En Petites Porcions: L'escola contra el món (2008)\nL'escola contra el món (2008)\nAquesta és una recomanació per tots els companys i companyes de professió. Una professió que a l' actualitat ha perdut tant prestigi social, que a vegades ens podria fer pensar - si només féssim cas dels mitjans de comunicació i dels especialistes- que té els dies comptats.\nL'escola contra el món de Gregorio Luri intenta donar una nota d'optimisme a la situació actual en la que es troba immersa la institució educativa. Aquest optimisme no està exempte de crítiques, crítiques als valors utòpics de l'escola postmoderna, al pensament de que tot és opinable, a la fòbia a tot el que tingui un matís d'autoritarisme, a la falta de preparació del professorat... L' escola, com la vida real, no ha de donar l'esquena al món, no pot actuar com una prolongació de la família; intentant que els alumnes no es sentin frustrats i sobreprotegint-los. L' escola és precissament el pont entre aquestes dues realitats, ha d'intentar donar eines als alumnes perquè aquests quan surtin de les faldilles de la família, no es trobin amb el mur de la realitat.\nGregorio Luri ens parla de la situació de l'escola a Catalunya d'una manera entenedora, meditada i valenta. Vull subratllar l'últim adjectiu, perquè vivim en un moment que sembla que els valors incorporats per la nova pedagogia són paradigmàtics i inqüestionables. Desde la nova pedagogia es pensa que la manera d'ensenyar d'abans està totalment desfasada, però els fets i els resultats no els estan donant la raó.\nPer conèixer una mica més l'autor d'aquesta obra, podeu anar a prendre un cafè a Ocata: El café de Ocata.\nMarc 8 de març de 2012, a les 9:32\nNo estic d'acord amb el que dius al principi del text, entenc que aquest llibre ha de ser una recomanació per a tothom, no només per a mestres.\nUna de les virtuts d'aquest llibre és que des d'un punt de vista positiu rep tothom: la societat en general, els governs, les famílies que no fan del tot bé les coses i també els mestres que poden millorar i molt.\nTampoc crec que els mitjans siguin tan catastrofistes, si més no, no ho son mñes que amb qualsevol altra tema.\nAsensi 8 de març de 2012, a les 14:09\nSí, clar, no només és d'interès exclusiu pels mestres -faltaria més-. De fet, l'educació dels nostres infants i joves és un tema cabdal i hauria d'involucrar a tota la societat. De totes maneres, crec que aquest llibre el deuen haver llegit més docents i professionals vinculats al món educatiu, que no pas gent allunyada d'aquesta professió, malauradament. Dit això, i convidant a tothom - sigui de la professió que sigui- a llegir el llibre, torno a recomanar-lo com a llibre imprescindible per a tots els docents, educadors i gent vinculada al món de l'ensenyament.\ncHristian negre i walczak 18 de març de 2012, a les 19:49\naquí un profe que l'ha llegit i al qui també li ha agradat molt\nUn mundo en ruinas (2007)\nMoteros tranquilos, toros salvajes (Easy Riders, R...\nCorazones en Tinieblas (Hearts of Darkness: A Film...\nUn conte de Nadal (Un conte de Nöel, 2008)


Localitzat a Coll de Nargó el niu de dinosaures més gran d'Europa\nS'ha localitzat a Coll de Nargó, a l'Alt Urgell, el niu de dinosaures més gran d'Europa. La descoberta ha permès veure que els dinosaures enterraven els seus ous com les tortugues actuals i que l'eclosió es produïa sota terra. Aquesta és una de les principals conclusions de l'estudi del niu de dinosaures descobert al jaciment de Pinyes. La informació que s'ha obtingut sobre el procés reproductiu d'aquests animals s'ha comparat amb el dels dinosaures que van viure a l'Índia i l'Amèrica Llatina. D'aquesta manera els científics han deduït que hi vivia el mateix tipus d'animal.\n30/09/2010 - 11.39 Actualitzat 30/09/2010 - 16.33\nEl niu localitzat a Coll de Nargó ha permès recuperar fins a 140 ous que, segons els paleontòlegs, podrien haver estat postos fa uns 70 milions d'anys, cinc abans de la desaparició dels dinosaures.\nBernat Vila, membre del grup que ha fet la descoberta, ha avançat que algunes de les conclusions a què han arribat és que els dinosaures enterraven els ous com ho fan les tortugues, cobrint-los de terra perquè l'escalfor ajudés que es produïssin les condicions favorables per a la incubació.\nEls ous descoberts a Coll de Nargó són en un niu en forma de bol que probablement el dinosaure va excavar amb les potes de darrere. La disposició dels ous és la mateixa que la dels altres nius localitzats a l'Índia i a l'Argentina, i això permet deduir que hi vivia el mateix tipus d'animal. Així ho han donat a conèixer els investigadors del grup de recerca del mesozoic de l'Institut Català de Paleontologia que han treballat al jaciment des del 2005.\nLlavors van fer la descoberta del niu de dinosaures més important d'Europa, només superat pels trobats a Mongòlia o a l'Argentina. Han trigat cinc anys per extreure un total de cinc postes, que contenen entre 20 i 28 ous cadascuna.\nAra, els resultats s'han presentat i s'han publicat en dues revistes científiques internacionals. Es tracta d'una troballa sensacional que ens permetrà saber molt més d'aquests grans animals prehistòrics.\nDe moment, el niu d'ous de Coll de Nargó presideix l'entrada del renovat Museu Miquel Crusafont de Paleontologia de Sabadell, on serà fins que es traslladi al futur espai Dinosfera previst a Coll de Nargó.


Juliol | 2009 | Sonabé.cat\nCorella estrena a Peralada i a la Rambla de Figueres\nVídeo-notícia d’Empordà TV\nEtiquetes: 2009, Buika, Carles Pujol, Corella, Empordà TV, Figueres, música, Peralada, Valdes\nLa Vicenteta del Nen Magem\nEl Nen Magem en ple directe, interpretant La Vicenteta.\nEtiquetes: Alt Empordà, música, Nen Magem\nDiscomòbil i Festa de l’Escuma a Roses\nEl proper dissabte 1 d’agost de 2009, a les 21h, l’Associació Juvenil i Cultural Embranzida Jove de Roses organitza una festa de l’escuma a la platja de la Perola de Roses. Hi sonarà música actual de tots els estils i cançons mítiques. L’entrada és gratuïta i a més, hi ha servei de barra de bar. Enguany és la segona edició d’aquesta festa, i es pretén superar l’èxit obtingut l’any passat.\nEtiquetes: 2009, Alt Empordà, Embranzida, música, Roses\n100 x 100 Serrat al Festival de Peralada\nJoan Manuel Serrat ha tornat a Peralada amb el seu repertori en format íntim, veu, guitarra i piano.\nEtiquetes: Alt Empordà, Carles Pujol, música, Miralles, Peralada, Serrat, Tramuntana TV\nConcert dels Dekrèpits a Vilajuïga\nEl divendres 31 de juliol al pati CEIP Santiago Rates de Vilajuïga podràs ballar i escoltar als Dekrèpits en concert.\nEtiquetes: Alt Empordà, Dekrèpits, música, Vilajuïga\nCategories Concert, Ska\nSies.tv entrevista a Xavi Pascual\nSies.tv entrevista a Xavi Pascual, director del Festival Acústica de Figueres.\nCarles Bech Quartet Jazz en concert\nCarles Bech. Foto d'Elisabet Serra\nLa nit del 30 de juliol de 2009 podràs escoltar a Sant Perer Pescador el jazz, el swing i el blues dels Carles Bech Quartet Jazz que formen:\nCarles Bech, guitarra\nDiana Nevárez, veu\nPablo Garcia, saxo\nDavid Bayés, contrabaix\nEtiquetes: Alt Empordà, Carles Bech, David Bayes, Diana Nevárez, música, Pablo Garcia, Sant Pere Pescador\nÀngel Blanch i Reynalt (Castelló d’Empúries, 1907 – Montpeller, 15 de juliol del 1965) fou un músic i compositor català.\nGermà del també compositor Josep Blanch i Reynalt, va ser instrumentista de la cobla La Principal de la Bisbal entre els anys 1948 i 1958, i era trombonista i director de la Cobla Barcelona quan va morir a resultes d’un accident de trànsit a Oleta. Havia fet de professor de violí. Va ser pare del músic i compositor Rafael Blanch i Via.\nVa compondre les sardanes Bell Port de la Selva (1957), Dues amigues (1952), En Claudi i l’Esteve (1956), Fadrina bonica (1946), La festa del barri (1942), Idil·li mariner, La Marieta dels cabells daurats (1957), Maria (1947), Nosaltres dos, El nostre Rafel (1958), Pluja menuda (1950), Roser bonica, Sant Daniel de Tordera, Sant Llorenç de Morunys, Vents estranys (1949). També fou autor del ballable Mi salteño: pericón (1960).\nEtiquetes: Alt Empordà, Àngel Blanch i Reynalt, Castelló d'Empúries, Josep Blanch i Reynalt, música, Rafael Blanch i Via, Viquipèdia\nEntrevista als Pinocchio\nFa tres anys va néixer a l’Empordà un grup format per 4 músics amb l’objectiu de versionar cançons poc comercials de grups alternatius. Amb la incorporació d’un vocalista carismàtic, els Pinocchio han aconseguit fer de la seva posada en escena un espectacle de més de 2 hores.\n– Els agrada molt Disney o el nom ve de les qualitats del personatge?\n– Vam triar aquest nom perquè el grup o, millor dit, els seus cinc components, pengem d’un fil. A més també ens dóna llibertat per dir coses sense la necessitat de justificar si són veritat o no. I el personatge és simpàtic, qualitat que transmetem tots cinc des de l’escenari. Un fa versions de monòlegs, l’altre imitacions,…\n– Es podria dir, doncs, que no només ofereixen un concert sinó també un espectacle?\n– Exacte. Nosaltres anem a fer un concert de música però si es dóna la situació acabem fent un autèntic xou. La nostra filosofia de grup és que l’actuació no només es basi a oferir música sinó que a més desperti simpatia, busquem únicament que la gent s’ho passi bé.\n– Com respon el públic?\n– L’estat d’ànim del públic és molt important. Si la gent està apagada fem temes més tranquils, però si estan d’allò més animats encara els motivem més amb cançons mogudes. Juguem sobretot amb aquest feedback. Però en general tractem d’evitar tenir un repertori molt estandarditzat, segons la sala toquem uns o altres temes. A més és un repte versionar cançons que són relativament noves, del matex any i d’un grup d’Anglaterra que no coneix gairebé ningú, i que funcionin.\n– Tinc la impressió que no s’avorreixen mai…\n– A vegades, entre tema i tema, no podem començar a tocar perquè és impossible parar de riure. A més ens passen coses molt rares… Ens ho passem molt bé!\n– Em sabrien dir per què els músics tenen mala fama?\n– Això ve pel fet d’actuar, també els passa als actors de teatre. La gent que no ha trepitjat mai un escenari no pot entendre el que se sent, deuen pensar que tenim un punt de boig, perquè ells això no ho farien. Quan actuem ens transformem, i per un músic està bé, perquè si no seríem simples actors. Amb el que fem potser la gent pensa que estem sonats però precisament aquest pensament ens permet emocionar el públic.\n– Creuen que estan ben pagats?\n– Sí, molt. Sempre ens paguen el que volem i encara més del que demanem. Recomanem a tothom que es faci músic, que viurà molt bé.\n– No ho tenia entès així…\n– Recorda que som els Pinocchios i sempre girem la història! (riuen) Ara parlant seriosament, creiem que hi ha una aposta molt forta per la música en directe i els nous projectes. Nosaltres no ens podem queixar, tenim moltes actuacions, sobretot a l’estiu, que en fem 2 o 3 per setmana. Però ara que tenim l’oportunitat d’actuar en grans escenaris el que trobem més a faltar és el contacte i la proximitat amb el públic. Per això el cantant baixa amb la gent per palpar d’alguna manera el que estant sentint amb la nostra música.\nFont: Sílvia Vilafañe per Diari de Girona\nExposició “Pep Ventura abans del mite: quan la sardana era un ball de moda”\nExposició Pep Ventura abans del mite: quan la sardana era un ball de moda. De l’1 d’agost de 2009 a l’1 de novembre de 2009, al Museu de l’Empordà de Figueres.\nL’exposició permetrà fer arribar a un públic ampli les noves investigacions que des de l’àmbit acadèmic s’estan duent a terme entorn de Pep Ventura, un home cultivat, respectat i distingit, que va desenvolupar l’ofici de músic en totes les facetes pròpies de l’època.\nEtiquetes: 2009, Alt Empordà, Figueres, música, Museu de l'Empordà, Pep Ventura, Sardana\nWashing Machine i Miau Miau en concert a BCN\nEl 31 de juliol de 2009 Miau Miau, Washing Machine i The Onions Revolution oferiran un concert a la sala Apolo II de Barcelona.\nEtiquetes: 2009, Alt Empordà, Figueres, música, Miau Miau, The Onions Revolution, Washing Machine\nEls primers dies d’agost 38.2 Festival de Música de Cadaqués\nJuan Perro, Niña Pastori, Guillermo Klein, Quico el Célio, Maria del Mar Bonet i altres al 38.2 Festival Internacional de Música de Cadaqués a l’Olivar de sa Conca. Consulta tota la programació del festival des d’aquest enllaç.\nCarles Pujol, de Tramuntana. TV entrevista a Saki Guillem, director del festival.\nEtiquetes: 2009, Alt Empordà, Cadaqués, Carles Pujol, música, Saki Guillem, Tramuntana TV


Inici > Vicky Jiménez cau davant l’holandesa Rus a la final del W60 de Gran Canària\nDl., 23/08/2021 - 01:00\nRedacció / Foto: J.J.\nVicky Jiménez no va poder completar ahir la seva setmana fantàstica i va caure en la final del torneig W60 de San Bartolomé de Tirajana (Gran Canària) davant l’holandesa de 30 anys, 70a del món i cap de sèrie número 1, Arantxa Rus, en la que va ser la seva primera final en un torneig professional sènior.\nLa jove tennista andorrana, de només 16 anys, no va tenir cap opció davant de Rus, a qui coneix molt bé, ja que han compartit entrenaments i van competir en la competició de dobles on van caure en primera ronda, que la va superar per un clar 6-0 i 6-1.\nRus, que va assegurar que l’andorrana “és una gran jugadora que tindrà molts títols per davant”, va encarrilar el partit des del principi, encara que no sense haver de lluitar contra una Jiménez més defensiva, que va jugar a punts llargs i disputats.\nMalgrat la derrota, la jove tennista, una de les grans sorpreses de la competició de San Bartolomé de Tirajana, farà un important salt de més de 150 llocs al rànquing mundial, on des d’avui mateix ocuparà la posició 405.\n“Poc he pogut fer contra el joc increïble d’Arantxa Rus, però ja només arribar fins aquí és un somni complert per a mi”, va dir Jiménez.\nW60 de Gran Canària\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/esports/vicky-jimenez-cau-davant-lholandesa-rus-la-final-del-w60-de-gran-canaria


2 min. Islamabad 11/05/2013 16:07\nLes eleccions al Pakistan d'aquest dissabte, cridades a consolidar la democràcia al país, registren fins al migdia bones dades de participació tot i els atacs violents per part de grups talibans, un dels quals ha deixat onze morts al sud del país.\nSegons el portaveu de la comissió electoral, Khursid Alam, un 30% dels 86 milions d'electors havia passat per les urnes fins al migdia i es preveu que la participació superi el 50% al final del dia. S'especula que la jornada electoral podria allargar-se per compensar l'efecte que, en alguns punts del país, han pogut tenir els atemptats.\nLa participació, va assegurar el portaveu d'Observació Electoral, Abdul Ahad, superarà la de les anteriors eleccions del 2008, quan va ser del 44%. Els comicis democràtics simbolitzen al país asiàtic l'enfortiment del sistema democràtic.\nDiversos atacs de grups talibans, contraris al procés democràtic, han enterbolit la jornada. Almenys onze persones han mort i 30 han quedat ferides per l'explosió d'un artefacte en plena jornada electora al Pakistan. L'atemptat ha tingut lloc a prop d'una oficina del Partit Nacional Awami (ANP), una formació secular, a Karachi, al sud del país, segons han confirmat fonts policials a Efe.\nL'explosió, pel que sembla activada per control remot cap a les 10.00 hora local (05.00 GMT), dues hores després que obrissin els col·legis electorals, tenia com a objectiu el candidat regional de l'ANP, Amanulá Mehsud.\nSegons el diari 'Express Tribune', el candidat sortia de l'oficina del seu partit en el moment de l'atac, però ha sortit il·lès de l'atemptat.\nEl Pakistan celebra avui uns comicis clau per a la consolidació democràtica del país enmig de fortes mesures de seguretat per les amenaces dels talibans de llançar atacs massius contra un procés electoral que creuen contrari als preceptes islàmics.\nUn centenar de persones han mort en les desenes d'atacs perpetrats durant la campanya pel principal grup talibà, el TTP, que s'ha centrat en els partits seculars que van formar l'última aliança de govern, especialment l'ANP.\nUns 600.000 soldats i policies han sigut desplegats per tot el territori per tractar de garantir el dret al vot dels més de 86 milions de pakistanesos cridats avui a la urnes.


D’una altra galàxia (4-6) - Diari de Santa Coloma\nD’una altra galàxia (4-6)\n17/01/2014 – Dani Salgado esmicola al Barça amb quatre gols i una exhibició de futbol sala total, i fent que Marfil assalti el Palau davant de 5.000 aficionats.\nEl gran ambient del Palau Blaugrana ha contagiat a uns jugadors que han ofert un espectacle digne de play-off pel títol. Tot i la diferència pressupostària, Marfil no s’ha arronsat contra el Barça, el qual ha protagonitzat una sortida increïble.\nRubén ha donat el primer avís amb una rematada al pal (1’), però han estat els blaugranes els que s’han avançat per mitjà d’Aicardo. El gadità rebia de Wilde aprofitant un passadís central i afusellava Dídac amb cama esquerra (4’).\nEl ritme no s’aturava, i d’una contra de Wilde es passava a gairebé l’empat, en un nou contracop que culminava amb dos xuts d’Adolfo i Dani Salgado que aturava un immens Paco Sedano (4’). Marfil estava perdent moltes pilotes en sortides en transició, i això ho aprofitava l’equip de Marc Carmona per dominar la situació.\nEn una recuperació blaugrana i després d’una doble paret entre Lin i Lozano, la bola no acabava dins de miracle (5’). El ritme era trepidant, i Saad feia el 2 a 0 en una nova pèrdua colomenca, culminant un clar tres contra u (6’).\nXavi Passarrius demanaria temps mort per calmar als seus jugadors, tot i que al 8’ Aicardo tornaria a aparèixer per marcar el tercer del Barça en un xut frontal mal defensat per Rafa López.\nEl resultat estava descafeïnant un partit molt maco per l’espectador, fins que Marfil Santa Coloma va despertar, i de quina manera. Primer amb el 3 a 1 obra de Dani Salgado, després d’un penal per mans clares de Gabriel (8’).\nLa sortida de l’ex blaugrana Martel va donar ales als de Xavi Passarrius, que van començar a defensar en camp contrari i a dominar la possessió. Al Barça li costava molt més combinar, i Eric Martel estaria a punt de fer el 3 a 2 en dues ocasions.\nUn nou gol de Marfil arribaria al 13’, quan Sepe recuperava una pilota, marxava en velocitat de camp a camp i la creuava amb la dreta al pal llarg, lluny de l’abast de Paco Sedano.\nLlavors seria Marc Carmona qui aturava el rellotge del Palau, però Marfil seguia molt endollat, i en una voleia de Salgado estava a punt d’arribar l’empat (16’). El domini visitant era tal que inclús Gabriel va haver de treure una pilota sota pals per evitar que Rafa López marqués.\nEls colomencs mereixien neutralitzar el 3 a 0 abans del descans, tornant el parcial al Barça. I així seria, ja que Sepe s’encarregaria d’empatar (20’). En un servei de banda tret per Salgado, Sepe recollia la pilota i buscava a Rafa López en posició de pivot i d’esquena a porta (3-3).\nEl cordovès la tornava de primeres i Sepe, amb una canonada antològica, treia les teranyines a la porteria de Paco Sedano. El derbi estava empatat i passats els primers 20 minuts tot podia passar.\nA la represa, Marfil Santa Coloma va fer un pas enrere en la línia de pressió, fet que ha permès al Barça tocar més còmode i elaborar des de mitja pista. Dídac ha tret dos gols clars en xuts de Lin (21’) i Torras (22’), però no ha pogut fer res en un dos per u contra Lozano i Gabriel. L’animal l’ha cedit pel professor, per fer el 4 a 3 pel Barça (25’).\nSemblava que físicament els blaugranes estaven un punt per sobre dels colomencs, i Sergio Lozano seguia apareixent i posant la por al cos a l’equip de Xavi Passarrius. Una fuetada de l’internacional espanyol topava amb el travesser, i tot semblava indicar que el 5 a 3 estava a prop (25’).\nA mesura que passaven els minuts la tensió anava incrementant, i fruit d’això, al 31’ arribaria una de les jugades més polèmiques del derbi. Wilde agredia en dues ocasions a Dani Salgado, amb dues bufetades sobre el rostre del pitxitxi colomenc, i de forma incomprensible els àrbitres ni amonestaven al pivot brasiler.\nAquest error garrafal dels col·legiats ha acabat per esperonar a Marfil, i en dos minuts els colomencs han capgirat el marcador per mitjà del de sempre: Dani Salgado. En dues jugades molt similars, rebent una passada llarga i rematant a la mitja volta, el pitxitxi de la LNFS posava el 4 a 5 en el marcador (34’).\nVeient que el partit es podia escapar, Marc Carmona demanava temps mort i apostava pel porter jugador. Tot i així, el Barça no afinava i Ari havia d’aturar un xut a boca de canó a Adolfo (36’).\nLes 5.000 persones que havien omplert el Palau encara veurien com Dani Salgado completava la seva exhibició. En una passada de camp a camp de Dídac, el pivot controlava amb el pit i amb un revers espectacular engaltava una rematada amb l’esquerra sense angle que es colava a dins (37’)\nAmb el 4 a 6, i en els tres minuts restants, l’atac de cinc del Barça no ha fructificat i Marfil Santa Coloma confirmava un triomf increïble contra l’actual millor equip del planeta. Des de la temporada 2008/2009 que els colomencs no guanyaven al Palau (0-2).\nXavi Passarrius i els seus jugadors provoquen la primera derrota del Barça a la lliga i arriben a l’aturada per l’Eurocopa quarts amb 37 punts. Aquest equip té moltes coses a dir a la Copa d’Espanya.\nArticle anteriorSanta Coloma recorda el 75è aniversari de l’entrada de les tropes franquistes\nArticle següentDuel dramàtic entre els cuers de Tercera


Qui som. Study in Catalonia\nCatalunya ofereix als universitaris un sistema d'educació superior de qualitat i prestigi, amb més de set segles d'història i tradició. Està integrat per dotze universitats –set de caràcter públic, una universitat no presencial i quatre universitats privades– que apleguen prop de 240.000 estudiants i imparteixen més de 500 titulacions. L'oferta d'estudis es complementa amb tot un seguit de serveis universitaris com ara biblioteques, laboratoris docents, serveis d'idiomes, instal·lacions esportives, assegurances mèdiques i serveis d'acollida, així com borses de treball.\nLes universitats catalanes són de reconeguda excel·lència mundial en àmbits tan diversos com l'arquitectura, el disseny, la biomedicina, la química, les matemàtiques o l'economia. Paral·lelament a la docència, els centres catalans tenen un pes molt important en la recerca, reconegut amb diverses mencions de Campus d'Excel·lència Internacional.\nDe les 12 universitats que componen el sistema universitari català:\n7 són de titularitat pública:\n4 són privades:\ni 1 de caràcter virtual, que ofereix ensenyaments en línia:


De la sagnant pèrdua de població a les Terres de l'Ebre ~ EbreDigital.cat\nDe la sagnant pèrdua de població a les Terres de l’Ebre\nJoaquín Fabra Homedes2020-04-03T19:28:48+02:0022 de març de 2019|Firmes ebredigital.cat| Terres de l'Ebre|POBLACIÓ A LES TERRES DE L'EBRE|\nFa poques setmanes vaig tenir l’oportunitat de donar una ullada a un interessant estudi elaborat per la Universitat Rovira i Virgili, i en concret per la seva Càtedra d’Economia Local i Regional\nUns dies abans de tenir accés a aquest estudi vaig sentir un polític del territori que es vanagloriava de que l’índex d’atur a les Terres de l’Ebre s’estava reduint substancialment. Aquest polític “venia” com una dada vertaderament positiva el fet de que els darrers anys la taxa d’atur s’hagi reduït gairebé un 20 %.\nQuan vaig sentir aquesta exposició, ràpidament vaig pensar que això sol podia tractar-se de pur funambulisme polític, ja que a poc que es conegui la realitat del nostre territori, una millora de la taxa d’atur únicament podia provenir d’una caiguda de la població activa. És a dir, d’una disminució de la població en edat de treballar que està treballant o que està buscant feina de forma activa.\nQuina poca vergonya o quina manca de coneixements tenia el personatge !!\nDeixant de banda la meva ja habitual queixa front als que tracten els ciutadans com si fóssim idiotes, o sense ser conscients de que ells mateixos ho son, el cert és que, efectivament, els darrers anys a les Terres de l’Ebre hi ha hagut una reducció important de l’índex d’atur, però per un motiu certament preocupant: Per l’envelliment de la seva població bàsicament motivada per “una emigració selectiva persistent”, en paraules literals extretes de l’estudi de la URV al que m’he referit en anterioritat.\nL’Estudi de la URV també posa com a causa certa pèrdua de població immigrant estrangera, però al meu parer, i a diferència d’aquest darrer fet que es tracta d’un fenomen conjuntural agreujat per les nostres pròpies dolències (A perro flaco todo son pulgas), la emigració selectiva persistent dels nostres joves és un fenomen ja estructural i crònic del nostre territori. Ja portem molts anys perdent població jove que per manca d’oportunitats laborals traslladen la seva residència\nallí on troben feina\nAl meu darrer article vaig voler parlar de com fer Tortosa gran.\nAl meu parer, l’única manera de fer-ho amb garanties d’èxit és fer una aposta valenta per la indústria.\nSense dubte es tracta d’un “tractament de xoc” no exempt d’efectes secundaris, però que podria donar resultats positius a mig termini si s’aplica de forma planificada a diferents municipis de les Terres de l’Ebre.\nPer no quedar-me en el “què” i passar a concretar el “com”, plantejo que els nostres Ajuntaments es converteixin en els vertaders impulsors de la creació de llocs de treball d’una forma realista i efectiva; però no fent allò que tant els agrada i que consisteix en crear llocs de treball públic que després trien a dit.\nPlantejo que els ajuntaments inverteixin més del 50% del total del seu pressupost per a inversions (Capítol VI de despeses) en la compra dels terrenys que l’INCASOL té totalment buits i a la venda als seus municipis, per acte seguit RAGALAR aquests terrenys a les empreses que es vulguin implantar, tot prioritzant a les que generin a major nombre de llocs de treballs. Al principi potser fins i tot caldria bonificar durant un temps i al 100% les quotes de l’IBI d’aquest terrenys i altres impostos i taxes municipals, però l’interès general i els evidents beneficis a la població local a mig i llarg termini justificarien totalment unes mesures que, avui per avui, son ja d’EMERGENCIA TERRITORIAL.


Títol: Com es fa un llibre\nAutors: Fundació Bromera del text i Fran Parreño de les il·lustracions\nDescripció: Quan llegim un llibre, normalment centrem l'atenció en la història que ens conta, en els dibuixos que la il·lustren i en poca cosa més. Però, a vegades, també ens preguntem com s'ha fet aquell llibre. Què ocorre des que l'autor tecleja a l'ordinador l'última frase de l'obra fins que aquesta arriba a les mans dels lectors completament editada?\nL'exposició que us presentem tracta d'explicar com es fa un llibre -des de l'original, fins al llibre com a objecte-, i us ensenyem la gent que participa en cada part del procés.\nLa mostra està integrada per 16 panells enrotllables amb il·lustracions de Fran Parreño i es completa, a més, amb:\nUn quadern de 16 pàgines que mostra d’una manera amena i senzilla aquest recorregut pel procés de creació d’un llibre. Un llibret destinat als xiquets, però també als adults, que pretén fomentar l’hàbit de llegir entre l’alumnat dels centres educatius.\nPropostes didàctiques per als mediadors.\nComposició : La mostra està integrada per 16 panells enrotllables (100 × 200 cm) amb il·lustracions de Fran Parreño. Son fàcilment transportables en un vehicle no massa gran.\nPúblic al que va dirigit: Adults i xiquets. La contractació està adreçada a centres culturals, biblioteques, centres educatius i altres espais públics tancats.\nEspai i condicions de prèstec: El cost de la cessió de l’exposició durant 15 dies és de 300 euros. L’entitat sol·licitant s’ha de comprometre a tornar el material cedit en perfectes condicions. Si no és així, haurà de refer el material fet malbé o deteriorat.\nLa Fundació Bromera facilitarà a l’entitat sol·licitant 50 quaderns didàctics de «Com es fa un llibre» gratuïtament. Si l’entitat organitzadora en volguera més, s’estableix un preu de 40 cèntims per cada quadern de més que es demane.\nEl transport, tant d’anada com de tornada, serà a càrrec de l’entitat sol·licitant.\nEls materials els haurà d’arreplegar i tornar també l’entitat sol·licitant.\nL’entitat sol·licitant s’ha de comprometre a lliurar una còpia del material de promoció de l’activitat. En aquest material (cartells, programes, etc.) ha d’aparéixer sempre el logotip de la Fundació Bromera per al Foment de la Lectura.\nCal tenir en compte que aquest treball no té una finalitat lucrativa. Tot el que aconseguim econòmicament reverteix directament en altres activitats de foment lector que organitzem i promovem des de la Fundació.\nL’exposició es pot completar amb una conferència-col·loqui impartida per un professional relacionat amb el món del llibre sobre la història de l’edició i el procés comprés entre la creació de l’obra per part de l’escriptor i la comercialització d’aquesta. La participació d’un dels professionals que intervenen en la confecció d’un llibre té un cost de 100 euros.\nDossier: De l'exposició Propostes didàctiques\nFormulari de lloguer:


Alguna direcció | Exposicions | Fundació Joan Miró\nVioleta Mayoral (Almeria, 1988) va créixer al desert de Tabernas, un entorn rude que va educar la seva mirada. Per aquest motiu, l'artista coneix bé el que vol dir viure a la intempèrie i els seus ulls saben distingir la peculiar naturalesa d'un paisatge que fluctua entre l'absència i la recerca d'uns límits que acotin, potser només com un intent, la immensitat de l'espai i l'horitzó.\nEn aquesta selecció de fotografies, la majoria de les quals són de temperatura freda, fetes al capvespre o en moments de baixa lluminositat, hi trobem aquells elements que tant poden obrir com tancar un espai o diluir-ne els límits i els contorns. Mayoral fotografia llocs que podrien semblar hostils, en els quals el temps ha quedat suspès, un temps que sembla no existir i que el mateix lloc no ajuda a situar o significar. Aquesta absència de referents ens provoca estranyesa i no ens permet agafar-nos enlloc. No hi ha situació ni significat. Al mateix temps, però, hi ha elements que ens ajuden a acotar: el mar com a mur, una paret de vegetació, l'impacte del flaix sobre una superfície que la transforma en quelcom rígid.\nAl capdavall, també hi ha un intent de trobar un refugi entre tanta hostilitat a través de la bellesa. Encara que l'entorn sigui desfavorable, insegur, precari, l'artista troba la seva manera de convertir-lo en refugi. I és que tal vegada els obstacles permeten generar un temps de repòs i contemplació en aquest estat de recerca incessant d'una expectativa, dels resultats d'una promesa que ens anem passant de generació en generació i que no acaba de complir-se mai: la promesa com a element exterior i il·lusori, i la mirada com a llindar, totes dues encerclant el subjecte i la seva interioritat, la seva solitud a la intempèrie.


Ara Va de Bo: 40 anys del Gripau Blau - JQV\nPosted on 15 d'abril de 2014 17 de juny de 2018 AuthorJoaquimLeave a comment\nConeixeu cançons com “Marrameu torra castanyes” o “El gripau blau”?\nSegur que els pares us les han cantat alguna vegada. Aquestes cançons van néixer fa més de quaranta anys, quan un grup de joves van muntar un conjunt que volia cantar davant dels nens i nenes i encara més: fer-los cantar i ballar! Sabeu qui eren? Els ARA VA DE BO!\nArticle publicat a CAVALL FORT 1191, març de 2012\nCom es divertien els nens, fa quaranta anys?\nLes coses eren molt diferents. Només hi havia un sol canal de televisió i en algunes hores, un altre! Hi havia molt poques oportunitats per a divertir-se. En alguns llocs es feien espectacles infantils. Per exemple, a Barcelona es feien al Turó Parc, al Teatre Romea, al Poble Espanyol… I tot era en castellà, excepte els cicles de teatre infantil de Cavall Fort al Romea. Tampoc no hi havia discos per a nens. Tot això ens ho ha explicat Jordi Roura, un dels fundadors d’Ara va de Bo. I també ens ha dit que per tot això van decidir fer alguna cosa perquè els nens es divertissin més. Així és com el 1971 va néixer Ara Va de Bo!\nFer sortir els nens a cantar i ballar\nEra el moment de fer un grup diferent perquè als espectacles la gent no estigués asseguda a una cadira. Ara Va de Bo volien que la gent cantés amb ells, que ballés… Volien explicar contes, rondalles… De seguida van rebre suport per part dels sectors educatius més actius, però Ara Va de Bo tenien clar que la feina s’ha de fer arreu i no només on ets ben rebut. Fins i tot van tocar a llocs complicats, com ara en festivals on tothom actuava en castellà menys ells.\nParticipar amb el públic\nCantar i fer cantar, ballar… participar. Al grup Ara de Va de Bo els agrada dir que fan espectacle de participació. En aquell temps la gent tenia moltes ganes de participar. Ara la cosa ha canviat. Ja hi ha molts jocs, molts espectacles, molts canals de televisió, consoles, Internet… Busquen trobar la tendresa, la comunicació, poder vibrar junts amb una paraula, unes notes, uns sons, la màgia d’una narració…\nUn grup que canvia i s’enriqueix\nAl cap de tres anys de funcionar, Xesco Boix va decidir deixar el grup i Ara Va de Bo va respondre amb un pas important. Van decidir que al grup no eren importants les persones sinó la feina que s’hi feia. Que no era un grup tancat com els Beatles, que eren ells quatre i si n’hi faltava un ja no eren els Beatles. Quan en Xesco se’n va anar, cantava “El gripau blau” pel seu compte. Fins i tot hi ha gent que es pensa que és una cançó d’ell, però de fet era d’Ara Va de Bo. Aquesta manera de funcionar va anar bé al grup, perquè va permetre que la gent entrés, sortís, tornés a entrar…\nRecuperant cançons antigues\nPerò Ara Va de Bo no existia només als escenaris. Els seus components feien recerca de velles cançons, tant anant a sentir els darrers cantadors com consultant llibres a la Biblioteca de Catalunya. Van fer fitxes per ensenyar el català a partir de les cançons i van publicar diversos cançoners. També van publicar discos i van fer programes de ràdio. La divulgació era una part molt important de la seva feina.\nQui va fundar Ara Va de Bo? Mireu aquesta foto feta l’any 1973, on surten els fundadors del grup: Xesco Boix, que estudiava pedagogia; Jordi Roura, estudiant de magisteri que ja feia de mestre; Laura Pérez, mestra; Núria Ventura, bibliotecària i Josep Maria Pujol, químic molt ficat en el món de l’esplai.\nAra Va de Bo farà la festa dels seus 40 anys\ni mig al Centre Artesà Tradicionàrius de\nBarcelona. Serà el dia 10 de març. No us\nUna altra de les obsessions del grup era el que ells anomenen “plantar arrels”, trobar una casa que els acollís. Van intentar tenir-la a diferents llocs: en una botiga de joguines de l’Àngel Fàbregas a la plaça Tetuan de Barcelona, en una casa de pagès a Piera, a Premià de Mar… Al final van trobar el seu espai al Centre Artesà del Tradicionàrius (CAT), que és on fan les matinals. Diu que s’hi senten com a casa perquè ells formem part de la família de la cançó tradicional. De fet, hi ha cançons d’ells que molta gent es pensa que són tradicionals. La primera amb què això va passar va ser “Marrameu torra castanyes”, amb lletra de la Montse Ginesta i que ja surt als reculls dels musicòlegs.\nAra Va de Bo, avui\nAcabada la primera dècada del segle XXI, el grup s’ha diluït per complet. Demanem a en Jordi Roura qui és Ara Va de Bo actualment i ens contesta que no és fàcil de dir, perquè no hi ha els mateixos a cada actuació. Les coses han canviat molt i s’han anat adaptant. Primer van buscar el propi folklore; més tard van aprendre les cançons dels que venien de fora… ara estem en un estadi en què construeixen un espectacle de participació, amb arrel popular, en què intenten divertir i fer-ho passar bé.\nPerquè Ara Va de Bo el que vol, es això: que us ho passeu bé!\nLA FESTA D’ANIVERSARI DELS ARA VA DE BO\nA la festa hi haurà una exposició amb fotografies i diversos objectes com els kamishibai o uns titelles, i la gent podra fer-s’hi fotos i jugar.\nHi seran alguns dels més de setenta músics i actors que han passat pel grup.\nEs posarà en marxa un nou web, www.aravadebo.cat, on es trobaran totes les lletres de cançons, els contes i els dibuixos per tal que la gent ho agafi i ho ha faci servir. Una manera de tornar tot el patrimoni que Ara Va de Bo ha rebut durant aquests anys.\n10 de març a les 6 de la tarda\n← Previous Previous post: Evolució de la música tradicional i el folk en llengua catalana de 1970 a 2010\nNext → Next post: La mala premsa


Colau anuncia la posada en marxa del Pla de barris de Barcelona | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\n13/01/2016 19:49 h\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha anunciat aquest dimecres, 13 de gener, la posada en marxa d’un pla de barris que preveu, per a aquest mandat, una inversió de 150 milions d’euros a l’eix Besòs, Ciutat Vella, Sants-Montjuïc i els barris de muntanya. Colau ho ha fet públic en el transcurs de la tradicional conferència del Col·legi de Periodistes de Catalunya, batejada amb el nom de “L’alcaldessa respon”, en què també ha fet balanç dels primers mesos de govern i ha proposat assolir un acord de govern d’esquerres que garanteixi l’estabilitat i doni compliment al doble mandat de canvi i de diàleg entre forces polítiques.\nEl Pla de barris es planteja amb un termini de 10 anys, i té com a objectiu revertir l’actual situació de desigualtat d’alguns àmbits de la ciutat, amb mesures per promoure la dinamització econòmica i la cohesió social. Segons ha explicat Colau, servirà per intervenir de forma contundent en els barris amb una concentració de vulnerabilitat social més alta –com ara dèficits urbanístics, baixa qualitat de l’habitatge o necessitat d’activitat econòmica–, de manera que el desplegament de la iniciativa requerirà polítiques per optimitzar la gestió dels recursos.\nLa primera fase del Pla comença amb una aportació prevista de 150 milions d’euros per a aquest mandat, que preveu que arribi a accions que tindran lloc en una quinzena de barris, preferentment de l’eix Besòs, Ciutat Vella, Sants-Montjuïc i els barris de muntanya. A més, Colau ha avançat que obrirà una ronda de contactes amb els seus homòlegs de l’eix per coordinar conjuntament aquestes accions.\nObjectiu: lluitar contra les desigualtats\nL’alcaldessa ha lamentat que en els darrers anys hagin crescut fortament les desigualtats a la ciutat. A tall d’exemple, ha recordat que les rendes baixes i molt baixes han passat del 20% al 40%, les classes mitjanes s’han empobrit, les diferències entre rics i pobres han augmentat, més de 90.000 persones estan a l’atur i prop de 100.000 no poden fer front de forma normalitzada a les despeses d’aigua, llum i gas. Fins i tot la diferència d’esperança de vida entre un veí de Pedralbes i un del Raval és de 6 anys.\nPer aquest motiu ha remarcat que el combat contra les desigualtats “ha de ser el principal repte que cal afrontar com a societat i com a ciutat”, i ha defensat la necessitat d’emprendre mesures com la creació de la renda municipal, que garanteixi uns ingressos mínims a partir d’una gestió racional dels ajuts, o la institució d’un salari mínim interprofessional d’àmbit metropolità.\nColau també ha destacat la necessitat de diversificar el model econòmic de la ciutat apostant per la indústria, associada a una estratègia per a la recerca i la innovació; la transició energètica, com a oportunitat econòmica, i l’economia social i solidària. A més, ha defensat la necessitat de millorar el turisme per garantir que sigui una activitat sostenible i de futur, ha remarcat el seu compromís total amb el comerç i s’ha mostrat contrària al creixement de les grans superfícies comercials.\nPer un acord d’esquerres\nA la part final de la conferència, Colau ha apostat per una entesa política entre forces del mateix color polític: “És necessari arribar a un acord de govern per teixir un acord amb les diferents forces d’esquerres presents a l’Ajuntament, a fi de facilitar la governança i la generació del nou model de ciutat exposat.”\nColA�legi de Periodistes de Catalunya


AMPA Frederic Mistral: Xerrada per a pares i mares. Resum\nEl passat dia 29 d’abril es va dur a terme una xerrada dirigida als pares i mares. Conduïda per la psicòloga Mònica Antequera, de la Fundació Hospital Sant Jaume i Santa Magdalena de Mataró, es va parlar sobre els canvis i pèrdues en l’entorn familiar i com ajudar als nostres fills i filles a superar-los.\nDes de l’AMPA es va fer una amplia difusió d’aquesta xerrada, convidant fins i tot a la resta d’escoles de Santa Eulàlia a assistir-hi. Com a resultat d’aquesta àmplia difusió vam tenir una gran assistència, 22 famílies, de les quals 2 eren d’altres escoles (Milagros Consarnau i Prat de la Manta). De les famílies de l’escola volem destacar l’àmplia presència de pares i mares de P5 i P3, juntament amb algunes famílies de 5è i 1er. La xerrada va transcórrer en un clima molt distès i la ponent va facilitar molt la participació, afavorint que els pares i mares presents expliquessin les seves experiències personals i compartissin les seves preocupacions. Es va parlar de com explicar els diferents canvis que poden afectar la vida dels nostres fills: la mort d’un familiar, separació, adopció, ...\nFinalitzada la reunió es va repartir una petita enquesta per conèixer l’opinió i preferència dels assistents. Amb aquestes aportacions esperem continuar i millorar aquest nou projecte que hem iniciat aquest curs, l’Escola de pares i mares.\nCom a resultat de les vostres opinions podem destacar que els temes que més us interessen són: Assetjament a l'escola (bulling), l'adolescència, límits i educació. L’horari preferit per a les xerrades és el divendres a partir de les 17:30. Esperem poder repetir aquestes xerrades el curs vinent.\nPer a tots aquells que no veu poder assistir i per aquells que voleu tenir un resum de la xerrada, us podeu descarregar la documentació fent clic aquí.\nEsperem els vostres comentaris, suggeriments, preferències, etc.\nAgraïments: A l’escola per cedir-nos l’aula d’informàtica i la moderna pissarra digital interactiva.\nPublicado por AMPA en 17:01


La presidenta del Parlament, Carme Forcadell, parla per telèfon en un moment del ple d’ahir. ANDREU DALMAU / EFE\nBarcelonaLa presidenta del Parlament, Carme Forcadell, està en el punt de mira del govern espanyol en funcions després que la cambra catalana desafiés el Tribunal Constitucional (TC) amb el debat del procés constituent. Fins al punt que diverses capçaleres estan convertint en un gest polític les vacances de l'expresidenta de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC).\nEl 'Butlletí Oficial del Parlament de Catalunya' (BOPC) publicava ahir que la presidenta, tal com estableix el reglament, delegarà les seves funcions en el vicepresident primer de la cambra, Lluís Corominas (J×Sí), entre els dies 3 i 12 d'agost perquè serà fora de Catalunya. Segons la web de 'La Vanguardia', la primera a fer-se ressò de l'absència de Forcadell, passarà aquests dies de vacances a Etiòpia.\nA partir d'aquí s'ha succeït, però, la lectura política que n'han fet altres mitjans. Així, 'El País' situa les vacances de Forcadell entre les primeres notícies de la seva web amb el titular "Forcadell marxa de vacances a Etiòpia en plena tempesta política". Apunta, a més, que hi ha la possibilitat que Forcadell sigui fora d'Espanya quan el Tribunal Constitucional (TC) es pronunciï sobre l'incident d'execució presentat ahir pel govern espanyol.\nTambé 'El Mundo' aposta en la seva edició digital per destacar les vacances de Forcadell. En aquest cas, però, la vinculació a la "tempesta política" es defineix com un "desafiament independentista".


El Departament de Cultura impulsa la seva reactivació amb tecnologies d’analítica avançada - MetaData\nEl Departament de Cultura impulsa la seva reactivació amb tecnologies d’analítica avançada\nLa Generalitat i KPMG signen un conveni per aplicar la intel·ligència artificial ila visió computeritzada en el sector\nACN Dimarts, 11 d'agost de 2020 | 10:10h\nEl Departament de Cultura reconeix que la tecnologia arriba tard al sector | Unsplash\nEl Departament de Cultura, a través de l'Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC), i la firma KPMG han signat un conveni de col·laboració que té per objectiu ajudar les empreses culturals a afrontar els efectes de la crisi derivada de la covid-19. L'acord estableix el desenvolupament de proves i projectes pilot aplicades al sector cultural i la utilització de tecnologies d'analítica avançada per part de l'equip d’especialistes en Data & Analytics i Sector Públic de la consultora. Els àmbits d’actuació establerts inclouen el processament i la millora de materials audiovisuals, el manteniment de les distàncies físiques del públic en els espais culturals, la generació d'art i l'anàlisi de l'impacte emocional.\nAmb la col·laboració del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació (CTTI) de la Generalitat, aquests projectes incorporaran, entre altres qüestions, tecnologies innovadores com la intel·ligència artificial i la visió computeritzada, com a base per a l’impuls de mesures de recuperació econòmica adreçades a les empreses culturals.\nAnalítica avançada per al progrés del sector cultural\n"La dataficació i l'ús de tecnologies avançades arriba amb cert retard a la cultura en comparació a la seva irrupció en altres sectors econòmics i industrials", ha reconegut el director de l'ICEC, Miquel Curanta, que considera, però, que l'aplicació de la tecnologia més avançada ha d'ajudar al progrés del sector cultural. "Utilitzar les més modernes tecnologies en analítica avançada, l'establiment de models predictius i la millora de l'eficiència en l'organització contribuirà a que la cultura compleixi les seves funcions, i entre elles la seva funció emocional, amb garanties d'èxit", ha pronosticat Curanta.\n"L'aplicació de les últimes tendències en Data Analytics al sector cultural suposa una oportunitat rellevant per a l'impuls econòmic al sector en els moments actuals", ha puntualitzat el soci de consultoria de KPMG Jordi Oliver. "Encara som en un estadi preliminar pel que fa al tractament cognitiu de la visió computeritzada, i el seguiment continuat de la innovació tecnològica en aquest àmbit suposa un clar impuls al sector cultural", ha conclòs Oliver.\nvisió per computació


Història de la Facultat - Facultat de Filosofia i Lletres - UAB Barcelona\nLa Facultat de Filosofia i Lletres va ser creada per la disposició D 1774/1968, amb data de 27 de juliol de 1968 (BOE 30/7/1968). Va formar part del nucli inicial de centres de la Universitat Autònoma de Barcelona, juntament amb les Facultats de Medicina, Ciències i Ciències Econòmiques. El novembre de 1968 van començar les classes en el claustre del Monestir i a la Casa de Cultura de Sant Cugat del Vallès, essent el seu primer degà el Dr. Frederic Udina Martorell. El curs 1972-1973 la Facultat de Lletres va traslladar les activitats docents i administratives a Bellaterra, ocupant la part septentrional de l’edifici B, on es troba encara en l’actualitat.\nLes seccions de Psicologia i de Pedagogia, que inicialment van formar part de la Facultat de Filosofia i Lletres, es van convertir en facultats independents els anys 1990 i 1992, respectivament; aleshores els estudis de pedagogia es van integrar, juntament amb els de l’Escola de Mestres de Sant Cugat, a l’actual Facultat de Ciències de l’Educació. Els estudis de llicenciatura que es van impartir a la Facultat a partir d’aquell moment foren els d’Art, Filologia Anglesa i Germanística, Filologia Catalana, Filologia Clàssica, Filologia Espanyola, Filologia Francesa i Romànica, Filosofia, Geografia i Història, tots els quals es continuen impartint actualment, si bé amb altres denominacions. El curs 1993-1994 es va començar a impartir per primera vegada la llicenciatura d’Humanitats.\nJa en el marc de l’adaptació dels estudis a l’estructura de la Declaració de Bolonya, el curs 2008/2009 es va implantar el Grau d’Humanitats amb caràcter experimental. Un any després (curs 2009-2010), amb la implantació generalitzada dels graus de 240 crèdits, es van adaptar les antigues llicenciatures i alhora es van començar a impartir els graus d’Antropologia Social i Cultural i de Musicologia, que continuaven sengles llicenciatures de segon cicle, i el nou grau d’Arqueologia.\nEl curs 2018/2019 els Estudis Clàssics han estat substituïts pels estudis interdisciplinaris en Ciències de l’Antiguiat, que combinen continguts de filologia, d’arqueologia i d’història antiga; i els Estudis de Geografia i Ordenació Territorial s’han actualitzat en el nou Grau en Geografia, Medi Ambient i Planificació Territorial. A partir del curs 2019/2020 es programarà com a títol oficial el Grau en Estudis Socioculturals de Gènere, únic a Espanya.\nDes dels principis fundacionals, la UAB, a diferència d’altres universitats de l’entorn immediat, ha estat una universitat de campus amb voluntat de ser multidisciplinària, científica, de qualitat docent i arrelada a la societat. La Facultat de Filosofia i Lletres ha estat un centre clau en la consecució d’aquests objectius. Un centre que, malgrat tendències majoritàries en sentit contrari, ha volgut preservar la denominació històrica i genèrica de Facultat de ‘Filosofia i Lletres’, tot i que en l’actualitat abraça també estudis de l’àmbit de les Ciències Socials, com són els d’Antropologia, Geografia i Gènere.\nEl curs 2018-2019 el centre organitza o coordina 19 títols de grau (un dels quals interuniversitari) i 14 títols de màster (3 dels quals interuniversitaris), així mateix participa en 10 màsters coordinats pels altres universitats\nHan estat degans o deganes de la Facultat els doctors i doctores: Frederic Udina Martorell, Joan Reglà Campistol, Eduard Ripoll Perelló, Joaquim Molas Batllori, Eusebio García Manrique, José Manuel Blecua Perdices, Ignacio Burriel de Orueta, Càndid Genovard Rosselló, Josep Fontana Lázaro, Ricardo García Cárcel, Nazario González González, Jordi Cors Meya, José Martínez Gázquez, Josep Ma. Brucart Marraco, Helena Estadella Boadella, Joan Gómez Pallarès, Pere Ysàs Solanes, Carlos Sánchez Lancis i Teresa Cabré Monné. Actualment ho és Joan Carbonell Manils.\nVegeu la galeria de degans i deganes de la Facultat de Filosofia i Lletres.


setembre « 2009 « Reagrupament BCN-Gràcia\nL’hora de fer referèndums\nPer Reagrupament Gràcia - Reagrupats - 28/set/2009\nReagrupament.cat té una implantació del 90% del territori català. Vista l’experiència d’Arenys de Munt, és obvi que de moment des de cap institució política no es pot promocionar cap referèndum o enquesta per la llibertat de Catalunya. Ara bé, també aquesta mica d’experiència ens diu que ho poden fer entitats o associacions privades.\nEn aquests moments Reagrupament.cat és una associació i com a tal pot dur a terme tantes consultes sobre la independència com vulgui. De fet en aquests moments, a Reagrupament.cat li és més fàcil de fer aquesta mena d’enquestes que si fos un partit polític. Vist des d’aquest punt de vista, espero al Reagrupament a dur a terme tantes enquestes sobre la independència com sigui possible. Amb el suport dels ajuntaments o sense. Només el poble ens donarà la raó i la legitimitat. Fent-ho així, i amb un màxim d’implantació possible, posarem en evidència a la classe política immobilista, sotmesa i poruga.\nCatalunya, independència, reagrupament\nPreparant l’Assemblea nacional del 3 d’octubre des de Gràcia\nPer Reagrupament Gràcia - Notícies - 18/set/2009\nEn la darrera assemblea de Gràcia de Reagrupament, que es va celebrar a la sala d’actes de l’ACIDH, hi van assistir una quarentena d’associats que van debatre vivament sobre la pròxima assemblea nacional de Reagrupament, que se celebrarà el dissabte 3 d’octubre a la ciutat de Barcelona, a l’auditori del Palau de Congressos de Catalunya (Diagonal 661-671, de 09:00 a 24:00 h).\nLa coordinadora provisional, Núria Castells, va informar de tot el que s’havia fet fins avui a Gràcia i va transmetre l’enhorabona de la gestora provisional de Reagrupament per la bona feina feta pels associats graciencs en la preparacio del dinar de l’Onze de Setembre al parc de la Barceloneta. També, va assenyalar que en aquests moments el nombre d’associats al barri ens situa tercers al rànquing nacional.\nA l’hora del debat, diversos associats van comunicar que presentarien esmenes constructives tant als Estatuts, al Reglament intern i a la Ponència política, que es votaran a l’Assemblea nacional del 3 d’octubre. Igualment, tothom qui va ser a Arenys de Munt —i de Gràcia n’hi havia uns quants associats—, va explicar les seves vivències i la seva opinió sobre la transcendental jornada viscuda en aquest municipi del Maresme.\nFinalment, es va insistir en la necessitat i la importància que tots els associats participin en aquesta assemblea constitutiva.\nOnze de Setembre i samarretes de RCat\nPer Reagrupament Gràcia - Notícies - 1/set/2009\nCom ja sabeu, després de l’Assemblea del 29 de juny a la sala d’actes de Pompeia es va crear l’equip de la gestora provisional de Gràcia. Aquest equip està format per 19 persones i ja s’ha reunit dues vegades des de la creació per plantejar les actuacions de Reagrupament a Gràcia.\nReagrupats de Gràcia durant la Festa Major.\nDurant la Festa Major de la Vila de Gràcia es va fer un sopar al carrer Joan Blanques de Baix i es van repartir fulletons informatius de Rcat Gràcia entre els visitants.\nUs recordem que el proper Onze de Setembre Reagrupament fa l’Acte d’homenatge al General Moragues, previst per les 12h del migdia i un dinar popular més tard. Tota la informació sobre l’acte la podeu trobar al web nacional. El que sí que us demanem des de la gestora és que la gent que tingueu interès a participar-hi ens feu arribar les vostres dades, tant per als que vulgueu col·laborar en tasques d’organització com per als qui hi assistireu. És important que abans del dia 11 tinguem una llista amb les persones que vindran, sobretot per la logística del dinar. No cal dir que tothom hi està convidat, família i amics també.\nTindrem a la disposició de Gràcia uns quants cartells de l’acte que caldrà enganxar pel barri, us agrairem que si esteu disposats a penjar-ne ens ho feu saber.\nSamarretes de Reagrupament\nReagrupament ha fet unes samarretes que tots els associats podran comprar. A Gràcia ens en n’han destinat 40 aproximadament. Si algú en vol, si us plau, que es posi en contacte amb nosaltres. Les samarretes són de color grana amb el logo de Rcat al pit i les lletres «Reagrupament» al darrere. Les talles que hi ha ara per ara són: 9-11 (per nens) i S, M, L, XL i XXL per adults. Si algú en vol, abans d’aquest dissabte dia 5 ens ho hauria de fer saber i dir-nos la talla per manera que les poguem anar a buscar. Per recollir-les ja ens posarem d’acord. Cada samarreta val 10€. La intenció és que qui compri la samarreta la pugui dur posada el dia 11, per tant, ens encarregarem de facilitar la feina per distribuir-les


Indicadors Llei de Transparència — Portal de Transparència\nSou a: Inici Indicadors ITA 2014 Indicadors Llei de Transparència\n1.- Planificació i organització de l'Ajuntament\nEs publiquen els plans i programes anuals i plurianuals en els quals es fixen objectius concrets, així com les activitats, mitjans i temps previst per a la seva consecució.\nEs publica un Organigrama actualitzat que permet identificar als responsables dels diferents òrgans, així com les seves funcions i relacions de dependència.\nEs publiquen tots els contractes formalitzats, amb indicació de l'objecte, l'import de licitació i d'adjudicació, el procediment utilitzat, els instruments a través dels que en el seu cas s'hagi publicitat, el nombre de licitadors participants en el procediment i la identitat de els adjudicataris.\nEs publiquen les modificacions dels contractes formalitzats (mitjançant un enllaç directe i específic a la web).\nEs publica la relació dels convenis subscrits, amb menció de les parts signants, el seu objecte i, si escau les obligacions econòmiques convingudes (mitjançant un enllaç directe i específic a la web).\nConveni subvenció nominativa St Galderic 2014\nConveni subvenció nominativa St Antoni Abat 2014\nConveni subvenció nominativa Rubifolk 2014\nConveni subvenció nominativa Pessebristes 2014\nConveni subvenció nominativa La Xarxa 2014\nConveni subvenció nominativa Geganters 2014\nConveni subvenció nominativa Cecar 2014\nConveni subvenció nominativa Carrer St Jaume 2014\nConveni subvenció nominativa Automòbils Antics 2014\nConvenis Serveis Socials.\n3.- Alts càrrecs de l'Ajuntament i Entitats participades\nEs publiquen les retribucions percebudes pels Alts càrrecs (almenys dels càrrecs electes i, si escau directors generals) de l'Ajuntament i els màxims responsables de les entitats participades pel mateix (mitjançant un enllaç directe i específic a la web).\nActa Ple creació Alts càrrecs\nActa Ple aprovació retribucions.\nEs fan públiques les indemnitzacions percebudes en ocasió de l'abandonament dels càrrecs (si no n'hi ha hagut, s'indicarà expressament en la web).\nEls alts càrrecs de l'Ajuntament de Rubí no perceben cap tipus d'indemnització en cas de cessament de les seves funcions.\nEs publica la relació d'Immobles (oficines, locals, etc.), tant propis com en règim d'arrendament, ocupats i / o adscrits a l'Ajuntament.\nEs publiquen els Pressupostos de l'Ajuntament, amb descripció de les principals partides pressupostàries i informació actualitzada (almenys trimestralment) sobre el seu estat d'execució.\n- Compte econòmic patrimonial\n- Liquidació pressupost\n- Liquidació pressupost 01\n- memòria costos\n- memòria grau d'acompliment objectius\n- Informe Intervenció\n- Liquidació pressupost consolidat\nEs publiquen els informes d'auditoria de comptes i / o els de Fiscalització per part dels òrgans de control extern (Cambra o Tribunal de Comptes), tant els de l'Ajuntament com els de les entitats del sector públic municipal.\nLa institució pertinent no ha emès aquest tipus d'informes.


Sunflower Apartment Paralimni Xipre - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSunflower Apartment, ubicat a Protaras Beach, Protaras, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Protaras. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Protaras, el Sunflower Apartment és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Demostració d’equips de maquinària de desherbatge mecànic en cultius extensius ~ IRTA\nDemostració d’equips de maquinària de desherba...\nDemostració d’equips de maquinària de desherbatge mecànic en cultius extensius\nData: 05-11-2019 Ubicació: Ivars d'Urgell Preu: Gratuïta\nEl control de les males herbes tan en els cultius extensius com en els cereals d’hivern es fa majoritàriament amb herbicides, que d’alguna manera o altra tenen un impacte sobre el medi ambient. Per tal de reduir-lo, cal fer-ne un ús correcte, utilitzant les tècniques d’aplicació que permetin una dosificació precisa i triant el moment adequat del tractament.\nPer altra banda, cada dia es veu un interès creixent per les tècniques de desherbatge mecànic, com alternativa o com a complement a la utilització dels herbicides. En el cas dels conreus ecològics, el control mecànic de les males herbes ha de substituir als herbicides i s’ha de complementar amb altres tècniques culturals.\nEn aquesta demostració es podran veure treballar sis equips mecànics per al control de males herbes: dos tipus de grades de pues, dos tipus de grades rotatives d’estrelles, la grada rotativa de pues i una binadora amb guiatge i visió artificial.


La seva normalitat és la nostra precarietat | Enfocant\nInici / La seva normalitat és la nostra precarietat\tLa seva normalitat és la nostra precarietat\t15.04.2012 Us reproduïm aquest article de Jorge Moruno (@JorgeMoruno) , escrit poc després de la passada vaga general del 29-M.\nPoc abans que comencés la vaga general i de sortir a piquetejar per la ciutat, pels volts de les 23:30 hores, ens trobàvem prenen un cafè en un bar. Un tipus recolzat a la barra que desprenia una forta pudor a alcohol, va començar a balbucejar que “aquests que fan vaga no tenen ofici, que no han treballat en la seva vida i són uns mandrosos”. Només calia veure'l per observar en ell l'exacta definició de lumpen.\nParadoxalment, qui no ha treballat en la seva vida és la cara pública de la reforma laboral, la ministra Fátima Báñez, ja que no consta en la seva vida laboral ni un sol dia de cotització. El borratxo del bar en alguna cosa tenia raó; molts dels que vam sortir a defensar la nostra dignitat com a persones en vaga, no tenim cap ofici. Hem fet tantes coses i que duren tan poc temps, que no sabem que és això de la perseverança i l'aprenentatge de l'ofici. A la joventut precària, i no tan jove, ens succeeix quelcom que des de qualsevol mentalitat mitjanament racional hauria d'escandalitzar: la gran majoria de vegades gastem el temps en buscar o treballar en feines escombraria que no aporten res més que la clara necessitat d'obtenir ingressos per sobreviure. Tot el coneixement creat, invertit i acumulat en la societat al marge del treball acaba sofrint el llastre d'un mercat laboral infraqualificat.\nLa nostra lumpen-oligarquia i la seva absoluta submissió a la casta financera ens empeny a convertir-nos en Grècia, o en el millor dels casos a gaudir encara de vides més precàries, en un context de privatització absoluta. La cleptocràcia funciona així: Miguel Martín, president de la patronal bancària, afirma que la “vaga ens apropa a Grècia”, al mateix temps que als bancs se'ls presta diners públics a l'1% perquè l'inverteixin en deute públic al 5%. El Partit Popular, que assegurava estar en contra de qualsevol tipus d'amnistia fiscal, el divendres 30 de març anunciava que el diner negre podrà ser declarat al 10%. Enlloc de combatre l'immens frau fiscal retallen en Sanitat un 13,7% i en Educació un 21,2%, mentre que a Interior, Defensa o Presidència les retallades no arriben en cap cas ni al 9%. El diner negre, que molts pocs roben a molts, es blanqueja legalment a baix cost, i el que no es fiscalitza per aquesta banda, es retalla al sector públic. Joc perfecte: començo robant, continuo robant i us torno a robar.\nEls mateixos que asseguren defensar l'estat espanyol de la “huelga contra España”, són casualment els mateixos que no veuen amb mals ulls que el 86% de les empreses de l'Ibex-35 que operen a la borsa espanyola tinguin presència en paradisos fiscals. No denunciaran a les empreses espanyoles, que com Telefónica, l'operador més car de tot Europa que cobra un 71% més que la mitjana europea en connexions a Internet.\nEl control de la moral:\nRes d'això importa, tot s'esborra de la nostra ment quan apareix cremant un establiment de Starbucks. S'acaben les retallades, les esperes a vegades mortals en hospitals, o la precarietat, això són mals menors. La nostra arquitectura moral està atrofiada quan la crema d'un local d'una transnacional coneguda per explotar els seus treballadors provoca major animadversió i escàndol que els 58.200 desnonaments del 2011, els diners als bancs o el jove ferit greu per una pilota de goma al cap rebuda a quatre metres de distància. El llenguatge utilitzat, el tipus de cobertura, el tracte i la manera d'enfocar-ho mediàticament és molt diferent al que s'aplica sobre els esvalotadors bursàtils, que són infinitament més violents i afecten a més gent. La paraula disturbis o altercats acaba perdent tot sentit quan es ve aplicant quasi per qualsevol cosa: amb el 15-M dels braços alçats, o els estudiants de València, tot sembla estar ple de professionals de la violència. Qui serà l'ocupador? L'estratègia de dimonitzar a un grup i sobretot, de buidar-lo de qualsevol possible contingut polític, reduint-ho a qüestions d'ordre públic o patologies socials, és de llarg abast. Hostis era la paraula que utilitzaven els romans per anomenar els desterrats a l'ostracisme. Aquesta estratègia ve a indicar la capacitat d'un règim alhora de declarar, nombrar i construir un enemic intern. Qualificar amb atributs propis de patologies psicosocials a la multitud, ja va ser teoritzat per Gustave Le bon i ha estat moltes vegades refusat pels estudis de moviments socials i l'anomenada història des de baix. No tota violència és fruit de descerebrats i inadaptats socials, aquesta visió respon a un relat ideològic específic, precisament perquè parlem de política.\nQuan el conseller d'Interior de la Generalitat, Felip Puig, ens diu que estem davant “un nou fenomen de la violència urbana” sembla confirmar no haver estudiat mai història contemporània o potser pretén prendre'ns per idiotes. Ja el 1873, Engels destacava que Barcelona “té en la seva història més combats de barricades que cap altra ciutat del món”.\nNo es tracta tant de recolzar o rebutjar la guerrilla urbana, sinó d'aconseguir trobar els mecanismes col·lectius que permetin començar a condicionar i interrompre el lliure desenvolupament dels anomenats mercats. Grècia no està com està a causa de la mala imatge que provoquen les vagues, sinó perquè la renda financera la convertit en un protectorat. Parlen de normalitat i ho seguiran fent. Volen minar les nostres esperances, són uns il·lusos, cada vegada som més i ho tenim més clar. Etiquetes 29M


El trasllat de la Biblioteca Francesc Caula al Castell de Juvinyà avança a bon ritme – elgarrotxi.cat\nEl trasllat de la Biblioteca Francesc Caula al Castell de Juvinyà va agafant forma. Aquest equipament fins ara estava ubicat al primer pis del Casal de Sant Joan en un edifici que un privat va cedir a una entitat bancària.\nAmb el canvi, la Biblioteca ja ocupa un espai de titularitat municipal i que tindrà un nou ús amb aquest equipament. Aquests dies, a l’espera de fer la inauguració coincidint amb la Festa Major, es tracta d’acabar de fer la mudança de llibres i la resta de material que l’integrava.\nA causa del trasllat, la Biblioteca ha hagut d’interrompre el seu servei horari d’atenció per tal d’afrontar aquest nou espai.\nCap de setmana de “Canço d’Autor” a Olot, amb Lia Sampai i Eduard Canimas


Cooperativisme i l’enderrocat pont del treball digne – Art als carrers de Barcelona\nCooperativisme i l’enderrocat pont del treball digne\nPublicat perArt al Carrer 27 de Juny, 2021 28 de Juny, 2021 Publicat enescultura, memòries de bcnEtiquetes:Josep Ricart i Maymir, la Sagrera, La Verneda i la Pau\nEl Pont del treball. Una mica de context previ\nVet aquí una vegada que a Barcelona hi havia un pont que unia els districtes de Sant Andreu i Sant Martí salvant les vies del tren que els separava. Aquest pont, construït el 1919, va ser anomenat “Pont Nou del Ferrocarril” i era utilitzat pels obrers per arribar des de la Verneda fins a fàbriques com Fabra i Coats o La Pegaso o des de la Sagrera fins a la fàbrica de vidre que hi havia al barri veí i, per això, el van tornar a batejar com “Pont del Treball“.\nEl pont del treball vist des de la sagrera abans de ser enderrocat\nEn certa forma, aquest pont representava la fi del caràcter rural de la zona per convertir-se en una zona industrial on el creixement de la població superava amb escreix la planificació administrativa i, entre 1940 i 1960, el barraquisme s’extenia i acabava imposant-se en una Barcelona informal que contrastava amb la ciutat planificada i posava en evidència les desigualtats socials. La Perona, en concret, era el barri de barraques situat a l’antiga ronda de Sant Martí de Provençals que vorejava la via del tren i que anava des del carrer Espronceda fins al Pont del Treball. Aquestes barraques no van desaparèixer totalment fins a l’any 1989.\nDues estampes típiques de La Perona, el barri de barraques, situat a l’antiga ronda de Sant Martí de Provençals,\nvorejant la via del tren i que anava des del carrer Espronceda fins al Pont del Treball.\nFotos: Arxiu Municipal de Sant Martí.\nA mitjans dels anys seixanta, comencen els grans reallotjaments per a derruir els precaris barris de barraques. Això va generar molta incertesa als seus veïns i aquests s’organitzaren per tal d’incidir en el procés i difondre les seves reivindicacions. Molts d’aquests veïns van crear cooperatives d’habitatge alternatius als municipals per defensar els interessos generals dels associats davant l’Administració i qualsevol altra persona física o jurídica.\nEn aquest context de precarietat en la qualitat de vida, entendrem que es celebrés com un èxit el simple fet de poder tenir aigua corrent.\nEn el cas que ens ocupa, la cooperativa d’habitatges Montseny havia aconseguit portar a bon terme la construcció de quatre blocs de 15 pisos (a la foto de l’esquerra) i ho va celebrar amb una inauguració oficial el 12 de novembre de 1967. Entre altres actes, es van col·locar tres escultures realitzades per l’artista Josep Ricart i Maymir, veí del barri martinenc que amb la seva obra va voler homenatjar l’èxit d’aquell esforç cooperatiu.\nEl Pont del Treball Digne avui.\nA l’octubre del 2008 al Treball del Pont se li va afegir el qualificatiu de “Digne”. Es va modificar el nomenclator i es van canviar totes les plaques del carrer amb el nou nom: Carrer del Pont del Treball Digne. Aquesta “dignificació” va ser només nominal perquè el pont va continuar sent una recta que unia Sagrera i Verneda, molt pràctica per a vehicles però ingratament freda i àrida per als vianants.\nA més, el rebateig del pont és va fer a gratcient que tenia els dies comptats. El traçat i construcció de l’estació de l’AVE en la Sagrera obligava al seu enderrocament l’any 2012. Podríem dir que el ferrocarril va fer néixer el pont i anys més tard el va matar.\nCaptura de pantalla de Google Maps on hem realçat l’antic traçat del pont i els quatre blocs de la cooperativa Montseny\nAvui, l’antic pont s’ha substituït per un altre nou i sense nom que, per mantenir units els dos barris, força una corba que converteix al carrer del Pont del Treball Digne en un recorregut tortuós pensat fonamentalment per al trànsit de vehicles i molt més pesarós per als vianants que l’anterior i, així, les vies de tren continuen sent un mur infranquejable que separa els veïns del barri de La Sagrera dels de Sant Martí de Provençals i La Verneda.\nPer altra banda, no ens detindrem en la paradoxal lentitud de les obres del tren d’alta velocitat, ni en el frau descobert, ni en la incompetència a la planificació del projecte per a desesper de veïns i ciutadans. Quedem-nos amb que una vegada va haver-hi un pont que va ser construït per poder anar al treball, que un dia aquest pont va voler reivindicar que aquest treball fos digne i que, poc més tard, aquest mateix pont va ser destruït en nom del progrés. Metàfores et dóna la vida.\nLes escultures de Josep Ricart i Maymir.\nJosep Ricart i Maymir, un escultor especialment conegut a Barcelona pel seu Homenatge al Doctor Trueta (1978) que trobem a la Rambla de Poblenou, rep l’encàrrec de realitzar un conjunt escultòric per commemorar la finalització dels quatre blocs d’habitatges de la Cooperativa Montseny construïts just al costat del, en aquells dies, Pont de l’Treball. L’artista distribueix linealment al llarg de la zona enjardinada, adjacent als edificis, tres escultures que posen de manifest la vocació social que de gran part de la seva obra. Les tres peces conformen en conjunt un discurs sobre les relacions socials centrat en el cooperativisme.\nMatrimoni (A L’ESQUERRA) i Cooperació (A LA DRETA),Un tribut al cooperativisme i al treball en comunió.\nLa unió amb la parella i la unió veïnal com a forces per assolir objectius comuns\nLa primera escultura, Matrimoni, planteja el compromís social amb la parella i ho representa amb dues mans superposades, una masculina i una altra femenina, en actitud íntima, alhora protectora i, al nostre parer, patriarcal.\nLa segona, Cooperació, de tall expressionista, és la que incideix directament en la idea de “la unió fa la força” i recorda, més per concepte que per formes, algunes obres dels països socialistes de l’època.\nI la tercera escultura, Quatre Falques, representa l’obra acabada, la culminació del treball en clara al·lusió als quatre blocs de pisos realitzats per la cooperativa d’habitatges Montseny, un èxit aconseguit fruit de l’esforç col·lectiu.\nRicart i Maymir tensa la composició inclinant una de les quatre columnes que deixa recolzada en la del costat. Així, La composició monolítica i pètria adquireix una fragilitat tensa que ens adverteix sobre les adversitats en la consecució del projecte.


Apartamentos Pintor Ribera Alfas del Pi Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartamentos Pintor RiberaApartamentCamino Viejo de Altea, 76, L'Albir, Alfas del Pi, Espanya, 03580 - Veure al mapaNotable7,9Basada en18comentarisApartamentos Pintor RiberaVeure més fotosVestíbulVeure més fotosVeure totes les 30 fotosMolt bona ubicació 8,2Veure al mapa8,2UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionatbalcó/terrassajardíascensor\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Albir, Apartamentos Pintor Ribera és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Apartamentos Pintor Ribera, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, despertador per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartamentos Pintor Ribera.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-sejardípiscina [exterior] Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accésascensors'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatcalefaccióneveraaparell de televisiócuina americanarentadoraassecador de cabellempolles d'aigua de cortesiasala d'estarbalcó/terrassaestris de cuinaservei de planxabanyeraforn microonestelevisió de pantalla planaCaixa forta a l'habitacióinsonorització Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: 3 Avenida Juan Fuster Zaragoza, 03503 Benidorm. Cal que informeu el Apartamentos Pintor Ribera de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: EGVT-272-AMostrar més


CHARLIE RIVEL exposició: de juliol 2010\nVIU AQUESTS DIES LA FESTA MAJOR PETITA A CUBELLES\nViu la Festa Major Petita 2010!\nConsulteu el programa: Festa Major Petita 2010\nEmotiva commemoració dels 20 anys del Charlie Rivel Hall\nUn centenar de persones van assistir a l’acte de commemoració del 20à aniversari de l’obertura de l’exposició del pallasso Charlie Rivel, que va celebrar al pati de Ponent del Castell de Cubelles el dijous 22 de juliol. L’ex regidora Neus Capdet, impulsora de la mostra, i Paulina Schumann, filla del pallasso, van ser les principals protagonistes d’un senzill, però emotiu, homenatge. Qui també va rebre l’agraïment municipal va ser el cronista gràfic Antoni Pineda, que ha cedit fotografies sobre la inauguració de l’exposició sobre un dels més grans pallassos de la història.\nLink notícia sencera: http://www.cubelles.cat/content/view/3640/75/\nEtiquetes de comentaris: charlie, festes i activitats\nL'EXPOSICIÓ CELEBRA EL SEU 20è ANIVERSARI\nL’exposició dedicada al pallasso més universal celebra aquest estiu el seu 20è aniversari. La commemoració d’aquesta efemèride tindrà lloc el proper 22 de juliol, a les 19 h., al Pati de Ponent del Castell de Cubelles. Amb motiu d’aquestes dues dècades, els responsables de l’Exposició Permanent han preparat una petita exposició fotogràfica en què es fa un repàs als inicis del que es va conèixer com a Charlie Rivel Hall.\nL’exposició d’en Charlie Rivel va ser inaugurada el 26 de juliol de 1990 amb el nom de Charlie Rivel Hall. La sala obria portes, coincidint amb el setè aniversari de mort del pallasso en un espai cedit per la Caixa d’Estalvis i Pensions, situada a les Galeries del passeig Narcís Bardají.\nDurant el primer mes de funcionament van passar per l’exposició unes quatre-centes persones, amb una afluència constant de públic de diversa procedència i edat, encara que el més habitual eren les visites de persones entre els 30 i 50 anys, la majoria d’ells acompanyats dels seus fills.\nAnys després, i després dels treballs d’adequació realitzats en una de les sales del Castell dels Marquesos d’Alfarràs, la col·lecció es trasllada. El 16 de març de 2006, i amb presència de diferents personalitats polítiques convidades a l’acte, s’inaugura oficialment el nou emplaçament que es bateja amb el nom d’Exposició Permanent del Pallasso Charlie Rivel. La col·lecció, que conté objectes personals, pintures i vestuari del pallasso, ha anat creixent i incorporant novetats, amb l’objectiu d’impulsar la seva promoció i difusió.\nEtiquetes de comentaris: charlie, estiu, festes i activitats\nA L'ESTIU VINE A DESCOBRIR CHARLIE RIVEL I CUBELLES\nL’exposició t’ofereix l’oportunitat de jugar i aprendre amb Josep Andreu Lasserre, l’universal pallasso cubellenc. Aquest estiu visita l’exposició i participa amb les activitats complementàries (taller de maquillatge i/o joc de pistes).\nDies possibles: (cal reserva prèvia) - Inscripcions fins el 10 d'agost, matí (o exhaurir les places)\nDel 20 al 23 de juliol (de dimarts a divendres)\nDel 3 al 13 d’agost (de dimarts a divendres)\nAdreçat a infants, joves, esplais i famílies\nTels. 93 895 32 50 / 93 895 25 00\nEtiquetes de comentaris: charlie, estiu, familia, nens\nESPLATJA'T AQUEST ESTIU A CUBELLES\nACTIVITATS LÚDIQUES I ESPORTIVES A LA PLATJA DE LA MOTA (Activitats gratuïtes i dirigides a nens d'entre 4 a 14 anys). Del 19 de juliol fins al 13 d'agost de dilluns a divendres de 16,30h a 19h\nConsulteu més informació: http://www.radiocubelles.com/content/view/800/1/\nAEROBIC PLATJA (Activitat gratuïta i oberta a tothom)\nEls mesos de juliol i agost, DIMARTS i DIJOUS de 11h a 12h A LA PLATJA LLARGA.\nPer a més informació, contacteu amb els punts d'informació turística de Cubelles, tels. 938952500 i 938956531.\nARRIBA LA FESTA MAJOR PETITA, del 30 de juliol a l'1 d'agost 2010\nJa podeu trobar el programa d'actes de la Festa Major Petita a les oficines i espais webs municipals.\nAQUEST ESTIU PASSEJADES PER LA PLATJA\nPARTICIPA A LES PASSEJADES MEDIAMBIENTALS DEL GARRAF\nLes visites les organitza Acciónatura i l’Ajuntament de Cubelles, amb el suport de l’empresa Carrefour, i conviden a descobrir les platges i a implicar-se en la cura del nostre mar i la seva biodiversitat. El programa de visites per les platges del Garraf, tots els dimarts de 10 a 11.30h.\n- El 13 de juliol a la Platja de la Mota de St. Pere/ Clot del Bassó de Cubelles.\n- El 20 de juliol a la Platja de les Salines de Cubelles.\n- El 27 de juliol a la Platja del Terramar de Sitges.\n- El 3 d’agost a la Platja de Sant Sebastià de Sitges.\n- El 10 d’agost a la Platja de La Fragata de Sitges.\n- El 17 i 24 d’agost a la platja del Far de Vilanova.\nPer més informació consulta: http://www.collsmiralpeix.cat/\nEtiquetes de comentaris: estiu, festes i activitats\nAL JULIOL CELEBREM 20 ANYS\nL’exposició dedicada al pallasso més universal, celebra aquest estiu el seu 20è Aniversari. L’Exposició Permanent del Pallasso Charlie Rivel va ser inaugurada el 26 de juliol de 1990 amb el nom de Charlie Rivel Hall. La sala obria portes, coincidint amb el setè aniversari de mort del pallasso i en un espai cedit per la Caixa d’Estalvis i Pensions, situada a les Galeries del Passeig Narcís Bardají.\nEmotiva commemoració dels 20 anys del Charlie Rive...\nA L'ESTIU VINE A DESCOBRIR CHARLIE RIVEL I CUBELLE...\nARRIBA LA FESTA MAJOR PETITA, del 30 de juliol a l...


Jéssica Albiach (ECP) visita la ciutat i elogia el projecte d'autoconsum compartit a polígons impulsat per Rubí Brilla\nLa líder del grup parlamentari d’En Comú Podem, Jéssica Albiach, acompanyada pel regidor de Medi Ambient i Transició Ecològica, Andrès Medrano, ha visitat aquest matí l’empresa Kao Chimigraf on ha pogut conèixer de primera mà els detalls del projecte d’autoconsum compartit a polígons industrials. Un projecte pioner a Catalunya, impulsat per Rubí Brilla, que ha estat elogiat per Albiach.\n«Aquest projecte d’autoconsum compartit compleix perfectament tots els requisits per fer front els reptes que tenim en aquests moments, com són baixar la factura de la llum, reduir les emissions i tenir ciutats i indústries més verdes i al mateix temps més competitives», ha apuntat Albiach. La portaveu d’ECP també ha destacat el fet que el projecte sigui fruit de la col·laboració publicoprivada, és a dir que l’administració local acompanyi el sector industrial en la transformació energètica.\nAlbiach també s’ha aplaudit el procés de primàries que En Comú Podem Rubí han posat en marxa de cara a la candidatura a les eleccions municipals. La portaveu de la coalició ha recordat que Podem Catalunya i Catalunya en Comú van anunciar dilluns la intenció de concórrer plegats a les municipals, i considera que «Rubí és un referent, i aquest esperit de col·laboració és el que estendrem a la resta de candidatures de tot Catalunya».\nEn relació amb l’acord per blindar el català a les escoles a través d’una llei amb ampli consens, Albiach també ha assegurat que «avui estem més a prop que ahir d’assolir aquest acord transversal a quatre a través d’una llei lingüística», una norma que considera que és «l’única eina jurídica que ens pot permetre acabar amb les ingerències judicials per acabar amb el model d’immersió». Per aquest motiu, ha retret a Junts per Catalunya, i concretament, a Laura Borràs, el que considera «un comportament erràtic»del partit i li ha demanat que «aparqui, ni que sigui per una setmana, el seu projecte personal i se sumi a l’acord que tan necessari és, perquè el català no és una qüestió de partit, sinó de país».\nPer la seva banda, Andrès Medrano ha explicat que han aprofitat la visita de la portaveu per recordar-li les demandes urgents i històriques de la ciutat, com un hospital de proximitat o la segona estació de Ferrocarrils, per tal que «el grup parlamentari pugui traslladar aquestes reivindicacions i que el Govern de la Generalitat sigui més sensible a les nostres necessitats».