dimecres, 12 de febrer 2020 - 13:20h\nS'han localitzat alguns elements prohibits per a la caça com trampes i gàbies | Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil investiga a 28 persones per l'ús il·legal de trampes enverinades en Alacant i altres ciutats d'Espanya. Amb l'operació 'Antitox', desenvolupada durant l'any passat, el Servici de Protecció de la Naturalesa (SEPRONA) ha trobat 1.628 mètodes de caça prohibits.\nDesprés de les 289 inspeccions fetes en finques cinegètiques, explotacions ramaderes i establiments fitosanitaris, també es van trobar 120 animals enverinats. Entre els cadàvers dels animals, es van trobar alguns de linx ibèric o d'àguila imperial, que són espècies en perill d'extinció.\nA demés, la Guàrdia Civil ha confiscat 47 trampes enverinades i un total de 66 quilos de productes tòxics. D'esta manera, s'han interposat 175 infraccions a la normativa de sanitat vegetal, de la llei 42/2007 del Patrimoni Natural i de la Biodiversitat.\nInvestigació feta pel SEPRONA\nEn Alacant, els agents del SEPRONA van iniciar una investigació a causa de denúncies per enverinament d'animals. Van localitzar en una parcel·la elements prohibits per a la caça com ceps i gàbies. També es van trobar armes de foc sense documentació. Es va denunciar al propietari de la parcel·la per tot açò.\nL'operació 'Antitox', feta de manera anual, combat l'ús de verí i altres mitjans no selectius de caça en el medi natural. Enguany ha comptat, a demés, amb la participació del Servici Cinològic i del Servici de Criminalística de la Guàrdia Civil.\nLa investigació d'esta classe de delictes resulta molt complexa per tres motius: la falta de testimonis, l'ocurrència en zones aïllades i el coneixement del mitjà per part dels autors. A demés, la mateixa naturalesa d'estos delictes requerix una formació policial cada volta més especialitzada, en la que es combinen aspectes tan diferents com inspecció ocular dels escenaris, anàlisis d'ADN o mètodes d'investigació propis de la delinqüència.\nUn dels aspectes més destacats de l'operació 'Antitox' és la participació del Servici Cinològic de la Guàrdia Civil, ja que les unitats canines són un element clau en la lluita contra l'ús de trampes enverinades i que ja servix d'exemple de formació per a cossos policials estrangers.


TRIBUNA BERGUEDANA: QUAN TENIEM QUINZE ANYS\nVaig fer un bot aixecant-me i posant-me a ballar, quan a la ràdio va començar a sonar aquella cançó, m’entusiasmava, la cantava seguint el ritme,\n“Quince años tiene mi amor,\nDulce i tierna como una flor,\neres la estrella que da luz,\nQuiero repetirte que no hay nadie como tu...”\nD’això fa una pila d’anys, érem al començament dels anys seixanta, del segle passat, i es que aquella cançó “Quince años tiene mi amor” del “Duo Dinámico,” em tenia fascinada. Llavors jo també tenia quinze o setze anys, estàvem en plena adolescència.\nÉrem tres amigues que sempre solíem sortir juntes , bé, una es va desmarcar aviat de nosaltres. Des dels catorze anys que sortia amb un noi i als quinze ja anàvem en “serio” segons ella.\nLa Carme i jo érem fans del Duo Dinámico i havíem aprés totes les seves cançons i els imitàvem, amb una vella guitarra del seu germà, ella sabia fer uns acords, per acompanyar. Cantàvem les cançons dinàmiques que ens sabíem de memòria: “Quinze años tiene mi amor,” “Quisiera ser,” “Perdòname,” “Surrender,” “Las hojas verdes,” “Mari Carmen,” “Oh Carol...” i moltes altres. A les reunions familiars, d’amigues o de la Parròquia, participàvem cantant i imitant al famós duo. Ens vestíem iguals, com ells i ens ho passàvem la mar de bé, fins i tot ens aplaudien força.\nEn aquelles reunions i festes, aviat va deixar de venir la Teresa, la amiga de la infantesa, la que tenia “novio” formal i ens deia que allò que fèiem eren bajanades de criatura, que ella si que vivia la vida de veritat, que ho passava molt bé amb el seu xicot i era molt feliç, nosaltres ens alegràvem per ella , però no li teníem enveja.\nEl cert és que el noi que anava era molt gelós i no la deixava sortir ni amb les amigues. No volia que és maquilles , ni pintes i quasi la feia anar vestida com una monge. Ella estava molt enamorada i res li importava que no fos ell. Nosaltres l’avisàvem que anés amb comte amb aquest xicot, que no era de fiar. És va enfadar i va deixar de sortir definitivament amb nosaltres.\nAmb la Carme vam continuar fent els nostres tanteigs amb les cançons, vam ampliar el repertori i el grup d’amigues, algunes tenien algun amor platònic entre els nois del poble i poca cosa més, però gaudíem de la nostre joventut.\nVan passar un parell d’anys, ara ja apreníem a ballar el twist. En una festa d’aniversari d’una cosina de la Carme, vam veure que hi havia el xicot de la Teresa, tot sol, que parlava amb uns amics, vam escoltar com malparlava i es burlava de la Teresa. Llavors ens vam assabentar que havien tallat i que ella estava molt malament. Es veu que ella el perseguia per tot arreu i ell es mofava d’ella. Estàvem cantant també, i allà i al bell mig de la cançó, va aparèixer,\n"Un ángel és mi amor, sus cabellos rubios són,\nbonita y caprichosa, del jardin la mejor rosa,\nPerò cuando mas me gusta es bailando este rock.\nQuince años tiene mi amor........”\nVa entrar la Teresa, pàl·lida i demacrada, ens va mirar a nosaltres, el va mirar a ell i quan vam acaba de cantar ella ja havia marxat.\nÉs veu que van tornar a anar junts una temporada i es van tornar a separar. Sabíem que ho passava malament la noia, però ella no va voler mai més res de nosaltres. La Teresa i la seva família van marxar del poble, ningú va saber mai ven bé perquè, i ja no vam tornar a veure’ns més. Per algun conegut vam saber més tard que es va casar per allà a la trentena.\nPublicat per Anna Guilanyà a 11:18\nM. Roser 29 de març de 2016 a les 21:14\nUi el Duo Dinàmico...A mi m'agradava molt el Ramon i també em sabia totes les cançons de memòria i vaig ser-ne fa, fins que el va desbancar el Serrat...\nAnna Guilanyà 31 de març de 2016 a les 23:46\nQuins temps aquells!!! De fet teníem gustos semblants, també després vaig canviar les cançons del "Duo..." per les d'en Serrat.


Dia Mundial del Reciclatge - AU Agenda\nSábado 22/5 de 2021 17.00\nEl Teatre del Raval de Gandia celebra el Dia Mundial del Reciclatge amb una jornada artística de conscienciació ambiental com a prèvia de l’RRRR! Festival d’Art i Reciclatge que tindrà lloc del 13 al 28 d’octubre de 2021. La jornada per celebrar el Dia Mundial del Reciclatge tindrà lloc al Teatre del Raval el pròxim dissabte 22 de maig a partir de les 17h iniciant-se amb un taller de màscares participatiu a càrrec del col·lectiu saforenc Factoria Artis3 on es crearà una singular feta amb el envasos recuperats i restes del mar de la darrera gota freda. Per a participar cal inscriure’s prèviament a través del correu info@teatreravalgandia.org\nA les 18h tindrà lloc l’estrena de l’espectacle de sala Res-i-dual de la Cia. Sonora formada per El Triangulista (Gandia) i Liante SA – Cento Carbó (Gandia) i que ha estat enguany la companyia resident al Teatre del Raval. La peça ha estat creada en col·laboració amb el músic català Pep Gol (Barcelona), un dels pioners a l’estat espanyol en relació a l’ús d’objectes i instruments inversemblants per a fer música.\nAquestos artistes tenen clar que el millor residu és el que no es genera i ens ho demostraran a través d’un passeig per la història de la música, deleitant-nos amb un espectacle coral que combina diversió i aprenentatge i amb un final humorístic-electrònic que no deixarà ningú indiferent. L’entrada anticipada costa 5 € i es pot adquirir a través de la web del Teatre del Raval www.teatreravalgandia.org o per 6 € es pot comprar en la taquilla del teatre des d’una hora abans de començar la funció.\nA hores d’ara, la Cia. Sonora, ja està treballant també amb l’espectacle Pull & Play, el qual ha estat seleccionat en el programa estatal Art For Change de la Fundació La Caixa, entre més de 300 propostes, i que dijous 20 de maig ha realitzat el seu primer passe de contacte amb els membres de l’Associació de Persones Sordes de Gandia, que col·laboraran en el desenvolupament de l’espectacle fet a partir d’instruments de reciclatge creats per l’argentí Ángel Di Stéfano. Un mostra més del potencial cultural que s’irradia des del Teatre del Raval i LaCasaCalba, sempre sota la mirada del bé comú i la cultura de proximitat sostenible.\nLa celebració del Dia Mundial del Reciclatge conclourà amb la projecció gratuïta de cinema documental Accions locals per a combatre els efectes del canvi Climàtic. Aquest documental és el producte final del «Taller de fotografia digital i producció de documentals audiovisuals sobre accions locals per a conscienciar i combatre els estralls del canvi climàtic. Ha estat realitzat pels estudiants de quart d’ESO de l’IES Vall de la Safor de Vilallonga, amb Taronja TICs, iniciativa empresarial formada per un grup de docents, investigadors i comunicadors especialitzats en temàtiques ambientals i de comunicació digital. Després de la projecció s’oferirà un col·loqui amb els alumnes i l’equip artístic del documental.


Who's there?: Els mutilats\nFins fa molt poc no havia llegit res de Hermann Ungar (1893-1929). L'any passat, l'editorial Lleonard Muntaner en va publicar Nens i assassins, però jo he començat per Die Verstümmelten («Els mutilats»), en la traducció espanyola de Siruela.\nEls mutilats (1923) és un llibre torbador i angoixós. S'insereix de ple en la branca més decadent del que a principis del s.xx alguns van anomenar expressionisme. El protagonista de l'obra, Franz Polzer, és un altre home sense atributs tan habitual en la literatura mittleeuropea de l'època. Polzer du una vida absolutament rutinària: treballa en un banc i la seva màxima preocupació té a veure amb el grau de brillantor de les seves sabates i amb la conveniència o no de sortir a passejar amb un barret o un altre. És a partir de la relació de submissió malaltissa i humiliant que estableix amb la seva llogatera, Frau Porges, que se'ns fan més evidents les repressions sexuals i morals de Polzer, i de la sèrie de personatges —torturats, amorals i incapaços de contenir les seves pulsions i perversions desbordants i irrefrenables— que poblen aquesta obra. L'atmosfera opressiva i grotesca que domina les poc més de cent cinquanta pàgines d'aquesta novel·la recorda poderosament les obres pictòriques d'Egon Schiele, Francis Bacon i Lucian Freud.\nInexplicablement, Hermann Ungar, escriptor txec de llengua alemanya, no apareix en la llista d'autors prohibits pels nazis. No se m'acut cap altre autor que reuneixi més raons per atiar l'odi goebbelià contra la literatura que Ungar: dins la lògica bestialment irracional dels nazis, un llibre com Els mutilats hauria d'haver coronat moltes de les pires de llibres que des de 1933 van cremar per tot Alemanya. Vist així, no se m'acut cap raó més definitiva que aquesta per recomanar-lo.\nM'alegro molt que t'hagi agradat, David. És un d'aquests autors centreeuropeus que no s'entén per què són tan poc coneguts. Potser per no estar a la llista de llibres prohibits? Seria una trista ironia, oi?\n"Nens i assassins" és un pèl diferent, ja ho veuràs. Participa d'aquesta cruesa encetada a "Els mutilats", però és redemptorista. No sé per què aquesta diferència d'actitud. Potser no en sabem prou d'Ungar.\n10 de març de 2013, a les 12:08\nNo conec aquest autor, però ja m'esmenaré.\nA vegades la censura és cega, per sort.\nDoncs no se m'acut cap altre raó per explicar la seva absència de la llista d'autors prohibits pel nazisme, Enric. Potser és que no era prou conegut. Quan pugui començaré "Nens i assassins", ja te'n diré alguna cosa.\nSí, Teresa. Per sort la censura falla. Salutacions.\n15 de març de 2013, a les 1:09


Portada > Notícies COMUNICAT SOBRE LES ...\nCOMUNICAT SOBRE LES GESTIONS POSTERIORS A LA RIUADA PER PART DE L’AJUNTAMENT DE L’ESPLUGA DE FRANCOLÍ\nL’Ajuntament de l’Espluga informa que els treballs de la llera del riu, entre el pont de la Font Baixa i el Portal de la Font Major continuen en marxa, es tracta de l'adequació de l'espai de domini públic del riu i neteja del que la riuada ha deixat. Aquesta és una intervenció finançada per l'Agència Catalana de l’Aigua.\nEn relació als treballs de restitució de la zona del Pont de la Font Baixa i el vial que porta fins al Casal, els està finançant i duent a terme el departament de Territori de la Generalitat de Catalunya. De moment s'han restituït les baranes i voreres del pont i properament es treballarà per reacondicionar les baranes de la vorera del vial que porta fins al Casal.\nActualment s'està treballant en la neteja interna dels col·lectors dels trams que no ha pres la riuada però que sí ha malmès. Fins que no hagin finalitzat les obres als col·lectors l'Espluga seguirà abocant les aigües residuals al riu.\nPer altra banda, hi ha moltes tasques pendents per part de diverses administracions i empreses de serveis. En el cas de l’Ajuntament de l’Espluga es treballarà per anar restituint espais com la Font Baixa, la pujada del carrer Ametllers i els camins afectats que encara no estiguin arranjats de forma definitiva. Cal recordar que una part important de vehicles i material de la Brigada Municipal també van ser enduts pel riu i aquest fet dificulta algunes de les tasques.\nPer últim, agraïm de nou al col·lectiu Riuada Solidària la seva implicació i capacitat d’organització per dur a terme el Gran Concert Solidari del passat 22 de desembre.\nAjuntament de l’Espluga de Francolí.


L’hora del vermut Miró - VERMUTS MIRÓ\nby miro | gen. 29, 2016 | premsa\nLa firma Vermut Miró es presenta a Girona 10 per convidar el públic a redescobrir aquest hàbit amb una promoció dissenyada per a l’ocasió.\nEl ritual de fer el vermut torna a ser de moda. A ciutats com Barcelona, Madrid i Bilbao ha ressorgit el costum de fer unes tapes acompanyades amb aquests licors.\nL’empresa reusenca manté l’equilibri entre tradició i innovació i col·labora amb la creació de nous productes gastronòmics i del món del còctel.\nDurant els tres dies de Girona 10, que comencen avui, l’empresa de Reus Vermut Miró tindrà un protagonisme destacat, ja que participa activament en una de les campanyes gastronòmiques més importants que realitza la ciutat, la qual arriba cada any als gironins i també als visitants vinguts d’arreu de Catalunya.\nLa casa de vermuts reusenca sempre ha volgut donar a conèixer els sabors de la seva ciutat i arribar també a altres paladars. Per aquest motiu, ha volgut ser partícip d’aquesta campanya gironina patrocinant el Vermut 10, una oferta gastronòmica inclosa en l’edició del Girona 10 i oberta a tots els clients dels establiments participants, els quals podran degustar un vermut Miró que serà acompanyat per uns sotagots amb un disseny exclusiu per a l’ocasió.\nMiró és una empesa familiar fundada el 1914. Al començament, a Cornudella del Montsant, on encara es conserva la casa pairal i el celler, elaboraven vins i licors amb les varietats típiques del Montsant i els distribuïen per tota la comarca. Va ser Emilio Miró Salvat qui es va especialitzar en l’elaboració tradicional del vermut i va instal·lar-se a la capital de Reus el 1957. Actualment, la tercera generació de la família continua elaborant amb les fórmules originals, un secret que passa de generació en generació i que es basa a seleccionar els millors ingredients per als seus vermuts i en la saviesa de combinar-los.\n“Tradició i innovació.” Així es defineix l’actual gerent Carles Prats, vinculat a l’empresa també per llaços familiars, la manera en què la firma afronta el present i el futur. Segons explica Prats, el fenomen del ressorgiment del ritual de fer el vermut, ara de moda a les terrasses de les grans ciutats, els ha permès actuar de manera proactiva, però també reactiva en totes els ocasions que se’ls presenten. “Hi ha moltes oportunitats de col·laborar amb iniciatives de restauració i de gastronomia”, explica Prats.\nEl directiu de Vermut Miró, que reconeix tenir amb Girona una relació “emocional i afectiva”, adverteix que la ciutat “encara no és vermutera”, referint-se a la implantació de la moda que sí que ha arribat a altres llocs. Segons el gerent, aquest retorn del consum dels licors que vol importar a Girona ha vingut impulsat per l’aparició de vermuteries, un tipus d’establiments que els anys seixanta i setanta havien estat punts de referència social i cultural i que ara ja no s’estilaven.\n“Tothom recorda aquell costum que tenien els nostres avis i potser els nostres pares de fer el vermut abans de dinar”, explica Prats, que hi afegeix: “L’aparició dels refrescos i el consum de cervesa li van anar prenent el lloc.”\nPerò això ha canviat – confirma – en els darrers tres anys, quan, per diferents motius, els licors macerats tradicionals han estat redescoberts pels consumidors i, sobretot, pels professionals del sector: “Les vermuteries han creat una oferta de còctels i vermuts clàssics que han agradat al públic, perquè han vist que poden ser consumits en un moment de relax i socialització.”\nA més, el món del vermut marida molt be, remarca Prats, amb tota mena d’aventures gastronòmiques, ja que alguns grans cuines l’han introduït per usar-lo en les receptes o per acompanyar alguns nous plats.\nHi ha també una altra realitat que ha contribuït a aquest ressorgiment: les tapes. “El descobriment de la tapa com a exquisidesa gastronòmica, en la qual es poden aplicar les tècniques culinàries més sofisticades, també ha fe que el vermut de sempre es vegi com un perfecte acompanyant”, puntualitza Prats, que presenta un exemple d’aquesta revolució: el mateix vermut Miró, el qual ha estat convertit en “perles”. En col·laboració amb Molecular Experience, s’han creat les “perles de vermut”, una esferificació del licor Miró, amb un volum aproximat de 0,6 centilitres que poden acompanyar plats sofisticats o que es poden servir directament amb una cullera per a càterings. Per dins, són totalment líquides, plenes de Vermut Miró Reserva Etiqueta Negra, i coberts amb una finíssima pell de gelatina.\nAixí doncs, l’empresa reusenca manté una actitud oberta a tot tipus de col·laboracions que se’ls presenten, com ara la creació, juntament amb l’emblemàtica Pastisseria Escribà, de bombons, coca dolça i torró salat. S’hi ha afegit el torró de vermut Miró, elaborat per la pastisseria Huguet. També s’ha apostat per avançar en el sector de la cocteleria i amb el xef Paco Pérez s’ha elaborat un vermut d’autor. El vermut Rojo Fusión, fet a doble maceració amb l’objectiu, segons els autors, de mantenir la personalitat de Miró i la subtilesa de Pérez aportant aires mediterranis amb nous ingredients. Segons Prats, “és una mescla de caràcters, de sabors i de sensacions”.


La nit de Sant Joan, que es fa pel solstici d’estiu, és una de les festes més antigues que hi ha al país. Segurament per això se celebra arreu de maneres tan variades: amb cavalls a Menorca, grans fogueres al País Valencià i falles a la zona del Pirineu. Hem fet una tria de les sis celebracions més destacades que es podran viure aquesta nit.\nAlacant. L’himne de les festes de Sant Joan a Alacant diu ‘a la llum de les fogueres, s’abaniquen les palmeres’, perquè durant tota la nit la ciutat s’omple de focs artificials i d’espectaculars fogueres. Des de dissabte hi ha centenars de monuments artístics, carregats d’un fort component satíric, ‘plantats’ per tota la ciutat. Avui a mitjanit una gran palmera blanca llançada des del puig de Benacantil indicarà l’inici de la ‘cremà’. És una festa que es viu al carrer, on la gent fa revetlla a les ‘barraques’ instal·lades al costat dels monuments i on és habitual de demanar una remullada als bombers que apaguen el foc.\nAndorra. La majoria de les parròquies andorranes celebren Sant Joan amb falles, però ací les fan giravoltar de tal manera que semblen boles de foc que envolten el portador. Això s’aconsegueix amb tires seques molt primes d’escorça que s’encenen per la punta. Com que son lleugeres i flexibles, és ben fàcil de fer-les giravoltar i obtenir un efecte espectacular. Durant tota la nit un seguit de portadors surten en cercavila pels carrers del poble encapçalats pel faller major. A Andorra la Vella el moment culminant és quan tots els portadors fan un ball conjunt per mirar de modelar la mateixa figura alhora.\nArties. Pel solstici d’estiu uns quants pobles del Pirineu organitzen baixades de falles, però a Arties, a la Vall d’Aran, s’ha desenvolupat una variant de la festa en què arrosseguen el ‘taro’, un tronc en flames pels carrers del poble. Amb el crit de ‘foc al Taro’ s’encén i es tomba un avet sec replantat des de fa dies a la plaça del poble. El moment principal de la festa és quan lliguen el tronc ardent amb cordes i l’arrosseguen tumultuosament per la vila a ritme de xaranga. Aquest ritual es fa per la creença que les flames i les cendres escampades pels carrers purifiquen i ajuden a allunyar els esperits malèfics.\nCiutadella. Una de les festes de Sant Joan més completes i protocol·làries que es fan són les de Ciutadella. Des de sortida del ‘be de Sant Joan’ el dissabte abans de la festa fins als jocs des Pla del dia de Sant Joan, se succeeixen tres intensos dies en què les exhibicions eqüestres i els caixers pagès i senyor són els protagonistes. La imatge més emblemàtica de les festes es veu durant el ‘jaleo’, quan els cavalls s’alcen sobre dues potes entre la multitud. També són destacables els jocs d’habilitat que es fan al Pla de Baixamar com ara el de ‘s’Ensortilla’, de ‘Ses Carotes’ i el de ‘Córrer Abraçats’.\nIsil. Les falles d’Isil, al Pallars Sobirà, són les úniques falles del Pirineu declarades Festa Tradicional d’Interès Nacional per la Generalitat de Catalunya. L’espectacularitat de la festa s’ateny quan desenes de portadors davallen durant una hora per la muntanya amb un tronc encès sobre les espatlles. La processó lluminosa arriba fins a la plaça del poble, on s’encén la falla principal i es fan danses tradicionals al voltant. La primera referència contemporània que es té de la festa és del 1902 i la seva estructura s’ha mantingut pràcticament intacta des de llavors.\nXàvia. Per Sant Joan moltes poblacions del país fan fogueres i en algunes és tradició de provar de saltar per sobre del foc. Però allò que diferencia la nit de Sant Joan de Xàvia de la resta és que allà els saltadors ho fan amb una corona de murta en flor al cap. La tradició diu que aquest ritual l’han de fer els joves de la població per tenir fortuna la resta de l’any. Així la nit del 23 de juny tot de grups recorren les cinc fogueres que delimiten el nucli antic de la ciutat per saltar-les. Quan arriben a la darrera, que és la més gran de totes, formulen un desig i llancen la corona floral a les flames.


Capellania Blanco Murrieta 0,75 L | Comprar a Grauonline.cat\nCapellania Blanco Murrieta\nINFORMACIÓ D'INTERÈS Capellania Blanco Murrieta 2015\nColor: Groc pàl·lid verdós, brillant i net. Molt agradable a la vista.\nAroma: És molt aromàtic, complex, expressiu, família olfactiva de les fruites com pruna groga, nespra, pinya madura, un lleuger record a les espècies com vainilla i la sensació d'avellanes torrades.\nGust: Molt bona entrada, gran recorregut, cremós, untuós, glicèric, envoltant, vi amb estructura i personalitat. Molt llarg en boca, sabors de mel, fruites dolces, lleugers records a ebenisteria, fustes fines de qualitat.\nTàrtar de carrabiners amb perles de la seva coral i gel de Capellania amb gingebre i coriandre; perdiu de vinya en amanida tèbia, foie-gras grillé i fongs en vinagreta de grosella i mango; cremós d'arròs carnaroli amb calamar de potera en la seva tinta i nèctar de piquillo; capó-gall de corral a l'forn i glacejat amb greix de producte ibèric.\nEs recomana oxigenar uns minuts abans del seu consum i servir entre 13º i 14º C perquè puguin percebre tots els seus aromes.\nMarques de Murrieta va unit a l' origen del vi de Rioja ja que en 1852 Don Luciano Murrieta va elaborar els primers vins de Rioja a més de ser el primer a exportar fora del territori nacional. Don Luciano, nomenat marquès pel Rei Amadeu de Savoia gràcies a la seva tasca a Rioja, va viatjar a Bordeus per aprendre les tècniques d'elaboració del vi que va portar amb si de tornada a Espanya. Va instaurar el concepte de château francès a la finca Ygay on va fer construir l'emblemàtic Castell de Ygay.\nEl 1983 recull el testimoni Vicente D. Cebrián-Sagarriga, desè Comte de Creixell, qui va actualitzar el celler i va continuar el llegat de l'Marquès de Murrieta. Després de la seva mort, el seu fill, Vicente D. Cebrián-Sagarriga, actual Comte de Creixell, assumeix amb la seva germana Cristina la gestió del celler, acompanyat d'un equip jove i qualificat, i actualitza completament celler de la Rioja.\nPagament Capellania, plantat en 1945 i ubicat en un altiplà situada a 485 metres d'altitud, a la zona més elevada de la nostra Finca Ygay.\nEls raïms prèviament rebregats, es porten a la premsa i després d'un breu contacte amb la seva pell es premsen mitjançant un tractament suau i lent que afavoreix l'extracció del seu potencial aromàtic. Posteriorment el most, en absència de parts sòlides i després de la seva desfangat, fermenta en un dipòsit d'acer inoxidable a temperatura controlada durant 24 dies.\nLa Varietat de raïm és 100% Viura. El procés de criança és 15 mesos en bótes de 225 litres de roure francès nou.\nEt recomanem aquests altres productes del celler Bodegas Marques De Murrieta\n93,05 € I.V.A inclós\n615,56 € I.V.A inclós\nCapellania Blanco Murrieta, vi blanc D.O.Ca. Rioja, és un dels més de 9000 productes que trobaràs a la nostra botiga online.


Trepitja Garrotxa – 3 etapes allotjament | TRESCÀLIA\nTrepitja Garrotxa – 3 etapes allotjament\nHotel rural Alta Garrotxa – Tortellà\nEstabliment totalment reformat (antic hostal “Ca la Seca”) situat al centre de Tortellà, una població de 800 habitants a la falda de l’extraordinari paisatge natural de l’Alta Garrotxa. Les habitacions de l’establiment són acollidores amb aire condicionat, TV per cable i accés a internet, i amb el bany totalment equipat. El jardí i les terrasses de l’establiment, són un lloc ideal per descansar i gaudir de la tranquil•litat d’un ambient rural i sa.\nEl restaurant serveix un menú de degustació variat, amb productes de la zona i de mercat. Els carrers del poble, els bars i les botigues de sempre, faran que la l’estada a Tortellà sigui una experiència única, amb les comoditats d’avui dia, però amb la sensació d’una vida sense presses.\nEl Santuari de la Mare de Déu del Mont és l’atalaia de Catalunya on va fer estada Mossèn Jacint Verdaguer l’estiu del 1884. La seva posició al capdamunt d’una esquerpa muntanya, amb una vista panoràmica de 360º, fa que sigui uns dels millors miradors de Catalunya. Disposa de sis habitacions amb una magnífica vista a l’exterior, a través de petites finestres que deixen entrar el sol ixent cada matí.\nEl silenci i el recolliment hi és assegurat. La cuina és tradicional, amb productes de temporada i de quilòmetre zero. Hi ha una sala d’estar àmplia i acollidora, amb bar i llar de foc. La terrassa, que té dos nivells, des dels quals s’albira un panorama excepcional als quatre vents, que fa que sigui un punt de trobada dels estadants i els visitants del Santuari.\nLa Casa de Talaixà – Talaixà\nTalaixà és un petit nucli de població, avui dia sense habitants, situat al cor del massís de l’Alta Garrotxa, just a la carena entre les valls d’Hortmoier i Sant Aniol d’Aguja a 1.250 m d’altitud. El seu lloc estratègic ha fet que històricament hagi estat un lloc de pas de traginers, bandolers, contrabandistes i exiliats. L’església romànica de Sant Martí s’alça al mig dels prats i feixes de Talaixà.\nLa casa de Talaixà, tipus refugi, té una capacitat per a 12 persones i ha estat habilitada gràcies a l’esforç voluntari de membres del Centre Esxcursionista d’Olot. La persona responsable de la casa és la responsable de fer arribar el menjar per als àpats de l’estada.


L'INVISIBLE, companyia de titelles: d’octubre 2012\nDiumenge 4 de novembre de 2012, a les 12 del migdia, a la Sala Corrioles del Centre Moral d'Arenys de Munt, L'Invisible Titelles presenta l’espectacle de titelles per a públic familiar.\nUna divertida història que es desenvolupa en el mostrador d’una antiga taverna un xic especial, on un simpàtic taverner ens explicarà aquell conte medieval d’un rei que tenia el nas vermell de tant de beure vi i que vol casar la seva filla, la princesa Rosor, amb l’home que a palau li porti el millor vi. La princesa serà obligada a casar-se sense amor per l’egoisme del seu pare. A qui realment estima la princesa és a un pobre trobador…\nAmb aquesta obra "l'Invisible titelles" pretén entretenir i divertir al públic de totes les edats. Grans i petits, pares i mares, avis i àvies i demés família s'ho passen d’allò més bé amb els aventures del nostre rei, a més d’ensenyar els vins de la nostra terra i el més important: Que en la vida s’ha de respectar els sentiments dels demés.\nPublicat per Joan Reverté a 13:21:00\nA LES 17'30H\nDE LA VILA D'ALCOVER\nPublicat per Joan Reverté a 19:43:00\nPublicat per Mon a 12:23:00\nAquest estiu amb "Petits Fours" al pub "la Terrassa de Constantí" Aquest es un dels esketchs gravat per una noia del públic.\nUs deixo l'enllaç per si no podeu veure aqui el vídeo: https://www.facebook.com/josocaquell#!/photo.php?v=10150976712217825&set=t.100003916659221&type=3&theater\nPublicat per Joan Reverté a 10:46:00\nPublicat per Joan Reverté a 15:22:00


Nom: DESPOBLAT DE CURAN\nAquest antic poble, ja documentat al segle XI com a possessió del monestir de Lavaix, es troba situat al nord de la Serra de Gervàs, no gaire lluny del pantà d'Escales. L'accés es pot efectuar per pista fins al coll de Sant Roc d'Adons, des d'aquí cal agafar un camí en sentit descendent que porta cap a les bordes de Curan. És en aquest punt on s'hi poden apreciar les restes d'unes construccions, actualment enderrocades, que segons les fonts orals eren les de l'antiga esglèsia del poble.\nL'antic poble de Curan es trobaria al vesssant sud, en un terreny nog aire apte per a l'explotació agrícola, explotant les planes i vessants de la muntanya, aterrassades degut a la poca superfície conreable del lloc.\nEn front s'hi localitza un tossal, de dimensions acceptables al seu cim, nomenat per la gent del lloc com "el Castell de Curan". En aquest punt no s'hi pot veure cap resta d'estructures, ni vestigi de que en aquest lloc s'hi hagués alçat alguna estructura castral.\nPel lloc s'han pogut localitzar restes de ceràmica grisa medieval, la qual cosa confirma l'explotació de la zona en època alt-medieval, no descartant la possibilitat del seu rendiment en èpoques anteriors. Aquest antic poble, ja documentat al segle XI com a possessió del monestir de Lavaix, es troba situat al nord de la Serra de Gervàs, no gaire lluny del pantà d'Escales. L'accés es pot efectuar per pista fins al coll de Sant Roc d'Adons, des d'aquí cal agafar un camí en sentit descendent que porta cap a les bordes de Curan. És en aquest punt on s'hi poden apreciar les restes d'unes construccions, actualment enderrocades, que segons les fonts orals eren les de l'antiga esglèsia del poble.\nL'antic poble de Curan es trobaria al vesssant sud, en un terreny nog aire apte per a l'explotació agríco...


Incorporació del nou director de Bus | GenTMB\nJacobo Kalitovics, fins ara director gerent de TITSA (Transportes Interurbanos de Tenerife), s’ha incorporat avui, 1 d’abril, a l’estructura directiva de Transports Metropolitans de Barcelona com a director de Bus.\nAlbert Piqué / 01.04.20 - 09:01h\nJacobo Kalitovics Nobrega, tinerfeny de naixement, és llicenciat en màquines navals per la Universitat de La Laguna, diplomat en alta direcció d’empreses per l’Institut Internacional Bravo Murillo i ha realizat formació complementària a l’IE Business School.\nLa seva carrera professional s’ha desenvolupat en el món del transport de viatgers, sector en el qual ha acumulat 23 anys d’experiència. Durant els últims sis anys ha liderat una de les empreses més grans de transport regular de viatgers a Espanya, TITSA, on anteriorment havia ocupat els càrrecs de director de Producció, Màrqueting i Comercial, així com la direcció tècnica de la mateixa empresa. Anteriorment havia fet funcions de gerència en l’àrea de distribució, i havia estat gerent del Consorci d’Extinció i Salvament de l’illa de Tenerife.\nDes del 2013 és membre de la comissió executiva de l’Atuc (associació que agrupa totes les empreses de transport urbà d’Espanya), i és vocal del Clúster de Logística i Transport de Canàries. També és membre actiu d’APD i d’AED.\nAquesta incorporació forma part del procés de configuració de la nova direcció de la companyia, que dirigeix Gerardo Lertxundi Albéniz, nomenat conseller delegat de TMB el passat mes d'octubre del 2019.


Harry Potter en català -> Fanfictions -> La Llum - Capítol 15\nLa Llum - Capítol 15\nEnviat el dia 19/03/2016 a les 16:43:26\nÚltima modificació 02/11/2017 a les 19:29:22\nEn Dangelo, la Bertha, en Còlmerin i en Cèmbrin estaven en un despatx del quarter militar de Moscou. Davant seu tenien un militar vestit amb uniforme. Era un home alt i molt musculós, amb el cabell curt i els ulls foscos.\n- Hola -va dir amb una amabilitat molt sospitosa.\n- Venim a negociar la pau -va dir en Cèmbrin, el portaveu del grup-. No volem que això es converteixi en una guerra.\n- Però si ja ho és una guerra -va replicar el militar.\n- No ho serà fins que nosaltres contraataquem. I no ho farem fins que no hàgim intentat aconseguir la pau. Perquè ens ataqueu?\n- Jo només rebo ordres de més amunt -va dir l’home-. Van dir-me que havia d’ajudar a la resta d’exèrcits del món a destruir els elfs, i jo vaig acceptar.\n- Llavors, la pau no depèn de tu o de Rússia?\n- No, clar que nou. Hauríeu d’anar a les Nacions Unides.\n- Doncs perquè ens has convocat aquí? -va dir l’elf, arrufant les celles.\n- És obvi, no? Us mataré i així tindrem dos elfs i dos traïdors humans menys.\nMentre deixa això, va treure una pistola i apuntant en Cèmbrin va disparar. La bala es va enfonsar al pit d’en Cèmbrin, que va fer un crit i va caure. El militar va apuntar en Còlmerin que estava agafant en Cèmbrin, però abans que pogués disparar en Dangelo va crear un coixí d’aire que va provocar que la bala es quedés a uns cinc centímetres del cos de l’elf. Llavors, la Bertha va agafar en Dangelo i en Còlmerin per les mans i van desaparetre.\nVan aparetre directament a la infermeria de la central, i els guaridors es van fer càrrec d’en Cèmbrin de seguida. Després van anar tots tres al despatx d’en Làurelin.\n- Què ha passat? -va preguntar ell de seguida.\n- Era un trampa -va respondre en Còlmerin-. En Cèmbrin està greument ferit, a la infermeria.\nEn Làurelin va tancar els ulls i va meditar quina havia de ser la seva resposta. Volia evitar de qualsevol manera una guerra. Seria perjudicial pels dos bàndols, però què podien fer? Tancar-se a les centrals no era gaire bona idea, tard o d’hora aconseguirien entrar. Però sortir a fora i lluitar contra els humans tampoc era una bona idea.\nLa Vanya va entrar al despatx interrompent les seves cavil·lacions.\n- Làurelin, he rebut respostes de les altres centrals. Només la central del Montblanc està en la nostra mateixa situació. Segurament no saben la localització de la resta de centrals. Ah, i la Kena m’ha dit que els humans no han acceptat la negociació de pau, i que espera instruccions. En Prawda està disposat a enviar alguns dels seus elfs per ajudar-nos, si cal. I el Secretari de l’ONU arribarà d’aquí uns minuts -llavors es va adonar de la presència d’en Còlmerin, d’en Dangelo i de la Bertha-. On és en Cèmbrin?\n- Està ferit de bala -va explicar en Làurelin-. La negociació de pau no ha anat gaire bé.\n- Ostres… no tenim cap elf de l’aigua a prop que ens pugui ajudar?\n- No, només els nostres guaridors. I si ells no poden curar-lo, els elfs aquàtics arribarien massa tard.\n- No ens podem quedar de braços plegats -va dir la Vanya-. Hem de demostrar als humans que som més forts que ells.\n- I què vols, una guerra? -va dir l’elf-. Seria pitjor.\n- Pitjor que haver-nos de quedar tancats aquí, sense poder sortir? No ho crec…\nEn Làurelin no va respondre i en aquell moment la porta del despatx es va obrir. Va entrar un elf seguit de l’ex-secretari de l’ONU.\n- Gràcies Fergin -va dir en Làurelin, dirigint-se a l’elf que va sortir del despatx-. Hola senyor secretari, benvingut a la Central.\n- Gràcies per acollir-me, no sé què hagués fet allà… tenia una por!\n- No sé on estaràs millor, perquè aquí estem al llindar de la guerra. Si vols et podem portar a alguna de les centrals que l’exèrcit no ha localitzat encara.\n- De moment estaré bé aquí, gràcies.\n- D’acord, en Còlmerin et portarà a la teva habitació.\nEn Còlmerin i el secretari van sortir del despatx.\n- Làurelin -va dir la Bertha-, estic d’acord amb la Vanya, no podem quedar-nos així veient com els exèrcits de molts països ens ataquen.\n- Jo també ho veig així, tot i que preferiria que la guerra no hagués arribat mai -va dir en Dangelo.\nEn Làurelin no va dir res i es va posar a pensar. Però les seves meditacions es van tornar a veure interrompudes per l’entrada d’un altre elf amb posat afligit.\n- En Cèmbrin ha mort -va dir.\nEn Làurelin va assentir i una barreja entre tristor i ira es va reflectir al seu rostre. Llavors va aixecar el cap i, mirant a la Vanya directament als ulls va dir:\n- D’acord, respondrem.\nUna estona després, la sala de control tornava a ser un caos, però aquesta vegada era un caos disciplinat. Els elfs es movien de taula en taula i parlaven entre ells, però seguien sempre les ordres d’en Làurelin o de la Vanya. Les pantalles anaven mostrant alternativament imatges de la serralada dels Urals des de diverses perspectives. Els avions militars tornaven a sobrevolar les muntanyes, però aquesta vegada no tiraven bombes. Semblava que estiguessin esperant alguna cosa.\n- Estan esperant el nostre atac -va dir en Làurelin-. Saben que contraatacarem per la mort d’en Cèmbrin.\nLa central del Mont blanc també s’estava preparant per l’atac, i la resta de centrals estarien atentes per si havien d’enviar-los ajuda. S’havia contactat amb els elfs de l’aire i amb els aquàtics. Els elfs de foc, com sempre, estaven inaccessibles. La Vanya es va acostar a en Làurelin i va dir:\n- Tot està preparat.\nEn Làurelin va respirar a fondo i després va respondre:\n- D’acord. Que tothom es prepari per sortir. Obriu totes les portes de la central, els avions han deixat de bombardejar i no hi ha perill.\nLa Vanya va assentir i va anar a parlar amb un parell d’elfs que van donar el missatge a la resta. En Làurelin va fer una senyal a la Bertha i a en Dangelo, i els tres van dirigir-se cap al vestíbul.\nL’atac era a punt de començar.\nPotter_granger Enviat el 19/03/2016 a les 19:25:59\n#26743 He escrit 9 fanfics amb un total de 161 capítols\nCarai, quina intriga! Com sempre, em deixes a mitges! Ja esava preparada per a l'atac... I ho talles aquí! Pfff, ara a esperar. La veritat és que m'agrada i, alhora, no m'agrada, això. M'agrada perquè estic esperant capítol amb unes ànsies que em fan llegir-lo de seguida que el veig, però no m'agrada perquè quan ja em poso a to per a l'acció la talles i després em costa una mica tornar a posar-me a to.\nUnoi Enviat el 20/03/2016 a les 15:42:45\n#26744 He escrit 7 fanfics amb un total de 40 capítols\nSí, potser no hauria de tallar tan en sec... i així no te'l llegiries tan ràpid i tindria més temps per a escriure el següent :D


Pedro Castilla és el Millor Entrenador de la DHC Vueling |\nPedro Castilla és el Millor Entrenador de la DHC Vueling\n24 juliol 2018 RugbyCat 0 Comment DHC Vueling, pedro castilla, quimic er\nEl tècnic del Químic ER rep el premi amb el 35% dels vots, superant Jordi Villalante per molt poc\nCastilla guanya una empatada votació\nL’entrenador del Químic ER Pedro Castilla ha estat premiat pels aficionats del rugby català com el Millor Entrenador de la Divisió d’Honor Catalana Vueling, el tercer premi que s’atorga aquesta temporada després dels de Millor Entrenador de la Lliga Kopparberg i Millor Jugadora de la Lliga Kopparberg. A les enquestes (realitzades als perfils de twitter i facebook de la Federació Catalana de Rugby) hi han votat gairebé 1.000 persones, superant el número de participants dels dos anteriors guardons.\nPedro Castilla, en un enfrontament contra el Sitges. Foto Jaume Andreu\nEl tècnic del conjunt barceloní ha rebut el 35% del suport dels participants de les enquestes, superant per molt poc l’entrenador del Gòtics RC Jordi Villalante, que ha obtingut el 31%. En tercera posició ha quedat el coach de l’INEF Lleida Fredy Joven, amb el 27% dels vots, mentre que la parella d’entrenadors del Sitges (Isaac Richmond i Camilo Hanglin), ha rebut el suport del 7% de l’audiència.\nLes dades de participació. Font FCR\nCastilla ha dirigit el seu equip fins la final de la Divisió d’Honor Catalana Vueling, la primera que disputa l’equip de la Teixonera. Al matx definitiu va caure davant el Sitges per 16 a 8, però malgrat la derrota, el Químic havia signat un gran curs, guanyant tots els enfrontaments menys tres (tant de la fase prèvia com de la DHC) i ha estat l’equip més anotador de la DHC Vueling i el segon millor en defensa.\nEl reconeixement per a Pedro Castilla suposa el penúltim premi de la temporada, doncs demà arrencaran les votacions per decidir quin és el Millor Jugador de la Divisió d’Honor Catalana Vueling!\n← Calendari i grups de la fase prèvia de la DHC Vueling\nCalendaris Liga Heineken, Liga Iberdrola i DHB →\n5 setembre 2018 RugbyCat 0


Observatori LGTBI+ – Mèdia.cat – Observatori Crític dels Mitjans Observatori LGTBI+ - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nVicent Canet\t17 novembre 2021\nL’Observatori LGTBI+ és una iniciativa de Mèdia.cat, l’Observatori Crític dels Mitjans, impulsat pel Grup de Periodistes Ramon Barnils. Neix amb l’objectiu d’analitzar com tracten els mitjans de comunicació les informacions relacionades amb la població LGTBI+ i de promoure una mirada diversa, no estereotipada i no discriminatòria sobre les persones que tenen una identitat, orientació sexual o expressió de gènere fora de la norma.\nJoão França\t27 octubre 2021\nEn Març Llinàs (Palma, 1994) és guionista, humorista i formador en matèria de gènere. Acostuma a explicar de seguida que és trans, i el febrer del 2020 va començar un podcast en què durant un any va narrar mes rere mes les seves experiències i reflexions després d’haver començat a prendre hormones, “Mòbil, cartera, claus”. En aquesta entrevista parla de la representació de la realitat trans als mitjans de comunicació i als productes audiovisuals.\nVíctor Yustres\t6 octubre 2021\nRedacció\t27 maig 2021\nQuins imaginaris mediàtics hi ha sobre el món LGTBI? Com es representa el col·lectiu als mitjans de comunicació, en la ficció i en l’art? En van parlar a la xerrada online “Imaginaris mediàtics LGTBI+” del Màster en Comunicació LGTBI (InCom-UAB), en què hi va participar el periodista col·laborador de Mèdia.cat Víctor Yustres.\nRita Sardà Cardoner\t17 març 2021\nLa manca de xarxa social i la convivència en nuclis familiars, de vegades hostils, ha suposat una barrera addicional per a les persones LGTBI durant els mesos de reclusió per la pandèmia, especialment per a les persones joves i les d’edat avançada. El Centre LGTBI de Barcelona apunta un augment del 7,5% d’atencions a joves menors de 18 anys, i la Fundació Enllaç destaca un major aïllament social de les persones grans.\nRedacció\t4 desembre 2020\nEn cobrir l’anunci de l’actor Elliot Page que és una persona transgènere, sovint els mitjans s’hi han referit amb el seu nom anterior i han caigut en altres pràctiques considerades irrespectuoses. Com facilitar que l’audiència sàpiga de qui estem parlant sense fer cobertures trànsfobes? Què diuen les guies al respecte, en general i per aquest cas concret? Com s’ha fet i com es podria haver fet?\nVicent Canet\t21 octubre 2020\nEls mitjans tendeixen a mirar cap a les persones LGBTI només quan es produeix violència. Lluny d’explicar aquesta violència LGBTI-fòbica com un fet sistèmic, les informacions tendeixen a presentar aquests casos com a episodis aïllats. Queden fora del focus les dones del col·lectiu: lesbianes, bisexuals i ‘trans’ hi estan infrarepresentades.\nVicent Canet\t26 juny 2020\nVíctor Yustres\t15 maig 2020


Mones solidàries – Olleta de verdures\nPublicat el Març 28, 2010 Març 28, 2010 by massitet\nDe tant en tant rebem correus dels departaments de comunicació d’empreses de tota mida del sector agroalimentari que ens demanen parlar d’una nova recepta, un premi que els han donat o ves a saber quin cosa. No els fem gens de cas, la veritat: només parlem del què ens ve de gust i normalment el que ens proposen no ens motiva, com diuen al meu poble, gens ni miqueta…\nPerò el passat divendres vam rebre un correu des d’Intermón Oxfam on ens explicaven que han posat en marxa, junt amb el Gremi de Pastisseria de Barcelona i Província, una campanya anomenada Apunta’t a la Mona Solidària! Mireu, ens ha semblat una idea interessant, ens ha motivat i hem pensat que no estaria malament dedicar-li un post i contribuir, modestament, a la seva disfusió.\nLa cosa va així: les pastisseries adherides ofereixen pollets solidaris de xocolata inspirats amb els que tota la vida s’ha afegit a les mones tradicionals en la part del país que va de Tarragona cap a dalt. És el de la imatge que il·lustra el post. Amb un donatiu de 2 euros, es podenincorporar com a complement de la mona de forma voluntària. Aquests dinerons van a parar als projectes d’Intermón Oxfam. L’exemple que posen a la nota de premsa trobo que és molt encertat pensant en un comunicat enviat a gastroblocaires: resulta que aquesta ONG ajuda a families de Tanzània a la criança de pollestre local per assegurar l’alimentació familiar. Al web d’Intermón Oxfam podeu trobar més informació.\nEl correu també m’ha fet pensar en una cosa: els blocaires ja no som necessaris solament per a les grans empreses. Tothom que vulgui fer una campanya de comunicació sembla que ens necessita o ens considera útils. I això m’està fent pensar que pot tenir de bo i de dolent. D’interessant i de perillòs, si m’ho deixeu dir així…\nEntrada prèvia Dues joietes de Beneixama\nEntrada següent L’abadejo de l’abuelo Pepito\n6 pensaments sobre “Mones solidàries”\nMarç 28, 2010 a les 8:04 pm\nEn aquest món nostre ens cal molta solidaritat. Mon pare deia: “Sempre val més donar que no demanar”. De vegades no som conscients de la sort que tenim de poder menjar a cada dia i de totes les comoditats que tenim. Besades, guapos!!\nMarç 29, 2010 a les 6:27 am\nÉs una bona iniciativa, sens dubte. Una bona manera d’extendre el ‘padrinatge’ cap a altres criatures que ho necessiten molt.\nMarç 29, 2010 a les 8:33 am\nTan de bo puguin portar a terme molts projectes amb la venda del pollets!!!\nMarç 29, 2010 a les 2:51 pm\nHola xicons i xicones!\nLa veritat és que sí, que en aquest món cal regalar tota la solidaritat que faci falta. Jo, aquesta tarda, sortiré a buscar l’ou solidari per al meu fillol…\nStarbase, m’agrada molt la manera com ho has dit: estendre el “padrinatge”…\nMarç 29, 2010 a les 4:20 pm\nTrobo que és una bona idea això de fer “padrinatge social”. Amb poca despesa es pot fer feliç a molta gent.\nRespecte al que dius en la segona part del post… cal dir que el marketing de guerrilla és molt efectiu (En aquest cas difondre el missatge a liders d’opinió com són els blocaires amb molts lectors). Seny!\nMarç 30, 2010 a les 8:11 am\nDoncs sí, Xavier, és bona idea!\nI sobre el màrketing de guerrilla… És molt eficaç si saps reclutar “guerrillers”. En el nostre cas, això de ser “mercenaris” de les grans marques no ens va. Per això no els fem ni punyetero cas!\nSeny quan calgui i rauxa a munts!! 😉


Joan Llordella s'adjudica la nova Cerdanya MTB Challenge - Empordà\nJoan Llordella s'adjudica la nova Cerdanya MTB Challenge\nEn dones, la mexicana Mayelen Noriega és la més ràpida a completar els noranta quilòmetres\nPUIGCERDÀ | DDG 30.05.2016 | 06:30\nJoan Llordella (BUFF Pro Team) i Mayalen Noriega (MMR Powerade) van ser els guanyadors de la primera edició de la Cerdanya MTB Challenge, una marató de bicicleta de muntanya de 90 quilòmetres i 2400 metres de desnivell positiu, que va reunir uns 600 corredors a la sortida de Vilallobent (Puigcerdà).\nPer palmarès i experiència, Llordella era candidat a la victòria final però, poc després de la sortida, una punxada el va deixar en posicions molt endarrerides i el va obligar a remuntar. Una situació semblant va viure el francès Frédéric Gombert (Cycletyres) que va trencar la cadena en la primera de les ascensions. Així, mentre que Roger Argelaguer (Fasal-Bikes) anava rodant per davant, Llordella i Gombert es veien obligats a anar passant corredors. Abans de la darrera ascensió a Guils de Cerdanya, Llordella i Gombert varen atrapar Argelaguer i el primer va augmentar encara més el ritme per acabar creuant primer la línia d'arribada. Llordella va guanyar amb un temps de 4 hores, 23 minuts i 29 segons mentre que Argelaguer va ser segon a dos minuts i Gombert tercer a tres.\nEn categoria femenina, la mexicana establerta a Catalunya Mayalen Noriega (MRR Powerade) es va emportar la victòria amb molta solvència liderant la cursa des del principi. Noriega va invertir 6 hores, 2 minuts i 25 segons. A més d'una hora creuava la línia d'arribada Mónica Fàbrega (Bici-Oci) i mitja hora més tard Núria Garcia (Club Ciclista Bellver).


Central Lisbon Castle View Lisboa Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nCentral Lisbon Castle ViewApartamentAvenida Almirante Reis 21, Baixa, Lisboa, Portugal, 1150-018 - Veure al mapaExcel·lent8,7Basada en5comentarisCentral Lisbon Castle ViewVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 50 fotos\nOferint allotjaments de qualitat al els restaurants, els paisatges, la cultura districte de Lisboa, Apartment Almirante Reis és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Lisboa. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, restaurant. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Almirante Reis és una selecció idònia per a la vostra estada a Lisboa.\nA partir de l’1 de gener de 2016, el preu total no inclou un impost municipal d’1 EUR per persona i nit que cal pagar en arribar a l’allotjament. Aquest impost s’aplica a les persones de 13 anys o més i pot arribar fins a un màxim de 7 EUR per persona. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Wikiloc - ruta Can Coll-Font Rata-St Adjutori-Panta can Borrell- - Cerdanyola del Vallès, Catalunya (España)- GPS track\nCan Coll-Font Rata-St Adjutori-Panta can Borrell-\nJosep Maria GM\nJosep Maria GM Tots els drets reservats\nVista 445 vegades, descarregada 9 vegades\nSortim de l'aparcament de l'àrea de lleure de Can Coll, situada al Km. 2 de la carretera BV-1415 de Cerdanyola a Horta, anem cap a Can Borrell, ens desviem cap a la Font de la Rata, tornem una mica endarrere i segim per un camí fins que arribem a la carena on ens ajuntem amb el camí de carena que va a Sant Medir. Continuem una estona i girem a la dreta per un corriol ben marcat que ens duu fins a Sant Adjutori i el Forn Ibèric.\nSeguim direcció a Can Borrell, trenquem per un camí indicat cap a la carretera de l'Arrabassada, i trencant a la dreta (no està indicat) arribem al Pantà de Can Borrell. Travessem per la capçalera i anem cap a Can Borrell i seguint la pista forestal tornem al punt de partida del àrea de lleure de Can Coll.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Can Coll-Font Rata-St Adjutori-Panta can Borrell- https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/can-coll-font-rata-st-adjutori-panta-can-borrell-5705379 Salutacions, Wikiloc - Rutes i punts d'interès GPS del Món\nLa vaig fer juntament amb Josep Maria GM\nDemana a Josep Maria GM que t'afegeixi com a company a aquesta ruta\nSegueix a Josep Maria GM i descobreix noves rutes!


Alcanar intenta aixecar el cap després de la forta tempesta | Diari de Tarragona\nAlcanar intenta aixecar el cap després de la forta tempesta\nEls veïns i el voluntariat col·laboren en les tasques de neteja als habitatges i els equipaments municipals\n06/09/2021 07:23 | Actualizado a 06/09/2021 07:39\nAspecte del carrer Jaume I, amb el pati de l’escola, a l’esquerra. FOTO: J. Joaquim BUJ\nEl sol llueix sobre els carrers enfangats del poble d’Alcanar, record encara del terrible aiguat patit l’1 de setembre. Aquest passat cap de setmana el material i la brossa procedents de les inundacions eren ben visibles als dos espais en els quals l’Ajuntament ha habilitat contenidors industrials per buidar la brossa: el descampat situat al costat del pavelló municipal de les Cases i la zona de la plaça de bous d’Alcanar. També es manté el servei de recollida de brossa porta a porta per a aquelles persones que no es poden desplaçar, per la qual cosa és fàcil trobar al carrer amuntegats estris o material divers des de matalassos, a caixes, mobles o electrodomèstics fets malbé esperant que els reculli la brigada.\nEncara queden vehicles als tarongerars situats vora la circumval·lació. FOTO: J. J. BUJ\nL’aiguat succeïa el dia que els mestres de l’escola d’infantil i primària, situada a l’altra banda de carrer, s’incorporaven al centre després de les vacances d’estiu. Tal i com els va passar als professors de l’institut, ubicat a l’altre costat de l’escola, que començaven el mateix dia, els seus vehicles van ser arrossegats pel fort cabal de l’aigua. Alguns van fer cap als tarongerars de la carretera de circumval·lació que discorre vo ra els centres educatius.\nUns altres equipaments afectats van ser el camp de futbol i les biblioteques d’Alcanar i les Cases. Els videos de l’encarregat del recinte esportiu, amb el crit «increïble!» s’han fet virals a les xarxes socials. Refugiat a l’habitacle de la rentadora, Agustí Alarcón veia com anava pujant el nivell, assegut a l’aigüera. Els Bombers li anaven trucant per si calia rescatar-lo. Tot i que reconeix que va passar moments difícils es consola pensant que «els del Katrina s’ho van passar molt pitjor».\nAlguna cosa semblant pensaven les propietàries del Bar Moreno, a la plaça Major, que no van tancar en cap moment i anaven netejant i servint al mateix temps, això sí, amb la col·laboració, en tot moment dels clients. Josefa Vila ho recorda com si fos «una bassa en moviment», mentre que Rosabel Beltran destaca el suport dels veïns per recuperar les cadires i taules de la terrassa que l’aigua es va endur a l’altra part de poble.\nMaria Jesús Vilar, propietària de la botiga Santiveri, va sortir a col·locar una fusta per a que no entrés l’aigua i la va arrossegar el corrent uns metres fins que un veí des d’un portal va poder-la rescatar. «Estic tota baldada, com si m’haguessen pegat», explica. Dijous amb l’ajuda dels veïns va netejar la botiga i va poder vendre.\nPrecisament el sector agrari és un dels més perjudicats perquè s’ha emportat camins, ponts i bancals (sobretot de tarongers i oliveres) situats a la vora o dins dels barrancs i aiguasseres.


7.300 alumnes amb necessitats educatives especials tornen dilluns a classe sense un pla específic - Diari de la Discapacitat\nHomeEducació Inclusiva7.300 alumnes amb necessitats educatives especials tornen dilluns a classe sense un...\nDincat reclama mesures concretes i urgents per a aquests centres\nUna alumna del Centre d’Educació Especial Esclat // Foto: Dincat\nEl proper dilluns 7.300 alumnes amb necessitats educatives especials tornaran a omplir les aules dels centres d’educació especial sense que s’hagi concretat un pla específic per aquests estudiants que garanteixi els recursos suficients i el bon funcionament d’aquests centres.\nPer aquest motiu Dincat, representant de la discapacitat intel·lectual a Catalunya ha lamentat aquest fet i ha urgit al departament d’Educació a que atengui la demanda pel que fa a la dotació extraordinària de plantilla, de la proposta entorn la connectivitat digital i dels sobre costos d’equips de protecció i neteja dels centres.\nEl col·lectiu dels centres d’educació especial porta mesos reclamant un pla que doni confiança tant a professionals, alumnes i familiars, i que el Departament es va comprometre a implementar a temps.\n“Portem mesos reclamant un pla específic i realista que no ha arribat a temps. El Departament ens mostra bones intencions però no és suficient. Ens calen protocols clars, criteris justos i recursos dignes”, explica Mariona Torredemer, representant de les Escoles d’Educació Especial a Dincat, que representa un total de 60 centres a Catalunya. “Desitgem que el Departament compleixi amb la seva paraula i rectifiqui en relació amb algunes de les seves decisions”, afegeix.\nDincat reclama dotació extraordinària de plantilla, connectivitat digital i cobrir sobre costos provocats per la Covid\nQuant a la dotació extraordinària de plantilla, cal tenir en compte que la infraestructura de la majoria d’aquests centres és petita i això obliga a haver de redistribuir l’alumnat amb necessitats educatives especials per poder mantenir la distància de seguretat, fent imprescindible comptar amb més recursos humans. “Aquesta exclusió de l’increment de plantilla en un curs tan complex com aquest agreuja encara més la problemàtica d’aquests centres, que porten anys demanant una revisió de l’ordre de ràtios per ajustar-la als nous perfils que presenta l’alumnat”, assegura Torredemer.\nNECESSITATS EDUCATIVES ESPECIALS I ELS CEEPSIR\nDincat reclama també que es doni una resposta clara pel que fa al funcionament de l’escolarització compartida o els CEEPSIR (que realitzen la tasca de suport a la inclusió als centres ordinaris). La modalitat d’escola compartida, que permet assistir de forma alterna a una escola ordinària i a una escola d’educació especial, és una de les principals claus d’inclusió de l’alumnat amb discapacitat intel·lectual i necessitats educatives especials. En aquest sentit, Dincat alerta de la importància de no tornar enrere i continuar apostant per un sistema més inclusiu, més obert i col·laboratiu. “En definitiva, estem preocupats i, tot i comprendre que la situació és complexa, cal tenir coneixement de la realitat del nostre col·lectiu per a una reobertura de les escoles acompanyada i segura”, diu Torredemer.\nMalgrat aquesta bateria de reclamacions, la federació ha aplaudit que l’administració pública hagi considerat les escoles d’educació especial un servei essencial, de manera que es preveu la continuïtat de la seva activitat davant de possibles nous confinaments.\nPrevious article1.166 estudiants amb discapacitat visual de Catalunya es preparen per tornar al cole\nNext articleGerard Pujol, de Sant Tomàs, guanya el certamen artístic Balcó de les Arts 2020 amb l’obra “Bona Nit”\nMIREIA 11 de setembre de 2020\tAt\t20:04\nVoldria comentar que per aquest si que es fa educació compartida (alumnes de dues escoles) però d’altre banda els alumnes de SIEI al centre no podran sortir de l’aula “bombolla” per no barrejar grups etables!!! No ho entenc


Si volies renovar el teu passaport o DNI, ho tens molt complicat - Línia\nSi volies renovar el teu passaport o DNI, ho tens molt complicat\nEstils de vida|2022-06-21T23:36:27+02:0021 juny 2022|Barcelona|Línia\nLes cues per renovar el DNI i el passaport són de dos mesos a la demarcació de Barcelona. Foto: Policia Nacional\nAquest és l’estiu després de la pandèmia. Tot i que encara hi ha mesures contra la covid, els mesos de juliol i agost s’espera que es recuperi el turisme internacional. Així mateix, després de dos anys en què viatjar a l’estranger era difícil, moltes persones han decidit tornar a marxar a fora de les fronteres.\nI que cal tenir per poder viatjar? Evidentment, tota la documentació en regla. Malauradament, els que no la tinguin ho tindran difícil aquest any. Segons han denunciat aquest dimarts els sindicats CCOO, UGT i CSIF, el col·lapse en les cites per poder obtenir o renovar el DNI i el passaport és total.\nA ulls dels sindicats, aquesta situació té a veure amb les més de 2.500 places vacants que hi ha en el servei. Segons la seva opinió, el fet que no estiguin cobertes assegura “un estiu difícil per a la ciutadania, en un període on la demanda creix per les vacances i els viatges”.\nLes organitzacions sindicals reclamen que s’ocupin aquestes vacants, que no són policials, i denuncien un abandonament del servei. En aquest sentit, segons CSIF, a Catalunya es donen hores amb retards de fins a dos mesos. En concret, asseguren que a la demarcació de Barcelona no hi ha cites en els pròxims dos mesos, i en oficines com la de Castelldefels directament no n’hi ha cap. A Tarragona i Girona també se situen en els dos mesos, i a Lleida es donen hores per a d’aquí a un mes.


Margarita Alcobé: ‘‘Brull va deixar la seva obra i ja forma part de la identitat de Ripollet” ·\nDc. Feb 26th, 2020\nMargarita Alcobé: ‘‘Brull va deixar la seva obra i ja forma part de la identitat de Ripollet”\nRedacció 29 Novembre 2019 5 min read\nSegur que has passat per la cruïlla entre carrer Padró i els carrers Anselm Clavé i Calvari i no t’has parat a mirar el mural modernista, però si algun dia desaparegués el trobaries a faltar. És obra de Josep Maria Brull i per tal que estigui en bones condicions necessita de manteniment. La Margarita Alcobé és conservadora, restauradora i professora a la UB. Fa unes setmanes va ser l’encarregada, acompanyada per Fátima Roces, de la neteja del mural\nRevista de Ripollet: Quina és la teva tasca?\nMargarita Alcobé: Ens fem dir conservadors-restauradors perquè el nostre principal objectiu és la conservació. La conservació es basa en facilitar les eines, l’espai i les condicions perquè un bé cultural tingui continuïtat. En cas que aquest bé tingui un problema tractar-lo, aquí entraria en joc la restauració.\nRdR: Com contacten amb tu?\nM.A: Havia treballat en la restauració del monument d’homenatge a Anselm Clavé i en el Molí d’en Rata. A partir d’aquestes dues feines ja em van conèixer i em van contactar pel mural de Brull.\nRdR: Quina ha estat l’actuació al mural?\nM.A: Després de fer un estudi sobre l’estat de conservació del mosaic vam veure que tenia esquerdes, eren difícilment perceptibles però eren punts fràgils. El mosaic està bé, no té problemes estructurals: aquestes petites esquerdes, alguna peça que havia saltat (faltaven algunes tessel·les) i, a més, calia fer una neteja general. Per tant, vam començar amb la neteja, després vam posar les tessel·les en els punts concrets i després vam treure unes quantes per fer la consolidació de les esquerdes i fissures i vam tornar a posar les peces al seu lloc. I una altra vegada vam tornar a fer una neteja final. Ara no patirà durant un bon temps, o això esperem.\nRdR: Què és el que més pateixen aquests tipus d’obres?\nM.A: El principal problema d’aquests elements és que són urbans, estan a l’aire lliure. Les condicions climàtiques, sobretot la pluja que cada dia és més àcida, la mateixa contaminació, els canvis de temperatura, la humitat… no són les condicions que et pots trobar dins d’un museu. A l’exterior tots aquests factors ambientals fan que el material es vagi degradant a poc a poc. En concret el mural d’en Brull, està molt bé. Per ser, com és, dels anys 60 està en bones condicions. Però clar, es va embrutant, es va fent més porós, perd la superfície, i si no es van fent uns tractaments de neteja es fa una crosta superficial i això afecta l’estructura del mosaic.\nRdR: Des d’un punt de vista més personal, que et sembla el mural?\nM.A: Per mi té molt valor, sobretot perquè el senyor Brull era del poble i el va fer per al poble, i això es nota. Mentre nosaltres estàvem treballant amb el mural la gent que passava s’aturava i s’encuriosien perquè recorden que des de petits ja estava aquesta obra. Alguns ens preguntaven sorpreses i amb tristesa si l’anàvem a treure, quan els explicàvem que estàvem fent la neteja se n’alegraven, ja que se l’estimen molt. Aquest és el valor més important, que la gent potser no el mira però sap que està allà i no el vol fora. És patrimoni de la ciutat perquè la gent se’l sent propi. A més a més que té una execució artística molt bona, està molt ben fet. Després, tot el que és el concepte de la representació del mosaic (personatge, agricultura, industralització…) va molt vinculat al moment que es va fer el mural.\nRdR: Per qui no el conegui, qui és Josep Maria Brull?\nM.A: Brull és un artista que arriba aquí quan ja té una trajectòria personal important. Ell era mestre i quan va arribar volia dedicar-se a la pedagogia però com era un repressaliat de la Guerra Civil no el deixen. Per aquest motiu es dedica a l’art. A partir d’aquí munta una escola d’art amb la seva dona, Encarnació Braut, que també és una pintora molt reconeguda. Fan art en petita escala, no pretenen ser grans artistes, sinó treballar pel poble.\nRdR: Per això és tan important la seva figura?\nM.A: Més aviat perquè ens ha deixat la seva obra i aquest ja forma part de la identitat de Ripollet. Arriba un moment que la gent sent com a propis tant aquest mural com tots aquells elements artístics urbans que hi ha als carrers.\nRdR: Quina feina has fet a les altres intervencions?\nM.A: En l’estàtua en honor a Anselm Clavé es va tractar d’una posada a punt, és a dir, netejar la pedra i el metall. Igual que passa amb el mosaic, tot i que la pedra és més resistent, l’element metàl·lic pateix el rovellament. Al final qualsevol element que es troba a l’exterior necessita un manteniment per no degradar-se i per això cal tenir cura d’aquests elements artístics. S’ha de reconèixer a l’Ajuntament la voluntat de mantenir-los. També he fet estabilitzacions de la humitat al Molí d’en Rata.\nRdR: On més has treballat?\nM.A: Sobretot en modernisme: al Park Güell, al Palau Güell, a la Casa Batlló… també en preservació de material arqueològic en museus.\nRdR: Creus que falta civisme cap a l’art en l’espai públic?\nM.A: Sí. El problema és que si desvaloritzem l’art, si el deixem brut, si deixem que creixin males herbes… tot això fa que la gent no en tingui cura. Si es fa un bon manteniment la gent ho valora molt més. També cal fer-ne difusió i sobretot educar a partir de les escoles. Els programes de pedagogia en qüestió d’art i patrimoni són molt importants.\nTags: art Brull\nPrevious: El Casal d’Avis estrena ‘La tonta del bote’\nNext: Nova placa al carrer Calvari per recordar a la Maria Antònia Recasens\nL’espectacle de la penjada del Cabraboc agafa cos i es consolida 1 min read\nL’espectacle de la penjada del Cabraboc agafa cos i es consolida\nRedacció 20 Febrer 2020 240\nCavalls, carruatges i carros de pagès omplen els carrers pels tres Tres Tombs 1 min read\nCavalls, carruatges i carros de pagès omplen els carrers pels tres Tres Tombs\nRedacció 20 Febrer 2020 290\nLes comparses es preparen per lluir disfressa a la rua de dissabte 2 min read\nLes comparses es preparen per lluir disfressa a la rua de dissabte\nRedacció 20 Febrer 2020 223\nArxiu de notícies Selecciona el mes Febrer 2020 (69) Gener 2020 (85) Desembre 2019 (59) Novembre 2019 (97) Octubre 2019 (107) Setembre 2019 (79) Agost 2019 (29) Juliol 2019 (62) Juny 2019 (83) Maig 2019 (105) Abril 2019 (79) Març 2019 (91) Febrer 2019 (79) Gener 2019 (88) Desembre 2018 (66) Novembre 2018 (74) Octubre 2018 (92) Setembre 2018 (62) Agost 2018 (33) Juliol 2018 (63) Juny 2018 (103) Maig 2018 (107) Abril 2018 (93) Març 2018 (97) Febrer 2018 (102) Gener 2018 (118) Desembre 2017 (70) Novembre 2017 (104) Octubre 2017 (100) Setembre 2017 (81) Agost 2017 (6) Juliol 2017 (79) Juny 2017 (127) Maig 2017 (125) Abril 2017 (94) Març 2017 (117) Febrer 2017 (96) Gener 2017 (79) Desembre 2016 (78) Novembre 2016 (95) Octubre 2016 (93) Setembre 2016 (77) Agost 2016 (1) Juliol 2016 (84) Juny 2016 (115) Maig 2016 (107) Abril 2016 (106) Març 2016 (96) Febrer 2016 (91) Gener 2016 (87) Desembre 2015 (80) Novembre 2015 (96) Octubre 2015 (125) Setembre 2015 (89) Agost 2015 (3) Juliol 2015 (100) Juny 2015 (100) Maig 2015 (99) Abril 2015 (86) Març 2015 (99) Febrer 2015 (101) Gener 2015 (95) Desembre 2014 (57) Novembre 2014 (84) Octubre 2014 (97) Setembre 2014 (75) Agost 2014 (7) Juliol 2014 (79) Juny 2014 (86) Maig 2014 (107) Abril 2014 (76) Març 2014 (89) Febrer 2014 (85) Gener 2014 (82) Desembre 2013 (40) Novembre 2013 (77) Octubre 2013 (104) Setembre 2013 (69) Agost 2013 (3) Juliol 2013 (67) Juny 2013 (87) Maig 2013 (98) Abril 2013 (104) Març 2013 (93) Febrer 2013 (79) Gener 2013 (87) Desembre 2012 (87) Novembre 2012 (96) Octubre 2012 (108) Setembre 2012 (66) Agost 2012 (5) Juliol 2012 (58) Juny 2012 (96) Maig 2012 (102) Abril 2012 (45) Març 2012 (5) Febrer 2012 (3) Gener 2012 (1) Desembre 2011 (1)


(S'ha redirigit des de: Acadèmia de Sant Carles de València)\nMuseu de Belles Arts de València, Espanya\n39° 26′ 42″ N, 0° 23′ 22″ O / 39.445°N,0.38944444°O / 39.445; -0.38944444Coord.: 39° 26′ 42″ N, 0° 23′ 22″ O / 39.445°N,0.38944444°O / 39.445; -0.38944444\nAmb la mort del monarca i les dificultats econòmiques, el centre va desaparèixer. Va ser més tard quan, reprenent la idea original, el rei Carles III atorga per Reial Cèdula el reconeixement de l'acadèmia el 14 de febrer de 1768, seguint el model de la Real Acadèmia de Belles Arts de San Fernando dintre del corrent del període il·lustrat espanyol i seguint la tradició francesa. La denominació oficial va ser la de Real Acadèmia de les Tres Nobles Arts de Sant Carles.\nEstructura i serveis[modifica]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Reial_Acadèmia_de_Belles_Arts_de_Sant_Carles&oldid=19475005»\nMuseus d'art a València\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 gen 2018 a les 13:51.


Mercè Tomàs i Toni Lara. Propietaris del restaurant l’estel de la Mercè - TOTLLEIDA\nMercè Tomàs i Toni Lara. Propietaris del restaurant l’estel de la Mercè\nGENT EMPRENEDORA.La cuinera Mercè Tomàs, formada a l’Escola d’Hostaleria de Lleida, conjuntament amb el su marit, el maitre Toni Lara, han aconseguit amb tot mereixement que l’Estel de la Mercè estigui considerat com un indiscutible referent al panorama gastronòmic.\nLa cuinera Mercè Tomàs, formada a l’Escola d’Hostaleria de Lleida, conjuntament amb el su marit, el maitre Toni Lara, han aconseguit amb tot mereixement que l’Estel de la Mercè estigui considerat com un indiscutible referent al panorama gastronòmic.\nPer totlleida\t Última actualització Jun 20,2019\nA qui no coneix l’estel de la Mercè, ¿que els dirien vostès que és?\nUn restaurant especialitzat en cuina de mercat, en cuina elaborada a base d’exclusius productes frescos de la temporada\nA la cuina de l’estel de la Mercè, ¿qué la caracteritza?\nPosar l’ànima, i tones d’il· lusió en l’elaboració de cada un dels plats\nDe nou, d’innovador, la seva cuina què aporta?\nUn ampli ventall de plats originals, creatius, que es caracteritzen pel contrast de gustos\nUn exemple d’això, a l’apartat d’entrants, ¿quin podría ser?\nEls canelons d’ànec embolicats amb elàstic i encenalls de tòfona amb beixamel suau de pera de Lleida\nEn l’apartat de peixos?\nLa suprema de lluç pinxo de canya del Cantàbric amb cremada d’all sobre enciam marina i aire del propi brou\nI en carns?\nL’steak tàrtar de Bruneta, elaborat davant del comensal.\nPel que fa a postres, que suggeririen?\nTiramisú de la Mercè amb gelat de praliné\nA més de l’esmentada singularitat de la seva cuina, algun altre aspecte diferenciador d’altres establiments del sector, quin seria?\nLa carta de vins, les recomanacions enològiques del sommelier Toni Lara, (millor Sommeñlier Català 2013). Les sales privades. L’espai Gastrobar …\nA l’espai Gastrobar …. què el caracteritza?\nS’oferta un servei informal i relaxat amb tapes, racions i vins a copes. El Gastrobar també està disponible per a celebracions, presentacions de productes, cates …\nLa filosofia de l’estel de la Mercè, ¿en què se sustenta?\nEn la nostra passió per la cuina, per la restauració, i inspirada en el desig de procurar fer un restaurant al qual s’acudeix per sentir-se feliç\nSegons l’opinió de comensals, l’estel de la Mercè figura entre els restaurants ben valorats, per aconseguir tal grau de notorietat, concretament ¿que han fet?\nEsmerçar-nos en elaborar plats excel·lents, explicar-los amb detall a tot comensal que ens ho demana. Posar l’ànima en cada plat. Desplegar intens amor als sabors, a les aromes, a la innovació. Procurar dispensar un tracte encomiable. Haver-nos envoltat d’un estimulant equip de persones positives…\nFerran Cardús (Suzuki Grau Racing), més líder de la Copa Redd Michelin\nGLOBALLEIDA tanca el 2019 amb un balanç de 1120 assessoraments i el suport a la…\nSIS PREGUNTES A… DANIEL VALENTIN CONSUEGRA. Propìetari dels Restaurants…


Quadre digital de la UE 2014 - Informador de la UE\nConsulteu els resultats del vostre país aquí. Infografia de vídeo que situa el progrés i els reptes en context.\n- L’agenda digital està en bona mesura encaminada (95 de 101 objectius / accions).\n- Molt bon progrés, especialment amb grups desfavorits, ja que l'accés mòbil 4G i la banda ampla estan disponibles per al 100% dels ciutadans.\n- Encara és un repte important per a les habilitats digitals i ni prou petites empreses que utilitzen Internet de manera eficaç.\nTemes relacionats:Accés mòbil 4Gcol·laboració administrativabanda amplaresultats del paísgrups desfavoritsMarcador 2014 digital de la UEdestacat-Imatge completa


Le Charme à la Française Honfleur França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLe Charme à la Française15 Rue Cachin, Honfleur Centre, Honfleur, França, 14600 - Veure al mapaExcepcional9,6Basada en1comentariLe Charme à la FrançaiseVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nConvenientment situat a Honfleur, Le Charme à la Française és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Le Charme à la Française, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions. L'ambient de Le Charme à la Française es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, insonorització, ventilador, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Le Charme à la Française és una selecció idònia per a la vostra estada a Honfleur.


Llogar vehicles per transportar grans : RUZAFA\nCALCULA EL PREU DE LLOGAR VEHICLES PER TRANSPORTAR GRANS\nLa integritat i el treball dur van crear RUSSAFA. La història de RUSSAFA és una contínua història d'èxit en el camp de llogar vehicles per transportar grans. Els nostres principis fonamentals giren entorn de la honestedat i integritat personal.\nEn RUSSAFA som professionals de l'llogar vehicles per transportar grans. Furgonetes de càrrega i de passatgers són la nostra especialitat com podràs comprovar immediatament fent una ullada a el catàleg de vehicles que tenim disponible per a tu accedint al nostre buscador. I tots a un preu molt barat i competitiu.\nLLOGUER DE CAMIONESEn RUSSAFA disposem d'una àmplia flota de camions a la teva disposició. Pots llogar vehicles per transportar grans de gran volum (de fins a 20m3). Disponibles amb plataforma elevadora i sense ella, a més de comptar també amb camions totalment descoberts.\nConeixem totes les necessitats que el client té quan pensa en llogar vehicles per transportar grans, per tant, treballem dia a dia perquè el llogar vehicles per transportar grans sigui cada vegada més precís. Per exemple, tot tipus de mudances, grans, petites, de qualsevol tipus, nosaltres ens encarreguem de que puguis tenir llogar vehicles per transportar grans el més senzill possible perquè sigui una experiència única però bona a la seva mateixa vegada. Si el que penses és llogar vehicles per transportar grans per fer algun viatge i transportar algun material, també toferirem el tipus de vehicle més adequat per a aquest ús.\nllogar vehicles per transportar grans És una solució molt pràctica i econòmica per al seu transport, però per què en RUSSAFA? Perquè en RUSSAFA trobarà un tracte personal i proper, tarifes adaptades a les seves necessitats, flota molt acurada i revisada.\nPer a qualsevol tipus de pregunta, comentari i / o reserva sobre llogar vehicles per transportar grans en RUSSAFA Sabadell, disposem de el telèfon d'atenció a client 93 712 30 90 o per email sabadell@ruzafa.com.\nLlogar vehicles per transportar grans a Barberà del Valles\nLlogar vehicles per transportar grans a La Puebla de Alfindén\nLlogar vehicles per transportar grans a Alagón\nLlogar vehicles per transportar grans a Sant Boi de Llobregat\nLlogar vehicles per transportar grans a Esplugues de Llobregat\nLlogar vehicles per transportar grans a Rubí\nLlogar vehicles per transportar grans a Barcelona\nLlogar vehicles per transportar grans a Cornellà de Llobregat\nLlogar vehicles per transportar grans a El Vendrell\nLlogar vehicles per transportar grans a Vilaseca\nLlogar vehicles per transportar grans a Cuarte de Huerva\nLlogar vehicles per transportar grans a Mollet del Vallès\nLlogar vehicles per transportar grans a Parets del Vallès\nLlogar vehicles per transportar grans a Viladecans\nLlogar vehicles per transportar grans a Vic\nLlogar vehicles per transportar grans a Reus\nLlogar vehicles per transportar grans a L'Hospitalet de Llobregat\nLlogar vehicles per transportar grans a Montcada i Reixac\nLlogar vehicles per transportar grans a El Burgo de Ebro\nLlogar vehicles per transportar grans a Mataró\nLlogar vehicles per transportar grans a Salou\nLlogar vehicles per transportar grans a Castellbisbal\nLlogar vehicles per transportar grans a Granollers\nLlogar vehicles per transportar grans a Terrassa\nLlogar vehicles per transportar grans a Santa Perpètua de Mogoda\nLlogar vehicles per transportar grans a Figueruelas\nLlogar vehicles per transportar grans a Sabadell\nLlogar vehicles per transportar grans a Castellar del Vallès\nLlogar vehicles per transportar grans a Zaragoza\nLlogar vehicles per transportar grans a Olesa de Montserrat\nLlogar vehicles per transportar grans a Cambrils\nLlogar vehicles per transportar grans a Tarragona\nLlogar vehicles per transportar grans a Sant Andreu de la Barca\nLlogar vehicles per transportar grans a El Prat de Llobregat\nLlogar vehicles per transportar grans a Molins de Rei\nLlogar vehicles per transportar grans a Martorell


Ràdio Balaguer - La Coral Sant Joan de Penelles organitza la representació del Concert - espectacle 'UP A UP. El mètode' aquest dissabte a l'Església Vella de Penelles\nUp a up. El mètode.” és un espectacle d’un sol actor. Bé un sol músic.\nBé, un aprenent de músic que esdevindrà un gran músic. Bé, uns quants músics, o uns quants actors, o una orquestra sencera, o ....\nUn espectacle musical de caire festiu , didàctic i lúdic\nque s’ha representat amb profussió a Catalunya, Mallorca, Bèlgica i Luxemburg.\nA cavall entre “el teatre” i “el concert”, Up a up. El mètode, amb un alt nivell d’interpretació artística, és adequat per a espectadors de totes les edats,\n... des dels més petits de la casa fins als avis.\nl’Eduard Boleda, primer viola, solista de l’Orquestra Julià Carbonell\ni professor del Conservatori de Lleida , entre d’altres, d’una forma distesa,\nalegre i divertida , ens fa viure el trànsit d’un iniciant d’instrument\nfins a les fites més altes del virtuosisme musical.\nAtès l’interès d’aquest espectacle-concert i l’aforament limitat de la sala,\ncom una atenció al públic local i de proximitat, es posen a disposició\n60 entrades en qualitat de reserves (venda prèvia), al preu de 6 €.\nLa resta de les entrades, fins al límit de l’aforament (entre 90 /100 pers.)\nes podran adquirir en taquilla el mateix dia del concert a raó de 8 €.\nLes entrades amb descompte es poden adquirir fins el divendres, dia 16,\na l’Ajuntament de Penelles en hores d’oficina, o al Punt d’Informació\ndel Gar Gar.


Inici > Restaurants > Restaurant Ibèric\nEls plats són fets amb productes de qualitat, com el peix de la llotja de Palamós i l’Escala. Es fan esmorzars de forquilla per encàrrec.\nC/ Valls, 11 (Catalunya)\nCuina mediterrània, amb sofregits, guisats, brasa, suquet, i amb productes del territori\nEl Restaurant Ibèric, a Ullastret, ofereix cuina de mercat, empordanesa, de cassola i també de peix. És una cuina mediterrània, amb sofregits, guisats, brasa, suquet, i amb productes del territori, com el recuit de ca la Nuri o d’altres cuinats de forma tradicional, com el bolets – ous de reig múrgules i assortits de bolets de les Gavarres i de l’Empordanet-, els cargols, la tòfona negra o les Angules del Ter.\nEls plats més emblemàtics de l’Ibèric són els Fideus amb llobregant, els Cargols a la patarrellada, els Escamarlans i totes les cassoles amb una base de peix com les calderetes o els arrossos, de Pals. El peix i el marisc, de les llotges de l’Escala i Palamós. I a l’hivern, també és de destacar la brasa, situada en una de les sales amb el xai o altres carns a la brasa.


Seat es prepara per a un bon 2020 tot i ser un any més complex per al sector - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSeat es prepara per a un bon 2020 tot i ser un any més complex per al sector\nefe 03.03.2020 | 22:06\nSeat es prepara per a un 2020 en què la fàbrica de Martorell es mantindrà a prop de la seva capacitat màxima en sumar al nou Seat León, que ja s'està produint, el Cupra León i Cupra Formentor, en un context que es preveu més complex per al sector.\nEl president de Seat, Carsten Isensee, va assegurar ahir en la presentació en línia del nou Cupra Formentor que, després de viure a 2019 el «millor any de la nostra història», la companyia «ha començat 2020 a l'alça i, tot i que serà un any més complex», estan «preparant el camí per al futur». Isensee va destacar el «moment» que viu la marca i va avançar que els resultats financers de Seat a 2019 són «excepcionals», encara que no va donar més detalls a l'espera de la presentació oficial de les xifres a finals de març.\nLa companyia va mostrar en videoconferència el Cupra Formentor, que havia de presentar-se al Saló de l'Automòbil de Ginebra, cancel·lat per l'epidèmia de coronavirus, i que és el primer vehicle dissenyat en exclusiva per a Cupra, la marca esportiva situada sota el paraigua de Seat.\nAmb aquest vehicle, que es fabricarà a Martorell i es llançarà al mercat l'últim trimestre d'aquest any amb versió híbrida i de combustió, Seat continua avançant en el seu full de ruta d'electrificació. Als híbrids que s'acoblaran a Martorell se sumaran el Tarraco PHEV -híbrid endollable- i els elèctrics de bateria Mii electric i el-Born, que es fabricaran en altres plantes. A hores d'ara, Martorell ja acobla el nou Seat León i a mitjans d'any se sumarà el Cupra Leon.


Els nivells diaris de diòxid de nitrogen cauen més del 60% des de la declaració de l’estat d’alarma | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nEls nivells de diaris de diòxid de nitrogen (NO2) a Catalunya s’han reduït una mitjana aproximada de més del 60% des de la declaració de l’estat d’alarma, segons les dades registrades per les diferents estacions de la Xarxa de Vigilància i Prevenció de la Contaminació Atmosfèrica (XVPCA). El diòxid de nitrogen és un contaminant molt associat al trànsit i a la mobilitat. La Direcció General de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic ha comparat la mitjana dels nivells d’una setmana tipus del mes de març amb els que s’han registrat enguany, coincidint amb diversos moments rellevants pel que fa a les mesures adoptades en el marc de la lluita contra el coronavirus.\nLes dades indiquen una reducció generalitzada dels nivells de diòxid de nitrogen, en especial a partir de l’entrada en vigor de l’estat d’alarma, el 15 de març. Els descensos més acusats s’han donat, en general, a partir de dilluns 16 de març, primer dia laborable des de l’aprovació de la mesura. Cal tenir en compte, però, que aquell dia va ploure a molts territoris de Catalunya, propiciant unes condicions molt favorables a la dispersió de contaminants atmosfèrics. Un segon descens general es va produir el passat cap de setmana, i s’ha mantingut a principis d’aquesta. En estacions de trànsit intens, com la de l’Eixample de Barcelona, la reducció màxima de NO2 es va registrar dimarts 24, amb un 81% respecte a la mitjana d’una setmana tipus del mes de març del període 2015-2019. O dilluns 23, per exemple, el 91% a l’estació de Granollers.\nReducció intensa dins i fora de la ZBE


El 65% dels hotels de la Costa Daurada obriran a partir del mes de juny - MésEconomia\nDos de cada tres hotels de la Costa Daurada estaran oberts des d’aquest mes de juny per encarar la temporada d’estiu. Així ho preveu la Federació d’Empresaris d’Hoteleria i Turisme (FEHT), que durant aquest mes de maig ha constatat que ja treballen un 35% dels establiments, un percentatge que es pot incrementar considerablement al llarg de les pròximes setmanes. Segons l’entitat, la pràctica totalitat dels càmpings del territori ja està en funcionament, mentre que els apartaments turístics encara es troben al 26%. En aquest últim cas, la previsió és arribar al 90% durant juny i el ple total al juliol. Unes expectatives que reforcen l’optimisme del sector de cara la recuperació de l’activitat durant aquests pròxims mesos.\nSegons el portaveu de la FEHT, Xavier Guardià, aquestes previsions tenen en compte el turisme internacional, que permet sustentar la meitat del negoci del sector al conjunt de la Costa Daurada. En aquest sentit, considera que cal una obertura de fronteres, acompanyada d’una acceleració dels plans de vacunació a la Unió Europea. Però tot i l’optimisme, els empresaris assenyalen que el volum de negoci d’aquesta campanya d’estiu es mourà al voltant del 65% respecte l’assolit l’última campanya abans de la pandèmia, la de 2019. Una xifra que, d’altra banda, suposa un increment del 30% respecte l’estiu passat. .\nEl públic familiar continua sent l’aposta amb la qual ajuntaments i empresaris de la Costa Daurada busca consolidar aquestes dades. En aquesta línia, el Patronat de Turisme de Cambrils ha fet pública una programació d’activitats destinades per a diverses edats i opcions. Dividides en quatre blocs temàtics, el consistori cambrilenc ha presentat un conjunt d’actes que inclouen des d’animacions musicals a gimcanes familiars. Tot plegat, segons ha apuntat la regidora de Turisme Marta Borràs, amb la voluntat d’atraure no només al públic internacional sinó també el nacional. Després de participar a la fira FITUR, Cambrils apostarà fort pel mercat nacional, amb especial èmfasi a visitants provinents de l’Aragó, Navarra o País Basc.\nFederació d'Empresaris d'Hoteleria i Turisme