren a formar un Consell Tribal i aprovar una constitució.\nDurant els anys setanta uns 13.995 acres de terra tribal foren venuts a no indis, de manera que només els restaren 4.571, cosa que provocaria nombroses protestes i recursos davant el Tribunal Suprem.\nEl 1994 compraren l'illa de Camano Head, que fou aconvertida immediatament en un important centre cultural.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Tulalip\nPàgina de les Tribus Tulalip\nInformació i història dels Tulalip\nCoord.: 48° 04′ 40″ N, 122° 16′ 16″ O / 48.0778°N,122.271°O / 48.0778; -122.271\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tulalip&oldid=26869540»\nDarrera modificació: 2 abr 2021 a les 10:29\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 abr 2021 a les 10:29.


L’Ajuntament de Cambrils rep la distinció “Ciudad de la Ciencia y la Innovación” — Ajuntament de Cambrils\nEsteu aquí: Inici / Cambrils / Ajuntament / Comunicació / L’Ajuntament de Cambrils rep la distinció “Ciudad de la Ciencia y la Innovación”\nTemàtica: Alcaldia, Smartcity\nCambrils és un dels sis nous ajuntaments que ahir es van incorporar a la Red Innpulso, després de rebre la distinció “Ciudad de Ciencia y la Innovación” de la Secretaria General d’Estat de d’Investigació, Desenvolupament i Innovació. L’alcaldessa de Cambrils, Camí Mendoza, va recollir el premi ahir en un acte celebrat a Móstoles (Madrid), on la Red Innpulso acabava de celebrar la seva reunió plenària.\nL’Ajuntament de Cambrils ha estat reconegut per potenciar projectes d’innovació, en la categoria de ciutats d’entre 20.001 a 100.000 habitants, juntament amb Esplugues de Llobregat, Gavà, Segovia i Villena. A més, la Secretaria també ha distingit l’Ajuntament de Granada en la categoria de ciutats de més de 100.000 habitants. Amb aquestes noves distincions ja són 68 els municipis que formen la Red Innpulso.\nLa Red Innpulso és una plataforma estratègica per potenciar la innovació en las ciutats. Des del 2010 agrupa als ajuntaments distingits en la xarxa, un fòrum de contacte permanent per compartir recursos i informació i que té per objectiu definir les polítiques locals innovadores i potenciar els projectes d’innovació en entitats locals.\nEntre els avantatges de pertànyer a aqueta xarxa hi ha el d’aprofitar els projectes col·laboratius entre municipis, la priorització per a la ubicació d’instal·lacions científiques i tecnològiques o la preferència per a la celebració de congressos, seminaris i altres esdeveniments.


CROSTÓ - Conca Comerç\nSt. Magí, 58, , , 08700, Igualada\nRestaurant amb cuina de mercat i fusió internacional, amb un toc desenfadat!\nObert de dimarts a dissatbes i vigílies de festius als migdies i nits.\nDisposem d’un jardí/terrassa privat únic al centre d’Igualada on podràs gaudir d’un sopar idílic.\nMenú de migdies de dimarts a divendres amb cuina tradicional, adaptada als nous temps i amb producte de temporada.\nCarta de dimarts a dissabtes a les nits i dissabtes migdies amb platets ideals per compartir i un sushi exquisit que no et deixarà indiferent.


Servei d’atenció domiciliària – L'estímul\nSom un equip de professionals especialitzats en diferents tècniques i metodologies de la Teràpia Ocupacional, la integració sensorial. la estimulació basal, la neurorehabilitació i l’adaptació a l’entorn, fins i tot en l’ús de les noves tecnologies que esperem poder facilitar i acompanyar en la qualitat de vida de les persones amb situació de dependència al seu domicili.\nInformació, assessorament i entrenament en productes de suport i en les activitats de la vida diària bàsiques i instrumentals\nUna intervenció des de la teràpia ocupacional a domicili presenta com avantatge principal per a les persones i a les seves famílies l’estalvi de temps en trasllats d’anada i tornada; fet especialment significatiu per a persones de tercera edat o amb mobilitat reduïda.\nEns basem amb un plantejament holísitic i treball amb la família\nEntrenar i rehabilitar en el propi ambient de cada persona facilitarà a més un millor i major rendiment, real i ecològic i on serà possible desenvolupar programes de tractament basats en les necessitats individuals i personals de cada pacient.\nEls terapeutes ocupacionals formen part dels equips interdisciplinaris domiciliaris portant a terme intervencions relacionades amb la valoració i entrenament de les competències personals en els seus propis entorns de rendiment. A més, realitzen sessions individuals de recuperació i/o manteniment de funcions psicomotrius afectades mitjançant tècniques pròpies i pròpies de la disciplina i de les quals ampliem informació a continuació.\nPersones amb dificultats per realitzar qualsevol activitat bàsica al seu domicili\nPersones amb manca d’autonomia física temporal o permanent\nPersones que volen prevenir o anticipar-se a les futures necessitats d’adequació de la llar\nREHABILITACIÓ EN SALUD MENTAL\nTRAMATOLOGIA, PRÒTESIS I ORTESIS\nADAPTACIONS DE L’ENTORN I DEL DOMICILI


Alexander Liebreich, nou director titular de l'Orquestra de València a partir de setembre - À Punt\nAlexander Liebreich, nou director titular de l'Orquestra de València a partir de setembre\nL'actual director Ramón Tebar continuarà vinculat a la formació simfònica valenciana com a director principal associat.\nLiebreich ha dirigit en diverses ocasions a l'Orquestra de València, amb èxit de públic i crítica / Eva Ripoll\n12 de febrer 2021 - 10:42\nL’alemany Alexander Liebreich serà el director titular designat de l'Orquestra de València a partir de la temporada 2021/22, i titular i artístic les següents quatre temporades. L'actual director titular i artístic Ramón Tebar seguirà al capdavant de l'Orquestra de València fins a l'1 de setembre de 2021, moment en el qual continuarà vinculat com a director principal associat de la formació simfònica valenciana en les pròximes dos temporades.\nAlexander Liebreich va nàixer a Ratisbona i va estudiar en la Hochschule für Musik und Theater de Munic i en el Mozarteum de Salzburg, i va adquirir gran part de la seua primera formació musical amb el guiatge de Michael Gielen i Nikolaus Harnoncourt.\nHa dirigit en diverses ocasions a l'Orquestra de València, amb gran èxit de públic i crítica, i ha expressat sentir-se “profundament honrat pel compromís de la ciutat de València, i la confiança de la direcció i dels excel·lents músics de l'Orquestra de València, en haver-me oferit el càrrec de director titular i artístic”. Respecte a la formació simfònica valenciana, ha afegit que “l'extensa i única trajectòria de l’Orquestra de València, que té la col·laboració d'alguns dels millors directors, com Sergiu Celibidache, Zubin Mehta, Riccardo Chailly, Valery Gergiev i Rafael Frühbeck de Burgos, o solistes com Mstislav Rostropovitx, Maria João Pires, Gidon Kremer, José Iturbi, Montserrat Caballé i Waltraud Meier, ha suposat una gran fita en l'àmbit de la música clàssica en esta gran ciutat de València”.\nEl pròxim 30 d'abril Liebreich té previst dirigir la formació simfònica valenciana a La Llotja, amb el pianista Tomoaki Yoshida, dirigint obres de Manuel Palau, Vierne i Franck.


Els veritables empresaris estan a favor de l’estat propi ! directe!cat\nEconomia Última actualització Dijous, 25 d'octubre de 2012 15:10 h\nEls veritables empresaris estan a favor de l’estat propi\nLa petita i mitjana empresa sense complexes i sense por a una Catalunya, nou Estat d’Europa. Un 66,8% dels empresaris de PIMEC a favor\nBarcelona (ACN).- El 66,8% dels empresaris de la patronal de la petita i mitjana empresa (Pimec) estan a favor de la independència de Catalunya i un 21,1% són partidaris d'un estat federal, mentre que només un 12,1% prefereixen continuar com a comunitat autònoma, segons una enquesta de Pimec, que s'ha presentat avui. De l'estudi també es desprèn que un 81,5% creu que una Catalunya independent seria econòmicament viable i un 82,4% es mostra a favor de l'aprovació per part del Parlament de la proposta de promoure una consulta sobre l'autodeterminació. El president de Pimec, Josep González, ha destacat la "contundència" dels resultats de l'enquesta i que l'objectiu era conèixer el parer dels empresaris.\nJosep González, president de PIMEC, i Moisès Bonal, director d'estudis de PIMEC, han presentat l'estudi 'Què en pensa la pime catalana de l'entorn politicoeconòmic actual?'.\nEls empresaris Gironins, els més independentistes\nPer demarcacions, a Girona és on hi ha més empresaris partidaris de l'estat propi, amb un 83,2%, seguit ja a més distància de Tarragona, amb un 65,6% i Barcelona i Lleida, amb un 64,7% i un 63,1%, respectivament. Pel que fa un estat federal, és l'opció preferida majoritàriament pel 23,3% dels empresaris lleidatans i per un 22,7% dels tarragonins.\nSense por a la independència\nPel que fa les possibles repercussions sobre les seves empreses amb motiu del debat sobre la independència de Catalunya, un 45,8% dels enquestats pensa que pot tenir "poca" incidència comercial,mentre que un 23% considera que "bastanta" i poc més d'un de cada deu creu que tindria "molta" incidència en la seva activitat comercial.\nLa petita i mitjana empresa molt més valenta que els grans lobbys empresarials\nEl president de la patronal de la petita i mitjana empresa, Josep González, ha explicat que amb aquesta enquesta, elaborada els dies 23 i 24 d'octubre, volien conèixer l'opinió dels seus afiliats i que s'ha mostrat sorprès per la "contundència de les respostes". Tal com va anunciar ahir a la nit en el primer sopar de Joves empresaris, González ha assegurat que Pimec no posaria "traves" en la construcció d'un estat propi i que amb la lectura d'aquestes dades es desprèn que el procés segueix "engegat".\nEl president de Pimec ha definit la resposta dels afiliats com àmplia i representativa, tot i que també ha admès que "potser contesten els més sensibilitzats" i respecte un possible boicot, les empreses grans són qui potser més el temen.\nMas-Colell descobreix la trampa espanyola: 'Ens tracten com a súbdits' 12.07.2012.\nABERTIS i La Caixa al servei de la marca Espanya 18.05.2012.\n27 d'octubre de 2012, 13.40 h\nAbans de parlar de la PIMEC caldria que entressim a la seva pàgina web i hi consultem quines empreses en formen part i despres consulteu les seves dades i ens convencerem que estem lluny de la imatge del petit botiguer.\n26 d'octubre de 2012, 09.52 h\n#5 No, si només els ecspanyiolistes representeu quelcom, oi? Apa, apa, que ja us ho trobareu. Quan no ens pugueu expoliar més, haureu de menjar m...\n26 d'octubre de 2012, 06.49 h\n#5 Però si tu només compres als mercadillos de Cornellà,amb la teva tribu,PPalurdo.\n26 d'octubre de 2012, 06.43 h\nI aquest grup representa el 90 per cent de l'economía.\n25 d'octubre de 2012, 21.36 h\n#5 Com si representesis molt més que al teu mal alè,palurdo.\n25 d'octubre de 2012, 20.31 h\neso son empresas que venden localmente y asi cuidan sus clientes. Ni venden en el resto de España y muchi menos exportan.\nCreo que deben ser el grupo de los chinos y pakistaneses del pueblo Ni puto caso. no representan nada ni a nadie\n25 d'octubre de 2012, 17.33 h\n#1 Això ho diu el que es pensa que una gran superficie és un paki molt gran.\n25 d'octubre de 2012, 16.43 h\n#1 Siiiiiiiiii.... mantenir una XARSE és molt imputan oi?! (pobre idiota: què collons vol dir amb una "xarse"?)\n25 d'octubre de 2012, 16.13 h\n#1 Com anem apostrofador compulsiu?igual d'inútil?\nde tot en dieu empresaris\n25 d'octubre de 2012, 15.51 h\nDeuen ser botigers d´barri sense puñetera idea de lo que es guanyarse el mercat d´provincias, mantenir una xarse d´Comercials i clients.


Les jugadores de voleibol de la Universitat competiran en el Campionat Europeu Universitari 2019 del 26 de juliol al 2 d’agost a Lodz, Polònia.\nLa competició per la qual tant van lluitar està a punt de fer-se realitat. Tan sols queden uns pocs dies perquè la selecció femenina de voleibol de la Universitat de València aterre a Lodz, Polònia, per a jugar el Campionat Europeu Universitari 2019, que se celebrarà del 26 de juliol al 2 d’agost.\n“Fa molt de temps que desitgen aquest objectiu”. Així ho assegura Juanjo Susín, entrenador de l’equip, que remarca la constància i regularitat que ha demostrat l’equip. La selecció de voleibol de la Universitat de València va guanyar el bronze en els passats Campionats d’Espanya Universitaris, metall que es va sumar a les dues medalles de plata aconseguides en 2017 i 2018.\nA l’equip, ganes no li falten, i com diu Susín: “En aquestes dues setmanes estan sent molt disciplinades en l’entrenament, en el treball… Ara veurem com ix la competició i intentarem competir tan bé com siga possible”.\nHi ha desconeixement del nivell de la resta d’universitats participants, avança el seu entrenador, que fa esment a la passada experiència europea amb la selecció masculina fa dos anys, en què van poder veure el nivell de la competició femenina. “Quan viatgem totes són més altes, més fortes que nosaltres… per això cal lluitar i fer les coses millor que elles per a poder jugar”.\nConcentració, nervis i moltes ganes\nEntre l’equip es respira concentració, nervis i alhora moltes ganes. Aura Ubé, una de las dues capitanes de la selecció explica: “Sí que es noten nervis i moltes ganes, però la veritat és que quan ens posem a entrenar només hi ha concentració. Molta exigència també dels entrenadors, però bo, és el que correspon ara, no?”.\nPaula Company, una altra de les capitanes afegeix: “Jo pense que no serà gens fàcil, però jo crec que ens compenetrem molt i som molt bon equip. Crec que això ens fa lluitar molt cada partit i cada punt. Independentment del nivell tecnicotàctic, que el tenim per a poder participar-hi, perquè ho hem demostrat en altres competicions, crec que tenim molt d’esperit d’equip i entre nosaltres ens duem molt bé”.\nCompaginar. Aquesta és la paraula que està molt present entre les jugadores. “Ha sigut una miqueta difícil compaginar-ho, però al final si vols fer-ho i hi poses ganes aconsegueixes arribar a tot”, subratlla Ubé.\nL’aposta de la Universitat de València\nLes dues capitanes remarquen l’aposta important de la Universitat de València perquè elles puguen estar presents en els europeus. “Que facen això per nosaltres em sembla com un regal: duem molts anys intentant-ho i quedant-nos ací… Nosaltres tenim molt present que si ells no hagueren volgut fer això, nosaltres no aniríem ara a l’europeu”, diu Ubé.\nSens dubte, hi ha un sentiment d’equip que va més enllà i que es tradueix en amistat. Durant tots aquests anys com a membres de l’equip de vòlei, Paula Company confessa quant li ha aportat aquest esport: “M’ho ha donat tot, pràcticament. M’ha donat felicitat, compromís, responsabilitat, m’ha donat amigues. Sí que és veritat que l’equip universitari que hem fet… no ho sé, és com una família: a la fi són les persones que veus dia a dia, llavors són com la teua família”.\nEn pocs dies seguirem de prop la seua actuació a Polònia. Ubé llança el missatge següent a les seues companyes d’equip: “Que confie cadascuna en si mateixa, com jo confie en elles, perquè les he vistes jugar en els seus millors i pitjors moments. Pense que, si sabem traure el millor de nosaltres en els moments clau, podem fer un campionat molt bonic”.


Senglanassos: JORNADES 31 I 32 ERMITA DEL FAU\nJORNADES 31 I 32 ERMITA DEL FAU\nAquestes dues últimes jornades han estat molt profitoses, amb ajuda de les motos, hem acabat de pujar tota la sorra que hi havia a baix, també han acabat la seva feina aquests fullets anònims que van pujant les totxanes...\nPerò també ha passat una cosa molt interessant, ha passat una cosa que encaixa perfectament amb una reflexió de Matt Ridley. Ell diu que el lloc de les empreses on surten millors idees, i on es troben millors solucions a possibles problemes, és just al davant de la màquina del cafè. I ho argumenta dient, que és just en aquest lloc on es troben i parlen persones de diferents departaments, per tant persones amb diferents coneixements i maneres de veure el món. Quan això succeeix, passa el que ell resumeix amb aquesta frase:\n《Les idees practiquen el sexe》\nI quan dues idees practiquen els sexe, el resultat sol ser el naixement d'una millor idea.\nAl Fau no tenim cafetera, però hi ha un moment màgic, on tots plegats fem cua per untar una llesca d'allioli, o fent l'exentricitat d'esmorzar calçots (gentilesa dels trialeros). Vaja que els moments cafetera també hi són, i són moments on es fa aquesta feina de la que parla en Xavier Sala Martín en el seu llibre " És l'hora dels adeus?" Aquesta feina de fer practicar el sexe a les idees, i com que som colla, podríem dir que els esmorzars desemboquen en " una orgia d'idees", d'on n'han sortit idees tant brillants com la de pujar la sorra amb motos de trial....\nAquestes dues últimes estones que hem passat tot compartint el porró, han estat molt prolífiques, vam decidir mecanitzar el procés de fer la pasta amb una formigonera, vam decidir dividir en dues mitats el part llarga del teulat, per fer-ne més senzill el transport. I també en va sortir la idea de demanar a en "Vadó ferrer" si volia fer la porta d'entrada del refugi, amb l'alegria afegida que ha acceptat fer-la.\nVaja que a part de la feina de fer el pilars de jeros, desvallestar l'antic teulat i repicar les parets...també s'ha fet treballar el magí.\nTant amb els mans com amb la closca, estem intentant portar a terme aquest somni tant bonic, de retornar-li al Fau el paisatge i les complicitats humanes que havia perdut.\nDemà dissabte dia 2 a dos quarts de 8 marxem.\nPublicat Pins a 1.6.15\n17 de juny de 2015 a les 3:32\n9 de juliol de 2015 a les 10:48\n22 de desembre de 2015 a les 3:41\n24 de desembre de 2015 a les 7:05\n10 d’agost de 2016 a les 10:10\n29 d’agost de 2016 a les 7:33\n14 d’octubre de 2016 a les 13:02\n27 de març de 2017 a les 4:24\n11 de maig de 2017 a les 7:52\n24 de maig de 2017 a les 3:00\n15 de juny de 2017 a les 4:45\n19 de juny de 2017 a les 11:30\n15 de juliol de 2017 a les 5:03\n20 de juliol de 2017 a les 2:51\n21 d’abril de 2018 a les 7:54\n24 de maig de 2018 a les 4:50\n31 de juliol de 2018 a les 11:06\n23 de desembre de 2018 a les 10:18\n25 de desembre de 2018 a les 17:09\n21 de març de 2019 a les 14:56\n27 de març de 2019 a les 5:26\n2 d’abril de 2019 a les 13:28\n5 d’abril de 2019 a les 21:14\n21 d’abril de 2019 a les 11:34


Dones editant la Wikipedia en una trobada. Imatge de Francesca Lissoni amb llicència CC BY-SA 4.0 https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0/ Font: Francesca Lissoni\nIl·lustració sobre la crida a les dones a editar la Wikipedia Font: Art+Feminism (Facebook)\nEditatona sobre art i feminisme a Paris. Font: Art+Feminism (Facebook)\nLa Viquipèdia en català va acabar l'any 2017 amb més de 20.000 biografies de dones. Era el repte que s'havia marcat el projecte Viquidones i es va assolir a mitjans del mes de desembre. Així i tot, la manca de representació i diversitat de gènere a l'enciclopèdia segueix preocupant, ja que, només el 17% de les biografies són de dones.\nCalen, doncs, més iniciatives per promoure la presència de les dones a la Viquipèdia, però no només a nivell de continguts, sinó que també en la participació i la perspectiva. Segons una enquesta realitzada per la Fundació Wikimedia, menys de l'11% de les persones contribuents a la Viquipèdia eren dones l’any 2015. Aquest mes de març, s'impulsen diverses accions que pretenen reduir aquests biaixos.\nViquirepte 'The Dinner Party'\nAconseguir que per al 7 de març les 999 dones que apareixen a l'obra feminista 'The Dinner Party' tinguin la seva biografia a la Viquipèdia. Aquest és el repte que s'ha marcat el projecte 'The Dinner Party'. Encara falten més de 150 articles i es busquen persones que vulguin sumar-se al projecte i crear les biografies.\n'The Dinner Party' és una instal·lació de l'artista Judy Chicago, que mostra els noms de 999 dones que han marcat una fita important en la història. És considerada com la primera obra d’art feminista èpica. Actualment està exposada de manera permanent al Brooklyn Museum, als Estats Units.\nTaula rodona 'La Viquipèdia com a camp de batalla'\nPosar en context des d’un enfocament de gènere l’ecosistema que envolta la Viquipèdia és el que s'han proposat la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) i LiquenDataLab amb la taula rodona 'La Viquipèdia com a camp de batalla'. Tindrà lloc el 9 de març, a les 18.00 hores, a l'Espai Francesca Bonnemaison (C/ Sant Pere Més Baix, 7, Barcelona).\nEditatona sobre art i feminisme\nL'acció internacional Art+Feminism arriba enguany a la seva cinquena edició. Promou 'editatones' (trobades d'un dia per aprendre a editar la Viquipèdia, crear nous articles i millorar-ne els existents) per donar visibilitat a les dones, el feminisme i les artistes.\nLiquenDataLab i la UOC s'uneixen aquest cop amb Visual404 i Mujeres y Música (MYM) per sumar-se a la iniciativa, tot organitzant una trobada dissabte 10 de març. L'editatona d'art i feminisme es realitzarà de 10.00 a 22.00 hores, a la Sala Apolo (C/ Nou de la Rambla 113. Barcelona).\n8 de març, Dia Internacional de les Dones, Viquipedia, feminisme, dones, art, viquirepte, The Dinner Party, viquidones, Visual404, uoc, gènere


webpolicial - Atropellen dos agents dels Mossos d'Esquadra a la C-17\nAtropellen dos agents dels Mossos d'Esquadra a la C-17\t PDF | Imprimir |\t E-mail\ndimarts, 20 octubre de 2009\nDos mossos d'esquadra han quedat ferits greus en ser atropellats accidentalment per un vehicle al quilòmetre 38 de la C-17, a l'altura de Tagamanent. L'accident ha tingut lloc cap a dos quarts de dues de la tarda quan els dos agents estaven treballant en un altre accident en aquest punt i possiblement a causa del terra mullat un altre vehicle ha relliscat i ha acabat atropellant els dos policies. A conseqüència de l'accident s'han registrat quatre ferits, el treballador de la grua que treballava en el primer accident, una persona, la identitat de la qual encara no s'ha facilitat, i els dos agents dels Mossos, un home i una dona.\nUn vehicle ha atropellat aquest dimarts al migdia dos agents dels Mossos d'Esquadra a la C-17, al terme municipal de Tagamanent (Vallès Oriental), segons han informat els bombers de la Generalitat.\nL'accident ha tingut lloc minuts abans de dos quarts de dues del migdia al quilòmetre 38 d'aquesta via. Els dos agents estaven fent un servei en aquest punt de la C-17 quan han estat atropellats per un vehicle.\nAmbdós presenten politraumatismes i els seu pronòstic és greu. Els agents han estat evacuats en helicòpter i ambulància. La C-17 s'ha hagut de tallar en els dos sentits de la marxa, segons informa el Servei Català de Trànsit (SCT).\nEls agents atropellats estaven regulant el trànsit mentre una grua d'assistència atenia un cotxe avariat al quilòmetre 38 de la C-17. Segons els primers indicis, un quart cotxe hauria relliscat a causa de l'asfalt moll i hauria impactat contra els agents i el conductor de la grua.\nA causa de l'accident, que s'ha produït en sentit Barcelona, els dos agents policials han resultat ferits greus amb politraumatismes i han estat traslladats d'urgència a un centre hospitalari. El conductor de la grua i el conductor del quart vehicle han resultat ferits lleus.\nwebpolicial » Inici Funció pública i Seg. laboral Atropellen dos agents dels Mossos d'Esquadra a la C-17


De manera interactiva, en aquesta unitat es tracten els aspectes corresponents al càlcul de probabilitats, experiments aleatoris i els diferents tipus de freqüències (absoluta, relativa, acumulada), les regles corresponents a Laplace, regla de Multiplicació. Un estudi sobre probabilitat dexperiments aleatoris, experiments compostos i probabilitat condicionada.\nOBJECTIUS DIDÀCTICS: * Trobar els esdeveniments d'un experiment aleatori i realitzar operacions utilitzant-los. * Determinar si dos esdeveniments són compatibles o incompatibles. * Calcular la probabilitat d'un esdeveniment mitjançant la regla de Laplace. * Conèixer les propietats de la probabilitat. * Trobar la probabilitat d'un esdeveniment en un experiment compost. * Trobar probabilitats d'esdeveniments dependents i independents. * Aplicar la probabilitat a situacions de la vida quotidiana.\nPalabras clave: experiments aleatoris freqüència probabilitat Laplace diagrames d'arbre\nURL repositorio: /repositorio/01052010/b3/es_2010050153_9121601\nMapa Conceptual: Probabilitat


Llovet, Jordi - Arcàdia\nNascut a Barcelona el 1947. Ha estat professor d’Estètica i Crítica Literària a la Universitat de Barcelona i catedràtic de Teoria de la Literatura i Literatura Comparada en aquesta mateixa universitat. Va ser un dels fundadors del Col·legi de Filosofia i és membre de la Societat Catalana de Filosofia, de la Societat Goethe de Catalunya i de la Walter Benjamin Gesellschaft d’Alemanya. És director de l’Àrea de Literatura i de la Societat d’Estudis Literaris de l’Institut d’Humanitats. Reconegut traductor del francès i de l’alemany, les seves versions de Baudelaire, Thomas Mann, Hölderlin, Kafka, Rilke, Musil o Valéry han estat guardonades amb diversos premis.\nÉs autor de nombrosos llibres i articles (va ser crític de música a La Vanguardia i escriu una col·laboració setmanal a l’edició catalana d’El País, articles recollits al volum Brins de literatura universal), entre els quals Por una estética egoísta. Esquizosemia (1978), El sentit i la forma. Assaigs d’Estètica (1990) i Adéu a la Universitat (2011). I amb altres autors, Maneras de hacer filosofía (1978), Ideología y metodología del diseño (1979), Literatura catalana. Dels inicis als nostres dies (1979), De l’amor, el desig i altres passions (1980) i Teoría literaria y literatura comparada (2005). Jordi Llovet és l’editor de l’obra completa en castellà de Franz Kafka.


La UE renova el Màster Erasmus Mundus en Arqueologia del Quaternari i Evolució Humana de la URV – URV Activ@\nLa UE renova el Màster Erasmus Mundus en Arqueologia del Quaternari i Evolució Humana de la URV\nEls estudiants treballen en excavacions per esbrinar com es van produir les primeres dispersions humanes, les rutes que es van seguir o les espècie que les van protagonitzar\nUn grup d'estudiants en una classe pràctica sobre evolució humana.\nLa URV imparteix el Màster Erasmus Mundus en Arqueologia del Quaternari i Evolució Humana des del curs 2004-2005, gràcies a la col·laboració amb l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES). Ara, la Comissió Europea ha notificat l’acord de la seva renovació per quatre anys més. “Això ens permetrà gaudir de la garantia i qualitat que representa formar part del programa Erasmus Mundus per a la captació d’alumnat i per a la internacionalització de la URV”, ha manifestat Carlos Lorenzo, coordinador del màster i responsable de l’Àrea de Docència de l’IPHES.\nL’oferta acadèmica es fa entre 4 institucions europees: Università degli Studi di Ferrara (Itàlia), Muséum National d’Histoire Naturelle (París, França), Instituto Politécnico de Tomar (Portugal) i Universitat Rovira i Virgili. Des que es va posar en marxa, cada curs s’incorporen a la URV una quinzena de nous estudiants procedents de totes les regions de l’Estat espanyol i d’altres països, principalment d’Itàlia, Portugal, Algèria, la Índia, Tailàndia, Marroc, Geòrgia i Mèxic. Alhora ha vingut a Tarragona professorat d’altres indrets com l’Argentina, Xile i Mèxic a impartir els seus coneixements. En aquests anys, s’han presentat més de 150 tesis de màster amb un treball de recerca i havent fet una mobilitat en un segon centre internacional que permet obtenir el títol Erasmus Mundus.\nEls projectes d’investigació, un dels atractius per als estudiants\nEls projectes d’investigació que es desenvolupen actualment a Euràsia, i en els quals hi pren part molt activament l’IPHES, com Atapuerca a l’Estat espanyol, i Dmanisi a Geòrgia, “són alguns dels atractius per captar estudiants, que veuen una possibilitat de treballar en excavacions claus per esbrinar temes molt importants en l’estudi de l’evolució humana com el fet de saber com es van produir les primeres dispersions humanes, les rutes que es van seguir o les espècie que les van protagonitzar”, assenyala Carlos Lorenzo.\nLozano ha subratllat que “un dels elements que ha tingut molt en compte la Unió Europea per renovar-nos, i inicialment concedir-nos l’Erasmus Mundus, és que fem recerca de qualitat des de fa més de 20 anys i amb projectes coparticipats pels nostres socis que tenen en la seva base els registres més importants de l’evolució humana”. El mateix investigador ha remarcat que “tota aquesta activitat i la renovació del programa docent per part de la UE demostra que el nostre màster està a l’elit internacional, en el marc de la mobilitat que exigeix el Pla de Bolonya”.\nArxivat a: Màsters


Ribó expressa la seua "ferma voluntat" de reeditar "un govern progressista" que continue el camí del de la Nau | Valencia Extra\nL’alcalde de València, Joan Ribó, ha expressat aquest dimecres, en el Debat sobre l’Estat de la Ciutat 2018, la seua “ferma voluntat” de “treballar per a la reedició d’un govern progressista que continue el camí iniciat” en 2015 pel Govern de la Nau, l’executiu local que presideix i que conformen Compromís, PSPV i València en Comú.\nRibó, que ha obert amb la seua intervenció el ple extraordinari en el qual es desenvolupa el debat, ha assegurat que el balanç d’actuació de l’actual executiu municipal és “clarament positiu” i ha justificat per açò la intenció de renovar un equip de govern “de progrés” com a aquest.\n“En aquests moments, podem dir que hem complit ja o estem en condicions de complir abans de finalitzar el present mandat la immensa majoria dels objectius que ens vam proposar en establir el programa comú del Govern de la Nau. Hem fet moltes coses, li hem donat la volta a moltes polítiques caduques que heretem de l’anterior govern”, ha indicat.\nNo obstant açò, el primer edil ha assenyalat que “queden moltes coses per fer” i ha avançat la seua aposta per un nou govern progressista que “continue millorant la vida de les persones en tots els barris” després dels comicis locals del pròxim any perquè el canvi iniciat en 2015 “és imparable”.\n“La seua concreció estarà condicionada pels resultats electorals que es produïsquen en les eleccions de 2019 però, si està en la meua mà, faré possible la renovació d’un govern de progrés que durant aquests anys ha funcionat, ha donat estabilitat a la gestió de València i ha demostrat ser eficaç i eficient”, ha insistit Joan Ribó.\n“RESPONSABLE I COMPROMÈS”\nEl responsable municipal, que després de manifestar aquesta intenció, ha repassat la situació econòmica de l’Ajuntament i ha valorat la gestió que ha possibilitat eixir del Pla d’Ajust, ha afegit que el de la Nau és “un govern progressista, responsable i compromès amb el benestar” de València que “gestiona l’economia millor que la gent del bipartidisme de dreta”. “Les dades ho confirmen sens dubte” i “amb contundència”, ha recalcat.\nRibó ha indicat a l’inici del seu discurs que tant ell com la resta de l’equip de govern local consoliden aquest dimecres en el ple “l’impuls que al llarg d’aquest mandat” han donat “a la celebració del Debat de l’Estat de la Ciutat”, que en aquesta ocasió té lloc, “en el mes d’octubre, en el tercer quadrimestre de l’any com a marca el nou reglament aprovat”.\nL’alcalde ha destacat que aquest és l’últim debat abans de les pròximes eleccions municipals i ha afirmat que per açò “té cert component d’anàlisi de tot el mandat” i, al seu torn, “de previsió d’actuacions que es perllongaran durant els pròxims anys”.\nLa Comissió Europea preocupada per l'Open Arms\nBetoret confia en la reactivació del PP mentre "Sánchez juga a First Dates"\nEl Ple 'arranca' les obres en dos col·legis, amb 10 més en espera i previsió d'un nou en 2020\nOltra defensa l'educació inclusiva i l'oci educatiu


Octubre Urbà 2021: Un mes candent per repensar el futur dels barris, pobles i ciutats que volem | Observatori DESC\nOctubre Urbà 2021: Un mes candent per repensar el futur dels barris, pobles i ciutats que volem\nL'Observatori DESC i la seva Àrea d'Habitatge es preparen per organitzar i participar de moltes activitats vinculades al dret a l'habitatge, el dret a la ciutat i el desenvolupament sostenible durant el mes de l'Octubre Urbà 2021 que, cada any, impulsa ONU-Hábitat i les Nacions Unides a nivell global però que, com sempre, els moviments socials, les organitzacions de la societat civil i entitats com l'Observatori DESC resignifiquem per fer-nos-el nostre i aprofitar per reivindicar, ara més que mai, el dret a l'habitatge i el dret a la ciutat, de totes i per a totes, aquí i arreu del món\nEn primer lloc, aquest Octubre Urbà 2021, l'Equip Tècnic de l'Observatori DESC hem decidit aturar-nos per reflexionar i repensar - de la manera més pausada que ens ha permès la rutina i l'actualitat - com ens imaginem els barris, els pobles, les comunitats i les ciutats del futur i reinvidicar-nos des de la lluita pel Dret a l'Habitatge i el Dret a la Ciutat.\nAixí doncs, presentem una conversa entre la Portaveu de la PAH Barcelona i Coordinadora del projecte "Dret a l'habitatge i a l’energia: empoderament col·lectiu i assessorament jurídic social", Lucía Delgado, i la Directora de l'Observatori DESC, Irene Escorihuela, en que reflexionen sobre els temes que ens tindran ocupades aquest mes d'octubre: La nova "Ley de Vivienda" estatal, recentment registrada al Congrés dels Diputats; la nova Llei de lloguer social i stop desnonaments que estem tramitant al Parlament de Catalunya; la moratòria de desnonaments que acaba el 31 d'octubre; el referèndum que acaba d'aprovar Berlín per expropiar empreses immobiliàries que acumulen més de 3.000 apartaments, i les possibilitats d'inversió en habitatge dels fons Next Generation, entre d'altres.\nEn segon lloc, aquest Octubre Urbà 2021, l'Observatori DESC s'uneix a les mobilitzacions a nivell local i global per reivindicar els drets socials com el de l'habitatge i el dret a la ciutat i fer-los realitat. Serem presents a diversos cicles de conferències, jornades i debats que us recollim a l'Agenda, més abaix.\nEn tercer lloc, també aprofitem per compartir, de nou, les dues últimes publicacions de l'Àrea d'Habitatge que ofereixen consells i recursos per a persones que enfronten problemes d'habitatge com desnonaments, assetjament immobiliari, pobresa energètica, lloguers abusius, discriminació de gènere, entre d'altres. Així mateix, també compartim una guia per a Ajuntaments amb polítiques públiques es poden impulsar per a fer front a aquest seguit de problemes d'habitatge, en genèric, que ens impedeix, avui en dia, garantir realment els drets socials, com el dret a l'habitatge i el dret a la ciutat.\n"OCTUBRE URBANO, OCTUBRE CALIENTE": Una conversa entre Lucía Delgado i Irene Escorihuela sobre els reptes actuals del dret a l'habitatge i el dret a la ciutat a Catalunya i l'Estat\nLucía Delgado i Irene Escorihuela ens posen al dia sobre els últims fronts oberts en què estem treballant des de l'Observatori DESC, juntament amb altres organitzacions aliades i els moviments socials, per defensar i garantir el dret a l'habitatge. Nova iniciativa de "Ley de Vivienda" al Congrés de Diputats, nova Llei de concessió de lloguers socials i per aturar desnonaments a Catalunya (Grup Promotor de l'anul·lada pel TC, Llei 24/2015), el riscos a què ens enfrontem a partir del 31 d'octubre si s'acaba la moratòria de desnonaments instaurada per la pandèmia, són alguns dels temes d'actualitat d'aquest Octubre Urbà 2021 a l'Observatori DESC.\nTanmateix, tampoc volem deixar de tenir una mirada internacional i parlem del referèndum (no vinculant) que s'acaba de guanyar a Berlín per expropiar a grans immobiliàries que tinguin més de 3.000 habitatges i recuperar-ne fins a 240.000 per a lloguer social. Que la societat berlinesa estigui tan mobilitzada i sensibilitzada amb aquesta qüestió és un fenomen a analitzar i a seguir molt d'aprop des d'aquí, on, com diu la Lucía ja tenim lleis amb mecanismes que ens permetrien recuperar habitatges de les mans dels fons voltor i des les entitats bancàries que especulen amb l'habitatge per a fer complir la funció social de l'habitatge.\n"És un 'clamor popular' que cal deixar enrere els desnonaments, baixar els preus del Lloguer i ampliar el parc públic d’habitatge", Lucía Delgado, Portaveu de la PAH Barcelona.\nNo et perdis aquesta conversa distesa, didàctica i eloqüent (20 min), entre dues de les mebres del nostre equip. Disponible a partir del 4 d'octubre de 2021, Dia Mundial de l'Hábitat a les 19h.\nAGENDA: On serem?\n"L'emergència residencial en pandèmia", dins de les jornades Habitatge en temps de pandèmia (28 de setembre, 11:00h).\n"Una ciutat per qui l’habita: construint el dret a la ciutat", amb Raquel Rolnik i Mike Lydon (5 d'octubre, 18:30h): Com creem barris habitables i propers? Com aconseguim una ciutat habitable, dins i fora de l’espai privat? La Directora de l'Observatori DESC, Irene Escorihuela, moderarà la taula rodona inaugural el dimarts 5 d'octubre a les jornades "Superilla Barcelona: La ciutat després de la covid", organitzades per l'Ajuntament de Barcelona.\nVI Congrés de l'Advocacia de Barcelona | Habitatge Social: Construïm per créixer (dimecres 6, 13h, i dijous 7, 18h; hi serem en dues xerrades): El tema central d'enguany serà l'habitatge social i la vulnerabilitat que suposa la crisi econòmica derivada de la COVID-19, temàtica de màxima rellevància i actualitat.\nEscola de Som Energia: Geopolítica, colonialisme i renovables (8 d'octubre, 16:30h): El proper divendres 8 d'octubre de 2021 serem a la Fila 0 de la xerrada "Geopolítica, colonialisme i renovables" de l'Escola de Tardor de Som Energia 2021\n"Evidències i accions per transformar la metròpoli postcovid" (14 d'octubre, 18h): La Directora de l'Observatori DESC, Irene Escorihuela, participarà a la taula rodona sobre propostes d'acció per reimaginar futurs per la metròpoli postcovid.\n-- Més esdeveniments aviat --\nLECTURES: Guies de l'Observatori DESC\n“Guia d'Orientació Bàsica per a Problemes d'Habitatge” (Abril 2021)\nGuia d’actuació municipal davant el risc de pèrdua de la llar (Setembre 2021)


La Fede Esparregera\nLa FEDE d'Esparreguera\nFederació d'Entitats de Cultura Popular i Tradicional Catalana d'Esparreguera\nBranding i naming // 2018\nLogotip per la Federació d'Entitats de Cultura Popular i Tradicional Catalana d'Esparreguera, formada per les entitats: Colla de Diables d'Esparreguera, Colla Bastonera del Montserratí, Geganters d'Esparreguera, Castellers d'Esparreguera i el Ball de Gitanes d'Esparreguera.\nPer realitzar el logotip s'ha optat partir d'una rajola decorativa de la façana del local de la Federació, patrimoni arquitectònic d'Esparreguera. Simbòlicament vol representar la unió de les 5 entitats en una sola imatge, unides per les gotes que transmet el mateix dibuix. Quan a cromatismes s'ha optat per una gamma alegre, festiva i que metafòricament vol representar els diferents colors de cada entitat.\nFinalment s'acompanya el logotip amb el naming de "La Fede d'Esparreguera", una simplificació del nom jurídic de l'entitat, i que col·loquialment ja era molt acceptat. Quan a tipografia, s'ha optat per la tipografia Eagle, una lletra dels anys 30 amb caràcter.


Un llibre recull 13 històries personals de superació de la discapacitat | betevé\nPersones anònimes i cares conegudes, com el pilot Isidre Esteve, expliquen les seves experiències\nMarta Casals Torres | Sílvia Gutiérrez | dilluns, 3 de desembre del 2018, a les 15.50\nL’Àngels Llongueras n’està convençuda: “Si tu creus en la teva normalitat, aconsegueixes que la gent et tracti normal”. Té 45 anys i una gran seguretat en ella mateixa, però el camí per arribar fins aquí no ha estat fàcil. Als set anys li van diagnosticar una malaltia bacteriana provocada per una meningitis que li va deixar cremades molt importants a braços i cames, i que condicionen la seva mobilitat i l’obliguen a passar sovint per la sala d’operacions. “Quan vaig a la platja, durant els primers 20 minuts tothom em mira. Tot i això, al cap d’una estona, ningú es fixa en mi. Soc una més”, explica l’Àngels, que diu que ara ja ha après a actuar amb naturalitat i, per exemple, a vestir-se sense amagar les seqüeles que la malaltia ha deixat en el seu cos.\nLa de l’Àngels és una de les 13 històries del llibre ‘Lo puedo conseguir. Historias de superación personal’ que acaba de publicar l’empresa on treballa, el Grupo SIFU, un centre especialitzat en la inserció laboral i social de persones amb discapacitat. A partir del gener, el volum es podrà trobar a les llibreries.\nLa carrera “més emocionant” de l’Isidre Esteve\n13 històries de 13 persones que provenen de tots els àmbits, com la música, la dansa o l’esport, com és el cas del pilot Isidre Esteve. La seva és la història més coneguda de totes. L’any 2007, quan era un dels pilots de motos de ral·li més importants del país, va patir un accident que el va deixar en cadira de rodes. Però l’Isidre no va abandonar. Només dos anys més tard va participar en “una de les carreres més emocionants” de la seva vida, el Dakar del 2009. L’experiència li va costar un any i mig d’hospitalització a causa de les llagues que li van sortir després d’estar tantes hores assegut al volant però, això, tampoc no el va aturar. Anys més tard, el 2017 i el 2018, va tornar a competir al Dakar amb l’ajuda d’un coixí intel·ligent.\n— discapacitats — llibres\nPersones amb discapacitat reflotaran 10 quioscos en desús


Parròquia Sant Jaume d'Algemesí.: de juliol 2016\nReprenem la informació!\nDesprés de diverses setmanes sense informació, ens posem de nou en contacte per tal de recordar esdeveniments que tenim a la vista, així com informar-vos d’altres.\nCom a fet important, recordar-vos que, 25 de juliol celebrem la festa del nostre titular, Sant Jaume Apòstol. És una bona ocasió per retrobar-nos i celebrar junts la festa d’aquest gran “amic del Senyor”. A les 20h, tindrà lloc la celebració solemne del titular i en acabar, serà el ja tradicional sopar de sobaquet a la Porta de l’Aire. Vos convidem fortament a participar d’aquest esdeveniment i retrobar-nos en mig de les vacances estivals.\nUn grup de joves del nostre poble, partirà a Palestina a finals de juliol amb Càritas. L’objectiu del camp de treball és viure en primera persona la situació dels palestins treballant colze a colze amb Càritas Jerusalem. Preguem pels cristians palestins que viuen oprimits i pel grup de joves que ho viurà en primera persona durant la seua estada al país.\nA més, i també sent els joves els protagonistes, del 6 al 15 d’agost, un bon grup de joves de les distintes parròquies del poble, viatjaran cap a Taizé. Esperem que siguen uns dies plens, rics en experiències, pregàries, reflexions, moments i amistats junt al munt de joves d’altres nacionalitats i confessions que allí i trobaran.\nPer últim, informar sobre els campaments del Moviment Juvenil Sant Jaume. Ara mateix, xiquets i joves estan a la recta final del campament. Han sigut dies amb moltíssimes aventures, diversió i pregària en els que estan siguent partícips de la història del Sant Calze. Esperem que acaben de disfrutar i viure el que els queda!\nTanmateix, dintre de 6 dies, seran els més menuts els qui emprendran el viatge cap a Navalón per gaudir d’uns dies inoblidables. És moment de preparar la motxilla i esperar amb il·lusió el dia de moure cap al campament, esperem que els vaja molt bé!\nEsperem vore-vos a tots a la Celebració de Sant Jaume!\n»I jo us dic: Demaneu, i us donaran; cerqueu, i trobareu; truqueu, i us obriran. Perquè el qui demana, rep; el qui cerca, troba; i a qui truca, li obren. (Llc 11, 9 - 10)


CRITERIS D’AVALUACIÓ I RECUPERACIÓ PER AL BATXILLERAT\nEls alumnes com a mínim realitzaran dues proves escrites cada avaluació sobre els continguts treballats a classe i a casa. Aquests exàmens ponderaran el 85 % de la nota d’avaluació.\nL’altre 15 % de la nota s’obtindrà del treball o prova de llibre de lectura i de les activitats realitzades a casa i classe (redaccions, resums i activitats diverses). L’assistència regular a les classes es tindrà en compte també per la valoració d’aquest terç de la nota.\nLa mitjana aritmètica dels dos exàmens realitzats cada avaluació haurà de superar com a mínim el 4,5 perquè es pugui afegir aquest 15 % de la nota.\nL’avaluació queda aprovada si els 85% de la mitjana dels exàmens + 15 % de la mitjana de les altres activitats és com a mínim 5.\nLa nota d’avaluació final s’obtindrà de la mitjana aritmètica sense arrodonir de les notes de les tres avaluacions. Si aquesta mitjana és inferior a 5 s’haurà de realitzar un examen de recuperació a final de curs (2n Batx.) o al setembre següent (1r Batx.)\nRecuperacions trimestrals i finals\nEls alumnes que no superin una avaluació podran realitzar una prova de recuperació d’aquella mateixa avaluació. Si la valoració és positiva, l’avaluació quedarà aprovada amb la nota novament obtinguda i així es considerarà a l’hora de fer la mitjana per la nota de final de curs.\nEls alumnes que no superin la matèria a final de curs hauran de realitzar un examen extraordinari de recuperació al setembre sobre els continguts treballats (1r Batx.) o a final de curs (2n Batx). Si la valoració d’aquest examen és positiva, la matèria quedarà recuperada.\nSi un alumne promociona a 2n de Batxillerat amb el castellà pendent, haurà de recuperar aprovant un examen de continguts de 1r de Batxillerat en les dates establertes a principi de curs.\n(Exercicis escrits: la penalització per cada falta ortogràfica, lèxica o morfosintàctica en els exercicis i proves escrites serà de 0,1 punts. Si es tracta d’exercicis realitzats a casa la penalització serà diferent, establerta d’acord amb Dept. de Ll. Catalana i que hi consta a l’acta de Reunió Interdept. d’inici de curs.).


Detenen ara al tinent d'alcalde de Lloret de Mar | NacióDigital\nDetenen ara al tinent d'alcalde de Lloret de Mar\nper ACN, 29 de gener de 2013 a les 09:19 |\nLa Guàrdia Civil espanyola el dia del registre a l'Ajuntament de Lloret de Mar. Foto: ACN.\nLa Guàrdia Civil espanyola ha detingut a primera hora del matí el primer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Lloret de Mar (la Selva), Josep Valls. La investigació dirigida per la Guàrdia Civil, la fiscalia anticorrupció i l'Audiència Nacional implica Josep Valls en la suposada trama de blanqueig de capital vinculada amb la màfia russa. Valls ha estat el màxim responsable d'Urbanisme al consistori durant els dos mandats de Xavier Crespo i actualment és el responsable de Via Pública. A més, és el president de l'equip de futbol de Lloret de Mar, que rebia el patrocini de l'empresa DDC, propietat del suposat cap de la xarxa Andrei Petrov.\nL'operació Clotilde ha esquitxat l'Ajuntament de Lloret de Mar. La Guàrdia Civil ha detingut aquest dimarts a primera hora del matí el primer tinent d'alcalde, Josep Valls, a qui relaciona amb la xarxa de blanqueig de capital vinculada amb la màfia russa que, segons calculen els investigadors, podria haver blanquejat més de 56 MEUR (milions d'euros).\nJosep Valls ocupa actualment la primera tinença d'alcaldia i és el responsable de l'àrea de Via Pública però durant els dos mandats de Xavier Crespo va ser el màxim responsable d'Urbanisme. Va ser durant aquella època que l'ajuntament va arribar a acords urbanístics amb l'empresa DDC, dirigida pel suposat cervell de la trama, el rus Andrei Petrov.\nUna de les actuacions urbanístiques que van acordar va ser la reconversió de l'antiga plaça de Braus en una superfície comercial. Tot i que d'entrada havia de ser una zona esportiva, el consistori i DDC van arribar a un acord per reconvertir l'espai per a usos comercials. La decisió va ser criticada per l'oposició però va prosperar en un ple municipal de l'any 2009. També va ser en aquest projecte que el consistori va perdonar 134.000 euros en impostos a l'empresa.\nA banda de les relacions amb l'empresa a nivell urbanístic, Valls també és el president de l'equip de futbol de Lloret de Mar que, igual que el d'hoquei, està patrocinat per l'empresa de Petrov. De fet, en el marc de l'operació Clotilde ja van detenir el president del club d'hoquei, Joan Lluís Perarnau, que va quedar en llibertat provisional després de declarar a l'Audiència Nacional.\nL'operació Clotilde s'ha saldat fins al moment amb tres persones a la presó i quatre en llibertat, però tots queden imputats per diversos delictes. Ara, faltarà saber què dicta el jutge després de sentir les explicacions de Valls.\nPer al suposat cap de la màfia russa a Catalunya, Andrei Petrov, el jutge Eloy Velasco va dictar presó sense fiança per delictes de pertinença a organització criminal, blanqueig de capitals, falsedat mercantil i suborn. Petrov, va admetre que va pagar dos desplaçaments de l'exalcalde de Lloret i diputat de CiU, Xavier Crespo, a Moscou, un dels quals Crespo hauria fet amb la seva família, i un altre en motiu d'un fira turística.\nLes altres dues persones que han anat a presó per ordre del jutge són el cunyat de Petrov, Konstantin Mischanin i l'arquitecta Pilar Gimeno, a qui el jutge imputa delictes de blanqueig de capitals al sí d'organització criminal, falsedat i suborn. El jutge considera que Konstantin Mischanin era la mà dreta de Petrov i l'encarregat de les seves activitats quan es trobava a l'estranger, mentre que Pilar Gimeno era la persona que suposadament hauria fet de mitjancera entre Petrov i l'Ajuntament.\nLes altres quatre persones que queden en llibertat són el president del Club d'Hoquei Lloret de Mar, Joan Perarnau, que queda imputat per un delicte de suborn i sense cap mesura cautelar, el pare de Petrov, Boris Petrov, que té prohibit sortir de l'Estat i està acusat de blanqueig i falsedat, i la germana de l'arquitecta, Teresa Gimeno, que tampoc se li ha imposat cap mesura cautelar però està acusada de blanqueig i falsedat documental.\nPolítica, corrupció, màfia russa, Lloret de Mar, Xavier Crespo\nPer MR el 29 de gener de 2013 a les 13:44\nCom a seguidor i aficionat del CF Lloret només desitjo que s'hagin netejat bé les oficines del club després d'unes visites tan poc desitjables com les d'aquest matí.\nPer Anònim el 29 de gener de 2013 a les 12:08\ntot el que ve des d'aquesta institució, recordant aquell esgarrifós exemple de l'exèrcit de Fènix i el "terrorista" de 14 anys, ja d'entrada no té cap credibilitat. Si cap altre estat d'Europa no té un organisme semblant serà pq són més democràtics, més transparents i més normals. O no?\nI també inputades la dona i la sogra del ex-conseller Ausas de ERC, amb tot aquesta corrupació es imposible anar capa la independencia, qui na vergonya que manan com ha manat aques ex-conseller, ja la trama era fins hi tot quant estava d´alcalde a la Seu, ara que dins del consistori de la Seu, no es l´unic, QUINA VERGONYA DE PAIS...UFFFFFFFFFFF\nPer Anònim el 29 de gener de 2013 a les 10:53\nJa està bé que aquests politics ens prenguin per burrus. Com que hem estat tans d'anys calladets per un reguim que ens feia callar a cop de fusell, ara es pensen que som uns burrus que no ens enterem de rés, doncs NO ! Hem de dir próu a la corrució . Tots son una colla de corruptes , tan els ajuntaments com els que ens gobernan . L'ho més trist és que esntre ells és van tapan les vergonyes dien-nos que és fals el qué és diu i tots son inocens. Quina vergonya de estar governats per una colla de corruptes.\namnèsia general al govern escanyol\nPer jo mateix el 29 de gener de 2013 a les 10:24\nLa Sra. Delicia Camascle li ha faltat temps per demanar explicacions i responsabilitats a CiU per l´afer. Apart de ser la primera de no respectar la presunció d´inocència (igual que Cs.), que es el que primer que reclamen quan tenen un imputat, hauria de recordar primer ( no te memoria perque el tricorni que té incrustat al cervell no li deixa) els cadàvers politics amb els que están sembrant el paisatge escanyol.\nimputats o culpables\nPer Anònim el 29 de gener de 2013 a les 10:20\nCal que tots els delictes siguin perseguits judicialment, però tenint present que imputat no vol dir que necessariament sigui culpable. S’inicia una investigació i després se’l jutjarà o no depenen de les proves. Aquestes i d’altres qüestions a Abecé dels procediments judicials penals http://jordicolomines.blogspot.com.es/2012/12/abece-dels-procediments-judicials-penals.html


Un soldat ja retirat, Rob O'Neill, és l'home que va matar Bin Laden\nEl nom de l'exsoldat s'ha fet públic dies abans que la cadena Fox News emeti un documental sobre el responsable de la mort del líder d'Al-Qaeda\nRedacció 06/11/2014 - 13.23 Actualitzat 06/11/2014 - 15.29\nEl portal Sofrep.com revela que Rob O'Neill és l'home que va acabar amb la vida del líder d'Al-Qaeda. (Imatge: Sofrep.com)\nRob O'Neill és l'home que va matar Bin Laden. Almenys això és el que afirma ell mateix al portal Sofrep.com sobre actualitat militar nord-americana. Segons aquest web, O'Neill, exmembre de la unitat de forces especials Navy Seal, va ser el responsable de posar fi a la vida del líder d'Al-Qaeda en l'operació militar secreta executada el maig del 2011 a Abbottabad, al Pakistan.\nEl portal ha revelat la identitat del soldat i s'ha avançat uns dies al documental que la cadena Fox News ha d'emetre sobre O'Neill, i que conté una entrevista en què ell mateix s'identifica com el tirador que va abatre el cap de la xarxa terrorista. Rob O'Neill va ser condecorat, es va retirar i actualment es dedica a fer conferències. El cap de la unitat de forces especials ja ha advertit que la divulgació d'informació classificada és una violació de la llei i que pot tenir conseqüències judicials.\nEn les memòries "No easy day" -"Un dia gens fàcil"-, un "navy seal" que va fer servir el pseudònim Mark Owen afirma haver estat un dels membres del comando que va obrir foc contra Bin Laden quan van irrompre a la seva residència.


Aprimament BCAA - Característiques, eficàcia i comentaris | Notícies digerir\nAmb l’arribada d’una quantitat massiva de suplements nutricionals, les opinions de les persones que prenen BCAAs per a la pèrdua de pes s’han dividit seriosament. Moltes dones que busquen perdre pes, dubten si val la pena prendre aquest complex. A l’article considerarem tots els aspectes relacionats amb la BCAA.\nPer al bon funcionament i metabolisme, el nostre cos necessita proteïnes. Es sintetitzen a partir de 22 aminoàcids, però només 13 del nostre cos poden produir de forma independent. La resta ens portem bé amb els aliments, així com l’ús d’additius addicionals o proteïnes d’origen animal i vegetal.\nEls BCAA són un complex de tres aminoàcids anomenats leucina, valina i isoleucina:\nLa leucina afecta la reducció del sucre en sang i afavoreix la producció d’hormona del creixement. És aquesta hormona que participa activament en la restauració de teixits, ossos i músculs de la pell.\nLa valina accelera el creixement muscular i contraresta la descomposició de proteïnes al cos. A més, ajuda als músculs a recuperar-se ràpidament i també redueix l’interval de temps dirigit a curar els microtraums musculars. Té un efecte significatiu en la millora del balanç de nitrogen.\nLa isoleucina estabilitza el sucre en sang. Té un efecte positiu en la resistència física del cos i accelera la restauració del teixit muscular danyat.\nA causa de la combinació dels aminoàcids anteriors, l’envelliment del teixit muscular es redueix significativament, i la crema de greixos és molt més eficaç.\nLa majoria d’aquests compostos solen acumular-se al fetge, respectivament, el metabolisme es produeix molt més lentament i amb menys eficiència. A diferència d’aquests compostos, el BCAA per a la pèrdua de pes (es poden utilitzar noies i homes) comença a fer la seva tasca immediatament després d’entrar al cos.\nVolent perdre pes, una persona comença amb la restricció dels hidrats de carboni. Ja que totes les nenes saben de primera mà que s’estan deixant ferides amb farina i dolç. Malauradament, mentre reduïu els hidrats de carboni, no us queda energia per a l’entrenament físic de ple rendiment, fins i tot podeu dir que us esteu fent massa mandrosos per realitzar-los. A més, el nostre cos sintetitza glicogen a partir de glucosa. I la seva absència condueix a una fatiga encara més gran i, juntament amb aquest estat, el cos tendeix a canviar a un règim de ruptura del teixit muscular.\nPer tant, la pregunta sobre si hi ha cap sentit en l’adopció de BCAA per a la pèrdua de pes per a homes i nenes és més aviat retòrica. Al cap i a la fi, rebem regularment aquests aminoàcids amb aliments. Per descomptat, per satisfer plenament el cos en aquests compostos, cal prendre suplements addicionals. Però és important comprendre que el règim per construir massa muscular no és diferent de prendre BCAA per perdre pes.\nFormes de dosificació i alliberament\nAl mercat d’additius alimentaris es poden observar moltes variacions i ofertes de productes d’aquest tipus. Aquesta varietat pot complicar l’elecció fins i tot per a una persona que estigui ben versada en aquest tema. La concepció errònia més comuna que la BCAA és exclusivament un medicament masculí. Mentre que, en el cos femení, hi ha dues vegades més processos bioquímics, en contrast amb el cos d’una forta meitat de la humanitat.\nLa dosi del suplement alimentari es determina calculant per 1 kg de pes de la persona. Una noia que pesa 50 kg necessita 1800 mg d’isoleucina, 900 mg de leucina i 900 mg de valina. Cada persona pot calcular el seu requisit diari pel seu compte, a partir de les seves dades.\nEl fàrmac està disponible en forma de comprimits, pols, càpsules i líquid. El més preferible és triar un suplement en forma líquida, ja que el procés d’assimilació d’aminoàcids és més ràpid i eficaç.\nHi ha molts esquemes d’aprimament BCAA per a les nenes. Com prendre?\nBeure el suplement tres vegades al dia. La primera vegada es pren amb l’estómac buit, al matí, després de despertar-se. Això és necessari per prevenir els efectes de l’atac catabòlic després de la inanició d’aminoàcids. Després abans de l’entrenament i immediatament després. És important tenir en compte! Si l’activitat física es produeix amb alta intensitat, la recepció matinal s’anul·la o es redueix la dosi. I la quantitat addicional s’utilitza durant el procés físic, i només d’una forma d’absorció ràpida.\nDe mitjana, la dosificació és de 5 a 8 grams, però és important tenir en compte les recomanacions dels fabricants, així com familiaritzar-se amb les instruccions.\nSovint podeu sentir que algunes persones prenen BCAA per perdre pes sense fer exercici. Això no és pràctic, ja que sense activitat física el fàrmac no pot afectar la crema de greixos.\nVal la pena beure?\nEs va examinar el problema de BCAA per a la pèrdua de pes i com prendre aquests aminoàcids. Però és necessari? No hi ha cap resposta única a aquesta pregunta. Per descomptat, els suplements nutricionals són medicaments segurs per a la salut humana. Però només amb la condició que estiguin elaborades amb matèries primeres de qualitat i contrastades.\nÉs important comprendre que la majoria d’aminoàcids es poden obtenir amb la dieta adequada amb un suplement en forma de proteïna d’alta qualitat, si és necessari.\nLa majoria de vegades s’utilitza BCAA durant l’exercici, així com quan necessiteu un refrigeri baix en calories o no hi ha manera de beure proteïnes immediatament després de l’entrenament.\nBCAA i Alimentació\nBCAA d’aprimament per a dones i homes es pot obtenir no només de suplements dietètics. Hi ha molts aliments que contenen aquests aminoàcids.\nTots els llegums contenen valina, a més de treonina, triptòfan i metionina. Els productes lactis, és a dir, formatge cottage i formatge, també són rics en valines. A més, contenen lisina, arginina, fenilalanina i triptòfan.\nEls ous són un producte força comú per a totes les persones que participen activament en esports. És molt fàcil de digerir i és ric en BCAA. La isoleucina és abundant en pollastre, blat sarraí, nous i peixos.\nQuan en els aliments més senzills es troben tants aminoàcids essencials, es planteja la qüestió de per què calen complements nutritius addicionals.\nBenefici o fer mal?\nPrendre BCAA per perdre pes té sentit si realment no hi ha proteïnes. Molt sovint, el dèficit es produeix en persones que mengen malament, però alhora participen intensament en esports.\nPer tant, amb una preparació adequada de la dieta i una aportació addicional d’aminoàcids, podeu minimitzar el risc de cremar teixits musculars. A més d’això, atorga temporalment la sensació de fam. És més eficaç utilitzar el complex immediatament després de l’entrenament, sobretot quan no hi ha proteïna.\n“Lliurament” ràpid i eficaç de BCAA al teixit muscular.\nDeixeu de cremar teixits musculars durant l’activitat física i després de l’entrenament.\nSupressió de la gana i la fam.\nEl treball efectiu del cos, destinat a cremar greixos.\nSíntesi de proteïnes accelerada al cos.\nEs pot agafar un producte de baixa qualitat.\nEl consum excessiu comporta una deterioració de l’absorció d’aminoàcids dels aliments.\nÉs molt important treure el màxim partit de la informació d’aprimament de BCAA per a les nenes.\nLa majoria de les nenes que han perdut pes amb aquest complex d’aminoàcids responen positivament al producte. A partir dels resultats de l’aplicació, es pot concloure que BCAA ajuda a desfer-se del greix corporal odiat i a obtenir massa muscular magra.\nMolta gent es perd en triar la forma del medicament. Però si confieu en les revisions de perdre pes en el BCAA, no hi ha diferència. El principal és obtenir un bon medicament, provat en temps.\nA més de perdre pes, hi ha bones crítiques sobre la droga entre corredors de marató, ciclistes i esquiadors. La cosa és que la proteïna en passar la distància pot provocar problemes digestius. Per tant, BCAA és un excel·lent substitut temporal per fer front a les seves funcions.\nPrendre el fàrmac o adherir-se a una dieta adequada i adequada. Però és molt important controlar la KBLU durant la pèrdua de pes en qualsevol cas.


Tendències dels RRHH al Regne Unit, què podem aprendre? – Marlex\nTendències dels RRHH al Regne Unit, què podem aprendre?\nArriba el moment de viatjar a la Gran Bretanya, una unió de països en la que, als carrers de la seva capital Londres, es poden sentir més de 300 idiomes diferents.\nEl Regne Unit compta amb 66 milions d’habitants, sent Londres amb 9 milions la seva capital. El seu Salari Mínim Interprofessional se situa entorn als 1515€ mensuals mentre que el Salari Mig se situa en 3700€ mensuals. Per a que puguem fer una comparativa de salaris en casos concrets, trobem que, un/a docent cobra com a mínim 1800€ al mes, o un/a mainader/a cobra entorn als 2100€ mensuals.\nPel que fa a la taxa d’Atur, ronda el 4%, i la d’atur juvenil l’11%, sent una de les més baixes del continent i molt en sintonia amb els països del Nord d’Europa. La bretxa entre homes i dones a nivell d’atur està per sota del 0,4%.\n"Del Regne Unit podem aprendre la importància que té el mantenir el talent per a ser un referent en un mercat amb tan futur com és el de les noves tecnologies"\nPel que a fa als Recursos Humans en concret, trobem peculiaritats com el famós “Training Day” o dia de prova, una posada en pràctica des del terreny per a que l’empresa comprovi si decideix contractar el/la candidat/a, aquest dia de prova s’acostuma a fer generalment en treballs de perfil generalista i no es registren en cap document.\nAmb la incertesa que genera el Brexit, on un 40% dels departaments de Recursos Humans de les empreses han admès trobar més dificultats que abans per trobar talent, al Regne Unit se li ha posat el repte de poder mantenir el seu talent, sobretot en l’àrea per la que més aposten, l’IT. Un exemple d’aquesta aposta és el fet que Londres compta amb més de 45 unicorns (start ups amb valor de més de 1.000 milions de dòlars cada una) pels 10 que té una ciutat com Berlín.\nPer a poder mantenir aquest talent, o bé reposar-lo en cas que marxi, ha desenvolupat polítiques que faciliten el visat temporal per a treballadors/es d’aquest sector, o polítiques que igualen el salari de les persones immigrants respecte als/les britànics/ques. I sembla que estan podent mantenir aquest atractiu, un exemple ràpid és que per cada espanyol/a que torna del Regne Unit, tres emprenent el viatge en direcció contrària.\n¿Que podem aprendre del Regne Unit ?\nDel Regne Unit podem aprendre la importància que té el mantenir el talent per a ser un referent en un mercat amb tan futur com és el de les noves tecnologies. Polítiques que afavoreixen la captació del talent i, si aquest talent no es pot retenir, trobar noves fonts de captació.\n26 Aug. 2020\t/ Recruitment\nL’encaix professional a la llarga: seleccionar per motivadors\nTots estem disposats a destinar més temps, recursos i esforç en allò que ens motiva. Per això, quan arriba ...\t#article


Els paradistes estan molt satisfets de com s'ha desenvolupat la primera jornada de reobertura del mercat a la plaça Corsini | Àngel Ullate\nEls marxants, molt satisfets per poder tornar a la plaça Corsini de Tarragona\nEls paradistes han arribat a la reobertura havent fet les paus amb ESPIMSA\nper Dídac Montoliu Montes 26/06/2020 06:00h\nFinalment, després de mesos d'espera, de «menjar-se amb patates» el material comprat per la primavera, els marxants de Tarragona han tornat a muntar parada a la plaça Corsini, a tocar del Mercat Central de Tarragona.\nHo han fet aquest dijous, i no el passat dimarts, perquè la majoria estaven a Valls i a Calafell. A Calafell hi va haver problemes perquè, encara que els marxants es van presentar a lloc, no van obrir la parada perquè «les mesures que ens han posat no eren justes. Després de tant temps intentant poder treballar, ens aparten i no es prenen seriosament les nostres idees que, al cap i a la fi, som nosaltres els qui hem de muntar la parada».\nQui parla és Alfonso López, marxant i vicepresident de l'associació de marxants de Tarragona-Reus. Ens até a tocar de la parada d'en Juan Benítez, president dels marxants de Tarragona, qui, sota el sol del migdia d'aquest dijous, 25 de juny, es multiplica a la seva parada de sabates per atendre a tota la clientela.\nNo han tornat totes les parades\nQui està acostumat a passar per Corsini en dia de mercat, haurà notat que aquest dijous la normalitat era gairebé absoluta però encara no era normalitat. És a dir, no estaven tots els paradistes que habitualment munten parada. Segons López, «no totes les parades han volgut reobrir però tornaran, cadascú sap les seves necessitats, i tornaran, a poc a poc aniran entrant a la normalitat».\nAquesta normalitat ha sigut l'esperada i força respectada per la majoria de paradistes que atenien amb mascareta i tenien el gel hidroalcohòlic a mà, tant per ells com pels clients. La clientela, però, no se n'ha pogut estar i les imatges de veïns i veïnes triant i remenant entre la roba dels paradistes han sigut una constant. Pantalons, calces, sabates són alguns dels productes que més han cridat l'atenció de la clientela que s'ha apropat a la plaça Corsini durant aquest matí de dijous, 25 de juny.\nAlfonso López té clar que les mesures de seguretat s'han de complir, «encara que costi i que ara, a l'estiu, ho passarem malament». «Aquestes mesures ens costaran, ens costaran a tots, són molt incòmodes, però la gent ha de ser conscient que la mascareta, i el gel, salva vides i ens toca acceptar la normativa, si no no ens en sortirem» rebla aquest marxant, també president de la federació d'associacions de veïns de Tarragona (FAVT).\nLópez apunta que el panorama que tenen per davant «serà difícil però ho hem de fer entre tots, perquè si no al final ho passarem malament i un rebrot seria el pitjor que ens podria passar, tots patiríem les conseqüències».\n«Estem molt, molt contents amb la reobertura»\nAlfonso López valora positivament aquesta reobertura a Corsini: «teníem ganes i tot va bastant, bastant bé. La gent estava molt necessitada de tornar als mercadets i la reobertura és bona, hi ha moviment entre la clientela. La veritat és que estem molt, molt contents».\nPer recuperar part de les despeses que ha deixat a molts paradistes contra les cordes durant els mesos de confinament, els marxants tenen clar que «hem d'atreure a la gent i la manera perquè tothom torni al mercat, perquè tothom sàpiga que ens hem tornat a posar en marxa, és fent ofertes atractives, com sempre hem fet els marxants».\nEls marxants arriben a aquesta reobertura després de l'estira-i-arronsa amb ESPIMSA, l'empresa municipal de Tarragona encarregada de gestionar els mercats públics, on es va arribar a posar sobre la taula que marxessin del centre per ubicar-se al parc de Sant Rafael.\nLópez recorda que «vam començar de manera molt tensa, tots estàvem nerviosos. Ara bé, a poc a poc, ens hem relaxat i, al final, la relació és bona i, tant ells com nosaltres, volem que el mercat funcioni així que, l'única manera d'assolir aquest objectiu és fer-ho junts. Ja s'ha assolit a Bonavista on, gràcies a la feina conjunta, el mercadet ja ha tornat a la normalitat».\nAtenció: 2 noves línies de P-3 en dues escoles de TGN


– Teatre (325) – SEXO SENTIDO (🐌) – Teatre del Raval – 03.08.2017 |\nSegons la web del teatre L’obra segueix la ruta del gènesi i dóna inici amb un diàleg entre Adam i Eva, representats aquí com ninots d’un titellaire; a partir d’aquí se sumen als sis personatges que conformen aquest divertidíssim treball. Una obra plena de sexe, veritats i molta diversió.\nInterpreta vuit personatges d’una forma una mica anàrquica i deixant bona part de l’espectacle a la improvisació i la interacció amb el públic. Ahir va aprofitar per anar presentant a les persones que treballen amb ell i a les persones conegudes del públic, fins i tot a la seva filla, la seva neboda, la seva germana …. La durada prevista de l’espectacle és d’una hora i quart i ahir es va allargar gairebé a dues hores.\nUn cantant de reggaeton que parla de la impotència, un transsexual, un nen que te dubtes sobre sexe, una iaia que amb 70 anys confessa la seva homosexualitat són alguns dels personatges que interpreta l’artista cubà. Personatges que segons ens indica són barreja entre realitat i ficció perquè estan inspirats en persones conegudes d’ell. Tots ells parlen de sentiments, de pors, d’emocions mentre van deixant anar acudits fàcils de sexe i erotisme.\nMalgrat el que pot semblar, es tracta d’un tipus d’humor força respectuós, que molt bé podríem catalogar de “blanc”, ja que en cap cas pretén ofendre als espectadors. També hem de dir que no para quiet un moment a l’escenari, que sua la cansalada, que es canvia de roba constantment davant nostre i ho dóna tot i mes per tal d’agradar al seu públic, que riu obertament les seves ocurrències i acudits.\nCom ja hem dit no és el tipus d’espectacle que a nosaltres ens agrada i malauradament no vam connectar amb aquesta proposta, que se’ns va fer excessivament llarga.\nEns va agradar molt més quan veiem a la persona que de ben segur existeix darrere la “màscara”, amb sentiments, emocions i pors, que els personatges que interpreta. Un final que fins i tot ens va entendrir quan parla del “pallasso” que porta dins seu.\nLi desitgem tota la sort en aquest projecte, perquè estem segurs que hi ha un tipus de públic que gaudirà de valent amb aquesta proposta.\nText, actuació i direcció: Joel Angelino\n← – Voltar per la Literatura – QUADERNS (🐌🐌🐌🐌) de Ramona Solé – 04.08.2017- (L36) – Voltar per la Literatura – EL LLIBRE DELS BALTIMORE de Joël Dicker (🐌🐌🐌) – 05.08.2017 (L37) →


Una parella de gent gran es besa durant gairebé sis hores i bat el rècord Guinness\nI Saló Internacional de Turisme i de l'Economia de les persones més grans de 50 anys, "Expojubilados Internacional Sénior"\nLa parella ha estat obsequiada amb 2.000 euros, una setmana en pensió completa en un hotel de Benalmádena (Màlaga) i un cap de setmana al Club Sénior d'Almuñécar (Granada), també amb totes les despeses pagades\nEFE Torremolinos Actualitzada el 04/03/2011 11:42\n260x366 La parella guanyadora, Sara Cózar i Julián Ramos La parella guanyadora, Sara Cózar i Julián Ramos\nLa parella formada per Julián Ramos i Sara Cózar, de 68 i 64 anys, es va proclamar el 24 de frebrer vencedora del concurs "El petó més llarg" en unir els seus llavis durant 5 hores i 45 minuts i assolir així el rècord Guinness en petó perllongat de parelles més grans de 60 anys. Com a premi, l'organització els ha obsequiat amb 2.000 euros, una setmana en pensió completa en un hotel de Benalmádena (Màlaga) i un cap de setmana al Club Sénior d'Almuñécar (Granada), també amb totes les despeses pagades.\nEls protagonistes d'aquest rècord, que duen més de 40 anys de matrimoni, han manifestat al final de l'esdeveniment que el truc ha consistit a "pensar en una altra cosa" i fins i tot han assegurat que haurien pogut seguir. "Això només ha estat un assaig", ha manifestat Julián Ramos, natural de Toledo però establert a Màlaga des de fa 16 anys juntament amb la seva esposa.\nUn dels concursants que han quedat en segon lloc ha hagut de ser atès per agents de Protecció Civil quan ha sofert una baixada de tensió i de sucre, per la qual cosa han hagut d'abandonar minuts abans que la parella guanyadora batés el rècord. La primera parella a abandonar, després de participar durant cinc minuts i mig, ha estat la formada per Luis Algy i Yole Cani; una hora i mitja més tard hi havia sobre la pista set parelles i quan passaven dues hores i mitja ja només en quedaven quatre.\nUn dels principals motius d'abandó han estat dolors musculars a les cames, ja que era obligatori romandre dempeus, i només una parella ha estat desqualificada per haver separat els seus llavis durant la competició. Han estat un total de catorze parelles les que han participat en aquest concurs, celebrat avui amb motiu del I Saló Internacional de Turisme i de l'Economia de les persones més grans de 50 anys, "Expojubilados Internacional Sénior", que té lloc al Palau de Congressos i Exposicions de Torremolinos (Màlaga).