Biografies del Tercer Reich - La creu gamada\nLa creu gamada\nPosted by biografiestercerreich on Juny 20th 1921 to política\nLa creu gamada, Hakenkreuz, va ser un símbol que els nazis varen utilitzar com el seu emblema. Aquest signe apareix en innombrables països de totes les part del món, excepte a Austràlia, i inclús també l’utilitzaven certes tribus índies de Nord-Amèrica. El seu sentit és molt discutit, i és diferent en els diferents països que l’han adoptat. Originalment, a la prehistòria svastika és una paraula sànscrita que significa bon auguri. Amb els segles, l’esvàstica va passar a representar la roda del cicle de la vida. Durant molt de temps va ser símbol dels cavallers teutons representat en el martell de Thor o el símbol rúnic de l’angel llop. En el budisme porta mala sort si no es col·loca de forma horitzontal. A principis del segle XIX va ser utilitzada per clubs esportius per expressar el seu vincle amb les costums i tradicions del poble alemany. La Força Aèria de Finlàndia tenia la creu gamada com escut en els seus avions des del 1918 fins al 1946, quan va ser canviat per un cercle blau.\nA Alemanya va començar a tenir gran importància política pel cos de voluntaris de l’Ehrhardt i de Jörg Lanz von Libenfels de la Societat Thule. Membres de les Freikorps el portaven per distingit el seu caràcter nacionalista i antisemita. A mitjans de 1920, Adolf Hitler, que segurament coneixia l’esvàstica dels quaderns Ostara, tot i que es diu que la primera vegada que la va veure va ser en una església quan era molt petit, va agafar personalment aquest símbol i el va encerclar en un cercle blanc sobre un fons vermell per convertir-se en l’emblema del DAP i després del NSDAP. Hitler el va adoptar com a símbol germànic pel seu moviment i el 1935 va ser el símbol del Tercer Reich. Després de la Segona Guerra Mundial, la legislació alemanya va prohibir i sancionar l’ús en públic de la creu gamada. Avui en dia es considera l’esvàstica un símbol antisemita i neofeixista.\nEl 1938, un guardaboscs afí al nazisme, va ordenar a dos escolars que plantessin diverses dotzenes de làrixs a l’actual Kutzerower Wald, a Zernikow, al nord de Berlín, seguint un determinat patró a canvi de nou penics per arbre. Des del terra no es podia veure res, però si es sobrevolava la regió de Zernikow es distingia a sota la creu gamada. Mentre les coníferes conservaven el seu color verd, els làrixs es tenyien de color marró, formant una creu gamada de 60 metres quadrats. Va ser descoberta el 1992 en una fotografia aèria. Des de llavors s’ha intentat eliminar diversos cops sense èxit tallant alguns dels arbres. El color bru tornar a aflorar. S’espera que l’esvàstica desaparegui per ella mateixa, tot i que els làrixs poden quedar dempeus fins que complexin 150 anys.\n← Sophie Scholl\nLa divisa del Partit →


L’Agència – NODE Garraf\nNODE Garraf, Agència de Desenvolupament, és una entitat pública consorciada formada per administracions públiques i agents socials.\nNODE Garraf, Agència de Desenvolupament, és l’eina executiva per dur a terme les estratègies compartides que han de permetre millorar l’actual situació econòmica en tot allò que signifiqui defensa del territori, aportació de recursos i fer atractiva la comarca del Garraf per totes aquelles activitats empresarials que generin ocupació i riquesa. Entre els principals objectius es troben:\nLa generació d’activitat econòmica.\nLa creació d’ocupació.\nFer visibles els actius i avantatges de la comarca.\nAfavorir la continuïtat de l’activitat empresarial.\nLa captació d’inversions i nous recursos.\nl’Avinguda de Cubelles, 88


Reformi els seus banys – REFORMESCAT.COM\nHomeReformi els seus banys\nEl nostre enrajolat\nEs mereix un servei de qualitat\nRegaleu-vos un espai ple d’energia! Com?, Si desitja realitzar un canvi de banyera per plat de dutxa, no ha de seguir buscant, la nostra principal missió és brindar-li una àmplia varietat de materials que s’ajustin a les seves necessitats, ens motiva fer-li sentir bé, per això ens preocupem per brindar-li un servei de qualitat amb molt bon peu.\nEl seu bany està tan vell que necessita canviar les canonades? La gota d’aigua que sona a la nit no el deixa dormir? Llavors és hora que canviï les instal·lacions, contacti amb nosaltres i ens encarreguem de tot, alleugem el seu estrès i el millor de tot és que els nostres preus li deixaran dormir.\nLes mampares li poden amargar la seva vida\nLes mampares del seu bany és el primer que es desgasta, depenent del material amb què estiguin fabricades. En general aquestes tenen pocs anys de vida, canviar-les pot generar un impacte important a la butxaca, però si contracta els nostres serveis li assegurem bons preus. Podem encarregar-nos de les seves mampares, perquè fem tot tipus d’instal·lacions, i el millor de tot és que el nostre treball està 100% garantit. Si el que li preocupa és el preu sol·liciti el seu pressupost sense compromís. Estem per ajudar-lo.\nNo permeti que el seu bany sembli brut i desgastat, recordeu que un bany net i organitzat, parla molt bé de vostè, tingui cura dels detalls perquè sempre es vegi lluent amb un estil únic, un estil amb segell de Reformes Cat.\nVol reformar el seu bany a Girona, Figueres, Lloreta de Mar, Blanes, Olot, però no té ni idea de com fer la reforma, pensant en vostè tenim un servei que alleujarà el seu pes, fem el plànol del seu bany, li assessorem perquè no malgasti un centímetre del seu espai i el resultat serà un bell bany amb un estil personalitzat. No dubti en contactar amb nosaltres, li donarem tota la informació que necessiti sense cap compromís.\nSom una empresa dedicada a vostè, sempre mantenim una excel·lent relació entre la qualitat i el preu, per això que us convidem a conèixer i provar la qualitat de tots els serveis que li oferim. Quan ens contacti no us oblideu de preguntar sobre la instal·lació dels radiadors. ¡Es sorprendrà!


Una fugida a la desesperada la de l'Espanyol per lluitar fins al final per la permanència i aquest entrenador, Rufete, pot donar-li als 'periquitos' una dosi de vitamina futbolística per començar la remuntada, començant pel Reial Madrid.\nEls blancs que van a Barcelona amb tota la precaució de el món i amb la idea clara d'aconseguir un triomf que els permeti seguir al liderato.Tres punts vitals, gairebé decisius per a l'Espanyol però en el qual el Reial Madrid no vol donar ni un bri d'esperança als 'pericos' i sortirà a per totes.\nZidane recupera a Casemiro i tot apunta que no repetirà el seu experiment dels quatre puntes. El dubte és si dalt provarà amb el trident Vinicius, Benzema i Hazard o posarà a Isco Inici amb Hazard o Vinicius i Benzema per davant.\nL'Espanyol, per la seva banda, en la seva estrena com a tècnic, Rufete podrà comptar amb tots els jugadors. L'únic dubte de Dídac Vilà, baixa per molèsties davant el Betis. A la saga, recupera l'uruguaià Leandro Cabrera i a l'colombià Bernardo Espinosa, sancionats un i dos partits respectivament, mentre que Raúl de Tomás, que davant el Betis va jugar 35 minuts, podria jugar d'inici.\nRUFETE CLAU EN AQUEST PARTIT\nRufete va dirigir aquest dissabte la seva primera sessió com a tècnic de l'Espanyol, ha confeccionat la seva primera llista de convocats i ha ofert la seva primera roda de premsa com a tècnic del primer equip. S'ha mantingut fidel als seus principis, ha tingut paraules d'elogi per Abelardo i s'ha mostrat confiat que l'actual plantilla té capacitat per millorar clarament el seu rendiment.\nEspera que "els jugadors competeixin convençuts de les possibilitats que tenen. Que l'equip sigui sòlid, ordenat i que tingui confiança. Que estiguem dins el camp amb la mentalitat que podem guanyar. Estic aquí per treballar dur. Estic aquí per, passi el que passi, donem la cara fins al final. Estic convençut que donant la cara tindrem més possibilitats d'aconseguir-".\nAssegura que el seu repte "és que els jugadors pensin que no són inferiors al R. Madrid. La classificació no m'importa. Hem de serrar les dents, però hem de gaudir. Anem a sortir amb el convenciment de competir ".\nApunta que l'staff tècnic que l'acompanyarà estarà format "per persones que estan al club" i revela que "Tamudo també estarà amb mi. Ara només pensem en anar a per aquest partit donant el 100 per 100 ".\nAfegeix que el seu pas per la banqueta és una etapa d'interinitat "fins al final de temporada", comenta que "és una decisió de club i jo he donat l'OK" i subratlla que "espera que després d'aquests set partits nostra gent estigui orgullosa" .\nInsisteix que "treballaré perquè els aficionats se sentin orgullosos del que vegin. Als jugadors els he dit que per jugar a futbol cal gaudir de la teva professió i respectar-la. No sé moure en un altre context ".\nHa reconegut que "jo he apostat per Abelardo i li he donat suport fins al final. Li he cridat i li he donat una abraçada, però hi ha decisions que es prenen més amunt del que és un càrrec ".


Pescheks Hotel Luisenhöhe Bomlitz Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Bomlitz.\nAhrsener Str. 2, Bomlitz, Bomlitz, Alemanya - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Pescheks Hotel Luisenhöhe\nConvenientment situat a Walsrode, Ringhotel Parkhotel Luisenhöhe és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Walsrode. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Ringhotel Parkhotel Luisenhöhe es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa, telèfon són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Bany, centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), massatge de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Ringhotel Parkhotel Luisenhöhe.\nAllotjaments a Bomlitz


Esperança entre llops - Lletraferit\nVALÈNCIA. Allò realment important és que Blasco cavalca les paraules amb una esbalaïdora facilitat. Narra bellament els fets de la quotidianitat (tan rutinaris i alhora tan singulars com els que se’n deriven de les vivències hospitalàries) i de sobte bota a les qüestions essencials de la vida humana i tot allò, reiterat, forma un acordió al llarg de la novel·la, que va i ve, amb magisteri. Així és com Blasco juga amb el lector: entre fer interessant allò accessori i dosificar càrregues de profunditat. I avança l’obra, que es llig amb el vertigen de les narracions inoblidables. I amb la llapissera a la mà, perquè no hi caben més subratllats. Cada paràgraf té alguna sentència, alguna xicoteta lliçó magistral que voldries no oblidar, revisitar en algun moment. Subjau una intel·ligència vital sense clevills, la de la construcció narrativa i la del contingut filosòfic imprescindible, ben harmonitzats. Sense clevills. El llibre no té davallades, ni de trama ni d’estil. És intensitat pura des de la primera pàgina fins a l’última. És novel·la breu, certament, però no té ni una pàgina de brossa.\nVirginia la protagonista, l’Estrany, el pare, la germana, la mare, els amants, tots des d’una habitació d’hospital, podrien sonar avorrits o no donar per a molt. Ací rau un altre dels mèrits: fer un repàs de fondària considerable als grans temes (l’amor, la mort, la malaltia, el sexe, la rebel·lia) des d’un context pel qual hem passat tots en un moment o un altre. A escala estructural, dins de l’habitació d’hospital, bastida amb fermea, la novel·la es trenca amb l’aparició del càncer, la Llentilla, i incorpora un tel que ho impregna tot. Si fins a eixa pàgina l’autora transmetia la seua sensibilitat com a narradora (i com a persona) en la precisió quirúrgica amb què empra les paraules, des d’ara encara ho farà més, amb una lucidesa que descolla a l’hora de perfilar els personatges, de teixir les relacions i les distàncies entre ells, sobretot les distàncies, una teranyina de distàncies que anava camí de fer-se irrespirable i que es trenca amb la irrupció de l’Estrany, que un bon dia es presenta com un amor plausible. I és que la Llentilla és el detonant que permet a Virginia alçar-se contra un entorn que la vol submisa.\nEnmig d’una conversa un tant tragicòmica entre mare i filla, el pare ix del coma un instant per a pronunciar un breu i contundent “Què?”. El recurs és la genialitat que porta la novel·la a una dimensió un punt màgica que no passarà d’ací, però que ens anuncia que qualsevol cosa pot ocórrer en aquella habitació i en la pròpia vida, coses que no desvelarem però que són admirables, tot i que amb una capa de tristor.\nHi han complicitats, en el camp de la militància vital, que es donen o no entre autora i lectors, que toquen el cor o ens són indiferents, i que finalment ens acaben conquerint, si estem del seu costat. Dos exemples, d’entre un centenar: “Sin el lubricado del amor, los cuerpos se rozan con incómoda violencia”. O “me revienta la gente que se fija en el pájaro que pasa cuando le señalas el incendio”. I de sobte entens per fi la raó per la qual et cauen mal uns quants coneguts, sense un motiu objectivable. Són allò que déiem, l’antologia de sentències que hem subratllat, la invisible col·lecció de punts d’àncora que tix una forma paral·lela a la trama que avança al llarg de la novel·la.\nDicen los síntomas és una obra per a perdurar perquè en ella Blasco, més enllà de la seua visió de l’amor o la família, universalitza l’habitació d’hospital on tots hem fet guàrdia i furga en les misèries humanes que, a sovint, es donen en els àmbits que precisament ens havien de protegir, amb major convicció i fortalea, de les agressions exteriors. El món que planteja Blasco és de llops, de conveniències i egoismes innats, inconscients. L’home és un llop per a l’home, ja ho sabem, però existix l’esperança i d’eixa convicció naix el pressentiment irrefrenable de la maternitat i, per tant, de la perpetuació de l’espècie. En el vetlatori del pare, on s’ajusten comptes, es concep el fill i es mira al futur. Diuen els símptomes que sempre hi ha esperança.


Pont de la Margineda - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl pont de la Margineda és un pont romànic situat a l'antic camí ral que condueix de Sant Julià de Lòria a Andorra la Vella a prop del llogaret de La Margineda. És un monument declarat Bé d’interès cultural\n9,2 m sobre la llera m ( )\nParròquia Andorra la Vella\nCiutat Andorra la Vella\ncarretera general, 1, Santa Coloma\n42° 29′ 03″ N, 1° 29′ 31″ E / 42.4842°N,1.4919°E / 42.4842; 1.4919\nPer a arribar-hi, cal prendre la carretera internacional en direcció a Andorra la Vella i, un cop travessat el riu just a la rotonda de la Margineda, hi ha un ampli aparcament apte per a una dotzena de vehicles.\nÉs un dels ponts medievals més grans i esvelts dels que es conserven al Principat d'Andorra i antigament s'utilitzava per salvar el pas de les aigües del riu Valira. Com el de Sant Antoni de la Grella, té un únic arc de cavalló, de gran diàmetre, sobre un arc de mig punt rebaixat amb molta potència.\nTé forma d'esquena d'ase tot i que no gaire accentuada, amb barana de pedra; per la part superior és empedrat en tota la seva longitud, igual com el camí ral a tocar del pont. La llargada del pont a banda i banda del riu és de 33 m i l'alçada màxima de 9,20 m. La llum és de 9,50 m. La potència del pont a la part central és de 1,60 m i l'alçada de la barana és de 80 cm. L'amplada del pont fa 2,80 m a la part central i 5,30 m i 5,90 m als dos extrems, sense tenir en compte en aquests darrers les noves modificacions efectuades. Les dovelles han estat tallades en blocs de pedra tosca, a fi d'alleugerir l'estructura. Les filades dels paraments són de pedra disposades amb una intencionalitat de filades horitzontals. Les parets són també molt més ben realitzades que als altres ponts, amb un sobrealçat a la paret terminal.\nAl costat del pont es troba una escultura, obra de l'autor valencià Andreu Alfaro, commemorativa del primer Congrés de Llengua i Literatura Catalana.\nL’any 2007 es dugué a terme l’excavació en extensió del pont de la Margineda. La documentació escrita recuperada durant l’estudi ha permès conèixer amb força exactitud el moment de construcció del pont. És a finals del segle XV, en concret a l’any 1487, quan es constata l’existència d’un nou pont identificat com el pont de la Margineda: el document escrit, recuperat de l’Arxiu Comunal de Sant Julià de Lòria, fa referència a l’existència d’un pont nou en aquest indret, «…que del Coll de Vita Romana tirant al Pont Nou e de Prat Primer tirant a Palomera…». A més, aquest document en concret fa una descripció dels límits parroquials entre Andorra la Vella i Sant Julià de Lòria on el pont de la Margineda restaria inclòs, de manera que facilita la seva identificació i ubicació exacta.\nGràcies a aquest estudi podem concloure que el pont de la Margineda fou bastit entre els segles XIV i XV, i per tant, a final de l’edat mitjana.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pont de la Margineda\n↑ 1,0 1,1 1,2 «Pont de la Margineda». Patrimoni Cultural d'Andorra. Govern d'Andorra. [Consulta: 15 agost 2017].\n↑ Rodríguez i Rossa, Francesc. Catalunya Romànica,vol. VI L'Alt Urgell Andorra. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 433. ISBN 84-7739-457-1.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pont_de_la_Margineda&oldid=22984472»\nDarrera modificació: 22 març 2020 a les 11:28\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 març 2020 a les 11:28.


L’EXCLUSIÓ SANITÀRIA: EL FULL DE RUTA D’UN MODEL SANITARI BASAT EN LES DESIGUALTATS – Espai Fàbrica\nL’EXCLUSIÓ SANITÀRIA: EL FULL DE RUTA D’UN MODEL SANITARI BASAT EN LES DESIGUALTATS\nby Montserrat Pineda · 29 d'abril de 2014\nAquest article pretén reflexionar sobre les claus del fenomen anomenat «exclusió sanitària», que sʼha produït a lʼEstat espanyol producte dels decrets promulgats pel govern als anys 2012 i 2013. Però aquests decrets són la punta de lʼiceberg dʼun canvi estructural que fa anys que sʼestà realitzant al sistema sanitari. L’objectiu principal dʼaquest article és posar en evidència que aquest nou model és el reflex de les desigualtats socials en les quals vivim, del model cada vegada més mercantilitzador del sistema sanitari, i de com la gestió actual del sistema de salut no garanteix el dret de la salut com a base fonamental del mateix sistema.\nPosant una mica de context:\nCaminant entre “decretazos” i instruccions a dojo\nLʼabril del 2012 es va publicar el Reial decret-llei 16/2012, de 20 dʼabril, de mesures urgents per garantir la sostenibilitat del Sistema Nacional de Salut i millorar-ne la qualitat i seguretat de les prestacions. Posteriorment, es va promulgar lʼRDL 1192/2012, de 3 dʼagost, pel qual es regula la condició d’assegurat i de beneficiari a efectes de l’assistència sanitària a Espanya, a càrrec de fons públics, a través del Sistema Nacional de Salut. I darrerament, l’RDL 576/2013, de 26 de juliol, pel qual sʼestableixen els requisits bàsics del conveni especial de prestació d’assistència sanitària a persones que no tinguin la condició d’assegurades ni de beneficiàries del Sistema Nacional de Salut. Aquests tres decrets són la consumació de la precarització del sistema sanitari universal (si alguna vegada ha existit com a tal) i un veritable cop dʼestat a la societat del benestar .\nLʼexclusió sanitària és la norma roïna que es va establir des de lʼEstat espanyol com a full de ruta per tal de descompondre el sistema sanitari públic i dificultar lʼaccés als serveis de salut, i posant lʼexcepcionalitat mercantilista com a eix de lʼatenció sanitària. Un full de ruta que canvia no tan sols les formes de relacionar-nos amb el sistema sanitari, sinó que canvia lʼessència dʼaquest sistema. Un full de ruta que les diverses comunitats autònomes han interpretat segons els seus interessos partidistes i econòmics amb molta disparitat de criteris.\nEn la majoria dʼocasions els governs autonòmics han utilitzat els decrets estatals com a coartada per poder executar polítiques restrictives al dret de la salut que ells mateixos no podien fer per qüestions de competències, no pas per qüestions ideològiques. En el cas dels Països Catalans, les polítiques sanitàries sʼhan decantat per generar un entramat dʼinstruccions administratives que en molts casos han estat elements absolutament arbitraris i que han cronificat la desigualtat de les situacions.\nSeria una equivocació pensar que el reial decret és un decret que afecta les persones immigrants anomenades «sense papers». Aquest decret afecta tothom independentment de la seva situació administrativa, perquè es configura com una norma jurídica que canvia les regles socials més bàsiques sobre la protecció dels drets fonamentals, en aquest cas la protecció de la salut. Però sota aquesta premissa, òbviament és rellevant i imprescindible assenyalar que aquesta norma comença per les persones immigrades no regularitzades, perquè és el sector més vulnerable de la societat actualment, i el que ja va ser expulsat en primer lloc del mercat de treball productiu.\nEn aquesta línia, no podem deixar de banda que aquest decret, que afecta de forma més directa les persones immigrades, és una estratègia molt maquiavèl·lica. Es presenta com una mesura dʼausteritat, agafa un cap de turc (persones immigrades no regularitzades) i nega el canvi de model amb arguments esperpèntics refredant la resposta política i social. La invisibilització del canvi de model dificulta no només lʼanàlisi a mitjà termini, sinó que desprotegeix més les persones immigrades, en justificar-ho amb un joc de malabars xenòfob. Aquesta mesura legal amaga lʼimpacte que té a tot el sistema dʼassegurament, ja que desvia la mirada cap a lʼexcepció, quan aquesta lʼha convertit en la norma.\nEl decret i les instruccions no els podem entendre sense dos fenòmens paral·lels: la mercantilització sense fre del sistema sanitari i la xenofòbia institucional i econòmica. Fa molts anys que suportem una dura campanya de desprestigi del sistema de salut de lʼàmbit públic, sumat a un pla de les multinacionals del sector per quedar-se de forma abaratida els recursos del sistema sanitari. Cal recordar que, per exemple, a Catalunya el 36 % dels pressupostos generals sʼinverteix en el sistema de salut. Nombrosos estudis ens parlen de la salut com un espai de negoci, i això no passa desapercebut als “taurons econòmics”. Per tant, els interessos al voltant del sistema sanitari es multipliquen i, alhora, sʼincapacita el mateix sistema per trobar solucions reals a les seves mancances estructurals. Es crea un imaginari col·lectiu i polític segons el qual el sistema no és sostenible per si sol, i que la inversió en salut és simplement una despesa.\nAl mateix temps, a Europa, a lʼEstat espanyol i als Països Catalans, a causa de les característiques polítiques autogenerades (socials, econòmiques i demogràfiques), sʼestà potenciant el classisme xenòfob. Els discursos totalitaristes, que veuen lʼaltre com una amenaça, es multipliquen, i es diversifiquen els prejudicis que lʼacompanyen. Aquest fenomen no es produeix exclusivament per part de grups declaradament feixistes, sinó que les polítiques institucionals cosifiquen les persones en mà dʼobra o receptores dʼajuts desmesurats. La regulació del sistema econòmic entén de discursos populistes, i aquests utilitzen arguments dels anys 30 per crear una classe social de “nous pàries”: les persones immigrades.\nAquesta terra putrefacta de desigualtat creada pels interessos totalitaristes i econòmics necessita una llavor per fer florir la ignomínia. Malgrat que el sistema sanitari no es finança per les contribucions directes de les treballadores, els gestors sanitaris troben lʼocasió de plantejar la mercantilització màxima del sistema sanitari i un viratge bismarckià. Amb el decret, el sistema sanitari es basa en lʼexcepcionalitat i lʼexclusió. El concepte dʼassegurament escombra el miratge de la universalitat, i lʼexclusió converteix el dret de la salut en un luxe. Una de les paradoxes flagrants dʼaquest sistema és que no soluciona el problema de la sostenibilitat, ja que reduir parcialment les despeses no significa fer-ho ni més eficaç, ni més eficient, ni més sostenible. Però aquest fet no és gens fàcil dʼobservar a curt termini, sobretot si no interessa fer-ho.\nAquests decrets i les diverses instruccions que seʼn deriven en moltes comunitats autònomes representen un canvi de paradigma, una nova manera dʼentendre les relacions entre lʼestat i la ciutadania. Lʼestat del benestar es presenta com la suma de serveis i prestacions, i accedir-hi, com la suma de fets administratius. Per tant, la ciutadania veu més que mai les administracions no com a gestores del “bé comú”, sinó com a agents de duanes per accedir als drets. I la distància, ja no tan sols orgànica, sinó simbòlica, a la garantia dels drets humans es fa molt més gran.\nPolíticament i administrativament, el decret llei va néixer sense un informe dʼimpacte i sense una anàlisi real de la situació que no fos pamfletària. És difícil valorar-ne les conseqüències reals, i encara més si hi afegim la manca de transparència de les administracions central i autonòmiques. Malgrat tot, podem establir com a primera reflexió que aquesta fórmula sense evidència econòmica real és la descomposició del sistema sanitari tal com lʼhem conegut els darrers 30 anys, i que el seu producte estrella és i serà lʼapartheid sanitari.\nL’exclusió sanitària als Països Catalans:\nConvergències i divergències d’una mateixa situació\nCom que les competències de la gestió són autonòmiques, el paper que hi juguen els governs i les administracions autonòmiques és fonamental per veure com sʼha aplicat aquesta normativa estatal als Països Catalans.\nD’una banda, ens trobem les Illes Balears, on es va produir la primera mort coneguda dʼuna persona per la desatenció sanitària generada pels decrets estatals. Aquesta deshonra no ha fet canviar gens les seves polítiques, que no tan sols són de dubtosa qualitat moral, sinó que, a més, estan generant un problema de salut pública important. I de l’altra banda, ens trobem els governs del País Valencià i de Catalunya, curiosament amb una similitud a lʼhora de generar el paradigma de la universalitat no universal.\nEls màxims responsables dels governs del País Valencià i de Catalunya en les seves declaracions sempre han parlat sobre la universalitat del sistema de salut. Però, a la pràctica, a les dues comunitats sʼhan generat instruccions (i en el cas del País Valencià un decret llei) que continuen restringint lʼaccés al sistema sanitari posant determinades excepcions a lʼatenció universal. Per tant, si seguim la lògica semàntica i/o la generada per la Declaració Universal dels Drets Humans, la universalitat no pot ser restringida, condicionada, segmentada, ni taxada. Per tant, és hàbil políticament parlar dʼuniversalitat, però ni legalment, ni èticament és real fer-ho si es posen requisits per accedir-hi, com en aquest cas.\nLʼINSS (Institut Nacional de la Seguretat Social) és qui estableix quines prestacions seran finançades per lʼEstat a través de les transferències a les comunitats autònomes. El que es planteja amb el nou decret és que hi ha persones que en queden excloses. Però les comunitats tenen la competència de gestionar les prestacions del Sistema Nacional de Salut i, per tant, tenen la potestat de cobrir serveis a través de la seva targeta sanitària pel seu territori, o sigui, pel País Valencià i Catalunya. Aquesta potestat ha estat utilitzada per aquestes dues comunitats per generar instruccions que faciliten lʼaccés al sistema sanitari, però ho fan amb restriccions.\nPer exemplificar com les instruccions administratives catalanes i valencianes cronifiquen i invisibilitzen els problemes generats pel decret, posarem quatres exemples:\n1 / Lʼempadronament com a requisit dʼaccés a la targeta sanitària individual (TSI). En les dues instruccions, per poder accedir a la TSI vinculada a les prestacions es requereix un temps de carència dʼempadronament. Ho justifiquen per diferenciar-ho de lʼanomenat turisme sanitari. El fet de vincular la TSI i lʼempadronament nega lʼevidència de les dificultats que posen els ajuntaments per empadronar i nega les dificultats que tenen les persones de poder accedir a un habitatge que a més els permeti empadronar-se. I aquest requisit és al·legal perquè, a més, lʼempadronament és un acte administratiu no vinculant, que els ajuntaments han utilitzat com a filtre burocràtic per reduir el nombre de persones inscrites al seu registre (bàsicament amb discursos de tendència xenòfoba i per reduir lʼaccés a les prestacions i als serveis socials). Aquest requisit per accedir a les TSI és un laberint dʼexclusió que hauria de ser eliminat sense excuses.\n2 / La facturació i el cobrament a urgències a persones que viuen a Catalunya però no tenen la TSI (perquè no estan empadronades) és una pràctica exclusivament recaptadora i que no aporta al sistema cap tipus de benefici que no sigui el dissuasiu i recollir una mil·lèsima part dʼeuros tacats de misèria administrativa. El cobrament a urgències és una pràctica habitual als CAP i als hospitals, quan la persona arriba sense TSI. La justificació dels gestors sanitaris és que aquest servei sʼha de facturar a un tercer. Aquesta situació sʼha generat als despatxos dels gestors i dels gerents, i és allà on sʼhauria de solucionar. Hi ha instruments per poder garantir lʼatenció a urgències a aquestes persones sense la pressió als treballadors i pacients. Per aquest motiu, es necessita un control públic transparent de tota la facturació per evitar la mercantilització de les pràctiques clíniques tal com sʼestà realitzant.\n3 / La desatenció dels menors i dones embarassades. Malgrat que el decret segueix les directrius internacionals de vetllar per lʼatenció especial dʼaquests dos col·lectius, la realitat dista molt de complir-los. És un espai de desatenció on podem observar els criteris arbitraris segons el territori i segons qui gestiona el servei. Òbviament, lʼatenció a lʼavortament sʼha dʼincorporar en aquesta premissa, cosa que no sʼestà realitzant. Solucionar aquesta negligència sanitària hauria de ser una prioritat per a un país que pretén ser del primer món.\n4 / Cartells dissuasius a les sales dʼespera. Aquesta pràctica no tan sols és moralment reprovable, sinó que evidencia que el dret de la protecció de la salut ha deixat de ser un objectiu bàsic dels nostres ambulatoris i hospitals. Aquests cartells haurien de ser no tan sols retirats, sinó que els centres haurien de ser sancionats des dels organismes pertinents (per exemple, des del CatSalut).\nPer acabar, voldríem ressaltar la resposta comunitària que des de molts espais sʼha produït i que va des dels llocs de treball al Parlament, a les administracions, al carrer i a la tasca dels grups dʼacompanyament. Totes les respostes han estat fonamentals, però cal dir que insuficients per derrocar lʼestat de desigualtat que aquest decret ens ha imposat.\nEls Països Catalans no ens podem permetre uns governs que gestionin la salut com si fos una caixa, i no podem esperar que això vingui donat per la independència. Cal que totes les persones ens posem a treballar per un país digne de la seva ciutadania, sense exclusions il·legítimes.\nby Sílvia Alberich · Published 27 d'octubre de 2013\nNext story LA SALUT, UNA QÜESTIÓ DE CLASSE I GÈNERE\nPrevious story ELS DETERMINANTS SOCIALS DE LA SALUT


La sessió del Claustre de la Universitat Politècnica de Catalunya es reprendrà avui – Lo Campus diari\nLa sessió ordinària del Claustre Universitari de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) continuarà avui 16 de desembre, de 9 a 15 hores, a l’Auditori de l’edifici Vèrtex, a Barcelona. La reunió, que es va iniciar el 2 de desembre, tornarà a ser oberta a la comunitat universitària.\nCom ja vàrem informar en la reunió del Claustre Universitari de la UPC del 2 de desembre, es va aprovar, amb 138 vots a favor, cap en contra i 29 en blanc, l’Informe de gestió de la Universitat Politècnica de Catalunya 2014, presentat pel rector, Enric Fossas. També, entre d’altres qüestions, es va aprovar el reglament electoral de la UPC. Sobre aquest reglament, es va presentar una moció relativa al cens electoral del personal del Servei de Biblioteques, que s’ha negociat, en el marc de la comissió permanent del Claustre Universitari. Aquesta moció serà sotmesa a votació en el Claustre d’avui.\nEn la reunió d’avui del Claustre el rector presentarà l’Informe sobre política i programa d’actuació, i també es debatrà sobre l’estructura departamental de la UPC. ♦\nL’ordre del dia de les dues sessions del Claustre … CLICAR AQUÍ\nInforme de gestió de la UPC 2014 … CLICAR AQUÍ


L'enderroc de la nau cremada a Badalona comença avui i costarà 119.000 euros\nper Antonio Ramos / ACN dissabte, 12 de desembre 2020 - 09:18h\nEls Bombers continuen aquest dissabte les seves tasques a la nau de Badalona, donant suport a l'empresa encarregada de fer la demolició. | ACN\nL'Ajuntament de Badalona ha adjudicat aquest divendres les obres d'enderroc de la nau del barri del Gorg que es va incendiar la nit de dimecres i que va deixar tres víctimes mortals. Els treballs costaran 119.000 euros i els farà l'empresa Roig, segons han informat fonts del consistori. Aquest mateix divendres representants de l'empresa van estar presents al lloc dels fets i els operaris han començat les intervencions aquest dissabte. La voluntat del consistori badaloní és que els propietaris de la nau es facin càrrec de les despeses.\nL'empresa que efectuarà el desenrunament de la nau incendiada de #Badalona descarrega material @vialliure #rac1 pic.twitter.com/2E6RJumkFL\n— Marta Grífols (@MartaGrifols) December 12, 2020\nEls primers treballs es realitzen a la façana del carrer Guifré, en una de les zones estructuralment més malmeses. Els Bombers no hi van poder accedir i només es va fer una inspecció «superficial» amb un dron i gossos. Tot i que en principi es va descartar que es poguessin trobar més víctimes mortals, seran els treballs de desenrunament els que acabin de confirmar-ho.\nEls investigadors dels Mossos d'Esquadra estaran presents durant les obres per poder continuar la seva tasca d'investigació i intentar aclarir les causes del foc. En aquest sentit, els treballs avançaran d'acord amb les preceptives autoritzacions judicials.\nL'Ajuntament de Badalona no havia fet cap tràmit judicial per intervenir a la nau ocupada\nEl jutge degà de Badalona, Josep M. Noales, va informar aquest divendres que l'Ajuntament no havia fet cap tràmit judicial, ni penal ni civil, per intentar intervenir a la nau ocupada del barri del Gorg que es va incendiar la nit de dimecres. L'única comunicació amb l'administració de justícia de la qual hi ha constància és la carta que va enviar el mes d'octubre l'alcalde de la ciutat, Xavier García Albiol, per demanar poder accedir a l'edifici, però es tracta d'un escrit «personal» i «extrajudicial» sense efectes judicials.\nAixí mateix, tampoc consta cap denúncia del propietari per un delicte d'usurpació ni cap atestat de cap cos policial denunciat fets delictius a l'interior. Des dels Jutjats també aclareixen que el partit judicial de Badalona no té competències en matèria de condicions higièniques o de salubritat, ja que això és competència dels contenciosos de Barcelona. Tampoc allà s'ha rebut cap petició d'intervenció per part de l'Ajuntament de Badalona per raons d'emergència sanitària.


SANDUNGUERA: A les teves mans\nAvui hem passat un matí molt maco, gaudint d´un taller de manualitats per a nens a la plaça del Progrés de Terrassa ,amb motiu de la desfilada infantil solidària que organitzava Otta Kids.\nL´objectiu del día era la recollida d´aliments per a famílies necessitades.\nvolíem explicar als nens d´una manera plàstica que amb les seves manetes petitones també podíen ajudar i repartir amor.\nper aquest taller he comptat amb la col.laboració d´uns ajudants de luxe ;=)\nFeia molt de sol!!! i hem passat tot el matí fent ganyotes.... ji,ji,ji...\nuna petita mostra dels nens i papis que s´han acostat a fer manualitats amb nosaltres...\nMoltes gràcies a tots/totes!!!!\nPublicado por sandunguera en 15:59\nEtiquetas: TALLERS /Talleres


22/02/2019 14:21:16 , Barcelona\nNecessites preservar la identitat de la teva marca? A Femarec ho fem possible a través del nostre servei de destrucció, rigorós i eficaç, de productes falsificats, mercaderia amb tares, restes o excessos d’estocs, uniformes usats o antics, material amb imatge corporativa obsoleta...\nMetodologia única i rigorosa\nEl servei de destrucció per a la protecció de la marca que duem a terme a Femarec es realitza a través d’una màquina única a Barcelona ciutat. La seva capacitat és de fins a 1200kg de material per hora. A més, aquest servei es realitza de forma confidencial ja que es duu a terme al recinte del servei de Destrucció confidencial de documentació, una zona de treball restringida només a personal autoritzat i amb sistema de videovigilància, alarma d’intrusió i signatura de confidencialitat i protecció de dades del personal que treballa en aquest servei.\nProcés i tipologia de destrucció\nFer arribar el material al nostre Centre Especial de Treball (CET) és senzill. A Femarec disposem d’una àmplia flota de vehicles amb els que recollim el material que cal destruir. També és possible que ens feu arribar pel vostre compte aquest material directament.\nEls materials que podem destruir són diversos: plàstic, goma, roba, pell, polipell, metall, paper, cartró... I els productes també són variats: bosses, sabatilles, samarretes, roba laboral, uniformes, material corporatiu amb logos, CDs...\nVisita el Centre Especial de Treball de Femarec\nSi t’interessa el nostre servei i vols veure com treballem, a Femarec convidem les empreses a visitar el nostre CET per tal d’observar el procés de destrucció. Així podreu conèixer l’eficiència i la confidencialitat del nostre equip i del nostre equipament. Aquesta visita us permetrà, també, conèixer de primera mà com treballa un CET i quin és el valor social que comporta la contractació dels nostres serveis.\nContacta’ns trucant al 933036500 o enviant un correu electrònic a rree@femarec.cat.


Fundació Ernest Lluch - Actualitat - La cultura des dels municipis i les institucions centra el diàleg protagonitzat per Lluís Bonet i Berta Sureda\nLa cultura des dels municipis i les institucions centra el diàleg protagonitzat per Lluís Bonet i Berta Sureda\nSegon diàleg del present cicle de Diàlegs sobre Economia i Territori a Vilassar de Mar\nDivendres passat 31de maig, a la sala d'actes de la Biblioteca Ernest Lluch de Vilassar de Mar va tenir lloc el segon diàleg del cicle d'enguany, que coordina el professor i economista vilassarenc, Esteve Oroval, i que per a l'ocasió va reunir a dues veus autoritzades i expertes del món de la gestió i promoció de la cultura, com son Lluís Bonet, Professor titular d’economia aplicada i coordinador del Master i del programa de doctorat en Gestió de la cultura i el patrimoni; i Berta Sureda, amb àmplia experiència en diferents institucions culturals de referència i actualment coordina la redacció del Pla de Cultura de les Illes Balears 2017-2027 .\nEl diàleg va iniciar-se a partir de l'exemple de bones pràctiques per part de municipis que s'han atrevit a trencar esquemes i projectar la cultura i el municipi a partir de propostes agosarades però que impacten en la localitat. D'entre elles, Lluís Bonet va citar exemples paradigmàtics de com la cultura es vincula en l'econmomia i el territori, a través de casos ja siguin catalans com el de Tàrrega amb la Fira del Teatre o el de l'ecomuseu de la Vall d'Àneu, o bé europeus, com el TakeOver Festival de York, especialment centrat , promogut i dirigit per i per a joves. Per la seva part, Berta Sureda va incidir en les dificultats de convergir els interessos culturals amb els pressupostos de cultura, i lamentava la percarietat i a l'hora l'exigència que socialment tenim vers els artistes.\nPer últim , ambdós dialoguistes van atendre les preguntes d'un públic atent i participatiu en el segon dels diàlegs d'un cicle que va començar parlant d'educació, ha proseguit centrant la cultura en l'epicentre del debat i que culminarà al mes de novembre dialogant sobre l'habitatge i la bombolla immobiliària.


Presentació del Multireferèndum: Vols que el Bcn World es tiri endavant?\n- d’abril 29, 2014\nActe de presentació de la convocatòria del Multirferèndum (MRF), en el qual es debatrà sobre el tema que tractarà la pregunta local del MRF al Camp de Tarragona: el projecte Bcn World.\nHi haurà un cara a cara sobre el model laboral amb Jordi Salvador (UGT) i Jordi Martí (CGT). Tot seguit un debat amb Joan Pons (portaveu d'Aturem Bcn World), Félix Alonso (alcalde d'Altafulla), Robert Casadevall (geògraf expert en planificació territorial), Antonio Russo (geògraf expert en turisme) i Montse Gómez (experta en addiccions al joc).\nL'acte tindrà lloc el dimecres 7 de maig a les 19:30h a l'Aula 201 del Campus Catalunya de la URV a Tarragona.\nVídeo: Bcn World a debat a la Selva del Camp\nEl 25 de maig decidirem sobre Bcn World! #multireferèndum\n26 abril: Seminari sobre Bcn World a Barcelona\n24 abril: xerrada a la Selva del Camp\n30 de maig: manifestació "No juguem al joc de Bcn World!"\n- d’abril 08, 2014\nIniciada la campanya, fins el 31 de maig, data de la manifestació ciutadana contra el projecte Bcn World, convocada per l’Assemblea Aturem Bcn World i els més de 40 col·lectius que hi donen suport, sota el lema:\n“No juguem al joc de Bcn World!”.\nLa campanya #nojuguem pretén conscienciar a la ciutadania sobre els riscos associats al projecte Bcn World, sobretot vinculats a l’increment de les addicions al joc, les abusives rebaixes fiscals al sector dels casinos, el canvi radical al model de turisme familiar i vinculat al territori, i la gestió poc transparent i mancada de procediments democràtics que ha patit el procés parlamentari per modificar la legislació a favor de Bcn World. La campanya es vehicularà a través del web www.nojuguem.cat . A partir d’ara l’Assemblea reforçarà la presència al territori, l’organització de xerrades i debats oberts sobre Bcn World, i el teixit de complicitats socials, econòmiques i polítiques necessàries per tal frenar els peus a Bcn World i proposar alter…\n- d’abril 07, 2014\nDemà anunciarem per què davant de Bcn World diem alt i clar que #NoJuguem\n4 abril: assemblea oberta sobre medi ambient a Torredembarra


El ple aprova les normes d’ús del menjador social Puig Castellar | Diari de Santa Coloma\nEl ple aprova les normes d’ús del menjador social Puig Castellar\n23/07/13. Les persones que facin ús del menjador social Puig Castellar hauran de demostrar que porten mig any empadronades a Santa Coloma. També s’atendrà aquelles que estiguin en trànsit o bé les que portin menys de 6 mesos si els Serveis Socials així ho consideren. Aquesta és una de les normes que inclou el reglament intern que es va aprovar de manera inicial al ple de juliol, el darrer abans de les vacances. Els usuaris també hauran d’avisar amb temps en cas que un dia no assisteixin al menjador, per tal de no malgastar aliments.\nL’elaboració d’aquesta normativa, que servirà per establir el procediment i tràmit per accedir al servei, arriba després que el menjador hagi augmentat considerablement la seva afluència. En total, passen cada dia unes 180 persones. El menjador municipal és un espai col·lectiu per al consum d’àpats elaborats i que permet, alhora, la distribució d’aliments preparats i per consumir al domicili particular. El centre ofereix també un servei de dutxes i bugaderia per a persones i/o famílies que es trobin en situació de necessitat social i/o dificultats econòmiques i que, per diferents motius, no disposin a casa seva de les condicions necessàries per a garantir la higiene personal. Els socis de l’equip de govern (PSC, ICV-EUiA i CiU) van donar suport a proposta, Gent i PP s’hi van abstenir i PxC va votar en contra.\nA la sessió van prendre possessió dels seus càrrecs de regidors els senyors Sergi Arnau Castro i Aleix Madrid Alcaraz, com a representants del grup municipal de Gent de Gramenet. D’altra banda, es va donar compte d’un decret de l’alcaldessa relatiu al canvi de designació de regidor responsable del Districte I, que, atenent una petició del grup municipal d’ICV-EUiA passa a desenvolupar el regidor Xavier Pujols Martínez, en substitució del tinent d’alcalde Francesc Sánchez Traveria, que cessa com a regidor del districte.


Escrita per Raimivi Sefed - 10/14/2011\nUs comuniquem que un grup d’alumnes del Departament Comercial de RAÏMIVI SEFED participarà en el 2n VIRTUAL POINT Fira on line d’empreses simulades, del 24 al 28 d’octubre de 2011, organitzat per PROCAMP.\nL’objectiu d’aquesta trobada, és promoure i consolidar l’ús de les noves tecnologies, esperant que la utilització d’aquest nou canal de difusió enriqueixi i complementi els tradicionals processos de compraventa que s’ha realitzat fins ara en els contractes vigents.\nEsperem que aquesta trobada tingui molt èxit i en garanteixi la seva continuïtat.\nRESULTATS DEL CONCURS DE RENOVACIÓ DEL LOGOTIP DE RAÏMIVI\nEscrita per Raimivi Sefed - 10/11/2011\nJa tenim nova imatge corporativa per RAÏMIVI SAS!!!\nCom sabeu el proppassat 30 de setembre va finalitzar el termini de presentació de treballs del concurs de renovació del logotip de la nostra empresa.\nUn cop valorades les propostes presentades i després de fer una primera selecció per part de l’equip de monitores, conjuntament amb la coordinadora, s’ha fet una votació amb tots els alumnes, sortint guanyador el treball fet per Joan Viñas.\nProperament, aquest logotip s’inclourà en tota la documentació de l’entitat que es cregui convenient.\nAquí podeu veure el logotip guanyador;\nAquests son els finalistes;\nFet per Montserrat Parellada:\nFet per Asunción Farré:\nEncara que no ho sembli, al llarg de la Península Ibèrica es poden trobar cultius de vinya a gairebé qualsevol lloc. Valgui com a exemple l’illa de Lanzarote, que aporta al món dels vins una denominació d’origen anomenada amb el propi nom de l’illa. D. O. Lanzarote La zona vinícola per excel·lència se’n diu ‘La Geria’. Aquesta zona constitueix un dels paisatges agraris mes singulars de la península. El seu origen es troba en aprofitar les àmplies extensions de terreny recobertes per arenes volcàniques (lapilli) emeses en el parc natural volcànic de Timanfaya entre els anys 1.730 y 1.736, i posteriorment al 1.824.\nEn el seu dia, el pagès de Lanzarote va observar com les plantes parcialment cobertes per arena volcànica funcionaven molt millor. Es per aquest motiu que s’excaven uns clots d’uns dos metres de diàmetre en forma de con invertit a on s’hi planta el cep. Per augmentar l’efecte protector contra els vents càlids del Sàhara, els forats es rodegen amb parets de pedra volcànica en fo…\nAquesta jornada va ser molt enriquidora per als alumnes del SEFED, però volem saber què pensen les monitores i els hem fet la següent pregunta:\n"¿QUINA HA ESTAT LA VOSTRA IMPRESSIÓ?"\nCarme Sogas Mitjans\nCom a monitora vull destacar la il·lusió i l´interès de tots els alumnes de RAÏMIVI alhora de preparar la trobada, cosa que es va notar en totes les accions que cada grup de treball va desenvolupar, actuant com autèntics professionals i aconseguint molts bons resultats.\nTambé vull agrair l´atenció i la predisposició a participar que van tenir tots els SEFEDs convidats ja que van fer possible que la trobada fos un éxit en tots els aspectes.\nPer últim, felicitar a tots els participants amb el convenciment de que aquesta experiència els ha demostrat que tenen capacitat per tirar endavant qualsevol repte que es proposin, ja que aquests actes permeten fer una formació integral en la que els alumnes passen de fer una formació simulada a fer una formaci…\nLa jornada va començar a primera hora del matí amb l´arribada dels Sefeds convidats. El grup responsable de recepció els va donar la benvinguda. A la sala d´actes, la nostra coordinadora Dolors Carbó va fer una petita introducció, donant pas als nostres companys encarregats d…\nEscrita per Raimivi Sefed - 9/27/2011\nEls alumnes del segon semestre del 2011 han participat en el concurs de cartells del IV RAIMIVI TAST. Aquest concurs és una activitat a cavall del projecte d’informàtica i de marketing , en la que els participants han tingut la oportunitat d’expressar-se lliurement tenint en compte les bases presentades. Això els ha permès promoure la seva capacitació digital i així augmentar les seves habilitats i ús de programes informàtics concrets com el PowerPoint, Paint, Publisher, Photoshop, Gimp… Volem assenyalar la gran motivació dels alumnes i la qualitat de molts dels cartells presentats. A continuació podeu veure el cartell guanyador i els tres finalistes que han estat escollits pels propis alumnes:\nCartell guanyador fet per Isis Méndez;\nCartells finalistes fets per; Carmen Ordoño\nEl SEFED de Vilafranca ja comença a fer olor de vi, s’acosta el VITAST i per ambientar-nos què millor que posar-nos al dia. Cada any es qualifiquen els vins i en RobertMcDowellParker, Jr.ésun críticde vinord-americà,consideratdels més influents delmón, tant pel quefa alpreu queassoleixenelsvinssegons comelsvalori,com respectea la influènciaque té enlaproduccióde vi. Es consideraque hi ha algunsproductorsque"parkerizan" el seu vi, és a dir, l'adaptenal quecreuenel gustd'aquestcríticambla finalitatd'obteniruna altapuntuació.\nL'estadísticaensdiuque qualsevolvi quearriba a mésde 97puntsté unarevaloracióimportant, i quehabitualment elsvinsper sobredels 100puntses venenper sobredels 500dòlars l'ampolla. Nohi ha dubte quelesqualificacionsatorgadessón unimportantmotorde vendes. No obstant ,això noés igualper a tots elsvins ja que com més granprestigiireconeixementinternacional téel vimenysl'afecta. El crític de vi americà Jay Miller, i mà dreta de Robert Parker…\nHola a tothom !!! Us informem que posem em marxa el concurs de renovació del logotip de RAÏMIVI,SAS. D’aquesta manera volem potenciar i posar al dia la nostra imatge corporativa. Així doncs, us animem a totes i tots a que participeu de manera activa en el disseny. Esperem la vostra participació!!!\n1. PARTICIPANTS Qualsevol ALUMNE o EXALUMNE que hagi participat en el programa SEFED. Es podrá participar de manera individual o formant equips, malgrat que no es podrà pertànyer a més d’un equip . Cada participant o equip podrà presentar fins un màxim de 3 treballs.\n2. TERMINI El termini per presentar els dissenys s’iniciarà el 13 de juliol i finalitzarà el dia 30 de setembre de 2011. Durant aquest període, els concursants han de lliurar els seus treballs a l’adreça de correu Raimivi.Sefed@gmail.com.\n3. TEMA El logotip resultant ha de tenir relació amb l’activitat econòmica de l’empresa RAÏMIVI, SAS. -Empresa dedicada a l’elaboració i comercialització de Vins, caves, brandis, Moscatells, Port…\nDoncs sí, ja hem finalitzat el curs del primer semestre del 2011. Sembla com si fes dos dies que vam començar. El primer dia, al fer la presentació del curs, els alumnes van començar a entrar a la sala d’actes amb cares d’espant i respecte, mirant amunt i avall i potser pensant; - On ens hem posat? Els nois més joves; - Uf, quantes dones! Algun de més grandet; - Si que estaré ben contemplat! Les noies es miraven; -Aquelles semblen molt simpàtiques! I al veure les monitores; - Mara meva, aquestes ens faran pencar molt ! Va començar el curs, els inicis sempre son durs, però ràpidament es van posar les piles i els departaments van començar a rutllar. De mica en mica els alumnes i les monitores ens anàvem coneixent i poc a poc es va crear molt bon ambient als departaments. Els alumnes cada vegada tenien més coneixements i més seguretat i amb una gran iniciativa vam poder muntar trobades amb altres sefed’s que van enriquir molt la seva formació. No els ha fet mandra provar coses…


Fabricants i proveïdors de bosses o estoigs de PVC i Eva - fàbrica de bosses o bosses de PVC i Eva de la Xina\nPVC resistent: està fet de vinil de 0,5 mm de gruix i prou gruixut per sentir-se fort i durador. Les nanses de niló estan reforçades perquè puguis transportar còmodament una càrrega pesada.\nMida perfecta: mesura 13 × 12,5 × 5 polzades, prou gran per contenir una càmera digital, crema solar, una ampolla d'aigua, programa, cartera, claus, telèfon mòbil, barret, ulleres de sol i molt més, tot alhora.\nTancament de cremallera de polietilena personalitzada, embalatge de plàstic esmerillat, bossa d'embalatge de cordó de roba per a roba EVA\nLogotip personalitzat Moda petit hologràfic personalitzat PVC Etiqueta privada Estoig de bellesa Bosses i estoigs de maquillatge Bosses de cosmètics\nVenda a l'engròs d'Amazon, venda calenta de PVC, bosses de mà de gelatina quadrades transparents, bosses informals de dona per a dones\nBossa de cosmètica de bany de PVC transparent impermeable Estoig de maquillatge per a dones Cremallera de viatge Organitzador de rentat de bellesa Kit d'emmagatzematge de bany\nBosses de mà de PVC transparents per a dona\nEls materials respectuosos amb el medi ambient poden protegir millor el medi ambient, poden reduir molt l'ús de bosses de plàstic, tenen una vida útil més llarga que les bosses de paper, es poden reciclar, són barats i són fàcils de promocionar.\nBossa d'espatlla transparent de PVC de plàstic per a dones personalitzades\nNom del producte: bossa d'espatlla transparent per a dona de plàstic de PVC personalitzat per a dones.\nMaterial: com a comanda, PU o neoprè o lona o altres teixits.


Burjassot - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nBurjassot (en castellà Burjasot) és un municipi de la Comunitat Valenciana, Espanya. Pertanyent a la província de Valéncia, situat en la zona oest de l'àrea metropolitana de Valéncia, en la comarca de l'Horta Nort. Conta en 37.756 habitants (INE 2006).\nBurjassot es troba situada al nortoest de la ciutat de Valéncia, dins de la seua àrea metropolitana. La superfície del terme és quasi plana. No obstant, en la zona occidental del municipi hi ha unes chicotetes llomes que conseguixen una altura màxima de xixanta metros que servixen de llímit a l'Horta de Valéncia. Com tota la comarca, posseïx un clima mediterràneu.\nEs pot accedir a esta localitat a través de les llínees 1 i 4 de MetroValencia.\nPer la seua rodalia a la capital s'ha convertit en un important nuc de comunicacions per a la comarca, seguint travessant el seu terme per la llínia 1 de Metro Valéncia i la llínia T4 de Metro Valéncia, aixina com llínies d'autobusos de la EMT i del Consorci Municipal de Transports(CMT). Per carretera es possible aplegar per la CV-35 (pista d'Ademús / Av. Corts Valencianes) i per la avinguda de Burjassot de la capital valenciana.\nL'orige de la localitat es troba en una alqueria musulmana.\nEsta alqueria estaria fortificada com denota lo significat del seu nom provinent del dat que confirma l'orige del seu nom de l'àrap burg torre i sot bosc. Es per allò que en l'escut actual de la localitat apareix una torre i un arbre.\nEn canvi la primera menció existent sobre la localitat apareix en lo Llibre del Repartiment en lo qual es pot llegir que despuix de la conquesta de la ciutat de Valéncia per part de Jaume I d'Aragó fon donada a Garcia Pérez Figuerola en 1237 seguint sent revocada esta donació apenés un any més tart per a passar a mans de l'Abad del Monasteri de Santa Maria de Ripoll. En 1258 tornà de nou a mans del seu primer propietari i més tart a la Corona, que la mantingué fins a 1360 quan fon donada a Sancho Tena. En 1389 don adquirida pel jurista Micer Doménech Mascó qui transformà el castell en un palau residencial. En 1425 fon adquirida per la almoina del bisbat de Valéncia que la mantingué en les seues mans fins a 1568.\nEn esta época es produí un dels episodis més importants de l'història de Burjassot al ser mort el 19 de maig de 1522 el misteriós líder de les Germanies conegut com “l'Encobert” que es refugià en Burjassot en acabant de fracassar la seua revolta.\nEn 1600 fon adquirit per Sant Joan de Ribera, per aquell entonces bisbe de Valéncia. Després de la seua mort cedí la localitat del Corpus Christi que ell mateix fundà, al qual pertocà fins a l'abolició dels senyorius.\nEn 1823 el general Sempere establí una junta per a dirigir les operacions militars durant l'invasió dels Cent Mil Fills de Sant Lluis. En 1837 durant la primera guerra carlista s'efectuà una escaramussa coneguda com Acció del Pla del Pou en la que feren presos numerosos soldats lliberats sent fusilats 37 d'ells.\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Burjassot&oldid=95023»\tCategories: Pobles de la Província de ValénciaPobles de la Comunitat Valenciana\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 25 feb 2016 a les 18:38.


La Festa Major d'Esparreguera es celebra enguany en un format adaptat a la nova normalitat. S'ha dissenyat tenint en compte la descentralització de les activitats, l'aforament reduït d'alguns actes presencials i la retransmissió en streaming de diversos esdeveniments com a resposta a la situació de prevenció i distanciament social imposada per la Covid-19. Tot i les limitacions, la Festa Major s'ha de viure!\nConsulteu el programa d’activitats!\nLa piscina municipal d’estiu obre aquesta setmana les portes als infants dels casals\nL’equipament va obrir l’1 de juliol i abans de permetre l’accés dels casals s’ha comprovat que no se supera el límit d’aforament establert, que és del 30%, i que les mesures de seguretat i higiene funcionen correctament. Per garantir una distribució equitativa del nombre d’infants i no superar la capacitat del recinte, a cada casal se li han assignat dos dies d’accés a la piscina\nFesta Major 2020: Classe oberta de Hip Hop family\nDia i hora: Dijous, 9 de juliol de 2020 (11:00)\nLloc: Canal de Youtube de l'Ajuntament d'Esparreguera\nOrganitza: Ajuntament d’Esparreguera i La Rock Dance Center\nBiblioteca, Cultura i Festes\nFesta Major 2020: Taller de cuina. Fem sushi dolç\nDia i hora: Dijous, 9 de juliol de 2020 (18:00)\nOrganitza: Biblioteca Municipal L’Ateneu d’Esparreguera\nFesta Major 2020: Acte d’homenatge a les víctimes de la pandèmia de la Covid-19\nDia i hora: Dijous, 9 de juliol de 2020 (19:00)\nLloc: Campanar de Santa Eulàlia\nFesta Major 2020: Repicades de campanes\nDia i hora: Dijous, 9 de juliol de 2020 (19:30)\nOrganitza: Amics del Campanar d’Esparreguera\nFesta Major 2020: Cinema a la fresca amb la pel·lícula Yesterday\nDia i hora: Dijous, 9 de juliol de 2020 (22:00)


El compromís empresarial és clau per aconseguir els ODS - Notícia - ISGLOBAL\nEl compromís empresarial és clau per aconseguir els ODS\nUna nova publicació d’ISGlobal analitza el paper que les empreses espanyoles estan jugant en la implementació de la nova agenda de desenvolupament\nEn la nova agenda dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS), el sector privat està cridat a jugar un paper central, un paper que representa al mateix temps una responsabilitat i una oportunitat per alinear objectius de negoci amb els de l'equitat i la sostenibilitat. Una nova publicació del departament d'Anàlisi i Desenvolupament Global d’ISGlobal titulada “La Responsabilitat Social Empresarial en el marc dels Objectius de Desenvolupament Sostenible. Una proposta pràctica” analitza el paper de lideratge que les empreses espanyoles estan jugant en la implementació d'aquesta agenda de desenvolupament que pot multiplicar i transformar la Responsabilitat Social Empresarial.\nL'autora de la publicació,Leire Pajín Iraola, directora de Desenvolupament Global d’ISGlobal, repassa en el document set experiències inspiradoresque poden servir d'estímul per a aquelles empreses que vulguin iniciar la seva alineació estratègica i del model de negoci amb els ODS. Malgrat aquests exemples, l'autora reconeix que encara existeixen algunes dificultats, especialment entre les PIMES, per alinear els negocis amb els ODS però argumenta que es poden superar amb un coneixement més gran de l'agenda, amb un marc legislatiu clar i un pla nacional de referència. Pajín desenvolupa una sèrie de recomanacions tant per al sector privat, com per a l'administració pública i la societat civil, que són clau en la configuració i impuls del rol del sector privat. El document acaba amb una proposta pràctica de com alinear estratègicament l'agenda dels ODS amb les empreses.\nAquesta publicació va ser presentada dilluns 25 de juny en una sessió de treball a l'oficina d’ISGlobal a Madrid on més de 25 experts van debatre sobre com les empreses estan prenent el lideratge de l'agenda de desenvolupament. Durant la sessió, es van mostrar casos pràctics i inspiradors, es van repassar les dificultats i els reptes que queden per davant, i es van identificar les eines i la legislació necessària per desenvolupar l'agenda. A més, es va destacar la necessitat de generar espais on teixir aliances innovadores que multipliquin els efectes de l'agenda i que mobilitzin nous recursos. A la cita van acudir directius d'empreses com Telefónica, Iberdrola, Caixabank o Balearia; organitzacions especialistes en innovació i desenvolupament sostenible com el Centre d'Innovació en Tecnologia pel Desenvolupament Humà de la UPM; consultores d'empreses com INNUBA, Canal Consultors, o d'innovació social com Ashoka; ONG com Oxfam; així com institucions com la Xarxa Espanyola de Desenvolupament Sostenible(REDS), AECID, SEGIB o l'Associació Espanyola de Fundacions (AEF).\nLa Responsabilitat Social Empresarial en el marc global dels ODS. Una proposta pràctica\nODS en salut i Europa: El paper dels think tanks regionals\nEl papel del sector privado en la promoción del desarrollo internacional\nLa ciència obre camí per a complir els objectius globals de salut\nUna crida per a accelerar la transformació col·lectiva\nL'Alta Comissionada per a l'Agenda 2030 visita ISGlobal\nEl paper de l'empresa en la nova agenda del desenvolupament


Ballesteros 2007. Per millorar en tots els sentits: LA COMISSIÓ D’INVESTIGACIÓ DEL PÀRKING JAUME I, ÉS NECESSÀRIA I URGENT\nLA COMISSIÓ D’INVESTIGACIÓ DEL PÀRKING JAUME I, ÉS NECESSÀRIA I URGENT\nUn dels requisits imprescindibles que ha de complir qualsevol administració pública dins un sistema democràtic és el de la transparència, tant pel que fa a la seva gestió com a les seves decisions.\nAixò és així per què en democràcia el poder resideix en la ciutadania, al contrari que en els règims polítics oligàrquics, en els quals les decisions i la gestió està en mans d’un grup reduït de persones que no responen davant ningú per les seves actuacions.\nA Tarragona, ja fa temps que la transparència ha desaparegut del decàleg de bones pràctiques del govern municipal. Sovint, davant la demanda d’explicacions, la resposta de l’alcalde Nadal és sempre la mateixa: la pataleta, la desqualificació, el retret i, fins i tot, l’insult. Exemples en tenim els que vulguem i més, però entre els més recents hi ha el cas Terres Cavades, del qual encara esperem el debat “ètic i estètic” que Nadal va anunciar, o el desgavell del pàrking Jaume I.\nL’afer del pàrking Jaume I és un exemple paradigmàtic del que estic dient. La decisió inicial va ser equivocada, la gestió negligent i el final un autèntic disbarat. A hores d’ara, hi ha masses incògnites com perquè els tarragonins i tarragonines ens ho empassem i fem front amb els nostres impostos a un sobrecost de 12 milions d’euros. És lògic, que davant la magnitud de la xifra i el desviament produït es demanin justificacions.\nPer això, fa gairebé un mes, els tres grup de l’oposició van demanar a l’alcalde Nadal la constitució d’una comissió d’investigació que aclareixi el què i el per què de la mala gestió d’aquest projecte.\nEls tarragonins i tarragonines volem saber quin era el projecte inicial de l’aparcament, quines modificacions s’hi han introduït, qui les ha aprovat, com es va comprovar la solvència de l’empresa Alem i si és cert que l’Empresa Municipal d’Aparcaments va avalar-la, quina era la quantitat de places prevista inicialment i quina serà la final, quin era el preu inicial i quin serà el preu final de cada plaça d’aparcament, quantes cates per conèixer el subsòl es van fer, quin serà finalment el cost de l’obra, qui assumirà les responsabilitats polítiques de la mala gestió, etc.\nSón masses incògnites i massa importants com per obviar-les. Estem al final de la legislatura i abans de les eleccions del maig de 2007, és necessari que tothom conegui l’entrellat que hi ha al voltant d’aquesta obra, sobre la que mai s’ha tingut en compte el parer de la ciutadania. Ara, més que mai és necessària i urgent la creació d’una comissió que investigui el pàrking Jaume I.\nEstimar Tarragona no ha de ser un eslògan electoral, ha de ser un exercici diari consistent en gestionar el millor possible els recursos i les potencialitats que tenim. Quan ja no queden idees, ni il·lusió, ni energia per liderar la ciutat, és una mostra d’estimació i voluntat de servei, retirar-se i deixar pas a altres persones que hi puguin donar un nou impuls.\nposted by Josep Fèlix Ballesteros @ 21:06 0 comments\nEL GOVERN d’ENTESA, BÓ PELS MUNICIPIS\nLA INTOLERÀNCIA DE L’ALCALDE NADAL\nDE QUIN SUPORT ESTABLE PARLA CIU?


Comença el procés participatiu per transformar la Via Laietana\nL'Ajuntament planeja enllestir el projecte a final de mandat i executar-lo el següent\n3 min. 12/06/2018 22:06\n651x366 Voreres estretes i molt de trànsit a la Via Laietana. / PERE TORDERA Voreres estretes i molt de trànsit a la Via Laietana. / PERE TORDERA\nLa Via Laietana se sotmetrà a un procés de participació ciutadana per decidir el seu futur i aquest dimarts ha començat el debat per començar a dibuixar-lo. El debat amb tots els actors implicats buscarà, després de realitzar una diagnosi, escoltar les propostes del veïnat, els comerciants i les entitats per decidir les reformes del carrer barceloní de cara al proper mandat.\nL'Ajuntament de Barcelona presentarà durant les properes setmanes un conjunt de sessions informatives, recorreguts urbans i tallers de propostes per buscar una idea de futur “amb més espai públic pel vianant i comptant amb una mobilitat més sostenible”, segons ha indicat la directora de l'àrea d'urbanisme i mobilitat, Janet Sanz. Després d'aquesta primera diagnosi, es planeja fer arribar les conclusions a la ciutadania a partir de l'octubre.\nAmb la voluntat d'utilitzar-se com a base, el govern presentarà uns dibuixos que pretenen guiar les idees dels usuaris a l'hora d'elaborar les seves propostes. Alguns d'aquests esbossos mostren la possibilitat d'eixamplar les voreres per dotar de més espai als vianants amb mesures concretes, tot i que el govern adverteix que no son “propostes tancades”.\nSanz ha reconegut que actualment la Via Laietana “té dèficits estructurals” i que “sembla ser un carrer dedicat a la circulació de cotxes”. Per aquest motiu, ha celebrat que ja hi hagués un debat previ al voltant de la transformació i ha animat als veïns, les escoles i els comerços a presentar els seus suggeriments. La regidora del districte de Ciutat Vella, Gala Pin, ha apuntat que “com més aportacions tinguem, més consensuat serà el projecte que tirem endavant”.\nEl projecte de l'ajuntament barceloní va lligat a una llarga reivindicació que, en paraules de la responsable d'urbanisme, “ningú s'havia atrevit a posar a disposició de tots aquells que tenen alguna cosa a dir”. De la mateixa manera, s'ha recordat que la idea és tenir el pla d'acció i les propostes seleccionades a final de mandat per tal d'aplicar-ho durant el proper govern.\nEl veïnat, comerç i entitats s'han trobat aquest dimarts al Consell de barri del Casc Antic per escoltar la proposta del govern municipal, que aviat visitarà també el Consell del Barri Gòtic. En aquesta reunió s'ha subratllat la idea d'aplicar canvis per millorar la vida quotidiana “dels que fan vida a la ciutat” amb una mirada sensible a la sostenibilitat. La metodologia del procés, segons ha informat l'Ajuntament, incorporarà la perspectiva de gènere i es desenvoluparà seguint el nou reglament de participació municipal. Tot supervisat per la comissió de seguiment de la Via Laietana.\nNoves obres imminents\nMentrestant, l'equip de govern iniciarà la transformació de la via durant els propers mesos per avançar en la renovació. A l'agost es començaran les millores puntuals de les voreres, repassant també els elements malmesos. I a partir de l'octubre, es restructurarà la plaça d'Antoni Maura amb unes obres que duraran mig any i que comptaran amb una inversió d'1,9 milions d'euros. En aquest projecte, desapareixeran les dues semirotondes actuals i s'ampliaran les voreres.\nLa Via Laietana de Barcelona es reformarà per millorar el pas de vianants


Alfaguara publica el 21 de gener la novel·la «Gambito de dama», l'últim gran èxit de Netflix - Regió7\nAlfaguara publica el 21 de gener la novel·la «Gambito de dama», l'últim gran èxit de Netflix\nL'obra, de Walter Tevis, és del 1983 i des del 7 de desembre estarà disponible en format e-book\nUn fotograma de la sèrie «Gambito de dama» | NETFLIX\nAlfaguara publicarà el 21 de gener la novel·la de Walter Tevis, Gambito de Dama, obra en la qual es basa la sèrie de Netflix que des de la seva estrena, el 23 d´octubre, s´ha convertit en la producció més vista de la plataforma (amb més de 62 milions d´espectadors fins ara) i ha posat de moda els escacs. Des del 7 de desembre, el llibre estarà disponible en format e-book.\nDes de la seva primera edició, el 1983, Gambito de dama es va convertir en un llibre de culte per a escaquistes. Abans que la història es convertís en un fenomen planetari, Walter Tevis es va basar en la seva pròpia infantesa i en les seves addicions per donar vida a la protagonista d´aquest clàssic nord-americà. Beth Harmon, a la minisèrie interpretada per Anya Taylor-Joy, una Mozart dels escacs - òrfena, solitària, politoxicòmana, competitiva, fràgil- amb una intel·ligència que li provoca tants èxits com problemes.\nEstats Units, dècada de 1950: als vuit ays, Beth Harmon és una nena callada que mira de passar inadvertida en l´orfenat on viu. Fins que un dia juga la seva primera partida d´escacs. I amb molt poca pràctica i encara menys mitjans, es revela ràpidament com un geni natural. Però mentre creix el seu talent també ho fan les seves addiccions.


Malestar intern al govern per les cites de Moreno amb veïns\ndiumenge, 18 de abril de 2021, 19:06\nL’anunci es va fer dos dies després de l’agressió a la platja del Cavaió\nArxivat a: Política · Govern · ERC · CUP · Arenys en Comú\nL'alcaldessa, Annabel Moreno, ha anunciat aquest mes de febrer que farà reunions periòdiques amb veïns d'Arenys per tractar i debatre de manera distesa temes municipals d'interès comú. Aquestes reunions seran amb grups reduïts i es començaran a fer en línia, d'acord amb les mesures de distanciament i protecció sanitària de la pandèmia. La intenció d'aquestes trobades és mantenir un contacte més directe i afavorir una relació de proximitat entre la ciutadania i l'Ajuntament.\nLa primera de les reunions va tenir lloc el dimarts, 16 de febrer, i la següent és convocada pel dia 23 de març. Les reunions seran internes, només amb les persones que hagin estat confirmades per assistir-hi, i no es retransmetran en línia. Tampoc es penjaran als canals oficials de l'Ajuntament un cop acabades. Per participar-hi cal demanar cita.\nAquest anunci ha causat cert malestar entre els socis petits del govern, la CUP i Arenys En Comú, que no n'estaven informats i se’n van assabentar per la premsa i no pels canals interns. A més, l'anunci d'aquestes reunions va arribar l'endemà de l'assalt a tres avis de Canet a la platja del Cavaió, motiu pel qual alguns han interpretat aquestes trobades com una operació de neteja d'imatge fruit la improvisació. Precisament, el dia abans d’anunciar aquestes reunions el govern va emetre un comunicat lamentant els fets del Cavaió. L’argumentari d’aquest comunicat ha significat un gir de 180° amb el discurs que fins ara havia adoptat el govern sobre la seguretat ciutadana.\nAquesta tensió s'afegeix a la de la moció sobre la via unilateral que va proposar la CUP a les portes de les eleccions i que va provocar durs retrets interns entre l'alcaldessa i les regidores de la CUP. També pesa el menysteniment que van percebre la CUP i Arenys en Comú a l'hora d'acordar els membres del Consell d'Administració de Ràdio Arenys.


Es posa al descobert un llenç de la muralla meridional de finals del segle XIV | Bonart\nEs posa al descobert un llenç de la muralla meridional de finals del segle XIV\nUnes obres de rehabilitació en un edifici del carrer de l’Argenteria de Girona han permès posar al descobert un llenç de la part meridional de la muralla que encerclava la ciutat al segle XIV. Fins ara tota la documentació que es tenia d’aquest tram de mur baixmedieval a la zona del carrer de l’Argenteria era la que es relatava en diferents llibres i plànols de l’època, però no se n’havia trobat cap evidència física.\nLa troballa arqueològica que avui s’ha presentat permetrà recuperar un referent visual d’aquesta part de la muralla, que començaria a l’anomenada torre del Telègraf i s’acabaria a l’inici del carrer del Carme. En aquest punt la muralla resseguia l’areny fins a trobar-se amb la muralla de les Ballesteries. El rei Pere III El Cerimoniós va ordenar tancar els burgs i els ravals de la ciutat amb la construcció d’una muralla per protegir Girona a la segona meitat del segle XIV. Els trams que ara es poden recórrer de la muralla a la ciutat són la part que s’ha mantingut al llarg dels anys d’aquesta mateixa construcció.\nL’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, ha subratllat la importància que té aquesta descoberta per al relat històric i patrimonial de la ciutat. “Es tracta d’una troballa extraordinària per a la ciutat, que ens dóna més informació del nostre patrimoni i que pot ser una clau més que ens obrirà portes a nous coneixements i ens permetrà conèixer més aspectes sobre la nostra història”, ha remarcat.\nLa intervenció arqueològica que s’ha fet a l’espai ha permès saber que la vida en aquest punt de la ciutat de Girona fa 600 anys –a principis del segle XV– transcorria 3,70 metres per sota del nivell de circulació actual. Els fonaments de la muralla s’han trobat a una profunditat de 3,80 fins a 4,50 metres i s’estima que el mur tenia una alçada d’uns 12 metres aproximadament. L’alçada de la muralla podria ser fins i tot superior, ja que a partir del segle XIX es van fer reformes importants a les cases de la Rambla i l’Argenteria i és difícil determinar el coronament del mur, tal com ha assegurat l’arqueòloga responsable del projecte, Maribel Fuertes. L’amplada del mur és de 2,40 metres.\nArran del sondeig estratigràfic que s’ha fet amb les excavacions al carrer de l’Argenteria s’ha pogut conèixer que la primera gran modificació de l’espai va tenir lloc a mitjans del segle XVI, amb la construcció de l’edifici actual. En aquest moment, la muralla s’integrarà com a fons de l’habitatge i començarà el procés d’emmascarament de l’estructura, tot i que la muralla encara era visible des de la llera del riu. La gran modificació de l’espai del mur es va fer al segle XIX amb la reforma dels edificis de la Rambla i l’Argenteria. Amb aquestes remodelacions es van obrir les cases al riu, operació que va significar obrir la muralla i construir-hi balconades, a més dels pisos superiors dels edificis. A partir d’aquell moment la muralla restarà ja completament emmascarada a l’interior de l’habitatge i desapareixerà d’una manera gairebé integral del paisatge visual de la ciutat.\nEls serveis tècnics de l’Ajuntament de Girona i del Departament de Cultura la Generalitat de Catalunya han treballat de forma coordinada en les darreres setmanes per valorar la troballa que avui s’ha donat a conèixer. L’arquitecta municipal Rosa Cànovas ha explicat que, a principis del mes de maig, des de l’Ajuntament es va ordenar al promotor de l’obra del número 23 del carrer de l’Argenteria que s’aturessin les actuacions arran de l’estructura que havia quedat al descobert i que tot feia pensar que podia tractar-se de la muralla medieval de la ciutat.\nA partir d’aquí, des del Servei d’Arqueologia del Departament de Cultura de la Generalitat a Girona es va actuar en l’espai per fer un estudi que determinés de què es tractava, de quan era i quina entitat tenia. Les excavacions van començar el 29 de maig i s’han acabat el 21 de juny.\nEl director dels Serveis Territorials de Cultura de la Generalitat de Catalunya a Girona, Francesc Ten, ha posat èmfasi en la importància d’actuar ara “per deixar visible en la mesura del possible el tram de muralla conservada a nivell de subsòl i sòl, fer-la accessible i adequar l’obra per fer-la compatible amb els nous usos de l’espai, sense caure en actuacions com el fals històric”.\nImatge de la muralla.\nEtiquetes: Francesc Ten · Maribel Fuertes · Marta Madrenas · Muralla de Girona · Rosa Cánovas


Els Isards acusen les baixes i obren l'Europeu amb una derrota a\nEls Isards acusen les baixes i obren l'Europeu amb una derrota a Turquia (36-12)\nEsports » Rugbi 12 d'octubre, 2019\nLa selecció de rugbi ha obert el Campionat d'Europa amb una derrota a Turquia, per 36 a 12. Els Isards, que presentaven un quinze amb moltes baixes de titulars habituals, han començat bé, però s'han vist superats per una Turquia amb molta empenta, que s'ha posat el partit de cara abans del descans.\nAndorra ha sortit amb moltes ganes i una pressió que a l'inici del partit ha ofegat Turquia. El premi ha arribat al minut onze. Els Isards guanyaven una touche a cinc metres de la línia i el treball del mol culminava en el primer assaig, obra de Rubia.\nPerò el partit ha canviat radicalment de decorat. Turquia ha passat a controlar l'oval i ha tancat els Isards al seu camp. El primer assaig dels turcs ha estat una injecció de confiança i els locals han continuat dominant i buscant la marca amb insistència. Dos assajos més, transformats, deixaven el marcador 21 a 5 per a Turquia al descans.\nA la segona part els turcs han obert encara més diferències amb un xut a pals des del mig del camp. Amb dos assajos més abans de l'equador de la represa i el 36 a 5, el partit estava sentenciat. Però Andorra ha tret l'orgull i els canvis de Josep Magallón i Peter Lucas han donat oxigen als Isards.\nL'empenta dels debutants ha obtingut el premi de l'assaig al minut 77, obra de Marc Abelló, i la transformació del mateix jugador ha deixat el definitiu 36 a 12. La nota més positiva, el debut de fins a sis nous Isards. El pròxim compromís arribarà a l'Estadi, el 9 de novembre contra Bòsnia i Hercegovina.\nImatges: Rugby Europe


El directiu del Barça Oriol Tomàs adquireix la cadena Esports Quinze\nEl membre de la junta de Bartomeu ha comprat sis botigues de productes esportius associades a la firma Intersport\nper Redacció dimarts, 4 de juliol 2017 - 10:43h\nEl directiu del Barça, Oriol Tomàs, ha adquirit sis botigues adscrites a Intersport | Cedida\nL'empresa Open Olympic Retail, propietat del directiu del FC Barcelona, Oriol Tomàs, ha adquirit la cadena Esports Quinze, una sèrie de sis botigues associades a la cadena Intersport. D'aquesta manera, l'empresa de Tomàs pren el control d'una de les línies més potents d'Intersport, que inclou establiments en zones clau de Barcelona com la Rambla Catalunya o el barri de Gràcia. Open Olympic Retail va ser creada fa només un any amb l'obertura d'una botiga esportiva a l'interior del parc temàtic Open Camp, situat a l'Estadi Olímpic Lluís Companys. Oriol Tomàs és exdirector general de futbol de Nike per a Espanya i Portugal i vocal de la junta directiva del Barça. La resta de botigues adquirides per Tomàs són les de Sant Boi de Llobregat, Gavà i Reus.\nAquest no és l'únic moviment empresarial que ha tancat el directiu del Barça. Segons publica 'Crónica Global', Open Olympic Retail ha signat un acord de col·laboració amb l'empresa Deportes Virso, també associada a Intersport. Aquesta empresa compta amb set botigues repartides per Catalunya i el País Valencià i factura unes quantitats similars a les de l'empresa de Tomàs. Deportes Virso assessorarà Open Olympic Retail en els processos de venda, màrqueting i compres. Intersport Espanya calcula que entre totes dues companyies sumen uns ingressos de 15 milions d'euros l'any.\nOriol Tomàs va formar part de la comissió esportiva del Barça entre els anys 2011 i 2013. Des de les eleccions del 2015, Tomàs exerceix de vocal a la junta directiva del club. En la seva etapa prèvia al Barça, Tomàs va ser analista financer de Procter & Gamble i responsable de màrqueting a Danone.\nATENCIÓ: Donen un important premi astronòmic a aquest poble de Girona\nLa família Schumacher rep, per fi, una molt bona notícia


Infosalut - S'inicia el funcionament del 024, la línia d'atenció a la conducta suïcida\nArticle anterior Salut i l'IMAS signen un conveni per atendre 30 pacients amb cures de llarga durada a la residència de Pòrtol\nArticle següent Usuaris, associacions i professionals es retroben en la IV Jornada del Pacient Actiu\nLa Línia 024 serà atesa per persones expertes per donar suport a persones amb conductes suïcides i a la seva gent més propera. És una línia gratuïta, immediata, accessible i confidencial.\nEl dia 9 de maig de 2022, el Ministeri de Sanitat va presentar la Línia 024 d'Atenció a la Conducta Suïcida, amb el lema "Llama a la vida", que funciona des del 10 de maig i ho farà les 24 hores del dia, els 7 dies de la setmana i durant els 365 dies de l'any.\nEl 024 estarà connectat amb els serveis d'emergència de les diferents comunitats i ciutats autònomes per ajudar als que més pateixen.\nEl suïcidi és la primera causa de mort externa a Espanya i la primera causa de mort en joves. Segons l'INE, el 2020 varen registrar-se 3.491 morts per suïcidi a Espanya, dades que mostren un augment del 7,4% en comparació amb el 2019.\nPer al desenvolupament del 024, així com de les futures accions que es duguin a terme en matèria de prevenció del suïcidi, s'ha creat un Comitè Assessor, format per persones expertes de diferents àrees.\nAtenció per persones expertes\nLa Línia d'Atenció a la Conducta Suïcida comptarà amb la participació de persones expertes per a intervenir en situacions complexes d'elevat risc.\nEn una primera fase, el telèfon serà gestionat per la Creu Roja, mentre que el Ministeri de Sanitat continua amb la licitació definitiva del servei. L'equip del 024 tendrà un responsable del servei, 11 supervisors i 26 operaris, tots ells amb experiència i coneixements en la gestió d'aquest tipus d'intervencions.\nAmb l'objectiu que tota la ciutadania pugui emprar el 024 en condicions d'igualtat i no discriminació, el telèfon està adaptat i s'inclourà un servei de videointerpretació en llenguatge de signes, així com un servei d'interpretació telefònica per tal de superar les barreres idiomàtiques, fent possible la comunicació en temps real amb persones que parlen un altre idioma.\n[Font: Ministeri de Sanitat. 09/05/2022]


Ajuts per a les empreses que volen millorar la seva presència digital - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nEntre els diversos programes publicats al Diari Oficial, hi ha el de transformació digital, l'objectiu del qual és motivar la incorporació de noves tecnologies digitals per augmentar el desenvolupament dels negocis i empreses, la millora de la productivitat i l'eficiència de l'estalvi de despeses. Un dels requisits és que les solucions tecnològiques (web, apps, cartellera digital...) han d'estar obligatòriament en llengua catalana.\nAquests ajuts són un complement qualitatiu que es pot sumar a la campanya Comerçlocal.cat que promou la Fundació puntCAT amb la col·laboració de la Direcció General de Política Lingüística i el Departament d'Empresa i Coneixement. L'objectiu principal de la Fundació és crear consciència de la importància de tenir presència en línia, normalitzar l'ús del català a Internet i dotar cada comerç d'un lloc web presència (una pàgina web de presentació amb el domini .cat), i amb les característiques següents: fotos de l'establiment i dels seus productes o serveis, descripció del comerç, geolocalització via Google Maps, dades de contacte, enllaços a les xarxes socials, entre altres dades.\nEncara que hi hagi establiments comercials que tenen web en català, actualitzar i modernitzar l'aparador digital permet visibilitzar millor els productes, tenir més oportunitats de negoci i oferir un excel·lent servei de qualitat als clients.


Tarragona present a la nova campanya de Catalunya Turisme\nLa cala per Cesc Gay\nEspot 'La cala' enregistrat a l'Ametlla de Mar\nEls espots de Cesc Gay recullen diferents experiències turístiques a diferents llocs de Catalunya\nActualitzada 17/06/2016 a les 18:54\nL’Agència Catalana de Turisme de la Generalitat ha desenvolupat una nova campanya de promoció turística seguint amb l’eslògan de l’any passat ‘Catalunya és casa teva’. Enguany la campanya estarà formada per un total de cinc espots que explicaran diferents experiències que es poden viure arreu del territori sota la mirada personal de Cesc Gay. Els espots han estat rodats en diferents indrets com ara el Penedès, el Bages, les Terres de l’Ebre, el Pirineu lleidatà i el Baix Empordà. Tarragona hi té representació a través de l’espot ‘La cala: el somriure del teu fill en un dia de platja’, que es va enregistrar a l’Ametlla de Mar. A més també es recomanen dues experiències que tenen representació tarragonina. La primera, sota el lema ‘El pes de la gravetat’ que es centra en Miravet, i la segona, sota el lema ‘La cartoixa: buscant l’origen del vi a Escaladei’ que es centra a Escaladei.\nEl director i guionista Cesc Gay és autor de films amb un llenguatge cinematogràfic molt personal i una profunda mirada sobre els personatges que retrata, com ara En la Ciudad, Una pistola en cada mano i Truman, pel qual ha rebut enguany nombrosos guardons entre ells cinc Goya, inclòs el de Millor director. El 2015, Gay va debutar en el teatre amb l’obra Els veïns de dalt.\n4.Finalitza la primera fase de la Lliga Genuine...\n5.Més de 800 persones participen a la caminada ...\n6.El bar que vol desvincular-se de Vox\n7.Acusa al seu rival de despistar-lo amb un pet...\n9.L'AMPA de l'escola Sant Pau vol una parada de...\n10.Una excavació posa al descobert una església r...\n1. El TSJC arxiva la causa contra Turull i la...\n2. L'advocat Jaume Alonso-Cuevillas presenta...\n3. Ryanair llança la 'Cyberweek' amb ofertes ...\n4. Tres de cada quatre enquestats no veuen les...\n5. Torna el festival Femme in Arts a Lo Pati, la...\n6. El portaveu del PP al Senat diu que...\n7. Ábalos no descarta una convocatòria d...\n8. Bons resultats de la Ganxet Pintxo tot i el...\n9. Jordi Bertran oferirà la xerrada 'Pobra Part ...\n10. Un avió fotografiarà des de l'aire més de 250 c...


08/04 - Presentació del llibre "Un món en un Dia" - Centre Cívic PATI LLIMONA\nInici ReGenerat ReGenera't -Activitats Passades - 08/04 – Presentació del llibre “Un món en un Dia”\n[LGTBIQ+…] (3r trimestre 2021)\nPresentació del llibre de contes infantils “Un món en un Dia”\nDinamitza Aida Rivas- Moreno i Gus Bas Planas\nData dijous 8 d’abril\nInscripcions a partir del 29 de març\nQuè vol dir que un joc és per a nens i no per a nenes? Per què es diu que plorar és de covards? Què passa amb el plaer i el cos? Com em sento quan em diuen maca? És possible tenir dues cases i ser una família? Puc ser visible a la meva manera? Algú més sap que tot pot ser diferent depenent de com es miri?\nEt ressonen aquestes preguntes? Doncs són les que es fan les i els protagonistes del llibre de contes que presentem. Un llibre amb 9 històries atravessades per la mirada de gènere i l’acompanyament respectuós, tant en els processos vitals dels personatges, com en el llenguatge que es fa servir. Una porta oberta a la creativitat i la llibertat.\nUn món en un dia és un llibre de contes. Cada conte es pot llegir per separat, excepte la primera i l’última història, encara que tots estan relacionats a través dels personatges que els protagonitzen. La infància és la protagonista d’aquest conte. Les vivències dels personatges ens van mostrant preguntes, descobriments i aprenentatges al voltant de qüestions atravessades pel gènere.\nEn paraules de les autores: «El nostre desig és que algun dia no calgui escriure un conte sobre la diversitat familiar o sobre el racisme, perquè tots els contes hauran integrat la diversitat que existeix. Perquè en qualsevol conte sobre qualsevol història, el seu protagonista tindrà una família monoparental, o alguna diversitat funcional. Perquè haurem creat l’oportunitat perquè cada persona pugui reflectir-se en històries quotidianes i sentir-se lliure».\n«UN MÓN EN UN DIA», EDITAT PER POL-LEN EDICIONS.\nESCRIT PER AIDA RIVAS-MORENO i GUS BAS PLANAS.\nIL.LUSTRAT PER GLÓRIA VIVES XIOL.


Comissions de bancs i caixes, a l’alça | Consumer\nComissions de bancs i caixes, a l’alça\nEn el que va d'any les comissions dels bancs i caixes d'estalvi espanyoles han augmentat entorn d'un 10%, principalment per realitzar una transferència i usar el caixer\nPer Leticia Arráez 21 de agost de 2007\nCada usuari d’una entitat bancària va pagar l’any passat al nostre país 226 euros de mitjana en comissions en operacions bàsiques, sense explicar préstecs o altres productes, principalment en transferències i ús del caixer electrònic mitjançant la targeta de crèdit i dèbit. A la fi de 2007, la xifra mitjana de comissions per persona podria arribar als 260 o 280 euros. Després de l’últim augment de les comissions, la mitjana s’ha situat dos punts per sobre de l’IPC. Davant aquestes xifres, fetes públiques pel Banc d’Espanya, els ciutadans es pregunten de quina forma van a afectar a les seves butxaques aquestes pujades, i com van a influir en les seves operacions més freqüents. El més aconsellable és negociar les comissions amb les entitats i reclamar sempre que hagin cobrat per un servei no requerit.\nEncara que no passa un dia sense que es denunciïn les elevades comissions que bancs i caixes cobren a Espanya, aquestes lluny de baixar, s’han incrementat. Principalment ho han fet les comissions per les principals operacions bancàries, fins i tot després d’haver-se engegat l’eliminació de comissions, aplicades en algunes entitats financeres, en els moviments més bàsics. Solament en els primers sis mesos de 2007 les comissions i operacions senzilles van augmentar una mitjana del 4,6%, segons dades del Banc d’Espanya. Aquest nou increment se situa per sobre de l’Índex de Preus al Consum Harmonitzat (IPCA). En concret, l’Associació d’Usuaris de Bancs, Caixes i Assegurances (ADICAE) preveu un augment semblant per a la resta de l’any i recorda que la millor solució consisteix a negociar amb les entitats per aconseguir els millors preus en els serveis.\nSi en 2005 l’usuari pagava de mitjana anual 176 euros, aquesta xifra es va encarir en 2006 a 226 euros i s’espera que pugui arribar a la fi d’any fins als 260/280 euros. Malgrat la possibilitat de negociar les comissions, l’homogeneïtzació dels preus dificulta l’elecció per part del client. És molt important, per tant, comparar l’oferta de les entitats i llegir la lletra petita en tots els serveis que vagi a requerir. En aquest sentit, les campanyes que van llançar alguns bancs i caixes fa dos anys sota la denominació ‘sense comissions’ també han causat algunes sorpreses als clients. A més, sempre que s’ofereixen alguns serveis bàsics sense comissions cal mirar la lletra petita, perquè altres serveis -com el manteniment de la targeta- pot resultar més car.\nSi en 2005 l’usuari pagava de mitjana anual 176 euros, aquesta xifra es va encarir en 2006 a 226 euros i s’espera que pugui arribar a la fi d’any fins als 260/280 euros\nEn l’actualitat s’està treballant en alguns aspectes que ajudin a protegir els interessos dels clients com l’aprovació d’una normativa ‘més justa’. Sobretot, una major intervenció del Banc d’Espanya i del Ministeri de Sanitat i Consum. Un altre dels objectius en els quals incideix la societat, en general, és la major interlocució i diàleg amb entitats i patronals, que a poc a poc ja es va aconseguint. Però el més important és que l’usuari no es conformi amb les altes comissions que ofereixen els bancs i que les negociï en els serveis que siguin precisos, així com reclamar-les quan s’adverteixi que aquestes són molt elevades i desproporcionades. Un consell és fer un seguiment regular de la ‘vida bancària’ de l’usuari per evitar comissions que no procedeixin.\nDes d’ADICAE també s’assegura que l’augment de les comissions no estan en proporció amb la qualitat de de el servei. Com a exemple, el seu vice-president explica que el sistema de banda magnètica que utilitzen les targetes actuals és encara molt vulnerable al frau. Es calcula que en 2010 es dugui a terme la implantació del nou xip. “Una transició que s’està pagant amb les comissions dels consumidors. Així es mostra la nul·la eficàcia que ha tingut la campanya sense comissions, i que demostra que no s’ha frenat l’augment del cost de les comissions ni la repercussió que ha tingut en la butxaca dels usuaris, que segueixen pagant cada vegada més per la prestació dels mateixos serveis”, denúncia Herrero.\nEncara existeixen notables incompliments quant a la col·locació d’un tauler d’anuncis per informar als clients\nPer aquestes raons és molt important negociar les comissions amb les seves entitats, i en el cas de no estar conformes amb elles, els experts aconsellen la presentació de reclamacions al defensor del client i al Banc d’Espanya. Es poden tenir en compte alguns suggeriments que poden ser molt útils a l’hora de contractar els serveis d’una entitat bancària.\nNo cal oblidar que les entitats, en la seva operativa habitual, solen aplicar les comissions màximes establertes per cada banc o caixa d’estalvis. Existeixen casos de rebaixa quan el client negocia, d’aquí la insistència en la necessitat de negociar. D’altra banda, l’operativa de les entitats està sent en molts casos la de cobrar una comissió, encara que no obeeixi a un servei efectivament prestat. Si el client reclama, solen retornar el càrrec, però si no s’efectua tal reclamació, la quantia de la comissió va a parar als ingressos que tenen els bancs i caixes d’estalvi per aquest concepte. A més, s’ha de saber que es poden revisar les comissions per tots els productes i serveis que el banc o caixa ofereix, a part de preguntar en l’entitat si ja ha estat registrada al Banc d’Espanya i si consta en el llibre de tarifes. Es tracta d’una manera d’evitar abusos en l’activitat diària.\nNo obstant això, encara existeixen notables incompliments quant a la col·locació d’un tauler d’anuncis per informar a la clientela. És a dir, un lloc on el client pugui conèixer els seus deures i els seus drets, comparar-ho amb els de altres entitats bancàries i conèixer les últimes ofertes o serveis que ofereix l’entitat bancària.\nUn fenomen dels últims mesos és l’encariment de les transferències bancàries nacionals, sobretot les realitzats des de la mateixa entitat, és a dir, entre sucursals de les mateixa xarxa financera -un 9,45%-, i també des de diferent banc o caixa d’estalvi on es té el compte. En aquest cas, la comissió va aconseguir els tres euros de mitjana enfront dels 2,75 de fa sis mesos, la qual cosa significa un increment del 9,45%.\nEl cobrament amb targeta de dèbit en una entitat diferent a la pròpia, però amb la mateixa xarxa de targetes (Servired, Euro6000 o 4B) equival al cobrament d’altíssimes comissions per part de les entitats financeres. Aquestes extraccions han augmentat el seu preu de mitjana un 11,1%, passant dels 54 cèntims als 60 de mitjana. S’observa que les comissions que s’exigeixen són, en general, més altes als bancs que en les caixes, però hi ha de nou un alt grau d’homogeneïtat entre les tarifes. Com és habitual, s’exigeix una comissió de major quantia en els casos de disposició de diners a crèdit a una altra xarxa de caixers, però no s’exigeix quantitat alguna per les disposicions d’efectiu. En aquesta ocasió, les targetes de dèbit van d’una comissió mínima de 4,51 a una màxima de 20 euros. En el cas de les targetes de crèdit, el preu oscil·la entre els 13,52 de mínim i els 40 euros de màxim. Però en aquest cas, també es poden negociar els preus. Per exemple, al Banc Santander poden ajustar-se fins als 24 euros i els 30 del BBVA en el segon any. En altres bancs, el primer any pot resultar gratis i a partir del segon cal començar a abonar una quantitat. En definitiva, la quota anual es pot rebaixar a l’hora de negociar. Tot depèn de l’ús que se li doni a la targeta.\nL’obertura de crèdits no hipotecaris ha pujat un 0,48% i els hipotecaris una mica més, concretament un 1,24%. No obstant això, en aquest aspecte, la comissió que més s’ha incrementat ha estat la relacionada amb l’estudi que es fa per obrir un préstec, que ha augmentat entre un 4% i 5%. En la comissió d’obertura de préstecs hipotecaris poden apreciar-se grans oscil·lacions en les quantitats aplicades per cada entitat que oscil·len des dels 15 als 950 euros. D’altra banda, quant als préstecs no hipotecaris, el percentatge al que ascendeix la comissió també varia entre el 2% i 3%, mentre que s’aprecien fortes oscil·lacions entre les quanties mínimes, és a dir, entre 12 i 120 euros.\nComissió de manteniment en comptes i llibretes\nLes comissions per manteniment de comptes van augmentar menys en percentatge però més en quantitat, en pujar 54 cèntims de mitjana tant per als comptes corrents com per les d’estalvi. Es tracta de l’operació més bàsica que ofereix una entitat financera i que s’abona semestralment. De tota manera, moltes de les entitats bancàries que van llançar la campanya ‘sense comissions’ oferien de manera gratuïta el manteniment del compte als clients que la van obrir a partir d’aquest moment.\nDespesa no és el mateix que comissió\nEl Banc d’Espanya recorda una regla basada en el sentit comú, segons la qual qualsevol comissió que cobri l’entitat financera a l’usuari ha de comportar un servei. De nou, la clau està a llegir els contractes abans de signar-los i a perdre la por al banc o caixa d’estalvis. Addicionalment, les entitats poden cobrar per les despeses en què hagin incorregut per prestar aquests serveis. Però no cal confondre comissió amb despesa. Les característiques de les comissions són les següents:\nHan de respondre a la prestació d’un servei efectiu, això és, que realment hagi estat prestat per l’entitat.\nEl client ha de sol·licitar el servei. Queden així excloses aquelles operacions que són imposades per l’entitat com són l’obertura de compte corrent per domiciliar quotes d’un préstec o els regals que l’entitat realitzi, com les targetes de crèdit, etc.\nHa de prestar-se el servei d’una manera diligent: l’operació que el client sol·licita ha de realitzar-se correctament i en un temps adequat.\nLa quantia de la comissió ha de ser proporcional al servei prestat, és a dir, ha d’existir un equilibri entre la quantia de la comissió aplicada i el volum de l’operació que es realitza.\nbancs caixes comissions entitat euros