Silenci, estem llegint: Emma (Jane Austen) [II]\nEmma (Jane Austen) [II]\nCapítols: 19 a 36\nCoberta Edició 1898.\nIl·lustrada per C. E. Brock\nEscric aquest segon post de lectura dedicat als capítols centrals de la novel·la "EMMA" de Jane Austen quan ja he acabat de llegir tot el llibre i he de dir que no m'ha decebut perquè al post de presentació ja s'intuïa per on aniria la cosa però que potser sí que m'esperava alguna cosa més.\nM'explico. En aquell post previ a la lectura vaig escriure que "el text ... es tracta sobretot d'una minuciosa descripció d'una petita ciutat de províncies on no passa gaire cosa més que els esdeveniments de la vida quotidiana d'aquella comunitat" i, certament, això (i gairebé res més) és el que trobem quan llegim el llibre. Les parts del misteri detectivesc i de les endevinalles, que també ens 'prometien' en la presentació tenen, al meu parer, una importància mínima en el desenvolupament de la novel·la.\nI això és encara més palès en els capítols que em toca comentar en aquest post doncs, en aquesta part del llibre, no hi surt cap endevinalla ni cap d'aquests "elements de la novel·la gòtica" de que ens parlaven en aquell post de presentació. En aquests capítols concrets, la història continua només relatant la vida dels protagonistes dedicats, gairebé exclusivament, a fer-se mútues visites de cortesia, preparar balls i altres ocupacions similars.\nPer explicar, de forma telegràfica, el que passa concretament en aquests capítols del segon volum de l'obra on s'incorporen nous personatges als principals (tals com Frank Churchill, Jane Fairfax o Mrs. Elton) ho faré mitjançant un recull d'il·lustracions vuitcentistes que C. E. BROCK va fer per algunes de les primeres edicions de la novel·la. Són unes delicioses aquarel·les i uns genials dibuixos acolorits, tota una joia que podem veure al complet, junt a la versió original del text, en aquesta web i dels que a continuació enllaço (des d'aquí) els corresponents a aquesta segona part del llibre (capítols 19 a 36):\nCapítol 19: Emma i Harriet visiten Mrs. i Miss Bates, que han rebut una inesperada carta de Jane Fairfax.\nCapítol 21: Harriet es troba a Mr. Martin mentre compra a la botiga de Mr. Ford.\nCapítol 24: Frank i Emma estan molt bé junts i parlen sobre Miss Fairfax. Capítol 26: Festa a casa dels Cole. A Jane Fairfax li han regalat un piano.\nCapítol 28: Tothom va a casa dels Bates.\nCapítol 29: Mrs. Weston vol organitzar un ball. Capítol 32: Mr. Elton presenta la seva muller. Emma opina que va elegantment vestida.\nEls capítols que falten són els que no porten incorporada cap il·lustració i són els següents:\nCapítol 20.- Coneixem la història de Jane Fairfax i alguna cosa més sobre Frank Churchill.\nCapítol 22.- Mr. Elton torna a Highbury amb la notícia de la seva futura esposa.\nCapítol 23.- Harriet visita els Martin. Frank Churchill, finalment, apareix.\nCapítol 25.- Frank va a Londres per fer-se tallar els cabells. S'organitza una nit de festa a casa dels Cole.\nCapítol 27.- Emma i Harriet parlen sobre la festa i visiten Miss Bates i Mrs. Weston\nCapítol 30.- La tia de Frank emmalalteix, el ball s'ha de posposar.\nCapítol 31.- Emma i l'amor.\nCapítol 33.- Mrs. Elton té un projecte per a Jane. Emma i Mrs. Weston examinen les perspectives matrimonials de Mr. Knightley.\nCapítol 34.- Emma ofereix un sopar per als nuvis a Hartfield.\nCapítol 35.- Mrs. Elton insisteix a trobar una ocupació adequada per a la Jane.\nCapítol 36.- Els plans de primavera de Frank Churchill.\nI fins aquí el segon post de lectura. Falta el tercer i últim on, a més de continuar coneixent la vida romàntica dels protagonistes, descobrirem si se'ns revela alguna cosa més del misteri detectivesc que ens han dit que amaga aquesta novel·la... o no. ;-)\nEtiquetes de comentaris: Emma, Jane Austen, Lectura\nAssumpta 12 d’abril de 2017, a les 1:24\nDesprés d'unes hores sense connexió informàtica per fi puc accedir aquí per gaudir d'un dels teus magnífics posts... Ja saps que m'encanten aquestes escenes que trobes, les il·lustracions de l'època em semblen fantàstiques. M'agafen ganes d'imprimir-les totes i decorar-me el despatxet amb elles ;-))\nD'altra banda, entenc que el llibre no t'entusiasmi. Tot i així, veig que li valores positivament coses que a mi també m'agraden molt i és que la forma d'estar escrit a mi m'encanta. Trobo que, malgrat anar explicant petites coses de "poca importància" no es fa pesat, sempre tens ganes de saber com acabarà allò o això...\nClar, jo tinc l'afegit que m'agrada la temàtica, l'època, l'ambient... Ell llibre ja té, abans de començar-lo, molts punts positius per part meva.\nNo sé com anirà la tercera part. L'he començada però molt poquet. M'agradaria que hi hagués algun puntet ni que fos de novel·la gòtica o alguna endevinalla "traslladable" a la nostra llengua perquè l'hagis pogut gaudir :-) De moment jo estic tractant d'endevinar qui ha regalat el piano a la Srta. Fairfax que no ho acabo de tenir clar del tot :-DD\nEn quant al jove Churchill... em sembla que és bastant capsigrany. Hi haurà algun altre misteri amb ell? És cert que quan diu que no pot anar a tal o qual lloc és només per culpa de la tia egoista? De fet la pobre Emma, que es pensa que sap conèixer bé la gent, crec que no n'encerta ni una...\nMcAbeu 12 d’abril de 2017, a les 9:12\nSí, és cert, que pesat no se'n fa. Només llegeixes com va passant tot (sense que, de fet, passi gairebé res) però la lectura es fa amena i això és un mèrit que s'ha de reconèixer a l'autora. Ja m'hi vaig trobar quan vam llegir "Orgull i prejudici" i encara que aquella novel·la em va "enganxar" més que aquesta perquè vaig trobar que la trama era més consistent, també el seu punt fort va ser la manera com estava narrada més que el que explicava. Sempre des del meu punt de vista, és clar. :-)\nPenso que en aquest cas, les expectatives creades (amb les endevinalles i el suposat misteri) potser han fet que n'esperés més del que realment hi ha però, tot i així, no li nego alguns punts positius. Per alguna cosa, l'autora té la fama que té. Jo sempre he sigut de l'opinió que si un llibre clàssic no ha deixat d'editar-se en els últims, com seria el cas, dos segles és que alguna cosa bona té encara que, evidentment, personalment ens pot agradar més o menys.\nNo t'avanço res, és clar, del tercer bloc. Així que hauràs d'esperar per saber per on ens surt en Frank Churchill. El que si puc dir-te és que el "misteri del piano" acaba resolent-se al final... :-D\nAssumpta 14 d’abril de 2017, a les 21:18\nSí, ja sé que no em pots avançar res del tercer bloc, clar... No ho voldria pas :-)\nTan sols una pregunta, que es respon amb un SÍ o un NO, però sense dir res del contingut:\n- La persona o persones que han regalat el piano a la Jane és la mateixa persona o persones que TU sospitaves que era?\n(No em diguis ni qui sospitaves ni qui és, tan sols vull saber si tu ho vas encertar hehehe)\nMcAbeu 15 d’abril de 2017, a les 9:18\nA veure, si vols que et digui la veritat jo no sospitava de ningú perquè durant la lectura no vaig considerar que això del piano fos un misteri a descobrir però si reformulessim lleugerament la teva pregunta i em preguntessis si m'esperava que la persona o persones que han regalat el piano a la Jane fossin la mateixa persona o persones que realment ho han fet?... t'he de dir que NO. ;-)\nCaterina Cortès 20 d’abril de 2017, a les 18:43\nAmb el permís de l'Assumpta me pas per casa vostra. Li vaig prometre una visita a aquest blog. He llegit els posts sobre Emma. És una novel·la d'Austen que tenc pendent (n'he llegit d'altres de l'autora). Llegint-vos m'han entrat més ganes de les que ja tenia de llegir aquesta obra :)\nMcAbeu 20 d’abril de 2017, a les 20:16\nBenvinguda al blog, Caterina. :-)\nSi ja t'agrada la manera de narrar de Jane Austen, no tinc cap dubte que "Emma" també t'agradarà. En el meu cas, aquesta és la segona de les seves novel·les que he llegit i, sense que pugui dir que m'hagin entusiasmat, si que he de reconèixer que no se m'han fet gens pesades de llegir.\nAssumpta 21 d’abril de 2017, a les 1:47\nHolaaaa, CATERINA!! Quina il·lusió que hagis passat!! Aquest és un blog obert a tothom que vulgui comentar els llibres, però gairebé no ve mai ningú a visitar-nos, així que és un honor trobar-te!!\n(MAC, la Caterina i jo ens vàrem trobar a l'INSTAGRAM, ella preguntava quin llibre estàvem llegint en aquest moment i jo vaig dir que EMMA i com a ella li va interessar la vaig convidar a passar per aquí) :-))\nCom veus, CATERINA, el llibre m'agrada més a mi que a en MAC. Però el millor de tot és que a ell no li desagrada, i això ja és molt, doncs és, en el fons, una novel·la romàntica i això als homes no sol agradar tant. Ara bé, el meu marit també la va llegir (el llibre "és meu" però ell el va llegir primer perquè jo tenia una mica de llista d'espera) i també li va agradar.\nLa gràcia és que, malgrat no passar grans coses, la forma d'estar escrit és tan bona (però sense pretensions, eh? que a aquests escriptors victorians que han arribat als nostres dies, els llegia un munt de gent, eren "populars") que fa que qualsevol detall, per petit que sigui, se't faci interessant i tinguis ganes de saber com acaba. :-))\nHi ha coses que les pots intuir des d'un bon començament, però si els protagonistes estan equivocats i no ho veuen tan clar, encara que tu sospites de com acabarà tal o qual cosa, igualment tens ganes de seguir llegint per veure com arriba el moment del desenllaç :-)\nD'aquí pocs dies posaré el tercer post sobre el llibre amb el desenllaç (que ja el tinc claríssim al meu cap... veurem si a les darreres pàgines no m'ho canvien tot) :-DD\nFins sempre!! :-))


L'aprenentatge significatiu en un entorn TIC\nTreballs per Projectes amb eines TIC by Juanfra Álvarez H... 9664 views\nTreballs per Projectes TIC per a to... by Juanfra Álvarez H... 7537 views\nDificultats al treballar l'AbP i co... by Juanfra Álvarez H... 3731 views\nAprendizaje basado en proyectos, má... by Ainhoa Ezeiza 56998 views\nPresentació per al curs de treballs per projectes feta servir al IES Josep Segrelles d'Albaida el 26/2/2013\n1. L’aprenentatge significatiu en un entorn TIC Juanfra Álvarez Herrero juanfratic@gmail.com\n3. L’aprenentatge significatiu en unentorn TIC.Treballs per projectes amb einesTIC.Treballs per projectes TIC per atotes les matèries.Aplicació pràctica a les diversesmatèries.\n4. L’aprenentatge significatiu en unentorn TIC.Treballs per projectes amb einesTIC.Treballs per projectes TIC per atotes les matèries.Aplicació pràctica a les diversesmatèries.\n5. L’aprenentatge significatiu en unentorn TIC.Treballs per projectes amb einesTIC.Treballs per projectes TIC per atotes les matèries.Aplicació pràctica a les diversesmatèries.\n6. L’aprenentatge significatiu en unentorn TIC.Treballs per projectes amb einesTIC.Treballs per projectes TIC per atotes les matèries.Aplicació pràctica a les diversesmatèries.\n7. Què podem fer?\n8. Necessitem MILLORAR\n9. Canviar per alguna cosa més eficaç!\n10. Canviar per alguna cosa més eficaç!\n11. Alguns problemes molt freqüents\n12. Llibre digital ?\n13. Açò no va amb mi!\n14. IdentitatSaber estarCrearSocialitzarConèixerOpinarExpressar-seCol · laborarCompartirAprendreDivertir-seAprendre a Aprendre\n15. No canvies sendes velles…\n16. …per novelles\n18. No permetisque et robenles idees,regala-les! Sir Ken Robinson\n21. Perdone, em podria ajudar, Per on es va a Amèrica?\n22. Moltes gràcies\n23. Tot açò té un preu…\n25. esTIC sol!\n26. 69 / 1245\n27. 1001 suggeriments,recursos i receptes per fer de les TIC un ús més eficaç\n28. Per a tots els gustos\n43. + 14\n50. 21, …\n52. Estructura poc atractiva\n54. Del llibre al moodle\n55. + colors = noves metodologies?\n56. moodle actualitzat?\n57. moodle + atractiu\n58. moodle + obertmoodle + dinàmic\n59. moodle + motivador\n60. + proper+ pedagògici actualitzat\n61. Una experiència amb alumnes\n62. Exemples de presentacions del grup A\n63. Exemples de presentacions del grup B\n64. 1.- Tria un nick o username\n65. i el teu avatar\n66. 2.- Obri un compte de correu juanfratic@gmail.com\n67. 3.- Crea un compte a Twitter @juanfratic\n68. …segueix a gent interessant…\n69. …segueix a gent interessant…\n70. i recorda allò de Donar=Rebre\n71. 4.- Crea un bloc personalhttp://juanfratic.blogspot.com\n72. … dóna-li vida i alegria …\n73. i no descuides els comentaris\n74. 5.- Segueix fonts amb les RSS\n75. utilitza un lector o agregador\n76. 6.- Etiqueta el que siga d’interés\n77. amb eines com:\n78. 7.- Forma part d’una comunitat\n80. 8.- Comparteix el que fas\n81. 9.- Obri comptes en altres llocs\n82. … participa, comparteix, …\n83. 10.- Suports del teu PLE\n84. 11.- Dibuixa’l\n85. 12.- Mantin-lo viu\n87. Arreplega els seus fruits\n88. 13.- imPLEmenta’l als teus dispositius mòbils\n89. 14.- No oblides el teu propòsit\n92. No permetisque et robenles idees,regala-les! Sir Ken Robinson\n93. Mho van explicari ho vaig oblidar,ho vaig veure iho vaig aprendre,ho vaig fer iho vaig entendre\n94. Fora de parlar amb els de la teua edatres no vares aprendre a escola.Ni el nom dels arbres del teu paisatge,ni el nom de les flors que veies,ni el nom dels ocells del teu món,ni la teua pròpia llengua. “Al meu país la pluja” RAIMON\n95. Moltes gràcies http://www.slideshare.net/juanfratic/ http://www.juanfratic.com/moodle/ Juan Fco. Álvarez Herrero juanfratic@gmail.comLes imatges usades són pròpies, cedides o procedeixen de http://www.flickr.com/creativecommons/,als autors d’aquestes sagraeix el permetre el seu ús.\nTreballs per Projectes amb eines TIC\nTreballs per Projectes TIC per a totes les matèries\nDificultats al treballar l'AbP i com superar-ho


Les paelles per a petits i grans\tCHALENDAR,PIERRETE\nLa paella, objecte d’admiració, ha traspassat les fronteres de València i ha estat adaptada per nombrosos gurmets estrangers des dels anys seixanta i setanta del s. XX\nEn la primera meitat de les receptes que es proposen, hem presentat alguns exemples de paelles característiques d’una regió o d’un país mantenint-me al més fidel possible a les maneres de preparar-la i als productes emprats habitualment. La segona part del llibre ha estat concebuda per als nens que aprecien el que és bo així com la necessitat de creativitat orientada cap al treball culinari. Cada recepta fa referència a un conte popular en el qual es parla de menjar bé. M’ha semblat una manera còmoda de fer néixer les ganes de cuinar a un preadolescent i adonar-se com és de gratificant menjar un plat que ha preparat un mateix.\nLa paella no és únicament un plat típic i boníssim, sinó que també pot ser l’ingredient principal perquè petits i grans entrin a la cuina i explorin que gratificant que pot arribar a ser menjar-se allò que ha preparat un mateix. Traient suc d’allà on la majoria no veuríem gaire teca, Pierrette Chalendar continua la seva recerca –amb més d’un quart de segle de trajectòria– sobre l’àmbit dels gustos i els aliments, aquesta vegada centrada en el plat més conegut i reconegut de la cuina del País Valencià, la paella, que ha passat dels llauradors valencians del segle XIX als millors cuiners de la gastronomia actual, passant per la taula de milions de famílies i restaurants de tot el planeta. Per convertir la paella en la matèria primera d’un llibre infantil il·lustrat, Chalendar recorre a les receptes que ha recollit de mig món i les presenta perfectament il·lustrades i explicades perquè l’experiència als fogons sigui interessant per a tothom. Hi ha deu receptes pensades per a adults (entre les quals hi ha paella camaleó de Manila i la d’albercocs i albergínies amb vi d’espècies!) i deu més pensades per a infants, que fan referència cadascuna a un conte popular en què es parla de menjar bé. Bon profit, famílies!


Toquem fusta! | Lacol\nAquest 2017 que deixem enrere hem tocat fusta. N’hem tocat molta amb l’obra de la cooperativa d’habitatges La Borda i les cases a Sant Cugat del Vallès i a Sant Esteve de Palautordera. A més hem tingut l’honor de tenir La Borda exposada al Vitra Museum i a la Biennal d’Arquitectura de Buenos Aires, on era un dels cinc projectes representant Barcelona. Més enllà del treball amb fusta contralaminada hem dut a terme altres projectes com l’espai per a la fase 0 de Coòpolis a Can Batlló o la nova seu de la CGT.\nA nivell de participació també han passat moltes coses. Hem creat una instal·lació a un solar amb els alumnes de l’IES Príncep de Girona amb el programa En Residència, hem realitzat un estudi per a l’activació amb usos temporals de l’antiga fàbrica de Fonollosa i hem ajudat a dissenyar de forma participada el nou espai de la Mostra d’Entitats del Prat. També hem començar a decidir de forma participada com millorar la Plaça de Sant Bernat Calbó al Poblenou. I hem seguit realitzant amb molt bona resposta el curs “L’ús comunitari de l’espai públic” de la Diputació de Barcelona, al qual aquest any n’hi hem sumat un sobre “Participació a l’espai públic” durant l’Escola d’estiu.\nAmb el teatre ens hem estrenat en una producció pròpia amb “Quan les parets parlen” al Festival TNT de Terrassa, espectacle que podreu veure properament en diferents ciutats de Catalunya. Però també hem fet l’estudi de memòria del teatre Arnau i hem acompanyat a la Plataforma Recuperem el Teatre Arnau en el concurs per reformar l’antic teatre; i hem realitzat escenografies per a “Hamlet” a l’Institut del Teatre i l’espectacle “Ciutat” al Teatre Victòria.\nHa estat un bon any per a l’habitatge cooperatiu en cessió d’ús. A través de La Dinamo Fundació s’ha obert una convocatòria per al primer projecte del Programa d’Impuls a l’Habitatge Cooperatiu Popular, i acabem d’aconseguir un ajut de la convocatòria Projectes Singulars de la Generalitat per a la consolidació del model. Lacol també hem dinamitzat un espai de treball sobre joventut i habitatge dins la Trobada Nacional de Joventut de Catalunya.\nAquest any tampoc hem parat de voltar: hem estat a Vilafranca, Zaragoza, Donostia, Bilbao, Perpinyà, Brussel·les, Oslo,… I a casa nostra ens han convidat al Parlament per discutir sobre la Llei d’Arquitectura o al Congrés Intercol·legial on hem estat parlant amb cooperatives de diferents disciplines sobre la qüestió de les cooperatives professionals. I les xarxes de l’Economia Social i Solidària de les que formem part, com la XES i l’Impuls, no paren de créixer.\nFinalment a les xarxes hem superat els 8.000 seguidors a Facebook i els 5.000 a Twitter, i gairebé 17.000 persones s’han passejat per la web que estrenàvem ara fa un any!\nL’any 2018 comença carregat de projectes: la cooperativa d’habitatges La Balma al Poblenou, l’escenografia de “Llibres per cremar” a El Maldà, els processos participatius per definir el futur de l’antiga presó Model i de l’avanç de POUM de Vilanova del Vallès, i un nou espai cooperatiu que s’està gestant a Sants i del que esperem donar-vos notícies aviat.\nUs desitgem que el 2018 vingui carregat d’èxits i alegries. Toquem fusta!


Últim balanç de covid: 279 nous casos i descendeixen a menys de cent els ingressats per primera vegada des de juliol\nROBER SOLSONA-EUROPA PRESS - Archivo\nLa Comunitat Valenciana ha notificat aquest dimecres 279 casos nous de coronavirus confirmats per prova PCR o a través de test d'antígens des de l'última actualització, que situen la xifra total de positius en 398.803 persones. D'aquesta manera, torna a baixar dels 300 casos notificats, després que ahir notificaren 332, la qual cosa suposava que era la xifra més alta des del passat 17 de maig.\nD'altra banda, el nombre de pacients ingressats per covid-19 en la xarxa d'hospitals de la Comunitat Valenciana ha descendit a menys d'un centenar, un fet que no ocorria des de juliol de 2020. En les últimes 24 hores s'ha notificat una defunció per coronavirus, encara que es tracta d'un cas que correspon al mes de gener.\nEn concret, els hospitals valencians tenen, actualment, 96 persones ingressades: 12 en la província de Castelló, amb dos pacients en UCI; 14 en la província d'Alacant, tres d'ells en l'UCI i 70 en la província de València, 12 d'ells en UCI.\nUn total de 2.419.177 persones explica ja amb una dosi de la vacuna contra el coronavirus a la Comunitat Valenciana: 183.334 a Castelló, 559.843 a Alacant i 772.617 a València. Amb la pauta completa d'immunització (dos dosis per a Pfizer, Moderna i AstraZeneca i la dosi única de Janssen) hi ha 1.515.794 persones.\nDels 279 casos nous de coronavirus, hi ha 12 a Castelló (41.346 en total); 78 a Alacant (149.149 en total); i 189 a València, (208.307 en total). El total de casos no assignats es manté en un.\nDes de l'última actualització s'han registrat 191 altes a pacients amb coronavirus. D'aquesta forma, ja són 400.511 persones a la Comunitat Valenciana les que han superat la malaltia des que va començar la pandèmia: 41.968 a Castelló, 149.412 a Alacant i 209.074 a València. El total d'altes no assignades es manté en 57.\nD'altra banda, s'ha registrat una defunció per coronavirus (que va ocórrer al gener de 2021), per la qual cosa el total de defuncions des de l'inici de la pandèmia ascendeix a 7.450: 807 en la província de Castelló, 2.844 en la d'Alacant i 3.799 en la de València.\nD'acord amb les dades registrades, en aquests moments hi ha 2.309 casos actius, la qual cosa suposa un 0,56% del total de positius.


Avui comencen les celebracions de la IX Setmana per la Llengua que inclou literatura, teatre i música - Fet a Sant Feliu\nLa xerrada “El català, llengua de comunicació, cohesió i identitat” és el tret de sortida de la Setmana\nDilluns, 16 d'abril de 2012 14:25h\nAvui a la tarda a la Sala dels Àustries tindrà lloc la xerrada “El català, llengua de comunicació, de cohesió i d’identitat”, a càrrec d’Ivonne Gríley, directora general de Política Lingüística de la Generalitat. L’acte serà a les 19.30h.\nEl dijous la Plaça Roses acull l’espectacle infantil d’animació “Quin dia més bonic”, a càrrec de Les Bruixes Burriac, a les 18h. També dijous la seu nacional d’Òmnium homenatja el roserista santfeliuenc Pere Dot amb la presentació de la rosa hibridada per a Òmnium.\nDel dia 20 al 23 el CineBaix projectarà el film català “Any de gràcia”, del director Ventura Pons, i “La gran aventura del dofí Winter”, una pel·lícula per a tots els públics doblada al català. El divendres dia 20 es farà la festa de reconeixement del voluntariat per la llengua de Sant Feliu a la Sala Ibèria, amb el grup de música La Portàtil FM, els tiquets es poden reservar al Servei Local de Català.\nDissabte 21 hi haurà ball de Sant Jordi organitzat per l’Associació de Balls d’Envelat, i diumenge al migdia l’espectacle familiar “Poesia amb petites historietes”, al Centre Parroquial. La màgia també té cabuda en la Setmana per la Llengua, amb un espectacle de màgia al carrer el diumenge 22 a les 12.30h, al Passeig Compte Vilardaga, cantonada amb el carrer Clementina Arderiu. També diumenge l’Auditori del Palau Falguera acull un espectacle que inclou actuacions musicals, artístiques i literàries.\nSant Feliu celebra Sant Jordi\nEl dia de Sant Jordi, a més de les tradicionals parades a la Plaça de la Vila, hi haurà una exposició de lectures recomanades a la Biblioteca Montserrat Roig, un recital del grup de tertúlies literàries, concert de la Coral Roses de la Gent Gran i l’actuació del grup de sardanes del Casal Municipal, la representació de la llegenda de Sant Jordi a càrrec de Calaix de Sastre i la ballada de sardanes a la Plaça de la Vila. Finalment a la nit es farà el sorteig de “Sant Jordi mereix un sopar”, organitzat per DeBotigues.\nTambé la biblioteca acollirà l’exposició “El català? És chévere!”, des del dia 23 d’abril al dia 6 de maig. El dimarts 24 hi haurà lectures en veu alta a la Biblioteca, i per la tarda Calaix de Sastre torna a representar la llegenda, aquesta vegada a la Plaça de la Salut. Dimecres hi ha una trobada del grup Escriure en català a la biblioteca, i paral·lelament l’acte de lliurament dels premis del Concurs Literari Sant Jordi de les escoles de Sant Feliu. El dijous la Torre del Roser acull una tertúlia de poesia del grup Tertúlia Martí Dot , i divendres es troba el tradicional Club de Lectura a la biblioteca. Finalment dissabte 28 es clouen els actes amb la tarda de contes organitzada per Diversitat Lúdica, a la Sala Ibèria. En aquest enllaç es pot consultar tot el programa.\nDurant tots aquests dies es pot participar en el concurs de microrelats a través de Twitter amb l’etiqueta #xarcont.\n5.\t 18 d'abril de 2012 18:50h\nI com cada any, la Setmana per la Llengua també inclou CINEMA en català!\n"Any de Gràcia"\n"La gran aventura del dofí Winter"\n"Lorax: a la recerca de la trúfula perduda"!\nXarxa Sant Feliu de Llobregat Sant Feliu de Llobregat\n4.\t 17 d'abril de 2012 19:57h\nL'espectacle familiar: “Poesia amb petites historietes” de la cia. Rosa Fitè es farà el diumenge 22 d'abrl a les 12h del migdia i pertany al 30è cicle d'espectacles familiars organitzats per la Xarxa.\nTopotamadre Sant Feliu\n3.\t 17 d'abril de 2012 14:37h\nQui els va parir...\nCatalà i santfeliuenc per sempre Sant Feliu\n2.\t 16 d'abril de 2012 18:30h\nCert, Han dividit la nostre senyera en petites banderes espanyoles... Quina vergonya\nErnest sant feliu\n1.\t 16 d'abril de 2012 14:42h\nQue és aixo de trencar la senyera en peçes? Quina vergonya d'ajuntament... visca sant feliu i visca catalunya lliure


A contrapel – La Botiga de VilaWeb\nInici / Llibres / Assaig / A contrapel\nquantitat de A contrapel\nSKU: 1272 Categories: Assaig, Feminisme, Llibres, Novetats\nEl més fascinant de tot aquest mecanisme és que un artefacte social (la depilació) es consideri mostra de feminitat innata. Seria lògic que el pèl corporal, que separa la nena de la dona, es considerés intrínsecament femení (i, fins i tot, sexi). En canvi, hem arribat al punt en què és tot el contrari.\nLa majoria de dones de la nostra societat afirmen que es depilen perquè volen, perquè se senten més atractives o per motius d’higiene. No depilar-te, en canvi, i encara més mostrar públicament que no et depiles, sol ser una decisió política. Aquest llibre desmunta les idees preconcebudes sobre les “bondats” de la depilació i analitza les penalitzacions socials que comporta mostrar el pèl corporal tal com ens neix. Amb les dades a la mà, veurem que l’elecció no és lliure i que mostrar o no mostrar el pèl corporal no és una simple opció inofensiva. Quins pèls estem obligades a erradicar si volem ser vistes com les “dones de veritat”? Quins impactes té sobre la nostra salut (física i mental) acatar les normes socials sobre depilació? Què passa si no podem? I si no volem?


El Sí a la Independència guanya a Malgrat de Mar | el malgratenc\nEl Sí a la Independència guanya a Malgrat de Mar\nPosted on 28 Setembre, 2015\tby elmalgratenc\tJunts pel Sí ha estat la força més votada a Malgrat de Mar, amb més de 4 mil vots.\nLa segona opció ha estat Ciutadans, amb 1.664 paperetes. L’han seguit el PSC, amb 1.580 vots, Catalunya Sí que es Pot, el PP i la CUP, que ha obtingut 687 vots.\nLes eleccions d’aquest 27 de setembre han destacat per l’alta participació; d’un 75%.\nLa jornada electoral ha registrat algunes incidències. A primera hora, dos suplents han fugit en saber que havien de formar part de les meses electorals. Els treballadors públics han mobilitzat immediatament als altres suplents. Segons han informat apoderats de Junts pel Sí, també s’ha detectat paperetes d’aquesta opció mig estripades en algun col·legi; sembla que per provocar vots nuls.\nAquestes eleccions han comptat amb mesures addicionals de seguretat a l’hora de transmetre els recomptes de vots de les meses. L’objectiu? Evitar possibles manipulacions.\nEn total, en aquests comicis, a Malgrat de Mar, han votat 13.378 persones.\nvídeos\túltimes notícies\tMés de 2.000 persones decideixen el futur del sector Escultor Clarà


Medicina i el doble grau de Bioquímica i Biologia Molecular i Biotecnologia, els estudis amb més nota de tall a la URV | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'assignació de places creix prop d'un 12,5% respecte el 2019 en la primera distribució a la universitat tarragonina\n06 d'Agost de 2020, per ACN\nImatge d'arxiu de l'accés a la facultat de medicina de la URV a Reus\n3.904 estudiants han estat assignats a la Universitat Rovira i Virgili (URV) per al proper curs 2020/ 2021, inclosos els centres adscrits. Són 485 més (12,42%) que l'any anterior, quan els alumnes assignats en el primer procés van ser 3.419. La institució destaca que la demanda segueix la recuperació que ja va iniciar el curs 2018/ 2019 i es preveu que el nombre de matriculats, una vegada culminin les assignacions posteriors, també sigui superior aquest any.\nEn conseqüència, la URV preveu cobrir les places d'alguns dels graus que anys anterior no podien fer-ho. Medicina és l'ensenyament de la URV que exigeix una nota de tall més alta per accedir-hi: un 12,791. El doble grau de Bioquímica i Biologia Molecular, i Biotecnologia demana un 12,788. Entre el 7 i el 10 de setembre els estudiants de primer curs a qui ja s'ha assignat plaça en primera preferència podran fer la matrícula a la URV.\nDel 21 al 24 de setembre es podran matricular els que han estat assignats en les altres preferències. Els estudis que els alumnes han sol·licitat majoritàriament en primera preferència són Medicina, Infermeria (al campus Catalunya) i Psicologia. En concret, Medicina a Reus ha rebut 715 sol·licituds en primera preferència enfront de les 136 places assignades. Infermeria a Tarragona ha tingut 339 sol·licituds per a 51 places assignades i Psicologia a Tarragona 273 peticions per a 78 places.\nA Tortosa, Infermeria ha tingut 204 sol·licituds en primera preferència enfront les 35 places assignades. Una vintena de graus amb una nota d'accés superior al 9 Medicina és l'ensenyament de la URV que exigeix una nota de tall més alta per accedir-hi: un 12,791. El doble grau de Bioquímica i Biologia Molecular, i Biotecnologia demana un 12,788. Onze graus i dobles graus tenen una nota d'accés per sobre de 10, i n'hi ha vuit més que tenen una nota de tall superior al 9.\nL'Ajuntament tramita d'urgència l'expedient sancionador contra el local precintat del raval de Robuster\n1Estudien la malaltia del fetge gras no alcohòlic per conèixer-ne la fisiopatologia\n2Alex Arenas: 'Hi haurà rebrots a les escoles però cal perdre la por i controlar l'alarma social'\n3L’empresa CreatSens Health desenvoluparà una plataforma mèdica per diagnosticar problemes en pacients renals crònics\n4Un baix estat en folats duplica el risc d’avortament espontani en el primer trimestre d’embaràs\n5'Cal salvar l’estructura productiva per atenuar el possible atur i l’impacte social'


Wikiloc | El Cabal des de la urbanització La Vall passant pels masos de Sacarest i la Carrasca trail - Carbonera, Valencia (España)- GPS track\nFjallaferð (Bestu Fjallaferð ferlar í Spain → Valencian Community → Carbonera )\nEl Cabal des de la urbanització La Vall passant pels masos de Sacarest i la Carrasca\n2.161 198 512\nUploaded 27. mars 2016\nLa Nucia-Altea-Riu Guadalest-Pantà -La Nucia (fjallahjól)\nCircular La Nucia-L'Alfàs -L'Albir -La Nucia (fjallahjól)\nEl Cigarrí-Coll del Pouet pels avencs del corral d'Almeida. (Fjallaferð)\nsolsento Öll réttindi áskilin\nSkoðað 197sinnum, niðurhalað 6 sinni\nnálægt Carbonera, Valencia (España)\nEsta és una d'eixes rutes que surten sense haver-les dissenyades. Eixint de casa i, amb la idea d'ascendir una vegada més al Cabal, l'itinerari va sorgint sobre la marxa. En trobar-se un ben a gust en un matí tranquil de primavera ,doncs va fent.\nPrimerament, des de la Rambleta ens endinsem pel barranc d'Iborra i, quan finalitza aquest tram solitari, mamprenem la direcció del mas de Margoig. Des d'aquest lloc, tot seguit a buscar per la còmoda pista el següent mas: el de la Monja. Des d'ací,rearmem cames per fer la intensa pujada que ens durà fins al coll del Pouet, bon moment per fer un esmorzaret o el que es presente.\nA continuació, enfilem la senda cap al Ponoig ja buscant l'altra vessant i situar-nos a vistes de l'esplèndid rocam del Cabal. Davallant cap al coll del Llamp girarem a la nostra esquerra i buscarem la senda que, perdent poc a poc nivell ens du fins al mateix mas de Sacarest. Ací seguirem del cartell indicador de PR en direcció a Sella i, en arribar a una cadena a banda dreta, enmig de la pinada ,la travessarem i anirem ascendint per pista fins trobar el mas de la Carrasca. Un altre punt per prendre forces per a l'exigent pujada que ens espera. Seguirem una xicoteta senda des del mateix mas en direcció a la cresta i buscarem el millor terreny per situar-nos en el tram de runar que sense descans ens conduirà baix del mateix cim. Ja només ens queda que fer una fàcil trepada, (sempre amb molta atenció i els sentits alerta) per gaudir de les esplèndides vistes que apareixen per tot arreu.\nEl descens es pot fer per l'altra vessant, la sud, i així anar a l'encontre de la senda que, girant cap a llevant ens durà de nou al coll del Llamp, del Ponoig, Pouet... i per pista ,refer el camí de pujada.\nÉs una ruta exigent pels 25 km totals,el desnivell acumulat i l'ascens i descens al Cabal per zones de runars i pedres soltes. No recomanable a gent poc habituada a moure's en aquestos terrenys.\nEl Cabal des de el coll del Ponoig.\nCim del Cabal\nCresta del Carrascal\ncapitan trueno 4.4.2016\nSense paraules m'has deixat. Crec que l'any que ve serà d'una altra manera perque veig que aquest no hi ha ombra que vos agafe.\nHi, Fannst þetta áhugaverð slóð El Cabal des de la urbanització La Vall passant pels masos de Sacarest i la Carrasca https://is.wikiloc.com/fjallaferd-slodir/el-cabal-des-de-la-urbanitzacio-la-vall-passant-pels-masos-de-sacarest-i-la-carrasca-12718248 Varðandi, WIkiloc - Heimsins slóðir\nI did this trail with solsento\nAsk solsento to add you as a trail buddy on this trail\nFollow solsento and discover new trails!


Tot enllestint els apunts i els arxius de Canes 2014\n7 de juny de 2014 9.9. Blog\nGairebé ja tinc enllestida la feina de “tancar” Canes 2014 en aquest blog. És a dir, ja he fet el repàs final a totes les fitxes que he publicat sobre films projectats a les diverses seccions. N’he completat força enllaços o, per exemple, en l’apartat dels vídeos, hi ha els links amb les entrevistes als cineastes, rodes de premsa, diàlegs amb el públic… quan n’hi ha hagut i s’ha penjat a la xarxa. Hi ha, a cada fitxa, tota la informació que he estat capaç de recollir-ne.\nAra, em queda la tasca de retornar al meu arxiu general les carpetes que he obert per a cada film (amb els documents de premsa, fotografies, els meus apunts, etc.), així com ja preparar-ne l’arxiu de justificacions (que faig arribar a les organitzacions dels diferents certamens, en relació amb l’accés autoritzat a àmbits reservats dels seus webs).\nIgualment, a partir de demà, començaré a veure alguns dels films projectats a Canes 2014, gràcies a les noves tecnologies.\nA partir d’aquí, les fitxes dels films miraré d’anar posant-les al dia a mesura que l’actualitat s’ho porti. En principi, seran les fitxes de referència que faré servir cara a futurs apunts en aquest blog en què apareixin aquestes pel·lícules.


RALET, RALET. Música | Barcanova – Educació Infantil\nRALET, RALET. Música\nELS FULLS DE TREBALL DE L’ALUMNE\nUna carpeta amb els fulls corresponents (sense engomar).\nDarrere la pàgina on treballa l’alumne hi ha les orientacions per al professor i, quan sigui convenient, referències a la PDI, a l’àudio i a les partitures.\nEls fulls de treball de l’alumne donen suport a algunes de les activitats musicals, faciliten la realització d’un treball individualitzat i propicien la conversa i l’apropiació dels aprenentatges.\nLes activitats dels fulls s’agrupen en tres grans blocs:\nEscoltar, interpretar i crear són els suggeriments de treball implícits en cada un dels fulls.\nUna sola proposta didàctica en paper per als tres cursos, amb tots els apartats que li són propis. Hi ha, aproximadament, 16 sessions per trimestre, unes 50 sessions per curs. En cada sessió s’indiquen i es mostren els materials relacionats, els objectius didàctics, els continguts, les activitats d’aprenentatge i les activitats complementàries.\nTambé hi trobareu les orientacions metodològiques, la programació d’aula, el treball per\ncapacitats i l’avaluació, entre altres.\nLa Proposta didàctica també està disponible en el web www.barcanova.cat, dins l’apartat\nTrobareu els arxius d’àudio en el web www.espaibarcanova.cat.\nHi ha enregistrades totes les cançons, les audicions, els exercicis de discriminació\nauditiva, les danses i les bases instrumentals de les cançons proposades en el projecte.\n➧ Activitats interactives\nCada un dels cursos disposa de sis activitats interactives relacionades amb l’audició, la discriminació i el traç.\n➧ Partitures col·lectives\nPartitures de gran format perquè els alumnes tinguin una aproximació al llenguatge musical i les puguin seguir tot marcant la pulsació (també les trobareu en paper).\nDos musicogrames per a cada un dels cursos.\nÉs un material útil per al seguiment de l’estructura de les audicions. Els musicogrames són un suport visual que mostra l’estructura de les audicions.\nAjuden a conèixer i guiar el discurs musical mentre s’escolta l’obra.\n• Cartells d’instruments\nMaterial de treball en l’ensenyament-aprenentatge per conèixer la forma i les característiques dels instruments, com també per veure la mida de l’instrument en relació amb la persona que el toca.\n• Cartells d’autors\nMaterial amb el nom i la imatge del compositor de l’obra.\nEs presenten tres cançoners, un per a cada nivell (P3, P4, P5). Es tracta d’unes làmines de gran format que serveixen per presentar la cançó. També es poden exposar a l’aula perquè els nens i les nenes les recordin i les utilitzin per cantar de manera espontània i autònoma.\nTotes les cançons es presenten amb la partitura i la lletra corresponent, i dibuixos i fotografies que les il·lustren i les identifiquen.\nCada un dels cançoners consta d’unes 20-24 làmines (20-24 cançons). Hi ha les cançons de la carpeta de l’alumne i altres cançons relacionades amb la temàtica pròpia del curs.\nTambé teniu disponible el cançoner de festes.\n• Cartells de les qualitats de so\nSón útils per treballar els conceptes següents: SOROLL, SO i SILENCI, INTENSITAT\n(so fort, mitjà i fluix i reguladors). ALTURA (Casetes d’altura i glissandos) i DURADA (molt curt, curt i llarg).\nAquests cartells permeten crear petites seqüències per interpretar amb la veu o amb els instruments i per realitzar jocs d’escolta i lectura. Es poden enganxar a la paret o a la pissarra amb la finalitat d’actuar com a suport visual dels símbols que representen els sons.\nTambé es poden deixar en un espai a l’abast dels nens o al racó de música, perquè els utilitzin per reproduir seqüències de sons de manera espontània i autònoma.\n← RALET, RALET. Recursos didàctics\tRALET, RALET. Àrea d’Educació musical P3 →


Tarragona continua a la cua de Catalunya en anticossos COVID | Canal Reus TV\n10:36 - 5 juny 2020\nSegons les dades del Ministeri de Sanitat, només un 1,6% dels ciutadans del Camp i l'Ebre han passat la malaltia. La mitjana catalana es situa en el 6,1%.\nSegona onada de l'estudi de seroprevalença encarregat pel Ministeri de Sanitat i segona dada en la qual Tarragona és a la cua.\nAquest estudi té com a missió veure el comportament del coronavirus a la societat espanyola. A través de mostres arreu del territori s'analitza si els voluntaris han generat anticossos de la COVID, és a dir, si han passat la malaltia i han creat protecció davant d'ella.\nA Tarragona només un 1,6% dels ciutadans haurien passat la COVID-19, segons aquestes dades, que s'elaboren a partir d'un mostreig. La prova, consisteix en una punxada al dit i un anàlisi de sang cada tres setmanes. La setmana del 15 de juny es farà la tercera onada.\nA tot Catalunya 473.711 ciutadans han passat la malaltia segons aquest estudi, el que situa el número de persones amb anticossos en 6,1%. Per demarcacions, Barcelona té un 7,4% de la població immunitzada, Lleida, un 3,3% i Girona un 3,1%. A tot l'estat la mitjana se situa al 5,2%. Més de 2 milions de persones haurien passat la malaltia.\nL'estudi s'ha fet a partir de les anàlisis a més de 60.000 persones a tot l'estat.\nTarragona, a la cua d'immunitat contra el coronavirus\n14.05 per Marc Càmara


Resultats del Projecte Orenetes a Terrassa 2014: Gairebé 500 nius d’orenetes al casc urbà. | Grup Ornitologia CE Terrassa\n»Uncategorized»Resultats del Projecte Orenetes a Terrassa 2014: Gairebé 500 nius d’orenetes al casc urbà.\nResultats del Projecte Orenetes a Terrassa 2014: Gairebé 500 nius d’orenetes al casc urbà.\nPosted by ocellsceterrassa on Octubre 27, 2014 in Uncategorized\nUbicació dels nius d’orenetes a Terrassa. http://www.orenetes.cat\nDes del Grup d’Ornitologia del CET s’ha participat un cop més al Projecte Orenetes (i ja és el vuitè any consecutiu). Enguany s’ha prospectat la mateixa àrea que l’any 2013 pel que els resultats són plenament comparables. Així, tot i que el nombre total de nius detectats ha baixat (enguany han estat 726 respecte els 820 de l’any 2013), el nombre de nius ocupats per orenetes puja passant dels 447 als 480. La diferència rau en que el 2014 s’han detectat molts menys nius trencats que l’any anterior (328 per 223, passant-se d’un 40% de nius detectats trencats a un 30%). Cal esmentar que hi ha d’altres barris on sabem que hi ha algunes colònies però que no s’han pogut prospectar (Can Boada, Torrent Pere Parres, Can Palet…).\nEls barris prospectats són: Centre (només una part), La Cogullada, Segle XX, Can Parellada, Torre-sana, Can Roca, Vilardell, Les Arenes-La Gripia, Les Fonts i Sant Llorenç. La majoria de nius detectats es concentra als barris de Can Roca (28%) i del Segle XX (27%), seguits de Les Fonts (12%), Les Arenes (9%) i Sant Llorenç (9%), mentre que la resta ja presenten xifres més baixes: La Cogullada (6%), Vilardell (5%) i el Centre (1%). Pel que fa al % de nius trencats, La Cogullada i Can Roca presenten la xifra més destacada amb un 40% dels nius trencats.\nCom cada any, les causes de desaparició de nius rauen en les rehabilitacions de façanes (n’hem detectat vàries, amb pollets morts i tot, encara que les orenetes insisteixen i tornen a fer els nius) i en la poca tolerància d’alguns veïns (augmenten els diferents estris col·locats a les finestres perque no els puguin fer).\nDesprés de 8 anys de censos (el primer fou el 2007), en general s’observa una davallada del nombre de nius detectats i del nombre de nius ocupats encara que moltes de les diferències que trobem entre uns anys i uns altres són fruit de canvis en l’àrea prospectada amb l’aparició/desaparició d’alguns barris.\nDels 101 municipis on s’ha dut a terme el cens el 2014 (alguns encara pendents de tancar dades) Terrassa es situa com una de les poques ciutats grans on aquest es realitza de manera extensa de manera que ofereix xifres ben destacades: és la 4a població en nombre de nius detectats i la 3a en nombre de nius ocupats per orenetes, mentre que la xifra de nius trencats es situa en el promig del conjunt de municipis. Cal tenir en compte que la majoria d’altres poblacions que encapçalen el rànquing (Valls, La Bisbal del Penedès, Falset…) són molt menys extenses fent molt més fàcil tant la detecció com el comptatge dels nius.\nDonant les gràcies als companys que han col·laborat en el cens, esperem poder continuar-lo efectuant l’any vinent.\n← Sortida a la Serra de Miralles, Plana d’Ancosa i Montagut. (Anoia-Alt Camp) 18/10/2014\nPropera sortida pels entorns-Anella Verda de Terrassa (15 de nov) i altres coses →


Un congrés analitza la història de la Ruta de la Seda i els seus vincles amb València\n'El Hilo de oro. Historia de la Ruta de la Seda y sus vínculos con Valencia' és el títol d'aquest congrés que se celebra en la Universitat de València.\nLa Generalitat signa un protocol d'actuació conjunta per promoure La Ruta de la Seda\nLa Generalitat ha subscrit aquest matí el protocol general de col·laboració entre la Agència Valenciana del Turisme, la Conselleria d'Educació, Recerca, Cultura i Esport, l'Ajuntament de València, la Diputació de València, l'associació UNESCO València, el Col·legi de l'Art Major de la Seda i la Cambra de comerç de València, per a l'assessorament i realització d'actuacions conjuntes en el desenvolupament de la Ruta de la Seda.\nL'Art de la Seda, una riquesa oblidada\nRecuperar la memòria de la seda valenciana és l'objectiu d'este documental. Una riquesa oblidada que dóna nom a tot un barri de València, el de Velluters, on fa només 200 anys hi havia fins a 4.000 telers a ple rendiment.\nMuseu de la Seda de Moncada\nMoncada aposta per la posada en valor de tota la seua riquesa i patrimoni cultural. Amb este vídeo, elaborat per un equip de periodistes de El Mundo Comunitat Valenciana, volem mostrar-vos una xicoteta part del que albergarà el futur Museu\nProcés de ordit de la seda per a preparar el plegadador que va al teler Jacquard, i que conformarà l'ordit (fons) del teixit.\nTeixint un tisú\nCom es teixeix un tisú\nDocumental Museu de la Seda de Moncada\nEls becaris parlen de les tasques del Museu. Vídeo de Paula Feito Rausell\nMuseu de la seda, la revolució industrial\nVídeo de Paula Feito Rausell\nBenvinguts al Museu.\nAcí teniu una xicoteta mostra del que el visitant pot veure en el Museu de la Seda de Moncada. Un tresor que, sens dubte, mereix ser conegut.


TOPIC: inaugurada l'exposició dedicada a Mariona Masgrau - Putxinelli\nPosted by Putxinel·li | oct. 5, 2012 | Llibres, revistes i exposicions, Portada, Titellaires, Veteran@s | 0 |\nEl dissabte passat, 6 d’octubre, es va inaugurar l’exposició Art de Mariona Masgrau. Viatge al món dels titelles, dedicada a l’obra de la titellaire catalana traspassada l’any 2007. Aquesta exposició és la desena mostra temporal del TOPIC i coincidirà a finals de novembre amb la 30a edició de Titirijai, el Festival Internacional de Titelles de Tolosa.\nA la mostra, que estarà oberta fins al 10 de març, s’exposen 110 peces que abasten tota la vida creativa de Mariona Masgrau. La responsable de l’àrea museística del Topic, Maria San Sebastián, explica que es tracta d’ ‘”una exposició diferent, en la qual predominen les marionetes de fil, i en la que es poden veure titelles de grans dimensions, alguns d’ells fabricats en ceràmica”. Com la creadora catalana va treballar tant per al públic infantil com per a adults, Maria San Sebastián ressalta que “diverses de les peces poden resultar sorprenents, ja que no entren dins d’una estètica ‘bonica’, sinó que algunes d’elles poden resultar dures i xocants, però al mateix temps són molt atractives “.\nMariona Masgrau (1949-2007), va mantenir una estreta relació amb el festival de Titelles de Tolosa. Primer com a integrant de la companyia La Fanfarra i més tard en solitari. Va visitar Tolosa i el seu festival en diverses ocasions, la primera gairebé en els seus inicis, el 1987, amb l’espectacle ‘La Reina Blanca’. I per última vegada el 2002, amb l’obra ‘De tant que t’estimo’. El seu paper, de primer ordre dins el món titellaire nacional i internacional, va fer que el Titirijai apostés repetidament pel seu treball.\nMalauradament, Mariona no va aconseguir arribar a la inauguració del TOPIC a finals del 2009 i veure el Centre en el que s’havien desenvolupat tants anys de treball i desenvolupament del Titirijai. Sí que ho van veure i ho van apreciar els seus amics, companys i, sobretot, el seu fill, Octavi Rumbau Masgrau. En no seguir els passos artístics de la seva mare, sinó els de la música, va decidir deixar en dipòsit al Topic tot el patrimoni titellaire de Mariona per la seva correcta conservació i difusió. La col·lecció està composta per més de dues-centes peces.\nLa primera mostra dedicada a Mariona Masgrau i els seus titelles es va organitzar durant l’estiu de 2009 a San Sebastián, a la sala d’exposicions Boulevard, de la Kutxa. Va suposar també la presentació en societat del Topic. “Dins de la col·lecció de titelles del museu, vam voler destacar la importància de la col·lecció dipositada per Octavi, dedicant-li una sala en exclusiva. Tanmateix, el compromís del Topic amb aquesta titellaire i el seu llegat és ferma i des de fa temps volíem dedicar-li una exposició monogràfica a ella i a la seva important col·lecció salvaguardada ara al Topic “, expliquen des del Centre Internacional del Titella de Tolosa.\nToni Rumbau, fundador com Mariona Masgrau del grup La Fanfarra, diu que “definir el treball de Mariona és difícil”, però apunta una sèrie d’adjectius que ens apropen al seu art: “valent, rude, sincer, autònom, autèntic, essencial, noble, atrevit “. I de l’artista assegura que era “una dona d’empaties clares, que no tenia pèls a la llengua a l’hora de dir les veritats. Això li va crear amics i enemics, i va haver de lidiar amb ells des d’aquestes sorres movedisses que són les emocions “. De la seva obra comenta Rumbau que “ha aconseguit traspassar els límits de l’efímer, aquesta condemna que pesa sobre l’art del teatre”\nRefugiada política a Dinamarca (1973-1975), la seva carrera de titellaire comença a Portugal. D’aquesta impactant experiència neix la seva vocació de titellaire, que es concretarà a Barcelona amb la creació, el 1976, de La Fanfarra, juntament amb Eugenio Navarro i Toni Rumbau.\nTitellaire de taller i d’escenari, va ser l’autora de tots els titelles dels primers espectacles de la companyia. Són obres d’aquella època títols com Malic a Babilònia, La Història del Rei Trist, La Font de l’Eterna Joventut, Els Pastorets, La Llegenda de Sant Jordi, etc.\nEl 1984, La Fanfarra obre el Teatre Malic, un espai pioner de l’escena alternativa a Barcelona, en què Mariona Masgrau participa en la seva direcció i gestió. La companyia se situa en l’òrbita dels Festivals Internacionals.\nA partir de 1995 s’inicia la carrera en solitari de Mariona Masgrau. Neixen així originalíssims espectacles centrats en el tema de la dona, fets en col·laboració amb autors com Ana Maria Moix, Joan Casas i Rafael Metlikovec. Van ser obres com Mangalena, Constantina, Sophia, La Capsa de Joguines, De tant que t’estimo i El Despertar de les Passions.\nDesprés de tancar el Teatre Malic l’any 2002, Mariona inicia una nova aventura amb l’obertura de l’Espai Fènix, un projecte de Teatre-Taller que la seva mort el 2007 va interrompre bruscament.\nEtiquetas: La Fanfarra, Mariona Masgrau, Tolosa, TOPIC\nPreviousClub: actuar al carrer\nNextÒpera de Butxaca torna a Barcelona: dualitats de ‘Java Suite’ i ‘Lost Circles’\nComença l’IF Barcelona amb l’obertura de l’exposició ‘Figures del Desdoblament’, a Arts Santa Mònica\nEl 4 Festival de Titelles del Moianès: del 27 d’agost al 7 de setembre: Calders, Moià, Castellcir, Sant Quirze Safaja, Castellterçol i Monistrol de Calders\nRecta final a la preparació del IF Barcelona que començarà el proper 8 d’octubre amb l’exposició ‘Figures del Desdoblament’, a Arts Santa Mònica


Bombardejar o no bombardejar | menjadatils\nEstatuts de la Col·lectivitat de Conesa\tESCALA F-N. Test de personalitat.\nBombardejar o no bombardejar\nGuillem Carreras\tLa llibreta\tDeixa un comentari\nReflexió arran de la lectura de ¿Cuentan los números en las decisiones morales)?“, un article d’Ernesto Garzón Valdés. Què en penseu? Crec que és important parar-se a pensar què faríem en una situació aquesta? Quan a la Universitat ens van plantejar aquesta opció, em vaig quedar pràcticament sol defensant una de les dues opcions. Sonarà estúpid o pretensiós, però això em va reafirmar en la meva tesi. Sempre he pensat que ser idealista és l’exercici més elevat de pragmatisme que una persona pot fer.\nErnesto Garzón Valdés planteja un dilema magnífic. “Ets el ministre de seguretat d’un Estat. Et truquen per fer-te saber que uns terroristes han segrestat un avió amb 200 passatgers i volen estavellar-lo en un edifici on treballen 10.000 persones. El comandament major de l’exèrcit et pregunta com procedir. Què hauries de contestar?”\nConvé parar atenció en l’èmfasi moralista que implica el condicional. No es tracta de situar-se en la pell del ministre de seguretat—per se, tant o més terrorista que els segrestadors—sinó preguntar-se profunda i sincerament quina seria la opció ètica més acceptable. És ètic matar dues-centes persones si així en salves deu mil? Tenen importància els números en les decisions morals?\nPer respondre aquestes preguntes, podem servir-nos de dues lògiques: la deontològica o la conseqüencialista. Molt resumida i matusserament, podríem distingir-les per un aspecte fonamental. Mentre l’ètica deontològica considera que un acte està justificat quan no viola un principi aliè al mateix, l’ètica conseqüencialista defensa que estan justificades totes aquelles decisions que optimitzen el benestar d’un col·lectiu. En aquest cas, quan l’omissió té uns costos socials superiors a l’acció, cal actuar al marge de consideracions abstractes.\nSi agafem el dilema de Garzón Valdés com a marc de referència, ens adonarem de la inconsistència de les dues escoles de pensament. (No convé alarmar-se, però. El coneixement filosòfic és inútil; allò important és filosofar). Assumint les últimes conseqüències dels seus plantejaments, ens adonem que els deontològics contraris a l’assassinat no enderrocarien l’avió encara que aquest s’estavellés contra un edifici on hi treballa tota la publicació mundial. En l’altra extrem, els conseqüencialistes estarien disposats a enderrocar l’avió malgrat que en l’edifici només s’hi trobessin 200 persones i un gat.\nAquest senzill exemple demostra l’estupidesa que suposaria assumir cegament una de les possibilitats. Encertar és triar el millor dels errors, i aquest cas no és una excepció. Sabent que les dues actituds comporten un risc, la pregunta intel·ligent és: “quina és la més segura?” “Si el món només pogués regir-se mitjançant un procediment, quin escolliries?” Repassem quins punts dèbils tenen les dues posicions per tenir tots els elements sobre la taula.\nCRÍTIQUES AL CODI DEONTOLÒGIC\nLa omissió també és una acció. Es pot esgrimir que no actuar també implica un posicionament ètic. Si, podent-ho fer, no enderroco un avió tripulat per uns segrestadors que volen matar 10.000 persones, em converteixo en còmplice i responsable d’aquestes morts. No actuar és deixar via lliure perquè els “dolents” s’apoderin del món. Contràriament, llançant els míssils als passatgers estaré salvant 9800 vides humanes.\nIncompatibilitat de principis. Imaginem, per un moment, que els 200 ocupants de l’avió son integrants suïcides que, encegats per l’esperança d’obtenir setanta-dues verges, volen immolar-se contra un gratacel. Quin principi s’ha de violar, en aquest supòsit? Aquell que prohibeix matar a ningú o aquell que defensa no usar la teva llibertat per restringir la dels demés? Al capdavall, matar una persona acostuma a intercedir en la seva llibertat.\nT’arriscaries a fer una mala acció si t’asseguressin que et pots trobar 72 verges al cel?\nCRÍTIQUES A LA LÒGICA CONSEQÜÈNCIALISTA\nMancança de principis. Acceptar la lògica conseqúencialista suposa, de facto, assumir que el món està mancat de principis. Intuïtivament, podríem acceptar que tot hauria d’estar sotmès a condicionants. Un exemple: pràcticament tothom és contrari a l’assassinat, i tanmateix, gairebé ningú renunciaria a matar la persona que ha violat els seus fills.\nPer sort o desgràcia, l’elecció no és tan senzilla. Una vegada elimines qualsevol restricció abstracte, qui o què delimita allò que és justificable? Només ho poden fer les persones implicades en l’acció. En el camp de la política, tant procliu a fer servir el llenguatge sense rigor, a conveniència, aquesta lògica és molt emprada. Serveix per definir com a “danys colaterals” les mutilacions i morts produïdes per les guerres [Personalment, a la universitat, vaig deixar de parlar amb un estudiant que em va dir que seria capaç d’exterminar tota la població de la Península Ibèrica si li garantien que en la resta del planeta imperaria el comunisme].\nCal recordar, doncs, allò obvi: és impossible rebutjar els principis ètic sense rebutjar l’ètica. Quan tothom pot fer allò que considera oportú no es pot establir la nació de bé o mal. Ningú podria recriminar al ministre de seguretat que no ha bombardejat l’avió. Què podria al·legar l’agosarat que ho fes quan no existeix un codi social compartit? Des d’una opció conseqüencialista, no es pot rebutjar l’actitud deontològica sense contradir-se.\nUniversalitat. Una crítica semblant a l’anterior. Implica plantejar-se: “seguiries bombardejant l’avió encara que tu o una de les teves persones estimades hi fossin?” Una acció només es pot considerar ètica si és mínimament universalitzable. Fem un exercici d’imaginació, i suposem que la lògica conseqüencialista sí permet establir principis, i per tant—per posar exemple— condemnar moralment un assassinat. Com establim qui i quan pot matar?\nPots respondre que es pot matar sempre, que no es pot matar mai, o que es pot matar a vegades. Sigui quina sigui la teva opció, és impossible prendre-la sense establir un principi. La lògica conseqüencialista ens empeny inevitablement a creure que tot està permès. Qui la defensi, s’ha de limitar a expressar aquesta opinió i prescindir de qualsevol judici de valor en el seu anàlisi. En la meva humil opinió, potser equivocada, la lògica conseqüecialista és la versió moral del relativisme psicològic.\nQuè faria jo si fos el ministre de seguretat? No bombardejaria l’avió. Potser l’encertaria o potser m’equivocaria, però en qualsevol cas no justificaria la meva decisió abduint guanys superiors. Deixo aquesta feina als religiosos i als ideòlegs. Comprenc que les situacions reals no són tan fàcils com els dilemes teòrics. Pensant-ho fredament, però, crec que seria la millor decisió. Hem de fer més cas a la saviesa popular i no fer allò que no ens agradaria que ens fessin.\nAfortunadament, un món sense principis morals és impossible. Les persones tenim aprehesa una moralitat en el nostre codi genètic. Com que ser ètic—o sigui, ser sociable—era positiu per l’evolució, hem rebut aquesta herència. Les persones som animals socials que no podríem actuar a la babalà, regits únicament per el propi criteri, encara que volguéssim. Conseqüentment, és lògic que la lògica conseqüencialista sigui tan feble i inconsistent epistemològicament com aquesta frase.\nGuillem Carreras. Gener ’10.


bocins de lluna: de juny 2010\nVols conèixer Berlin de la mà d'un blocaire catberlinès o bercatalà?\nAmb la 1.TBfC (Primera Trobada Blocàire fora de Catalunya), en Ferran de l'In Varietate Concordia ens fa una proposta molt suggerent i gairebé irrenunciable per a tots aquells blocaires que vulgueu visitar la ciutat en ple hivern!\nA mi ja quasi m'ha convençut!\nUna proposta ben engrescadora i atractiva!\nPublicat per mar a 17:13 7 comentaris: Enllaços a aquest missatge\ntot i saber que no vindries...\nhe jugat a imaginar-me que si...\ni he vestit el meu cos nu amb cremes i perfums...\ni t'he esperat al jaç entre llençols blancs immaculats\njugant al joc de l'amor...\ni m'he deixat endur pel teu record\nque segueix ben viu a la meva imaginació...\nPublicat per mar a 23:20 16 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: desitjos, diari sensitiu, somnis secrets\nUn contratemps, moltes complicitats i una bona sorpresa...\nLa situació no és gens agradable però hi ha alguna cosa que fa que se'm dibuixi un mig somriure.\nFa dues hores que havia d'haver sortit el vol cap a Barcelona i ara ja han confirmat definitivament la cancel·lació.\nDavant la reacció airada d'uns passatgers i les corredisses d'altres per ser els primers en les llargues cues que ja s'endevinen, m'ho prenc amb molta calma.\nEm dedico a observar.\nEspero pacientment la maleta facturada hores abans. Els grups de passatgers ben organitzats i disciplinats ja fan guàrdia a les diferents cues.\nJo faig una trucada. I una altra.\nA casa tot està controlat i reservo una habitació a l'hotel perquè pinten magres.\nLes cintes, estàtiques, immunes al pas del temps provoquen, desesperen. Finalment la boca erma i fosca comença a escopir maletes desordenadament.\nEncalço el meu equipatge d'una revolada i em dirigeixo cap a la primera cua que dóna la volta i que l'únic moviment que sembla tenir és el d'un acordió en ple procés de compressió.\nEls que anem sols hem quedat a la cua de la cua davant la impossibilitat de repartir-nos les tasques i haver de fer una cosa darrere l’altre no en paral·lel com els que van en equip.\nEn pocs minuts però els més extravertits comencen a establir contactes amb els veïns accidentals de la interminable cua.\nUn noi jove, dos posicions per davant meu, xerra que xerra amb dues dones que se l’escolten encuriosides.\nAl meu darrere una noia alta i jove, ben plantada i d’aparença extremada em demana si li puc vigilar la maleta mentre va a fumar.\nEstablim complicitats davant el contratemps.\nSembla que la cua, ara sí que va avançant lentament. Una parella dels benorganitzats i guanyadors de la cursa d’obstacles de les diverses reclamacions, expliquen què és el que hem de fer per aconseguir canviar el bitllet per l’endemà (amb els horaris i tot! D’això se’n diu una bona font d’informació!) i assenyalen el segon mostrador on ens oferiran allotjament, esmorzar i viatge en taxi d’anada i tornada.\nSe’n van contents.\nEls darrers de la fila, nosaltres, comentem quina serà la disponibilitat de tantes atencions quan arribem a la capçalera.\nNo les tenim totes però somriem, d’altres no tant.\nPer distreure’m una mica em concentro en la conversa del noi jove i les dues dones de mitjana edat. És venedor. Les fa riure.\nSembla que les hi volia regalar un dels seus productes però esplèndid com és, ja duu la maleta buida. Durant el dia ha anat regalant el seu contingut a tots els qui ha vingut a convèncer de la qualitat dels seus productes. Fa èmfasi en la composició natural dels seus productes de perfumeria.\nParo una mica més d’atenció. Una petita intuïció. Un flash eteri, poc concret.\nSento un nom...\nNo puc resistir la temptació.\nEm surt un fil de veu.\nEls qui estan més a prop meu em miren, sorpresos, ell però no m’ha sentit.\nAgafo embranzida, no es pot ser tímida en aquestes situacions.\nSí, em respon mig sorprès.\nNo em reconeix.\nJo sí, però no aconsegueixo enllaçar massa bé la seva imatge actual amb la de la meva memòria. Potser la xispa dels ulls és la mateixa...\nEm pregunta, una mica confós, si conec els seus productes.\nMe’l quedo mirant. Li pregunto en silenci, només amb els ulls si no em reconeix.\nParal·litzada per un núvol fosc i amenaçant... potser no recorda... potser no és ell... l’ombra del dubte m’atravessa.\nExpectació. Microsegons de tensió suspesa a l’aire... ningú gosa trencar el moment.\nMarta!... diu amb fermesa.\nEls seus ulls s’obren, sorpresos, vius, entremaliats, brillants pel reconeixement.\nRespiro, més tranquil·la, somric d’agraïment.\nHòstia, hòstia, hòstia! No pot ser!\nEns fem una abraçada sincera d’alegria, de sorpresa, d’incredulitat.\nTu no! Has canviat molt!\n(imagineu-vos! de nen d'11 anys, rosset amb ulls blaus i entremeliat com ell sol... a xicot xerraire i divertit, agradable i optimista...ratllant la trentena... quin canvi, no?)\nEls nostres veïns segueixen la seqüència entre divertits, sorpresos i somrients.\nNo pot obviar una petita explicació.\nVa ser la meva mestra... d’ EGB!\nAra, fins i tot els més seriosos i amoïnats per la situació que estem vivint esbossen un clar somriure...\nI ara la cua avança amb una lleugeresa que ens sobta i tot.\nLa colla, conformada de manera aleatòria, ens endinsem en una divertida conversa barrejada de passat, present i futur... i arribem al final de la cua entre riures i somriures.\nCompartim viatge d’anada i tornada a l’aeroport, hotel, esmorzar i aprofitem per fer compres no previstes mentre fem temps.\nEns expliquem part de les nostres històries de vida, compartim algunes intimitats d’aquelles que potser no contaríem a alguns coneguts però que contades a desconeguts perden transcendència i fan de bon explicar... una mica amanides i novel·lades per la mateixa imaginació...\nés un luxe que ens podem permetre...\nSom cinc i fem pinya i ens regalem companyia fins que aterrem a BCN l’endemà amb força endarreriment però sans i estalvis i amb una bona aventura per explicar.\nMAÓ – BARCELONA, a 11 de maig de 2010\nDe vegades, situacions que, en principi, poden semblar desagradables... ens regalen sorpreses ben plaents...\nHa estat un plaer compartir amb la Mari, la Vicky, la Janet i en Jim aquestes hores d’espera.\nUs recomano que visiteu la web on les fragàncies naturals d'en Jimmy Boyd es poden gairebé olorar...\nTot un plaer pel sentit de l'olfacte... i de la vista i de l'oïda també!\nI si teniu algun regalet per fer... no dubteu que qualsevol dels seus productes serà una molt bona elecció... us ho diu la seva exmestra!\nPublicat per mar a 0:00 11 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nUn contratemps, moltes complicitats i una bona sor...


“La igualtat per la dona és progrés per tothom”, va afirmar Ban Ki-moon quan era secretari general de l’ONU, perquè una societat només avança si l’ha construïm entre tothom. Cooperant homes...\nEls socialdemòcrates alemanys han avalat reeditar la gran coalició els conservadors de Merkel. Han sabut deixar de banda els interessos partidistes i pensar en el país. És evident que la gran coalició...\nLa revenja es un plat, diuen, que es menja fred i les eleccions de diumenge a Itàlia podrien considerar-se la revenja de Silvio Berlusconi. Set anys després que la UE forcés la seva dimissió com a...\n“Ni una més”\nAquesta setmana han estat citats a declarar davant la justícia espanyola diversos polítics independentistes catalans en relació amb la causa oberta per rebel·lió i sedició. Una causa política, que...\nLa invitació del líder de Corea de Nord als dirigents de Corea del Sud a visita el seu país obre una porta a l’esperança al diàleg intercoreà després d’una escalada de tensió que va disparar...\nDiuen que la justícia es cega però quan parlem d’Espanya això es una frase sense sentit perquè sinó em resulta molt difícil d’entendre perquè dos anys després d’haver estat condemnat a 6...\nVictòria, victòria i victòria\n“Acceptarà el resultat del 21-D?”, va preguntar Puigdemont a Rajoy i aquest li va respondre amb un sí perquè ells sempre respecten la legalitat. La impugnació de la candidatura de Puigdemont demostra...\nRecordo que abans quan anaves a votar et regies per les teves idees. Esquerres o dretes. Això era sempre el primer. Últimament no se que ha passat, però aquest concepte ha quedat diluït. És com si...\nMoltes medalles per posar\nJuan Ignacio Zoido també li agrada posar medalles, com el seu predecessor com a ministre de l’Interior, Jorge Fernández Díaz, que condecorava verges. El Ministeri espanyol de l’Interior preveu gastar...


Busquen per la zona del riu de Gironella un veí de 51 anys desaparegut ahir al matí - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBusquen per la zona del riu de Gironella un veí de 51 anys desaparegut ahir al matí\n?Els serveis d'emergències treballen amb la hipòtesi que l'home hauria caigut a l'aigua, on van trobar un dels seus gossos\ndani perona/oriol trasserra 16.04.2018 | 08:18\nEfectius dels serveis d´emergències fent tasques de recerca a l´interior del riu Llobregat, ahir a la tarda bombers de la generalitat\nCoordinació dels equips de recerca per rastrejar tot el riu\nEls accessos a la llera estaven acordonats per evitar que s´hi accedís\nEls serveis d'emergències busquen, des d'ahir al matí, un veí de Gironella de 51 anys que hauria caigut al riu Llobregat al seu pas pel municipi del baix Berguedà. Ahir, a l'hora de tancar aquesta edició, no s'havia trobat l'home i era previst que les tasques de recerca es reiniciessin a primera hora d'aquest matí.\nFonts dels Bombers, que coordinen la recerca, van assegurar ahir que no hi ha cap hipòtesi de la desaparició que estigui descartada, tot i que la que prenia més força a mesura que avançava el dia era que l'home hauria caigut al riu Llobregat, al seu pas per Gironella. És per això que les tasques de recerca van centrar-se al riu i en zones properes.\nL'home va sortir a passejar ahir a primera hora del matí amb els seus dos gossos. A mig matí, un dels gossos va ser rescatat de l'aigua per un veí que passava per la zona. Va ser, precisament, el rescat de l'animal i que l'home no havia tornat al casa ni responia al mòbil el detonant de la mobilització. Pels voltants de 2/4 de 12 es va activar la recerca i a l'hora de tancar aquesta edició, no hi havia cap indici de l'home ni tampoc de l'altre animal, segons van assegurar els Bombers.\nEl dispositiu va comptar amb la mobilització d'un helicòpter dels Bombers, que va retirar-se a primera hora de la tarda, i de diverses unitats del Grup d'Actuacions Especials (GRAE), tant de la unitat de muntanya com de la subaquàtica. També quatre dotacions ter-restres van donar suport al desplegament durant tot el dia.\nEls Mossos d'Esquadra van participar activament en la recerca amb 5 patrulles, també amb especialistes subaquàtics, així com la Creu Roja, que va mobilitzar diverses unitats, entre les quals estan el seus gossos de recerca, habilitats pel rastreig dins l'aigua. El dispositiu també va incloure membres de Protecció Civil, efectius locals i suport voluntari. L'home fa tres anys que resideix a Gironella i és treballador de Creu Roja Berguedà.\nFonts de l'Ajuntament de Gironella van explicar ahir que l'accés a la llera del riu estava acordonat prohibint el pas de vianants per la crescuda del cabal del riu dels darrers dies. La força amb què baixa l'aigua i també l'increment del cabal va dificultar, encara més, les tasques de recerca que continuaran durant avui.\nLes fortes pluges provoquen risc de desbordaments. Berguedà


- Les Biblioteques que formen part del grup CLER són:\nBiblioteca Antònia Adroher de Girona\nBiblioteca Iu Bohigas i Blanch de Salt\nBiblioteca Joaquim Bauxell d'Anglès\nBiblioteca Just Ma. Casero de Girona\nBiblioteca Municipal Maria de Jonquers de Les Planes d'Hostoles\nBiblioteca Pública de Girona- Carles Rahola\nBiblioteca Ramon Bordas i Estragués , Castelló d’Empúries\nBiblioteca Salvador Raurich de Begur\nEl grup CLER té com a principal objectiu fomentar la lectura infantil i juvenil a cadascuna de les biblioteques públiques integrants.\nD’acord amb el Manifest de la Unesco, el grup CLER té la missió de:\n• Donar oportunitats per al desenvolupament personal i creatiu\n• Crear i fomentar els hàbits de lectura en nens i nenes des dels primers anys.\n• Estimular la imaginació i la creativitat dels nens i les nenes i dels joves.\nEl grup CLER elabora cada any unes guies de literatura infantil i juvenil editades pel Servei de biblioteques de la Diputació de Girona. Estan disponibles de manera gratuïta a totes les biblioteques públiques de les comarques gironines.\nEl grup Cler ha aconseguit donar-se a conèixer com a grup professional que difon la literatura infantil i juvenil entre els usuaris de les biblioteques i també entre el món professional (bibliotecaris, mestres, pedagogs...)\nPer a estar al dia de tot el que passa en l'àmbit de la literatura infantil i juvenil es mantenen contactes amb grups professionals, editorials, revistes especialitzades i també escriptors i il·lustradors.\nFruit d'aquesta relació el grup ha comptat amb la col·laboració de diferents il·lustradors i escriptors per als continguts de les diferents guies.\nConèixer l'àlbum il·lustrat o la història dels set ratolins cecs, a càrrec de Montse Vila Gutarra. Girona març 2012.\nTrajecte Biblioteca-Escola : un viatge d'anada i tornada. Girona, a càrrec de Marta Roig.Setembre 2013\nLaboratori de poesia, a càrrec de Glòria Matas i MRat Rebollo. Girona octubre 2013\nEls Laboratoris de lletres i imatges, a càrrec de Glòria Gorchs. Girona novembre 2013\nCap a la biblioteca infantil i juvenil del futur, a càrrec de Marta Roig. Girona abril 2015\nCurs de prescripció literària. LLibreria l'Altell de Banyoles. 20/11/2015\nVISITA A L'EDITORIAL TRAMUNTANA. Sant Feliu de Guíxols 16/05/2014\nVISITA A L'EDITORIAL COMANEGRA. Barcelona 22/01/2016


el dia 4.7.08\nL'artista nord-americana Nancy Spero (1926) ha creat un imaginari propi habitat per criatures i deesses femenines de cultures diverses que semblen dansar literalment per damunt del paper. Malgrat la bellesa intensa d'una gran part de la seva obra, aquesta artista, pionera de l'art feminista, és també autora d'una contundent obra que denuncia, sense concessions i de vegades obscenament, el poder masculí i les guerres de tota mena, que tenen en el cos femení un dels seus territoris d'atac.\nL'obra d'aquesta artista, dura i fràgil a la vegada, ocupa a partir d'avui una planta sencera del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (Macba) en la primera retrospectiva de l'artista, tant a Europa com als Estats Units. No es tracta, però, d'una dona desconeguda -sobretot als EUA, on té el suport de la crítica- però sí que encara resulta "incòmoda" per la temàtica i tractament de les seves obres, segons diu l'exdirector del museu i actual director del Reina Sofia, Manuel Borja-Villel, que ha comissariat la mostra juntament amb Rosario Peiró.\nAl marge de moviments: Perquè a més de feminista i pacifista, Spero és una artista al marge de moviments. Al principi de la seva carrera va criticar els expressionistes abstractes i després no es va sentir gens còmode ni amb els minimalistes ni amb els conceptuals. Spero preferia expressar-se ja aleshores a través del dibuix, de manera directa i sense abandonar gairebé mai la figuració. "És una outsider", la qualifica Borja.\nDesprés de viure uns anys a París, del 1959 al 1964, on es va empapar de l'obra d'Artaud i Mallarmé, Spero, que sempre treballa amb sèries, va manifestar la seva oposició a la guerra del Vietnam amb el conjunt d'obres Guerra (1966-1970). "Les bombes es converteixen en excrements, o en caps de dona amb llengües fàl·liques", explica Peiró. El dibuix, en aquest cas, esdevé una poderosa i valenta arma pacifista, que també denuncia el fet que les dones es converteixin en víctimes directes dels conflictes bèl·lics. Més actual és la instal·lació Maypole: take no prisoners -un al·legat contra la guerra del Vietname que va ser presentada a la Biennal de Venècia de l'any passat-, en la qual d'un hipotètic arbre pengen els caps de les víctimes innocents.\nA la sèrie Tortura de dones (1976) l'artista desenvolupa en 14 panells horitzontals la narració de les tortures patides per les dones en règims dictatorials sud-americans, combinant imatges amb textos d'Amnistia Internacional.\nLa figura humana pobla la major part de l'obra d Spero, però en un moment determinat l'artista va optar de manera molt conscient per eliminar la figura masculina. Aquí comença una de les millores etapes de l'autora: "Volia explorar i recuperar la representació femenina de les civilitzacions antigues i crear amb elles una nova escriptura", afegeix Peiró.


Matriçats S.L. és una empresa que des de 1970 es dedica a la subcontractació per a la fabricació de tota classe de peces a partir de planxa metàl·lica, especialment d’acer inoxidable. Les nostres instal·lacions compten amb 10.000m², un terç dels quals en edificis construïts que inclouen les diferents àrees de producció, les oficines i el magatzem.\nEls serveis es centren en el disseny o reenginyeria de processos i en la construcció dels útils, matrius o automatismes necessaris, adaptats als nostres mitjans de producció, per a executar sèries de prototipatge o producció.\nEls nostres mitjans tècnics i productius inclouen sistemes avançats CAD/CAE/CAM/CAQ, estacions de mecanitzat, estacions de tall i soldadura làser 3D, estacions de soldadura convencional, secció d’acabats, centres de polit manuals i automatitzats, tecnologia per a aplicacions d’enginyeria inversa… i una àmplia gamma de premses hidràuliques i mecàniques amb tonatge fins a 2.000t.\nEl nostre principal objectiu –fonamentat en la permanent aplicació de polítiques de millora contínua i responsabilitat social– és estar sempre en condicions d’oferir un producte i servei que pugui complaure les necessitats dels nostres clients i del seu entorn social.\nL’eficiència de Matriçats es fonamenta en un equip humà altament qualificat, on les tasques de cada procés estan degudament regulades mitjançant un sistema de gestió integral, que garanteix l’ús eficient dels nostres coneixements i dels mitjans tècnics i productius.


Barcelona: Reptes de la distribució alimentària majorista | ODG\n15 d'octubre de 2014 0\nUna reflexió des de la Sobirania Alimentària\nUn antic proverbi del poble Maputxe recomana: “Per saber cap a on caminar, cal mirar cap enrere, veure d’on véns”. Si per uns instants retrocedíssim en el temps fins a la Barcelona medieval, fullejant el llibre Alimentar la ciutat. El proveïment de Barcelona del Segle XIII al XX(1), ens trobaríem amb un panorama peculiar, en termes de polítiques alimentàries. Malgrat la clara concentració del poder en unes poques famílies enriquides, l’administració municipal participava activament en l’organització d’un sistema de mercat alimentari, per garantir l’aprovisionament de la ciutat. Aquest li permetia tenir un cert monopoli, fixar preus, i en cas de necessitat, requisar productes. Les pràctiques polítiques tenien per objecte el que en aquella època es considerava com a “bé comú”, i s’adequaven a criteris ètics i morals reclamats per la població, segurament amb l’objectiu d’assegurar una certa estabilitat i evitar protestes populars. Al mateix temps, la legislació local ordenava el mercat i penalitzava el frau fiscal. No es tracta d’idealitzar a les autoritats de la època ni molt menys, però tot indica que aquest sistema facilitava el control públic sobre productes alimentaris bàsics com els cereals, la carn i el peix i facilitava una de les tasques de la municipalitat: procurar evitar l’escassetat. Aquesta realitat va ser profundament trastocada després que la ciutat fos ocupada en 1714. En 1767, la pressió de les autoritats borbòniques per la liberalització del mercat alimentari va obligar l’Ajuntament de Barcelona a desprendre’s de les instal·lacions que tenia per exercir el monopoli de la fabricació i venda del pa. Això va provocar greus problemes de des-abastiment i d’encariment, desembocant en la crisi dels “Rebomboris del Pa” en 1789(2).\nAvui, en pensar en la problemàtica de l’alimentació a Barcelona no només cobra sentit la memòria històrica, però també tocar de peus a terra. En els darrers anys, en resposta a les contradiccions en l’àmbit de l’alimentació i a la crisi de la pagesia, s’ha anat forjant a Catalunya una mobilització social articulada al voltant de la defensa de la Sobirania Alimentària, reprenent aquest concepte com a una resposta integral davant el sistema alimentari global, sorgida en el si del moviment internacional La Via Campesina(3). La Sobirania Alimentària és la afirmació del dret dels Pobles a definir els seus propis sistemes agrícoles i alimentaris, així com l’accés a aliments sans i culturalment adequats, produïts amb mètodes sostenibles. Des d’aquesta perspectiva, se situa a les necessitats i aspiracions d’aquells que produeixen i consumeixen els aliments, en el centre dels sistemes i polítiques alimentàries, posant-les per davant les necessitats del capital. A més, es prioritza la producció i consum local dels aliments, proporcionant a un país/territori el dret de protegir els productors locals davant les importacions barates, així com el control de la producció.\nBarcelona és un lloc estratègic per establir les bases d’una política de Sobirania Alimentària per tot Catalunya. Per què?\nEn un sistema alimentari en el qual les polítiques de liberalització econòmica han debilitat els productors i erosionat a l’agricultura pagesa, els actors que controlen la comercialització i la distribució determinen i condicionen de manera fonamental la manera de producció dels aliments. Malgrat el perfil pioner de Catalunya en la producció i consum d’aliments ecològics, en els circuits curts i la venda directa, ara per ara, la gran majoria de l’agricultura catalana continua essent convencional i destinada a la comercialització a l’engròs. Per tant, el sector majorista és un esglaó ineludible de la cadena alimentària actual. Els majoristes es concentren principalment en Mercats d’Abastaments de Barcelona S.A. (Mercabarna), una empresa totalment pública, sota el control de l’Ajuntament de Barcelona a través de Barcelona Serveis Municipals (51%), la societat estatal Mercados Centrales de Abastecimientos S.A., MERCASA (37%) i el Consell Comarcal del Barcelonès.\nCom afecta Mercabarna (MB) a la pagesia de l’entorn de Barcelona i de Catalunya?\nDestaquem aquí dos elements que són, com veurem, no només problemàtiques, sinó àmbits possibles d’actuació: En primer lloc, es desenvolupa una vocació internacional de Mercabarna com un “Hub” alimentari del Mediterrani(4), cada vegada més internacionalitzat. Si en els anys 70 els productes comercialitzats a aquest mercat es destinaven principalment al consum dels /les habitants de Barcelona i de l’àrea metropolitana, avui dia, la realitat és molt diferent. Si en 1996, un quart de les hortalisses comercialitzades a MB tenien per origen la província de Barcelona, el 2012 aquesta proporció era de 13%. Les exportacions es troben també en ple creixement. En 2005 representaven el 6% de les vendes totals, i en 2013 el 27%. El que més s’exporta són les fuites i hortalisses. En segon lloc, al mercat es produeix una concentració empresarial cada vegada major. Quatre (de 149) majoristes controlen el 13% dels punts de venda, i les 20 principals empreses disposen de més d’un terç del total de les parades. Els més grans assentadors arriben a posseir centenars d’hectàrees en països del Sud i a tenir una capacitat de gestió de milers de palets. Aquests dos elements fan que a Mercabarna es configurin relacions desiguals de poder, en detriment dels productors. Els criteris de selecció aplicats pels majoristes, així com el seu poder de decisió sobre els preus acaben tenint una forta incidència sobre el model de producció majoritari que adopta l’agricultura local. A Mercabarna no existeix cap regla o política que afavoreixi el producte de proximitat per se. Els agricultors locals que hi venen competeixen en un mercat globalitzat, la qual cosa requereix, per la seva part, una capacitat d’adaptació cada vegada major. Tot això ens porta a situacions absurdes, com el fet que hem perdut la meitat de la producció catalana de tomàquet en els darrers anys degut a la importació pels majoristes de Mercabarna de tomàquet holandés, a l’estiu, a preus amb els quals els pagesos no poden competir(5).\nAl reglament de la empresa, dins del seu objecte social, es contempla “gestionar els encàrrecs que en matèria d’execució de política alimentària, comercial, i de mercats en general, i dels serveis relacionats, li encomani l’Ajuntament de Barcelona en l’exercici de les competències que li són pròpies”(6). Per tant, existeix un marge d’acció per exercir el control públic sobre Mercabarna, afavorir la producció local i al mateix temps assegurar el subministrament de la població en aliments produïts de forma sostenible i a preus assequibles. Com?\nEn lloc del desplegament de polítiques d’internacionalització, dotar de millors condicions i espais als pagesos i les cooperatives de pagesos, que actualment estan marginalitzats a Mercabarna.\nLimitar el nombre màxim de parades que pot tenir un majorista. Aplicar també una política de preus diferenciada, per tal d’afavorir la presència d’empreses més petites.\nFacilitar els espais de debat sobre la qualitat dels aliments. A d’altres regions d’Europa, existeixen polítiques alimentàries més exigents en terminis de qualitat i sanitat. A Mercabarna, es podrien generar espais per que organitzacions de consumidor/es, pagesos/es, experts/es en nutrició puguin determinar conjuntament criteris de qualitat, en relació al sabor, al poder nutritiu, a la valorització d’un baix consum energètic i al respecte dels drets laborals en la producció agrícola.\nMercabarna pot esdevenir una eina per afavorir el desenvolupament de la pagesia catalana si es revisa la política alimentària de l’Ajuntament de Barcelona. És evident que a nivell global (OMC) i europeu (PAC) s’han establert polítiques de liberalització econòmica que erosionen les possibilitats d’un accés a una alimentació digna, justa i sana. Pitjor encara, en el context de la negociació del Tractat de Lliure Comerç i Inversions entre els Estats Units i la Unió Europea (TTIP)(7). Però també queda clar que els drets no només s’han de demanar, sinó també exercir. I és aquí on un major control popular sobre la política alimentària a petita escala pot ser un gra de sorra cap a la justícia social, econòmica i ambiental.\n(1) Vegeu: Renom, M. (Coord.). Alimentar la ciutat. El proveïment de Barcelona del Segle XIII al XX. Museu d’Història de Barcelona / Ajuntament de Barcelona, 2013. Disponible en: http://goo.gl/0E9xSy\n(2) El 1789 va tenir lloc la revolta popular dels Rebomboris del Pa, que es va produir en reacció a la pujada dels preus del pa i va ser violentament reprimida. En aquest context, el govern central es va veure obligat a acceptar, durant algunes dècades, que l’administració municipal recuperés novament el control de la panificació i de la venda del pa. De tal manera que els decrets liberalitzadors no van ser retirats, però sí incomplits…\n(3) La Via Campesina és un moviment internacional que agrupa milions de camperols i camperoles, petits i mitjans productors, Pobles sense terra, indígenes, migrants i treballadors agrícoles en tots els continents. Vegeu: www.viacampesina.org\n(4) Vegeu: http://www.mercabarna.es/logistica-distribucio/noticies/view.php?ID=1144\n(5) Vegeu: La Ruta del Tomàquet. http://odg.cat/es/publication/informe-odg-la-ruta-del-tomate-herramientas-de-reflexion-hacia-una-nueva-cultura-del\n(6) Vegeu: GENCAT – Generalitat de Catalunya. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya. Núm. 5552. 25 gener 2010, pàgina 4189.\n(7) Vegeu: http://noalttip.blogspot.com.es/


“L'alegria de l'Església és sortir de si mateixa i esdevenir fecunda” | Catalunya Religió\n“L'alegria de l'Església és sortir de si mateixa i esdevenir fecunda”\nPer Papa Francesc. Dc, 10/12/2014\nHomilia del papa Francesc a la casa de Santa Marta. Dimarts 9 de desembre de 2014\nA l'Església no li serveix tenir "un organigrama perfecte" si després és trista i tancada, si no és mare. D'aquí l'empeny a "ser cristians alegres" amb la "consolació de la ten-dresa de Jesús".\n"Obrir les portes a la consolació del Senyor". Francesc s'ha inspirat, en la seva homilia, a partir de la primera lectura on el profeta Isaïes fa referència a la fi de la tribulació d'Israel després de l'exili a Babilònia. "El poble -ha comentat- té la necessitat de con-sol. La mateixa presència del Senyor consola". Una consolació -ha afegit- que també existeix en la tribulació. No obstant -ha continuat- "nosaltres, sovint fugim de la consolació; tenim desconfiança; estem més còmodes amb les nostres coses; més còmodes també amb les nostres faltes, amb els nostres pecats. Aquesta -afegeix el papa- és la nostra terra". En canvi -afegeix- "quan esdevé l'Esperit i esdevé la consolació ens condueix a un altre estat que nosaltres no podem controlar: és precisament l'abandonament en la consolació del Senyor."\nFrancesc subratlla que "la consolació més forta és aquella de la misericòrdia i la del perdó." I va fer referència al pensament del final de capítol 16 d'Ezequiel, quan des-prés "del conjunt de tants pecats del poble"diu: "Però jo no t'abandono; jo et donaré més; aquesta serà la meva venjança: la consolació i el perdó; així és el nostre Déu". Per això -reafirma el papa- "és bo repetir: deixeu-vos consolar pel Senyor, és l'únic que pot consolar-nos". Ara bé, "estem tant acostumats a llogar petites consolacions, una mica fetes per nosaltres", però que després "no serveixen". I, en aturar-se sobre l'E-vangeli del dia, segons sant Mateu, que parla sobre la paràbola de l'ovella perduda, el papa Francesc diu:\n"Jo em pregunto quina és la consolació de l'Església. Així, quan una persona és consolada; quan sent la misericòrdia i el perdó del Senyor, l'Església fa festa, és feliç quan surt de sí mateixa. A l'Evangeli, aquest pastor que surt, que va a buscar aquell anyell perdut, podia fer el compte d'un bon comerciant: per, 99, si perd una no hi ha cap problema; el balanç... guany, pèrdues... Però, podem anar així. No, té cor de pastor. surt a buscar-lo fins que el troba i allà fa una festa, és feliç".\n"L'alegria de sortir a buscar als germans i les germanes que estan lluny: aquesta -ha fet evident Francesc- és l'alegria de l'Església. Allà l'Església esdevé mare, es fa fecunda":\n"Quan l'Església no fa això, quan l'Església s'atura en sí mateixa, es tanca en sí mateixa, pot ser està ben organitzada, un organigrama perfecte, tot al seu lloc, tot net, però manca l'alegria, manca la festa, manca la pau i així es converteix en una Església descoratjada, ansiosa, trista, una Església solterona que no és mare, i aquesta Església no serveix, és una Església de museu. L'alegria de l'Església és donar a llum; l'alegria de l'Església és sortir de sí mateixa per donar vida; l'alegria de l'Església és anar a buscar aquells xais que estan perduts; l'alegria de l'Església és precisament aquella tendresa del pastor, la tendresa de la mare."\nEl final del passatge d'Isaïes -ha explicat- "reprèn aquesta imatge: com un pastor ell fa pasturar al ramat i amb el seu braç el reuneix." Aquesta -ha dit el papa- és l'alegria de l'Església: sortir de si mateixa i esdevenir fecunda":\n"Que el Senyor ens doni la gràcia de treballar, ser cristians aleres en la fecunditat de la mare Església i ens alliberi de caure en l'actitud de ser cristians tristos, impacients, descoratjats, ansiosos, que ho tenen tot perfecte dins l'Església, però no tenen "infants". Que el Senyor ens consoli amb la consolació d'una Església mare que surt de sí mateixa i ens consoli amb la consolació de la tendresa de Jesús i de la seva misericòrdia amb el perdó dels nostres pecats."\nPaloma Llorente –Catalunya Religió\nsanta marta, pastor, ovelles, homilia, fills, fecunditat, Església, consolació, alegría, Papa Francesc


Dibuixos animats porno gai 2018: mira comèdics de vídeo 188 en línia: "disney, furry, hentai, yaoi"\nInici Arxiu per categoria "Gay"\nGener 30, 2018 Setembre 17, 2018\nEls nois del famós naruto gai sorprenen amb el coneixement. És bo aprendre coses dramàticament noves, les virtuts masculines entren en profunditat ...\nPrefereix gaudir d'escenes de sexe brillants i sucoses: els millors còmics gai alegraran la solitud de la nit. No és necessari fer voltes ...\nDibuixos animats de porno gai\nLes caricatures de porno gai increïbles dels primers minuts de la seva visualització es transfereixen a un món on regna la luxúria, la sensualitat i el plaer. Els amants i ...\nAmants de les comoditats extraordinàries, que acaben amb un orgasme màgic, segurament com a dibuixos animats gai per a adults. Sensació de moltes cares ...\nÉs un error pensar que només les noies són amos de la mamada. Del millor anime íntim animat de dibuixos animats gai et trobaràs, h ...\nTothom, independentment de la seva edat, almenys una vegada va pensar en el sexe amb macho afectuós i calent. Somiar amb tals plaers ...\nOn, com en el millor amic d'un amic, us podeu relaxar bé? Sap molt de vosaltres, perquè us heu conegut durant molt de temps. Seich ...\nSexe gai de Disney\nAdora les aventures dels amants blaus? El vídeo selectiu de la discoteca gai fa que cada cella del cos s'expulsi, obligant a la naturalesa de la ...\nSi es veu permès per a persones que han arribat a la majoria d'edat, la resta haurà de deixar el recurs. És problemàtic determinar les preferències de les minories sexuals, observar l'escenari concebut pels autors, l'ajuda dels olors, l'experiència dels mestres que interactuen estretament amb els gais excloent-hi els errors - els matrimonis que danyen la reputació, ajudats. La tasca inicial: escenes íntimes de colors, els gustos dels visitants són diversos, intentem tenir en compte en el procés de creació. Dibuixos animats sobre la novetat sexual homosexual: l'entreteniment de persones d'orientació no tradicional. Els creadors dels artistes treballadors, el còmic van resultar ser emocionants, satisfent els espectadors homosexuals que van retirar l'atenció veient el vídeo. La imaginació gratuïta en el còmic ataca la imaginació, mira amb els amics, l'empresa. Una decisió reeixida de veure, encarnant escenes eròtiques de la vida.\nAvatar porno gai\nLa capacitat de gaudir fins i tot de les carícies brutes i toves de cada noi pot fer una mica més feliç. No hi ha res ressensible ...\nSetembre 25, 2017 Setembre 23, 2018\nVídeos d'èxit de la vida íntima dels herois de dibuixos animats, famosos a tot el món. Els simpsons dels gais ploren sobre l'emancipació i l'amor per dur ...\nEls pensaments bruts d'un màniga gai sobre les meravelles de la mà d'un amic més jove de la seva parella, de vegades pot conduir a un veritable ...\nJuny 15, 2017 Setembre 17, 2018\nQuè fer al matí, si en el treball de sobte va anunciar una quarentena i abans de tot el dia, que necessites d'alguna manera omplir? El matí es converteix en ...


Tanquem amb 125.000 gràcies! - kaliupark\nMés usuaris a l’espai de gel\nAquestes festes de Nadal han passat per La Farga Centre d’Activitats més de 125.000 persones, xifra que consolida aquesta proposta d’oci i lleure en el calendari nadalenc.\nD’aquesta xifra també es desprèn que han estat més els usuaris de la pista de patinatge i tobogan que en altres edicions, amb la qual cosa Kaliu Park és un referent per aquells aficionats a lliscar sobre gel.\nLa gran pista de patinatge ha estat la quarta edició que s’ha instal·lat a La Farga, amb els seus 1.600 m2 de superfície gelada, a banda de la pista de 200 m2 reservada per als més menuts.\nEl tobogan ha tornat a ser la gran atracció del recinte i han estat molts joves i adults que han lliscat pels 40 metres de llargada.\nLes empreses encarregades d’aquestes dues instal·lacions han estat N-Ice i WWIP, amb força experiència en aquest sector.\nUna altra de les atraccions del Kaliu Park ha estat el Circ d’Hivern instal·lat per l’entitat hospitalenca Per amor a l’Hart, que cada sessió ha esgotat el seu aforament per veure l’espectacle “Tulpa”.\nL’escenari destinat a la dansa urbana també ha brillat amb força aquest any. Sreet Dance Area amb les seves exhibicions diàries ha causat sensacions noves, en especial el Campionat de Dansa Urbana que s’ha celebrat a La Farga i que ha aplegat força públic.\nPer últim cal destacar que l’espai Kaliu Lúdic, com cada any, ha tingut la participació de les famílies amb les propostes del Món de Joc, espais interactius que requereixen les habilitats dels més petits, i la interacció també amb els adults de les famílies.


Els caces C-101 de l'Exèrcit de l'Aire han sofert ja 11 accidents des de 1984\nEl caza C-101 en vuelo\nEl C-101 acabarà la seva vida útil entre el 2020 i el 2021\nActualitzada 29/02/2020 a les 18:20\nEl C-101, un dels models del qual ha sofert un accident aquest dijous en caure en la mar Mediterrània enfront de la costa de la Màniga, és des de fa gairebé 40 anys l'avió oficial d'entrenament de l'Exèrcit de l'Aire i acabarà la seva vida útil en 2020-2021. Aquest caça és usat habitualment pels pilots de la Patrulla Àguila i és amb el qual entrenen els alumnes de l'Acadèmia de l'Exèrcit de l'Aire.\nEl Ministeri de Defensa va convocar a principis de l'agost passat un concurs públic per a la compra d'un avió d'entrenament integrat per a l'Acadèmia General de l'Aire (AGA), de San Javier (Múrcia), amb un valor estimat de 225 milions d'euros.\nEstà construït totalment a Espanya per CASA i les seves bones característiques aerodinàmiques, fiabilitat, facilitat de maneig, sota cost d'operacions i completa instrumentació li converteixen en un avió molt adequat per al vol d'ensenyament i el vol acrobàtic.\nAccidents del C-101 des de 1984\nEl primer accident amb aquesta mena d'avions va ser el 13 de juny de 1984. El C-101 de l'Exèrcit de l'Aire es va estavellar prop del pantà de la Sotonera. Van morir els seus dos ocupants, un capità i un tinent.\nUna mica més d'un mes després, el 16 d'agost de 1984, es va estavellar un altre avió de la mateixa classe en les proximitats del Port de Pallers, a la província de Lleó. En l'accident van morir els seus dos ocupants, un capità i un capellà major de l'Exèrcit de l'Aire.\nEl 10 de maig de 1991, dos avions militars C-101, pertanyents a la base aèria de Matacán, a Salamanca, van xocar quan sobrevolaven la localitat de Endrinal de la Serra, en la Serra de França, a Salamanca. Va morir un alferes de l'Exèrcit de l'Aire.\nVan passar dos anys més abans que ocorregués un nou accident, aquesta vegada a Conca. El 15 d'octubre de 1993, un C-101 es va precipitar a terra durant una pràctica de vol, en un paratge de la localitat d'Honrubia. Un capità de l'Exèrcit de l'Aire i un altre de les forces aèries canadenques van resultar ferits greus.\nL'any 1995 va ser el pitjor quant a accidents d'aquesta mena d'avions. El 12 de gener de 1995, dos avions C-101 del Grup Escola de la Base Aèria de Matacán van col·lidir en l'aire quan realitzaven un vol d'entrenament sobre Piedrahita, Ávila. Els pilots es van llançar prèviament en paracaigudes i un d'ells va resultar ferit.\nDos mesos després, el 13 de març de 1995, un avió d'instrucció es va estavellar en les proximitats de les pistes que comparteixen l'aeroport i la base militar de Manises, a València. Va morir un capità de l'Exèrcit de l'Aire.\nL'últim accident amb C-101 de 1993 va tenir lloc el 3 d'octubre de 1995. Un C-101 va caure a la mar Menor, a Múrcia, mentre realitzava un vol d'instrucció, en el qual van morir un capità i un alferes de l'Exèrcit de l'Aire.\nVan passar deu anys fins que es va donar un altre accident amb aquests avions. El 2 de setembre de 2005 van morir tres persones en estavellar-se un avió el Baeza, Jaén: el pilot, un capità de l'Exèrcit de l'Aire i una dona amb la seva filla de vuit mesos, que es trobaven en l'habitatge contra la qual es va estavellar l'avió.\nEl 26 d'abril de 2012, dos militars van morir en estavellar-se l'avió C-101 que pilotaven en la rodalia de la presó d'Alcalá-Meco (Madrid). L'últim accident va tenir lloc el 26 d'agost de 2019. Realitzava un vol d'instrucció quan es va estavellar en la mar enfront de la Màniga, a la Regió de Múrcia, causant la mort de l'únic tripulant de l'aeronau, el pilot Francisco Marín Núñez.\nComenta el contingut : Els caces C-101 de l'Exèrcit de l'Aire han sofert ja 11 accidents des de 1984