Tallers – Pàgina 2 – Escola Diocesana de Navàs\nBlog Integració Social\n16Nov 16 Novembre, 2018\n2n d’ESO: Taller de Competències personals\nEn el marc de la formació integral dels alumnes, l’EDN va programar un taller per als alumnes de 2n d’ESO. En aquest taller es treballaben tècniques d’autoestima, el pas cap a l’adolescència i la valoració personal. La formadora va deixar molt clar que tots tenim molts elements positius a destacar i els els va fer treballar en forma de jocs...\nBy @moisesESO, Tallers0 CommentsLlegeix més...\n09Nov 9 Novembre, 2018\nTaller Make-EDN: Uns vinils que es transformen en estampats de luxe\nDavant les ganes de dissenyar un estampat per bosses i samarretes, en aquest taller es va provar la tècnica de dissenyar o transformar una imatge en format vectorial. Aquest format permet que la talladora làser el reconegui i d'aquesta manera es pugui tallar. Aquesta tècnica ja l'hem fet servir per a múltiples dissenys, però aquesta vegada, en comptes de tallar-ho...\n03Nov 3 Novembre, 2018\nAnalitzem pulmons: Pràctiques a CFGM Cures Auxiliars d’Infermeria\nCom són uns pulmons? Quines característiques físiques de textura, olor o forma tenen? Aquestes són les preguntes que han hagut de contestar els alumnes del CFGM de Cures Auxiliars d'Infermeria a classe. A partir de diversos exemples reals de pulmons d'animals, els alumnes han après a reconèixer-ne els lòbuls que tenen o a fer-ne una dissecció per tal de saber...\nBy @moisesCicles Formatius, Tallers0 CommentsLlegeix més...\n31Oct 31 Octubre, 2018\nTaller de prevenció del consum de tabac\nEls alumnes de 2n d'ESO van participar en un taller de bons hàbits i de com evitar empitjorar-los. El títol del taller era "Has fumat?" i tenia com a objectiu aconsellar els nostres alumnes que no fumin i donar-los avantatges en la salut si no fumaven. Aquí us deixem un resum d'aquests avantatges: Tens més resistència per moure't, jugar o...\nAquest és el nou taller dels dilluns de l'EDN. Als tallers d’extrem esports treballem diferents modalitats esportives com ara el crossfit, Running o Bodypum, tot adaptat a nois i noies adolescents que busquem una millora de les seves Qualitats fisiques.\nBy @moisesBatxillerat, ESO, Tallers0 CommentsLlegeix més...\nEls alumnes de l'EDN comencen uns cursos plens de bons desitjos alimentaris. A la tasca dels alumnes de 3r d'ESO de difondre el programa TAS, s'hi suma la Setmana Bio que es farà del 22 al 26 d'octubre i el taller que els alumnes de 1r d'ESO han fet aquesta setmana. En aquests tallers els van fer adonar que la...\n20Abr 20 Abril, 2018\nAMiC: Petits ponts imaginaris\nEl 6 d’abril es va inaugurar al Casino de Manresa, l’exposició “Petits Ponts Imaginaris” oberta fins al 23 d’abril. Aquesta exposició té a veure amb el programa Arts Mestres i Creació (AMiC), que el Centre de Recursos Pedagògics del Bages, conjuntament amb el Programa El Pot, la TAVCC de la Catalunya Central i la UManresa FUB ofereixen als centres educatius de...\nAquest és el nom de l'entitat del Berguedà que ens ha vingut a fer un taller per a pares i mares sobre RCP, Reanimació Cardiopulmonar Bàsica i l'ús del DEA, desfibrilador. La jornada va començar destacant la importància que la majoria de la població sigui conscient dels passos a seguir en el cas de trobar-se algú inconscient o veure com...\nBy @moisesFormació, Tallers0 CommentsLlegeix més...\nBatxillerat: Taller d’habilitats de comunicació\nEls alumnes de 1r i 2n de Batxillerat, dins de l’àmbit de tutoria, el dimarts dia 10, van realitzar Taller d’habilitats de comunicació ofert per la Universitat Abat Oliva CEU. Aquest taller està dirigits a orientar i desenvolupar les competències transversals necessàries per al desenvolupament professional dels futurs universitaris i la important decisió que prendran en acabar els seus estudis...\nBy @moisesBatxillerat, Tallers0 CommentsLlegeix més...\n24Mar 24 Març, 2018\nXerrada sobre Competències personals i professionals\nEl passat divendres 16 de març els alumnes que cursen FOL ( Formació i orientació Laboral) del CFGM de Cures Auxiliars d’Infermeria van poder comptar amb la visita del Carlos Bella: conferenciant, formador, consultor i orientador en desenvolupament personal i professional i màster en intel·ligència emocional. La xerrada es va centrar en la millora de les competències, tant personals com professionals, i...\nPromoure la Formació Professional\nParticipem en el programa “Joves Emprenedors”\nRecollida de notes\nVídeos de comiat\nRemodelació taller mecànic\nMés aprovats que mai al Batxillerat


Espai d'interès natural d’Ancosa-Montagut. Serrat del Camadall. Serra de la Savinosa. Serra de\nPontils_Querol_Sant Jaume de Montagut_Coll del Pinar de la Costa_Coll del Llop_Sant Magí de Brufaganya_Santa Perpetua de Gaià_Pontils\nCBA 004_Les Piles\nDe Pontils a Montagut. Territori de la reconquesta\nLa ruta explora un territori solcat pel Gaia, un territori atapeït d'antics castells que daten de l’època de la reconquesta, que ens porta des del poble de Pontils a la impressionant església de Sant Jaume de Montagut, ubicada als peus del cim del mateix nom, i torna al punt inicial pels vessants de la serra de Brufaganya.\nSortim de Pontils seguint el GR que ràpidament s’enfila per l’Obaga de Pontils seguint la direcció de Cabra de Camp. Passem a tocar del mas de Ricreu, abandonat, i baixem cap a la rasa del mateix nom des d’on iniciem la forta pujada que ens deixarà a la carena del Serrat de Camadall.\nA la part alta les panoràmiques al nostre voltant son fantàstiques. Fent una ullada cap al nord dominem el cim del Montclar, recobert pels conglomerats de la Depressió Central i coronat per l’ermita de Sant Miquel i les restes del seu antic Castell, Santa Coloma de Queralt i la serra de Miralles amb el que queda del Castell de Queralt. Cap al sud davant nostre tenim, separats per la profunda vall del Gaià, el segon objectiu del dia, Querol i el cim de Montagut i al seu darrera, la depressió del Camp de Tarragona i el mar.\nIniciem el descens cap al fons de la vall del Gaià. Travessem la riera passat cal Camadall Nou. Guanyem alçada resseguint la vertical cinglera de l’estret congost que es forma en aquesta part del riu, ple de gorgs que conviden a remullar-se.\nVoltem les Roques del Benet i desemboquem a la carretera que seguim fins a Querol. Del petit poblet en destaca la seva església d’origen medieval i les restes del seu castell, declarat bé d'interès cultural. Aquest castell apareix ja alçat al s. X, quan els cristians, manats pel compte Borrell II, travessaren el Llobregat i s’estengueren fins el Gaià. Es va conservar en peu fins l’any 1836 en que fou volat per una partida de “Miquelets”. Tot i que el conjunt es troba molt malmès, en l'actualitat encara conserva elements interessants (restes de torres circulars, finestres, matacans i diversos arcs…)\nUna mica més enllà del poble entrem a l’Espai d'interès natural d’Ancosa-Montagut per una pista a voltes pedregosa, que va guanyant alçada per l’esquerra de l’esquerpa vall del Torrent de Lloreda que ens porta al Coll de Montagut i a l’església de Sant Jaume, sota mateix del cim on hi ha les restes del castell de Montagut.\nDurant el trajecte de pujada tenim bones vistes del Pla de Maria, la serra de Prades, el castell de Pinyana, just a l’altra banda de la vall i, aguditzant la vista, també podem distingir el castells de Selmella i Saborelles. Tota aquesta línia de castells a banda i banda del Gaià, frontera natural de les serres excavades pel riu, entre el mar i la plana de la Depressió Central, fou en temps de la reconquesta la frontera entre els dominis cristians i sarraïns, aquest fet és la causa que la vall del Gaià tingui la densitat de castells i torres medievals més gran de Catalunya.\nLa impressionant església de Sant Jaume de Montagut data del segle XIII i ha estat declarat Bé Cultural d'Interès Nacional. Fou la parròquia de la munió de masies escampades per aquestes muntanyes, és d’una sola nau i la planta és romànica. Fins no fa gaire estava força abandonada, però les restauracions que s’han dut a terme l’han deixat en molt bon estat.\nContinuem la ruta per un sender que connecta ràpidament amb la pista que duu al Collet de les Cases Noves de Formigosa passant pel Llac de Formigosa, una gran bassa artificial construïda als anys 70 per abastir les urbanitzacions al peu de la muntanya (projectes que no van reeixir del tot) i que el pas del temps ha naturalitzat. Carenem fins al Collet del Pinar de la Costa amb bones vistes de les serralades prelitorals que ens separen del mar, que podem veure per les escletxes que deixen els colls que les uneixen.\nDeixem el GR i continuem per un PR en direcció a Sant Magí de Bufraganya. Baixem als bonics Plans d’Esbalda i del Corralet, encaixats entre dues serres, un tipus d’unitats de relleu que és repeteix entre la plana de l’Alt Camp i la Conca d’Òdena: serres orientades en la mateixa direcció separades entre elles per petites planes.\nSaltem una d’aquestes serres, la de La Savinosa per la pista de Coll de Llop amb un tram final de fort pendent. La pista travessa un pla tancat per les serres del Pany i Brufaganya i que ens porta prop de Sant Magi de Brufaganya\nEn aquest indret, segons explica la tradició, hi féu penitència el sant i màrtir de la ciutat de Tarragona. Ens desviem un petit tram si volem anar a veure la Capella de les Fonts que, també segons la tradició, féu brollar Sant Magí per calmar la set dels seus perseguidors.\nRemuntem un petit collet a la vessant nord de la serra de Brufaganya i la perfilem fins caure de ple a l’alta vall del Gaià. Sobtadament apareix davant nostre el poderós conjunt monumental de Santa Perpètua de Gaià, la bellesa del qual ens atrau poderosament i ens treu momentàniament de la ruta.\nTot el conjunt, emplaçat en una planícia estreta i allargada damunt d’un altiu cingle sobre el riu Gaià des d’on es controla el congost per on transcorre l’antic camí, engloba diverses empremtes i runes d’edificacions originàries del segle X i posteriors, entre les quals destaquen dues construccions d’excepcional valor històric i documental: la singular torre de planta triangular alt medieval, restaurada, i el considerable i harmònic volum de l’església neoclàssica molt deteriorada. La torre de defensa és l’element d’identitat inconfusible d’aquest paratge únic que és el curs alt del riu Gaià i un testimoni excepcional d’arquitectura militar de l’Alt Gaià que pertanyia a la frontera entre l’Islam i els comtats cristians.\nArribem per carretera a Pontils, final de la ruta\nCastell de Querol. Sant Jaume de Montagut. Llac de Formigosa. Sant Magí de Brufaganya. Torre i Església de Santa Perpetua de Gaià.


Colorinets: Dilluns dia 11 de febrer. Examen cono tema 6\nDilluns dia 11 de febrer. Examen cono tema 6\nEl proper dilluns dia 11 de febrer tindrem l'examen del tema 6 de Cono.\n- Les 4 estacions de l'any.\n- Colors de l'Arc de Sant Martí.\nPublicado por saramonbi en 3:15


LES MODELS ALIENÍGENES MASCULINES EMBARASSADES ACABA DE CAMINAR A LA ROBA MASCULINA LFWM - MODA\nModels alienígenes masculins embarassats acaba de caminar a LFWM\nFins ara, la setmana de la moda de Londres masculina ha estat relativament tranquil·la, amb una aparició especial de la marca italiana Iceberg i un debut de la graduada en RCA Bianca Saunders. A primera hora d’aquest matí, els espectadors van despertar gràcies a Xander Zhou, que va desfilar per models masculins aparentment embarassats per la passarel·la en un programa que explorava la línia entre humans i alienígenes.\nCelebrat al recentment reformat Queen Elizabeth Hall del Southbank Centre de Londres, el programa SS19 de Zhou es va sentir com una proposta sobre com podrien semblar les persones en el futur: a una veu femenina robòtica que cantava frases com si estigués digitalitzada, els models portaven 'impressions extraterrestres superterrestres' , capes d'alta tecnologia i pantalons articulats amb genolleres. Les sabates eren el React Element 87 de Nike, un estil que porta el nom de l’element 87, Francium.\nI després hi havia les pròtesis. El primer model que va sortir a la pista portava una samarreta blanca enrotllada per revelar un bony rodó, seguit de diversos altres que semblaven estar al segon trimestre. Les panxes van ser cortesia de la maquilladora Isamaya Ffrench i van recordar el clàssic trop de ciència ficció del segrest i la inseminació d’estrangers. No va acabar aquí: els models portaven contactes blaus de forma natural i un tenia una línia de fibra òptica brillant per sobre de les celles. Sense oblidar allà l’aspecte que presentava uns quatre braços protètics estesos com una capa: potser un experiment de laboratori erroni?\nKim Kardashian West recluta un exèrcit de clons per modelar la temporada 6 de Yeezy\nL’estrella de ‘The Queen’s Gambit’, Anya Taylor-Joy, en trobar el seu solc competitiu d’escacs de velocitat i passió aplaudint\nEls antics professors de celebritats revelen com eren els seus famosos estudiants a l'escola\nla teva dona pel poble blanc\nteixit de cabell masculí per a la calvície\nadam curtis segle del jo\ntatuatge de david bowie aladdin sane\npel·lícules sobre drogues i festa


La setmana passada, Bitcoin (BTC) va augmentar de prop de 9.000 dòlars dilluns, registrant un guany del 4% en tres dies, i després va assolir un màxim setmanal de 9.470 dòlars segons el preu spot d’OkEx. No obstant això, va superar els 9.400 dòlars americans durant menys de mig dia abans de baixar i, des de llavors, va cotitzar en un estret rang de 9.100 a 9.350 dòlars, acabant la setmana en 9.275 dòlars amb un guany del 2,31%.\nMentrestant, la volatilitat realitzada durant un mes de Bitcoin va arribar a un mínim anual del 30% el diumenge, però això no ens diu res sobre la direcció de Bitcoin. La darrera vegada que vam veure una volatilitat tan baixa va ser a finals de març de 2019, seguit d’un augment setmanal del 30%. Abans, però, al novembre del 2018, Bitcoin va caure gairebé un -50% en dues setmanes després d’un període de baixa volatilitat.\nAl sector DeFi, Akropolis (AKRO) va saltar més del 70% la setmana passada mentre Aave (PRESTAR) i sintètic (SNX) va veure augmentar a dos dígits. El valor de mercat total de les fitxes DeFi s’acosta als 8.000 milions de dòlars, per sobre dels 7.355 milions de dilluns del passat dilluns, segons DeFi Market Cap. Fa dos mesos, la capitalització de mercat total de les fitxes DeFi només era d’uns 1.000 milions de dòlars.


Un veler navegant GETTY\nBarcelonaHi ha moltes maneres de fer la volta al món, però segurament fer-la a bord d’un veler no és l’opció més habitual. S’han de tenir bons coneixements de navegació, un vaixell molt ben preparat, no tenir por, però sí respecte a la natura i, sobretot, gaudir del mar. Ser ric, però, no és indispensable. Els navegants que avui són els protagonistes d’aquest reportatge coincideixen en una xifra: amb 10.000 euros per persona i any n’hi ha prou per viure i viatjar en veler. A més, és un dels transports més sostenibles: es mou amb la força del vent, que amb l’aerogenerador també produeix l’energia que acumulen les plaques solars.\nEls navegants ho tenen clar: la balança de les coses bones pesa més que la de les dolentes. Avui us expliquem l’experiència vital que suposa fer una volta al món en veler. Inquietuds, il·lusions i preparatius abans de salpar. Emocions, descobriments i aprenentatges durant la navegació. I experiències, anècdotes i conclusions un cop a casa. Ho fem a través dels ulls de quatre velers conduïts per dos grups d’amics, una família i una parella.\n‘El Guíxols’, a punt de salpar\nCada dia durant les dues últimes setmanes, l’Oriol Ferrer i l’Òscar Soler (03) s’han plantat al port de Sant Feliu de Guíxols a les set del matí per treballar en El Guíxols fins a les deu de la nit. És el veler que a partir d’avui els durà a fer la volta al món durant quatre anys. L’Òscar ve d’una nissaga de gent de mar. “El seu besavi ja navegava -diu l’Oriol-, i a mi m’ha encomanat la passió el meu avi”, afegeix. Es van conèixer fent de monitors de vela al Club Nàutic de Sant Feliu i fa tres anys els va sortir l’oportunitat de travessar l’Atlàntic de la Martinica a Palamós. “Allà vaig comprendre que havia de fer la volta al món en veler”, diu l’Oriol. Primer posaran rumb a Menorca per navegar fins al cap de Gata i seguir fins a les Canàries i Cap Verd, on esperaran que comencin a bufar els vents alisis que els portaran fins al Carib en una travessia d’unes tres setmanes. Passaran l’hivern d’illa en illa i esperaran el març per travessar el canal de Panamà fins a les Galápagos. D’allà emprendran la travessia per creuar el Pacífic fins a la Polinèsia Francesa i abans que comencin les tempestes tropicals preveuen arribar a Nova Zelanda, el novembre de l’any que ve. Hi faran una parada llarga d’uns sis mesos per treballar. “No és només un viatge, és un canvi d’estil de vida, i això també comporta treballar per seguir”, explica l’Óscar. “No volíem marxar amb 50.000 euros a la butxaca, el preu de la llibertat d’anar amb veler és millor si no és fàcil”, diu l’Oriol.\nL'Oriol i l'Oscar a bord del Guíxols\nEl ‘Saramia’, als inicis\nMentre ells acaben amb els preparatius, el veler Saramia ja fa dues setmanes que va salpar des de Gandia. A bord hi va una família: el capità, el Jorge Mora, la seva parella, la María Conejero, i les seves dues filles, de 6 i 4 anys, la Sara i la Mia (01). El primer gran objectiu també és arribar a les Canàries, on esperaran els vents alisis per creuar l’Atlàntic. Ho faran el 25 de novembre acompanyats de 225 velers més en el que es coneix com el Rally ARC. “És la primera vegada que farem una travessia tan llarga i volem fer-la acompanyats”, explica la María, que també diu que comptaran amb l’ajuda de tres persones més a la tripulació per arribar a l’illa de Saint Lucia, al Carib. A partir d’allà, cap pla establert; ni dates de tornada ni ruta. “Seguirem les nostres sensacions, si ens agrada una illa, ens hi quedarem”, diu. La Sara i la Mia segueixen escolaritzades i estan en contacte amb la seva escola permanentment. “Per a elles és un aprenentatge vivencial constant. Volem enviar vídeos dels diferents llocs i escoles que coneguem, perquè els seus companys també puguin viatjar”, diu la María.\nLa seva aventura va començar amb un documental que va veure el Jorge. “Des que va descobrir la història d’una família navegant, se li va posar entre cella i cella i, a poc a poc, em va encomanar les seves ganes”, recorda la María. Creuen que seran uns anys únics per a la família: “Quan pots invertir tot el teu temps en elles, és un canvi radical”. Volen aprofitar-ho per conèixer millor les seves filles i perquè elles gaudeixin del que més valoren: el temps amb els pares. En definitiva, volen “veure què passa si no fas el que has de fer”.\nEl ‘Savaou’, a mig camí\nA 16.000 quilòmetres de casa, hi ha el Pol Gelpí amb el Savaou, un veler que va sortir de Port Balís ara farà dos anys. Fa quatre mesos que va arribar a les illes Marqueses de la Polinèsia Francesa amb l’Alba Duran, que l’ha acompanyat a bord fins fa quatre setmanes (02). Junts han travessat l’Atlàntic, han navegat per diferents illes del Carib i han viscut i treballat a Bocas del Toro abans de creuar el canal de Panamà i el Pacífic en una travessia que en 37 dies els ha dut fins a les illes Marqueses i a recórrer part de la Polinèsia Francesa.\nL’Alba tot just ha aterrat a casa i encara està paint l’experiència: “És un xoc molt bèstia, m’està costant molt. No vull perdre tot el que he viscut i no vull caure en la mateixa trampa de la rutina. Encara no sé què faré però tinc clar que no vull viure per treballar”. Per al Pol, la navegació sempre ha format part de la seva vida. Va estar competint en vela per la selecció catalana i espanyola i sempre havia tingut dos somnis: competir a alt nivell i fer la volta al món. Al final, l’Alba era la peça que li faltava per decidir-se. Com ell mateix afirma, té “aigua salada a les venes” i aquests anys li han servir per reafirmar que vol viure navegant.\nEls millors moments que recorda són “les guàrdies de nit, sol, al mig de l’Atlàntic, al mig del mar, sense veure terra i navegant per les onades”. A ella també li agrada molt la sensació de ser al mig del no res: “Quan deixes de veure terra és un altre món dins del món, tens el cel, les estrelles i els teus sentits es comencen a desenvolupar, sobretot l’oïda”. Tots dos reconeixen que cal fortalesa mental per fer una travessia llarga. “Tens molt temps per pensar i aflora el millor i el pitjor de tu mateix”, reflexiona el Pol. “La percepció del temps desapareix i aprecies la vida contemplativa”, afegeix l’Alba, que també reconeix que troba a faltar molt el mar. “El necessito, m’aporta moltes coses. Llibertat, però també immensitat, poder respirar, és un medi que canvia constantment, que et permet desplaçar-te, que té una vida increïble a sota. N’he après molt, d’ell”, confessa l’Alba.\nL'Alba i el Pol a bord del veler\nEl ‘Sikkim’, 3 anys després\nAquestes són sensacions que també van viure el Pol Maruny i l’Iñaki Solano (04) a bord del Sikkim, quan entre el novembre del 2012 i el juliol del 2015 van fer la volta al món en veler. “Quan veus terra després de 21 dies és una passada. Pensar que amb un veler i la força del vent has navegat gairebé 3.000 milles és una gran satisfacció”, diu el Pol. El primer cop que van travessar l’Atlàntic ho van fer amb la companyia del Marc (un amic que es va sumar a l’aventura onze mesos) i l’ajuda d’un oncle de l’Iñaki amb molta experiència a mar. “Ens va donar molta confiança i ens va fer entendre que és important abaixar el ritme per protegir el vaixell”, explica l’Iñaki. Amb el Sikkim van arribar a la Polinèsia seguint pràcticament la mateixa ruta que el Savaou. A partir d’allà van navegar per altres illes del Pacífic fins a Nova Zelanda, on van arribar a port quan feia un any que havien sortit de casa. Després de sis mesos treballant, van travessar l’estret de Torres, que els va portar fins a Indonèsia, on van tenir una de les avaries més greus del viatge. “Ens vam quedar sense motor i una barca ens va remolcar fins a Bali, on vam haver de treure el veler de l’aigua per reparar-lo. Ens el van alçar a la platja amb dos pals de bambú i sacs de sorra”, recorden. Van continuar fent la travessia de l’Índic i van passar el Nadal del 2014 a Sud-àfrica. L’últim tram del viatge els va portar a tornar a creuar l’Atlàntic dues vegades més. Primer, pel sud fins al Brasil; i després, pel nord des del Carib fins al Mediterrani, passant per les Açores. Una aventura que, de moment, no tornarien a repetir sencera, però de la qual van aprendre a “relativitzar els problemes” i a “tenir més confiança en un mateix”.\nL'Iñaki i el Pol\nLa bíblia dels navegants\nQue tots els velers que decideixen fer la volta al món segueixin les mateixes rutes no és casualitat, es deu a un llibre: Rutas de navegación del mundo, de Jimmy Cornell, un navegant britànic que després de sis anys navegant amb la família als anys setanta i diferents experiències més va recollir tota la informació necessària per poder fer la volta al món en veler de manera segura i fàcil. Això significa seguir els vents quan bufen i evitar les èpoques de ciclons i huracans. Per això, tothom que emprèn una aventura d’aquestes característiques travessa l’Atlàntic al novembre i el Pacífic entre el març i l’abril.


El PSC tornarà a demanar l'empara del TC perquè es posi en marxa el «rellotge» de la investidura\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, durant la seva intervenció en la inauguració de l'Escola Socialista de formadors al casal socialista Joan Reventós.\nIceta reconeix que han rebut les «crides d’ERC» amb interès i demana començar a pensar «en altres escenaris que no siguin de blocs»\nActualitzada 10/03/2018 a les 13:51\nEl PSC presentarà dilluns un nou recurs d'empara al Tribunal Constitucional perquè prengui mesures cautelars per posar en marxa el «rellotge» de la investidura. El primer secretari dels socialistes, Miquel Iceta, ha afirmat aquest dissabte durant la inauguració de l’Escola Socialista de formadors al casal socialista Joan Reventós que «potser és hora» de «començar a pensar en altres escenaris que no siguin de blocs» i ha reconegut que han acollit «amb interès» les «crides d’ERC» de major transversalitat. Amb tot, constata que aquesta posició és «absolutament contradictòria» amb voler blindar un govern independentista. Roger Torrent va ajornar el ple per investir Carles Puigdemont el 30 de gener i aquest divendres va tornar a ajornar el de dilluns, ara amb Jordi Sànchez com a candidat.\nIceta ha lamentat la decisió del president del Parlament d’ajornar el ple i creu que no se surt d’un «cercle tancat i equivocat», proposant persones que no poden exercir les funcions per les quals «haurien de ser elegides».\nAmb tot, malgrat que creu que caldrà esperar al que digui el tribunal europeu de Drets Humans, considera que no s’han esgotat les vies internes de recurs i, per tant, veu «molt poc probable» que ho admeti a tràmit.\nMitja dotzena d'històrics alcaldes socialistes es retiraran de l'àrea metropolitana per les municipals del 2023\nTarragona Impulsa ajuda a seleccionar el...\nLa Costa Daurada està entre les costes ...\nOfereixen 4.300 euros per infectar-se amb la...\nCondemnen 26 anys i 9 mesos de presó a l'home ...\nEl teu horòscop d'avui: 26 de juny de 2022\nDescobreixen un prometedor tractament a base...\nUn autobús incendiat a l'AP-7 crema 4,2 ...\nD'aquesta manera els medicaments saben on...\nLes ONG eleven fins a 37 el nombre de víctimes ...\nValència: Detingut un home per cometre 142 ...\nUna ONG exigeix una recerca i responsabilitats...\nComenta el contingut : El PSC tornarà a demanar l'empara del TC perquè es posi en marxa el «rellotge» de la investidura


Els catalans viatgen un 30,3% menys el primer trimestre d...\nAutopista AP-7 | ACN\nEls catalans viatgen un 30,3% menys el primer trimestre del 2020\nCatalunya rep un 31,4% menys de visitants de la resta de l'Estat en els primers tres mesos de l'any\nper ACN 29 de juny de 2020 11:26\nEls catalans van fer al primer trimestre de l'any 5.114.868 viatges, una xifra que suposa una davallada del 30,3% respecte al mateix període de l'any passat, i que constata els efectes del coronavirus en la mobilitat de la població. Tot i que la pandèmia només afecta dues de les últimes setmanes del trimestre –la segona meitat de març- ja mostra també un descens de l'arribada de visitants de la resta de l'Estat espanyol, segons dades de l'INE. Els catalans van representar en aquest període el 17,5% dels viatgers de tot l'Estat, amb 657 viatges per cada 1.000 habitants, i una despesa mitjana de 72 euros al dia. En total, els catalans van gastar el primer trimestre 1.265.165 euros en viatges, un 23,8% menys que al mateix trimestre del 2019.\nD'altra banda, entre gener i març van venir a Catalunya 3.759.070 residents a Espanya per turisme, visites a familiars o oci, una dada que és un 31,4% menor que la del mateix període de l'any passat. Cada visitant es va gastar, de mitjana, uns 58 euros al dia a Catalunya, fins a un total de 515.475 euros, un 30,8% menys que fa un any.\nLes dades del conjunt d'Espanya indica que els residents van fer el primer trimestre de l'any 29,2 milions de viatges, un 30,2% menys que en el mateix període del 2019. El 89,7% d'aquests viatges tenien com a destí alguna altra localització d'Espanya, mentre que els fets a l'estranger suposaven un 10,3% del total, una disminució del 25,2%.\nLes principals comunitats autònomes com a destí dels viatges van ser Andalusia (17,2%), Catalunya (12,9%) i Madrid (9,4%). La major despesa diària es va fer en el cas dels viatges a Canàries i Madrid (75 euros) i el País Basc (62). Els llocs on es va gastar menys per dia van ser Castella-la-Manxa (36 euros), Castella-i-Lleó (43) i Astúries (44).\nD'altra banda, els que més van gastar per dia viatjat van ser els murcians (78 euros), els catalans (72) i els canaris (69). Els que menys van gastar van ser els de Castella-la-Manxa (49 euros al dia), els de Castella-i-Lleó (50) i els d'Extremadura (56).


Joaquim Verdaguer i Caballé: El carrer del Ferrocarril: un cas insòlit\nEl carrer del Ferrocarril: un cas insòlit\nUns any després, el 1861 es van començar a construir les primeres cases al llarg del camí de Montserrat (actual carrer de Bonaventura Castellet). Poc a poc aquestes cases van començar a tenir eixida per la part del darrera a tocar la via del tren. L’espai reservat entre aquestes cases i la via, el santperencs l’anomenaven «carrer del Ferrocarril». L’altra banda de la via, en terres d’en Sal·lari també es començà a edificar cases formant un carrer que, a l’igual que el del sud, s’anomenà carrer del Ferrocarril.\nTerres d'en Sal.lari / Conchita Sal.lari\nL’any 1883, l’Ajuntament urbanitzava el tram que anava des del carrer de Sant Llorenç fins a l’estació. Es van plantar un seguit d’arbres plataners i s’anomenà al vial passeig del Vint i dos de Juliol. Poc a poc es va anar edificant des de l’estació fins el torrent de Vallparadís, límit dels termes de Terrassa i Sant Pere. Quan el poble de Sant Pere va ser agregat a Terrassa es produïren una sèrie de canvis de nom dels carrers de Sant Pere i la continuació del passeig per sobre del nou barri de Sant Pere se l’anomenà passeig del Vint i dos de Juliol. Però sorprenentment el tram per sobre de la via continua amb el nom de carrer del Ferrocarril. És el tram que va de la carretera de Matadepera fins al carrer del Ferroviaris. És un carrer que se li assignà la numeració seguida de les cases, del número 1 al 14.\nUn Via Crucis passant per el carrer del Ferrocarril / Fons Ragon-AMAT\nAl estar a l’altra banda de la via, era un carrer que passava bastant desaparcebut.\nDurant la dictadura, el tram des de l’estació del nord cap a l’oest es va anomenar d’Espinosa de los Monteros, i el tram en direcció a l’est, Héroes de Codo.\nCarrer del Ferrocarril / Joaquim Verdaguer\nPerò el cas singular és que el carrer del Ferrocarril va continuar conservant el seu nom, donant-se la circumstància, probablement no es doni en lloc, que dins un carrer n’hi ha un altre amb un nom diferent..\nPublicat per Joaquim Verdaguer el 7/08/2017 12:42:00 p. m.


Girona aprova la marquesina que substituirà el «finger» del parc Central i un segon porxo - Empordà\nGirona aprova la marquesina que substituirà el «finger» del parc Central i un segon porxo\nEl cost global és de 826.804 euros. El teulat que unirà les dues estacions es farà primer i val 399.000 euros\nGIRONA 25.12.2016 | 06:30\nLa Junta de Govern Local de l´Ajuntament de Girona va aprovar ahir el projecte de construcció de la marquesina que unirià l´estació de la Renfe amb la del TAV i que substituirà al passadís cobert que hi ha actualment. També s´ha aprovat el projecte per construir un porxo que farà de visera a l´estació de la Renfe pel costat de Sant Narcís. El pressupost total és de 826.804,07 euros.\nDe moment, només tirarà endavant la coberta que substituirà el «finger» un cop s´enderroqui. L´enderroc d´aquest passadís és una demanda dels veïns de Sant Narcís, que veuen en l´actual connexió entre estacions un punt opac i consideren que l´enderroc donarà transparència al parc i permetra anar d´un costat a l´altre. La construcció de la marquesina és d´uns 399.605,97 euros. I resguardarà els vianants i usuaris que caminen entre estacions quan plogui. El regidor del projecte ferroviari, Carles Ribas, ha subratllat que l´aprovació és «un pas endavant per a la reparació del parc».\nLa marquesina es començarà a construir un cop Copcisa, l´adjudicatària de les obres per convertir en zona verda la llosa del parc Central, acabi els treballs, d´aquí a uns quatre mesos.\nPer a més endavant, ja s´ha aprovat el projecte per a una visera que es faria en paral·lel a la sortida/entrada de l´estació de la Renfe al costat del barri de Sant Narcís. Té un pressupost de 427.198,10 euros i tindrà la mateixa funció que la plaça d´Espanya. Carles Ribas ha explicat que es vol equiparar els dos costats de l´estació per tenir-la oberta a tota la ciutat, sigui des d´on sigui que s´hi arribi.


tortosa antiga: Picasso a Horta\nAra és pot veure a la Biblioteca l'exposició Picasso Fotògraf d'Horta. Instantànies del Cubisme. 1909.\nEs tracta d'un recull de 23 fotografies realitzades per Picasso durant la seva segona estada a Horta de Sant Joan.\nLa bassa d'Horta de Sant Joan, Fotografia de Picasso a l'any 1909.\nUna ullada a la nostra història.\nCentre Picasso d'Orta.\nEtiquetas: Horta de Sant Joan, Personatges, Picasso, Terra Alta\nEl voyage pittoresque et historique de l’Espagne\nCorrebous a Ulldecona\nIlles a l'Ebre\nPublicitat i comerç als anys 70\nLa Porta del Pont


espaifotografic | Fotografia de casaments (V): Mertxe Alarcón\nFotografia de casaments (V): Mertxe Alarcón\nfoster — dijous, 13 d'agost de 2009 @ 8:00\nTot sovint anem publicant alguna noticia al voltant de fotògrafs que es dediquen als casaments i que, amb la seva feina, contribueixen a aixecar el nivell d’aquest tipus de fotografia que ha tingut bastant mala premsa des de fa anys.\nPer això quan apareixen fotògrafs com la Mertxe Alarcón ens agrada presentar la seva feina ja que creiem que contribueix a la evolució d’aquest gènere de fotografia que, poc a poc, gracies a gent com ella i d’altres -com el cas del Jesh de Rox- dels que hem anat parlant en anteriors noticies, va agafant un cert prestigi i va canviant la estètica i la manera d’entendre els reportatges de noces.\nLa seva web dedicada al tema dels casaments es diu Juegos de Luz i a la galeria hi podeu trobar exemples amb tractaments de tot tipus i molt ben resolts, textures, desenfocs, blanc i negre… També, com a complement, disposa d’un blog amb el mateix nom de caire més personal amb imatges interessants.\nLa Mertxe pertany a una associació anomenada UnionWep (Unió de fotoperiodistes de noces d’Europa), que vol ser un portal de referencia, un punt de trobada de tots aquells que és dediquen a aquesta feina des d’un punt de vista creatiu i des d’on desenvolupar una forma diferent d’entendre aquest tipus de fotografia.\nA partir d’un apunt de Fotomaf.\n← Avui, espectacle nocturn\nFotografies per a un món millor →\nBiblioteca Bàsica (XI): Manual del revelado del RAW\nVoom Portraits, de Robert Wilson\nChema Madoz a PHETV


Gaudeix en viu del musical Scaramouche - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nL’Ajuntament organitza el dijous 17 de novembre una sortida al Teatre Victòria de Barcelona per anar a veure el nou èxit teatral de la companyia Dagoll Dagom. Les places són limitades. Inscriu-te abans del 28 d’octubre.\nLa Regidoria de Cultura de l’Ajuntament de Masquefa vol fer partícips als masquefins del musical Scaramouche, de Dagoll Dagom, convidant-los a assistir a una de les representacions d’aquest gran èxit de taquilla el proper dijous 17 de novembre. La sortida, que té un preu de 40€, es farà a les 18:30 h. davant l’Ajuntament, i inclou el viatge amb autocar fins a Barcelona, l’entrada al Teatre Victòria i un entrepà. Les inscripcions, que restaran obertes fins el proper 28 d’octubre, es poden efectuar al mateix Ajuntament. Les places són limitades.\nLa prestigiosa i reconeguda companyia teatral catalana Dagoll Dagom ha presentat aquest mes d’octubre el seu nou èxit teatral, Scaramouche; un musical que narra la història d’un heroi emmascarat que esdevé defensor del poble francès davant l’aristocràcia a finals del segle divuit.


ermie > equip > brigitte hansmann\nSoc practicant avançada i instructora del Duggan/French Approach (DFA) pel Reconeixement de Patrons Somàtics. Vaig rebre el títol de practicant en 1988, de practicant avançada en 1990 i 1992 i d’instructora en 1997, de les creadores del DFA, Annie B. Duggan i Janie French. Al 2012 vaig concloure una formació complementària d’analista de patrons arquetípics en l’Assisi Institute for the Study of Archetypal Pattern Analysis, en Brattleboro, Vermont, dirigit per Dr. Michael Conforti.\nTreballo en consulta privada, en tallers i en cursos de formació, de 1989 a 1999 en el Centre Europeo de DFA y des de 1999 en ermie, l’estudi de respiració, moviment, i integració estructural, en Barcelona.\nVaig publicar Con los pies en el suelo: Forma del cuerpo y visión del mundo en Ediciones Icaria en 1997 i Respirar con árboles: El poder de la respiración y la conexión con la naturaleza en Ediciones Urano en 2013, ambdós a Barcelona, ciutat on visc. Esporàdicament també he publicat articles en revistes com Cuerpomente, Integral, Medicinas Complementarias i altres en llengua espanyola i en l’Anuari de la Associació Internacional per Integradors Estructurals en anglès.\nDe 2001 a 2007 era col·laboradora externa en Kurklinikum, una Clínica Psicoterapèutica i Psicosomàtica pel Tractament de les Crisis, fins que les retallades en les assegurances dels serveis públics varen deixar un projecte valuós sense finances.\nSoc membre de la Guild for Structural Integration, GSI, de la International Association for Structural Integrators, IASI, de la Depth Psychology Alliance i amiga de l'Institute for Science in Society, i-sis.\nEn els darrers anys el meu interès s’està enfocant en dos àrees d’investigació: l’aigua que hidrata els teixits del cos i els efectes de traumes en la primera, segona y tercera generació.\nAssistí al primer Congrés d’Investigació de Fàscia en Boston al 2007, en dos Simposis de la IASI, al 2005 a Seattle i al 2007 a Boston i al 6er Congrés Interdisciplinari sobre el Dolor Lumbar i Pelvià al 2007 a Barcelona, en concepte de formació continuada. Participí com ponent en dos Congressos de Body Wisdom Spain, a Benicàssim al 2012 i 2014.\nEn la 7ª, 8ª i 9ª Conferència Anual sobre la Química, Física y Biologia de l’Aigua vaig presentar pòsters sobre la interacció entre l’aigua de hidratació i l’excés de tensió involuntària en músculs y teixits conjuntius present en els patrons de tensió habitual, per contrastar la meva hipòtesis amb els investigadors de l’aigua des de les seves respectives especialitats.\nPertanyo a la Yun Hwa Sangha for World Social Buddhism. Des de 1988 segueixo una pràctica diària sota la guia de la Suprema Matriarca Ji Kwang Dae Poep Sa Nim. Vaig prendre els preceptes de professora de Dharma en 1991 i vaig completar recessos de auto-desenvolupament i treball de pau en 2005, 2007 i 2013 al Lotus Buddhist Monastery School for Monks and Nuns a Hawaii.\nVaig començar la meva vida professional com traductora a Barcelona de 1980 a 1989, en completar els estudis de carrera en Ciències Lingüístiques Aplicades a la FAS Germersheim de la Universitat Johannes Gutenberg de Magúncia on em vaig titular al 1979 en alemany, anglès i espanyol i al 1980 en francès. Al 1984 vaig iniciar la recerca d’una alternativa professional.\nM’agradava l’idea de contribuir a la pau en el mon, ajudant a la gent a comunicar i entendre’s, fins i tot parlant llengües diferents. En retrospectiva, en interessar-me per la història dels meus pares i avis, reconec fins a quin punt els traumes causats pel Tercer Reich i les guerres mundials determinaren les meves eleccions a la vida. Més que res volia (i vull) ajudar a la gent a entendre’s a si mateixa, a aprendre a tenir cura de la seva salut i de la salut del planeta i a conviure en pau. Per això, al 1984 vaig orientar el meu camí professional cap a la comprensió del cos, perquè és on físicament podem crear un marge de llibertat per decidir com relacionar-nos amb nosaltres mateixos i amb els altres. Vaig estudiar el moviment i la interrelació entre cos i ment en diverses escoles i espais de treball personal al meu abast. Per l’exercici de la meva professió optí pel DFA Reconeixement de Patrons Somàtics, perquè és un mètode que permet desenvolupar de forma específica i eficaç la consciència necessària per reconèixer els hàbits del passat i no deixar-se portar per ells sinó crear capacitat de resposta i llibertat de moviment en el moment present.


Una escola de dansa de Lleida celebra els 15 anys amb un 'stage' professional internacional ! ACN ! directe!cat\nSegrià Dimecres, 20 de juny de 2018 13:18 h\nACN Lleida.-L'escola de dansa lleidatana Dancescpape! Celebra 15 anys amb un 'stage' professional i internacional amb coreògrafs i ballarins d'arreu del món. Carla Cervantes i Sandra Egido, 'coaches' del programa de televisió 'Fama a bailar', també els nord-americans Kevin Nguyen i Carlo Darang o l'africà Yao Dapre Nicol 'aka' Oulouy, passaran per Lleida. L'escola és un referent a l'estat espanyol i acollirà alumnes d'arreu de nivells professionals del 2 al 26 de juliol. Aquest stage professional s'ha presentat aquest dimecres i pretén convertir Lleida en un punt neuràlgic de la dansa urbana professional. Dancescape! És l'escola que organitza 'The Best On', l'únic certamen europeu que reuneix companyies professionals de dansa urbana que té lloc a l'octubre a la Llotja de Lleida.\nEl codirector de l'escola, Xavi Blanco, ha explicat que ''l'stage aplegarà professors i professionals de reconegut prestigi de tot el món'' i que se celebra a Lleida gràcies al fet que l'escola s'ha convertit en una referència en l'àmbit de la dansa urbana arreu de l'estat espanyol però també d'Europa.Per la seva banda, la codirectora de Dancescape!, Sandra Macià, ha explicat que la dansa urbana cada vegada està més de moda i que té adeptes de totes les edats. ''Abans, la dansa urbana s'identificava només amb el hip-hop i la cultura de carrer. Ara cada cop hi ha més gent que s'hi sent còmoda i s'ha convertit en un moviment de masses''.