Una fiesta para Boris - El context\nLa Buena, sense cames\nBoris, sense cames\nTretze amputats de cames de l’asil d’amputats\nTots els amputats van en cadires de rodes\nLa primera obra de Thomas Bernhard mostra una societat tancada: la història de la Buena, una dona sense cames asseguda en una cadira de rodes que imagina la realitat a la seva manera i acaba celebrant una macabra festa d’aniversari pel seu marit Boris, també amputat de les dues cames, i els seus tretze companys de patiment.\nL’obra presenta una realitat radicalment reduïda: les limitacions de l’espai, les mutilacions físiques i les reduccions lingüístiques es reflecteixen en l’empobriment de les relacions humanes. L’obra és una moderna dansa macabra. Thomas Bernhard diu: “El meu tema és la mort perquè el meu tema és la vida, incomprensiblement, sense ambigüitats”.\n(Dramatis Personae i Introducció, Una fiesta para Boris, Ed. Suhrkamp 440, 1970)\nLa Buena parla del món i dels seus semblants, dels seus actes i les seves malalties –és monstruosa i fràgil, destructiva i amb necessitat de ser estimada. Plena de desconfiança i de gelosia, terroritza els que l’envolten: la seva criada, Johanna, que aparentment accepta els seus canvis d’humor i Boris, el coix que ha escollit de l’asil per a casar-s’hi. Però mentre la Buena es deixa endur pel seu discurs eufòric succeeix tot el contrari: una relació es desenvolupa entre Boris i Johanna, lluny del seu recital monomaníac. És com si per uns moments un espai utòpic s’obrís, un espai que no pot ser controlat pel discurs de la Buena. El llenguatge entretallat i precipitat de la Buena desemboca finalment a la festa grotesca per a Boris. Un grup memorable d’amputats de l’asil s’ha ajuntat per a celebrar l’aniversari de Boris, el poder utòpic del qual es fa evident en el moment de la seva desaparició: “Boris sempre ens ha donat la sensació que per uns moments teníem cames”.\n“Una fiesta para Boris”, el seu primer intent de fer teatre “comercial”, fou escrita el 1967 i s’estrenà a Hamburg tres anys més tard amb un èxit de públic notable. La crítica fou més reticent i, en la major part, es limità a dir que Bernhard era una espècie de Beckett de segona fila. Així, Peter Rühmkorf escrigué: “Una fiesta...” és només una brillant adaptació de “Fin de partie”, en què, tanmateix, falta una cosa: la qualitat dramàtica”. A Bernhard, per qui Beckett (que en realitat morí el 1989) portava pràcticament mort una desena d’anys i només enviava “curts missatges d’ultratomba”, la comparació l’irritava. Potser per això no vacil·là en revelar una font d’inspiració més directa: “Les bonnes” de Jean Genet (a qui havia conegut casualment pels carrers de Viena).\nSi s’examina el text mecanografiat d’una de les primeres versions de l’obra, existent avui en el llegat de Bernhard, s’aprecia l’enorme número de correccions que va anar introduint, a mà i a màquina, en un text que sembla molt simple. L’obra es titulava aleshores “Die Jause” (paraula típicament austríaca que significa alguna cosa així com “el gran berenar”) i un altre títol anterior fou, sembla ser, “La senyora inventada”. En qualsevol cas, un dels seus temes centrals és el de les relacions amo / criat, tan freqüent –des de Brecht fins a Fassbinder- en el teatre modern alemany. No obstant, en “Una fiesta...” –que, com totes les obres de Bernhard, té un fort component autobiogràfic- hi ha també una sàtira ferotge de la suposada bondat de les persones caritatives. Die Gute, és a dir, la Bona, només practica l’amor al pròxim per a humiliar a servents i invàlids, i no pot contenir una gran riallada davant la mort del fatxenda a qui ha convertit en el seu marit.\nBernhard una vegada va qualificar aquesta obra d’inhumana i digué que, en escriure-la, no havia pensat en homes sinó en muntanyes de carn embenades, com si estiguessin retratades per Francis Bacon. L’obra és important en la seva carrera perquè marca la seva primera trobada amb Claus Peymann, el director que millor va saber entendre’l (“l’únic que encerta el blanc”). El final, amb un banquet en què de sobte fa la seva aparició un convidat sinistre no invitat, és típicament bernhardià i té el seu antecedent clar, com ha assenyalat Hans Höller, en un clàssic austríac: “el Jedermann” de Hofmannsthal. Tanmateix, en Bernhard no hi ha redempció, ni mai n’hi haurà.\nAls espanyols, quasi inevitablement, “Una fiesta...” els recordarà “Viridiana”, però és dubtós que Bernhard arribés a conèixer ni tan sols l’obra de Buñuel.\n(Introducció per Miguel Sáenz , Una fiesta para Boris, Hiru de Hondarribia/ Guipúzcoa 2001)


Neàpolis acull la gala dels Premis Claqueta\nImatge dels premiats durant la gala dels Premis Claqueta\nDivendres l'auditori de Neàpolis va aplegar professionals del setè art en el lliurament de premis del Festival Internacional d'Escoles de Cinema. El cineasta Agustí Villaronga va rebre el premi honorífic a la trajectòria professional\nMés de dos-cents curtmetratges han concursat en l'edició 2015 del Festival Internacional d'Escoles de Cinema que organitza 'Claqueta y Acción' la productora de cinema de la qual va sorgir, ara fa un any la Catalonia Film School, escola de cinema i arts escèniques amb seu al mateix edifici Neàpolis.\nEls Premis Claqueta s'adrecen a estudiants de cinematografia i premien les millors propostes presentades per escoles nacionals i internacionals amb l'objectiu de promoure i impulsar el nou talent del sector cinematogràfic.\nDels curtmetratges nominats a les diferents categories: millor Direcció de Fotografia, Direcció d'Art, Direcció de So, Edició, Guió, Direcció, Actriu, Actor, Actriu revelació, Actor revelació i millor Pel·lícula, el curt 'Starman' va aconseguir tres guardons, a la millor Direcció de Fotografia, per a Nico Savia; a la millor Direcció, per a Josema Roig; al millor Actor, per a Travis Myers. 'Pulsión sangrienta' va ser guardonada en les categories de millor Direcció de So per a Júlia Benach i millor Actor revelació, per a Iñaki Mur. En la categoria de millor Edició el guardó va ser per a Stefan Lakovic per 'El paseo de los melancólicos'; la millor Direcció d'Art va recaure en G. Windmuller i A. Barros per 'Para meus olhos duros'; Guy Dessent va rebre el guardó al millor Guió, per 'Espagnol niveau 1' que també va ser reconeguda com a millor Pel·lícula. Quant al guardó a millor actriu va ser per a Chus Pereiro pel seu paper a 'Sólo eres' mentre que el guardó a millor actriu revelació va recaure en Ona Cusco pel seu paper a 'Peephole'.\nLa Gala, que va ser retransmesa en directe per la Xarxa de Televisions Locals a través de Canal Blau TV, va ser conduïda per l'actriu Núria Valls que va actuar de mestra de cerimònies. En representació de l'Ajuntament de la ciutat hi van assistir la regidora d'Innovació i TIC, Ariadna Llorens i la regidora de Cultura, Teresa Llorens, qui va parlar del paper de les administracions en el suport a la creació i als creadors i de la voluntat municipal per "fer arribar la Cultura amb majúscules a tots els racons de Vilanova i la Geltrú". En el decurs de la gala també es va reconèixer el cineasta Agustí Villaronga amb el premi honorífic per la seva trajectòria professional.


Els claretians porten a Fiscalia tots els indicis d'abusos | Catalunya Religió\nA la bústia de correu electrònic prevenim@claretians.cat hem rebut 19 missatges durant les darreres setmanes. A través d’aquest canal i del que ens han comunicat altres persones que s’han adreçat a nosaltres, només ens ha arribat informació o indicis de casos que ja són coneguts públicament a través dels mitjans de comunicació o de les xarxes socials.\nAmb la informació disponible fins ara s’han realitzat els següents passos: En el cas de l’únic sacerdot claretià implicat, com ja es va explicar i arran de les primeres denúncies, el 10 de febrer el provincial dels Claretians com a mesura cautelar el va apartar de tota activitat i presència amb menors. El provincial dels claretians també ha tancat un primer recull de les dades disponibles sobre aquest cas. S’ha iniciat el procés d’informació a la Congregació per a la Doctrina de la Fe de la Santa Seu perquè aquesta iniciï el procediment oportú.\nEls tres casos coneguts s’han traslladat a la Fiscalia Provincial de Barcelona, i ens hem posat a la seva disposició. Concretament s’han fet tres denúncies: el 13 de febrer, la referida al religiós; i el 25 de febrer, una referida a l’exconserge de Barcelona i una altra referida a l’exprofessor de Sallent. També s’han seguit els protocols pel que fa referència a la comunicació a Inspecció d’Educació.\nEl divendres dia 8 de març es va rebre una notificació de la Fiscalia Provincial de Barcelona sobre la primera denúncia presentada que afecta al pare Figueras. En la resposta, Fiscalia exposa que “por el momento no procede disponer la práctica de diligencias investigadoras sobre los hechos denunciados ni ejercitar acción penal alguna [porque] para proceder por los delitos de agresiones, acoso o abusos sexuales será precisa denuncia de la persona agraviada”. Atenent la no existència d’aquestes i que en tot cas els possibles delictes, en aparença punibles amb pena de multa, han prescrit, “en el momento no procede actuación alguna del Mº Público” i la Fiscalia arxiva el contingut d’aquesta primera denúncia.\nEn els altres dos casos es tracta de personal contractat i que fa dècades que no tenen cap relació laboral amb les obres educatives dels Missioners Claretians. En el cas del conserge de Barcelona, es va jubilar a mitjans dels anys 90. En el cas del col·legi de Sallent, és una escola tancada a principis dels 90. Tots dos casos són a Fiscalia.\nEl divendres 8 de març, arran d’una denúncia sobre l’exconserge de Barcelona presentada davant dels Mossos d’Esquadra per una de les persones afectades, aquest cos policial es va adreçar a l’escola. Responent a la seva demanda, es va traslladar als Mossos d’Esquadra tota la informació sol·licitada i es va oferir tota la col·laboració per la seva investigació.\nEl 22 de febrer, el Col·legi Claret va enviar una segona circular a les famílies. Entre altres aspectes, s’agraïen les moltes mostres de suport rebudes pel reconeixement de la rapidesa, contundència i transparència de les accions empreses. També s’informava del tractament que s’havia fet amb els alumnes sobre les informacions aparegudes. Concretament, amb l’alumnat de secundària es va exposar el tema obertament, comentant o llegint la circular del dia 12 de febrer. En altres cursos es va tractar el tema responent reacció dels propis alumnes. En tots els casos s’ha reforçat l’actitud proactiva d’apoderament de l’alumnat. Els esdeveniments dels darrers dies han servit per insistir en la formació que s’ofereix als alumnes des de fa anys, també amb tallers de la Fundació Vicky Bernadet, remarcant el rebuig a qualsevol intent de forçar la pròpia voluntat i per facilitar que els infants i joves disposin de persones a les que puguin comunicar, amb confiança, allò que els calgui.\nRecordem que el correu electrònic i els canals habituals de comunicació interna continuen oberts per qualsevol indici, informació que se’ns vulgui comunicar.\nEsperem, també, comunicar durant els propers dies el nom de la persona externa a qui se li demanarà que lideri una revisió dels possibles casos d'abusos sobre menors i conductes impròpies que en el passat s’hagin pogut produir en les obres educatives dels Claretians de Catalunya.\nD’altra banda, aquests dies els claretians conjuntament amb l’equip directiu, també hem volgut acompanyar els docents i persones implicades en les nostres obres educatives que han patit un gran trasbals per les informacions difoses. Tenim tota la confiança posada en el col·lectiu que avui acompanya i educa els infants. Els encoratgem especialment a continuar oferint, conjuntament amb les famílies, una educació integral i donant a la infància instruments perquè aquests casos no quedin en el silenci. És la manera d’evitar que avui es produeixi cap situació d'abús, i d’aconseguir que els àmbits educatius siguin acollidors i segurs. L’educació ens compromet a tots.\nabusos, abusos a menors, Barcelona, Educació, Joves, Societat, Claretians


Pis de disseny en venda al carrer de Petritxol\n42 m² Terrassa\nSingular habitatge de luxe en procés de rehabilitació. Situada en una primera planta real d’un edifici de finals del s. XVIII (1780) al cor del barri Gòtic de Barcelona.\nL’habitatge té sostres de gairebé cinc metres d’altura, distribuïts en 3 patis, amb 3 habitacions dobles tipus suite i un lavabo de cortesia.\nUn habitatge única per la particularitat de la seva distribució al voltant de 3 patis diferents que li confereixen sortides exteriors a la vegada que la máximaluz. Una cuina oberta s’obre a la vegada sota un sostre de volta obert a una enorme sala amb llar de foc de gas i amb un pati decoratiu.\nLes habitacions es distribueixen per l’habitatge alternant amb espais d’ús més familiar, conferint a aquesta vivenda una expriencia residencial diferent i especial.\nLa viivenda aquesta especialment ideada per a poder disposar d’una ala independent que pot fer les vegades d’habitatge de convidats o d’espai residencial amb un accés independent al de la resta de l’habitatge.\nTerrassa 42 m2\nPis de lloguer a zona Sant Gervasi – La Bonanova\n3 habitacions • 2 banys • 173 m2\n3 habitacions • 2 banys • 158 m2\nPis en venda en zona El Gòtic - Carrer de Petritxol, 14, 08002 Barcelona, España


Descobreix els ninots de Ceballos i Sanabria que mai s'han mostrat\nUna exposició en ple Centre Cultural del Carmen per a gaudir de més de 200 ninots de falla en aquestes pasqües\nEl Centre Cultural del Carmen s’ha omplit d’ambient faller. Tot l’univers de José Luis Ceballos i Francisco Sanabria s’ha desplaçat fins a aquesta ubicació a través de ‘El Somriure dels Falles’. Una exposició que repassa la trajectòria dels artistes Ceballos i Sanabria per mitjà de prop de 200 ninots, cartells i gegants.\n’El Somriure dels Falles’ és una oportunitat única per a viure les Falles aquestes pasqües. Una exposició que et presenta en exclusiva esbossos o retrats dels personatges de la falla de 2020. Any en què no es va poder mostrar. Al que acompanyarà un conjunt que pertany a la Falla Municipal Infantil 2020-2021 ‘Saps qui Soc?’ i ‘També!’.\nAixí, el comissari de la mostra ha incidit en què “no es tracta d’una exposició del ninot. No és una exposició fallera, sinó una antològica dels artistes Ceballos i Sanabria. Ací es pot veure la seua trajectòria de quasi 20 anys, en la qual apreciar una evolució des dels seus començaments fins a l’actualitat”. Segons Néstor Morente “en l’exposició s’exhibeix tot tipus de material faller com el que és: obres d’art; dignificant a un sector que produeix l’obra d’una festa declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat”.\nPer part seua, els artistes han explicat que “en la mostra hem volgut donar-li molta importància al procés creatiu. Al mateix temps, retrobar-nos amb projectes anteriors que hem realitzat per a les Falles i intercalar-los amb obra personal que també realitzem en el nostre taller”.\nSobre la Falla Municipal Infantil han assenyalat que “el que hem tractat de mostrar en el CCCC és una instal·lació amb algunes de les figures i volums que han format part d’aqueix joc del ‘qui és qui’ que va ocupar la plaça de l’Ajuntament, amb personatges de la nostra història antiga i recent valenciana”.\nCeballos i Sanabria han aconseguit guanyar onze vegades el concurs de la falla municipal infantil. Un fet històric que, ara, complementen amb el fet de ser els primers dedicats a l’art infantil que aconsegueixen que la seua obra entre en aquest museu valencià.\nEn definitiva, una infinitat de possibilitats per al sector faller, posant en valor el seu treball.\nCarles Ruiz: “tal dia com hui estaria pentinant a 80 falleres”


Acta Comissió del Centenari | 30.06.2018 – Centenari de La Prosperitat. 1919-2019\nActa Comissió del Centenari | 30.06.2018\n30 de juny de 2018 a les 12 del migdia\nAssistents: Andrés Naya, Laura Sánchez, Ferni Seijas, Elia Herranz, Juan Navarro, Kiko Ruiz, Jordi Foix, Gonzalo García, Pepi Ramírez, Jordi García, Joan Catafal, Carles Benito, Alberto Sanagustín, Esme Cócera.\nS’excusen: Isidre Ramos, Mercè Abeyà, Pedro Cervera\n1) Es valora com a positiva l’exposició “40 anys de Festa Major”, tant pel seu valor documental i la seva presentació com per la quantitat de visitants que ha tingut.\nSeria important poder-la mostrar en altres llocs, com poden ser les biblioteques.\nS’ha fet una edició en paper, A3, per qui ho ha demanat i s’han corregit alguns lapsus que es varen escapar als plafons exposats.\n2) Satisfacció pel resultat dels actes de “Prosperitat, 40 anys de música, 1979-2018” coincidint amb la presentació del Diari de la Festa Major, el dissabte 19 de maig. Treball exhaustiu de recerca i documentació per aconseguir un llarg i emotiu concert amb la presència de diferents grups. Hi varen ser Els Dobles, el grup que va tocar a la primera Festa Major.\n3) Descontentament per la retallada a la subvenció demanada, mínima i necessària, de 4000€ a 1500€! que entre altre coses impossibilita la creació del Punt d’Informació Veïnal.\nEs plantegen diferents possibilitats “gratuïtes” per engegar-lo: becaris, estudiants, contractats pel Comissionat per la Memòria Històrica…\nS’acorda enviar una carta (Elia) a la regidora Janet Sanz i a la gerent Gemma Arau, (Ricard Viñas, Comissionat per a la Memòria?), per demanar entrevista en la qual s’expressarà la queixa i es demanarà una subvenció per aquest projecte concret per al 2018 i per treballar la del 2019.\n4) El blog del Centenari comença a tenir un gruix important, gràcies a la tasca d’en Carles. Per destacar, s’hi ha penjat La Prosperitat 1919 -2019. Documentació, document que ha estat valorat molt positivament per especialistes que en reconeixen el rigor i la gran feina feta.\nS’incorporaran al blog els articles del Diari de La Festa Major elaborats des de la Comissió del Centenari: “L’escola a la Prosperitat 1930-2018”, “L’any que ve, 100!”, “No estem sols!”, “40 años con la Música” i “La primera Fiesta Mayor”.\nCal penjar-hi també actes, calendaris, reunions…\nCal visibilitzar-lo més i fer-lo conèixer a entitats culturals, de barri, de districte, de ciutat… convidant-los, amb una imatge animada, a anar al nostre blog.\nÉs important i necessari que a “tots” els actes que es facin a la Prospe surti una referència al Centenari, una frase del tipus “Cap al Centenari! “ Cal fer arribar la proposta a totes les entitats. Se n’encarrega en Ferni.\nPer obrir la feina de la Comissió es veu important la presència a les xarxes socials. Es proposarà (Gonzalo) a Fernando Carretón obrir un compte a facebook. Se li garantirà un suport logístic.\n5) Es demanarà a premsa de l’Ajuntament (Andrés) l’edició de 1000 tríptics de 25 documents bàsics. Es farà el contacte al juliol, per tenir l’edició per al setembre.\n6) El 15 de maig es va demanar, per email, a Joan Subirats, Comissionat de Cultura de l’Ajuntament, una reunió per proposar de lligar actes d’homenatge a Joan Brossa en el centenari del seu naixement, amb el Centenari del Barri, i fer-los a la plaça Prosperitat on hi ha l’escultura A Brossa de Perejaume. El seu adjunt, Carlos Gonzàlez va derivar-ho a Montserrat Cots de l’equip de proximitat de l’ICUB, al Districte. Després d’un mes i mig ningú ha dit res. Aquesta setmana l’Andrés ha trucat a Carlos González: “no poden passar aquestes coses, mil disculpes…”.\nEsperarem fins dijous 5 de juliol, si no hi ha resposta s’enviarà una carta (Andrés) de queixa a Carlos González, amb còpia a Joan Subirats.\n7) S’han atès les indicacions del barri sobre el Refugi antiaeri del carrer de la Florida: vorera ampla, per estalviar problemes tècnics a l’hora de col·locar la vorada (sentit comú i prou) i salvar així tota l’escala. També accepten col·locar una trapa (2’60 m x 1’50m x 1cm) practicable, però que de facto no ho seria. Faria falta un camió ploma per aixecar-la!\nL’excusa que el refugi retarda l’obra, no es certa. L’afectació és només de 2’60 metres!, la resta no té cap impediment. Es proposa una solució provisional (trapa) i parlar-ne tranquil·lament per consensuar una solució millor.\nS’està d’acord en la col·locació d’un plafó explicatiu amb material gràfic (codi QR, plànols, fotografies…).\nPer setembre es repartiria un full informatiu, al carrer, especialment informant del refugi i valorant la seva importància per la memòria històrica del barri. Es reconeix que s’hauria d’haver fet en el moment de la descoberta.\n8) Un cop aprovat (Plenari 9 de maig de 2018) el canvi de nom de la plaça Harry Walker es planteja l’acte per a principis de 2019. Hauria de ser un acte compartit i plantejat des del barri. A més del canvi de la placa, cal col·locar un “pupitre”, amb informació explicativa. Text proposat des de la Comissió.\n9) Diferents circumstàncies han retardat el funcionament de la pantalla instal·lada per la Comissió del Centenari. Després de parlar dels continguts: fotografies antigues, premi (fuet) a qui descobreixi localitzacions desconegudes, calendari, reunions, expos… es fa un equip per concretar-ho i fer-ne la tria: Alberto, Carles, Ferni i Joan. Cal fer un esforç i encara que sigui com a prova, fer que funcioni al juliol!\n10) Es planteja un acte popular al carrer per octubre de 2018. Cal VISIBILITZAR el Centenari ja que la feina de la Comissió és aconseguir que el barri ho visqui i s’ho faci seu. Pensar en la plaça Àngel Pestaña i en altres espais amb molta menys activitat.\nSurten diferents idees: el Combo del barri, teatre, espectacle infantil…\nPer treballar això s’apunten inicialment: Kiko, Ferni i Laura.\nHi ha un document de sortida per aquest trimestre i pel 2019 que al desembre de 2017 van elaborar Laura i Ferni.\nElia, explica que 9 Barris Imatge està treballant diferents idees: fotografies amb màquines antigues, repetir fotografies velles, en el mateix espai i si pot ser amb els mateixos personatges, revelat… com a contribució al Centenari.\nEs concreta una reunió general per al Divendres, 14 de setembre a les 7 del vespre.\n– El Poliesportiu està treballant per participar en el Centenari: partit del Centenari, diada esportiva del Centenari, coincidint amb la Festa Major de 2019. Expo amb la història del Poliesportiu…\n– L’exposició del Grup de treball Efemèrides es planteja pel 2019.\n– L’arxiu Municipal del Districte de Nou Barris té una arxivera nova, Sandra, disposada a ajudar a la recerca de material. Interessa, per exemple, l’expedient d’obres de la fàbrica Harry Walker S.A. 1959. Cal demanar cita prèvia. La demanaran Andrés i Joan, preferiblement pel juliol.\n– La torre de dues plantes (1934) del carrer de la Florida 50, surt a Descobreix Nou Barris/Espais singulars i patrimoni (presentació de la Regidora Janet Sanz) amb un dibuix de l’edificació i un text explicatiu en català, castellà i anglès. És com diu el text “testimoni i exemple de les primeres edificacions del barri” per això necessita una actuació immediata de preservació (ara no consta cap tipus de protecció) i una valoració per convertir-la en un lloc on es pugui ubicar un equipament dels molts que el barri necessita (té pati posterior i un solar sense edificar en el costat esquerre). Fer una carta al Districte: Comissió del Centenari/Associació de Veïnes i Veïns\nPropera reunió: Divendres, 14 de setembre a les 7 h. de la tarda i al Casal de barri.


RETALLS D'SCRAP: Un album dels petits de casa\nUn album dels petits de casa\nUna de les coses que he fet és un album dels petits de casa.\nHe buscat fotos boniques que tenia de tots dos i n'he fet un àlbum mini, amb uns papers que m'agraden molt i amb molt pocs embelliments perquè no m'agrada massa carregat.\nL'he titulat, PETITS, una de les coses que trobo molt a faltar de l'scrap i que haurem de millorar és que la majoria de material que hi ha parla amb anglès o amb francès, amb castellà ja n'hi ha una mica més però trobo a faltar el català.\nSi faig un album o alguna posal no m'hi sento identificada si parla amb anglès o francès a casa ho fem amb català i què carai és com ho sento, per això intento rotular-lo sempre amb català i això costa una mica d'esfors.\nEn aquest album he utilitzat:\n- cintes i botons de diferents tipus\n- fotos en blanc i negre, són molt més xules de mida 7 x 10 cm\n- una mica de glossi\namb molt poqueta cosa queda un album molt cuco i boniquet que fa feliç a tothom\nus animo a que ho proveu !!!!\nPublicat per Anna a 1:19\nmariona 11 de març de 2012 a les 4:57\nquin album més xulo!!!!!!!! Felicitats!\nPOSTAL DE NAIXEMENT\nQuè necessites per fer scrap:\nL'SCRAP, QUINA CUCADA.


Seriegem?: Torna en Heisenberg\nJa des de la primera temporada havíem vist com en Walter White feia servir el sobrenom de “Heisenberg” quan tractava amb els traficants de droga, per mantenir la seva autèntica identitat en secret. A la quarta temporada, sembla que en Walter s’ha convertit definitivament en el seu alter ego i ha passat de ser un home malalt, espantat i dubitatiu a una màquina freda i calculadora que no deixa cap detall pendent ni cap obstacle pel camí. Un home pel qual la fi justifica els mitjans, que si cal enverina a un nen per aconseguir els seus objectius (o això sembla deduir-se de l’última escena de la temporada, quan veiem la flor verinosa plantada al seu jardí) i que no té cap mena de remordiment a l’hora de fer servir el pobre Jesse com un ninot al servei dels seus plans. El mateix Walter sembla adonar-se de la seva transformació quan, al sisè episodi, li diu a la seva dona “No estic en perill, Skyler. Jo sóc el perill”.\nQuè podem esperar d’aquesta última temporada, després dels brutals esdeveniments de la quarta? De moment, en Walter/Heisenberg ja no haurà de preocupar-se més per en Gustavo Fring (quina llàstima que no surti més; sens dubte, un dels millors personatges de la sèrie i un dels millors “dolents” de la història de la televisió). I quin paper tindrà en Jesse? Sembla que s’ha reconciliat amb en Walter després d’haver-se distanciat bastant durant la quarta temporada, però què passarà si s’adona que l’ha estat manipulant, i de quina manera? Pot caure més baix encara en Walter, si es confirma que va enverinar al nen? I en Hank, acabarà descobrint la implicació del seu cunyat en tota la trama del narcotràfic?\nAquestes i moltes altres preguntes es resoldran a partir del 15 de juliol. Quines ganes!\nPublicat per Ricard Sala a les 14:25


Artur Mas: “Tornaríem a fer el 9-N” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nArtur Mas: “Tornaríem a fer el 9-N”\nL’expresident de la Generalitat assegura que el Tribunal de Comptes ha actuat “seguint els dictats del PP”\nBarcelona 13 NOV 2018 - 14:00\tCET\nCompareixença d'Artur Mas, aquest dimarts. Carles Ribas\nL’expresident de la Generalitat de Catalunya Artur Mas ha assegurat aquest dimarts que tornaria a impulsar una consulta sobre la independència com la que es va fer el 9 de novembre del 2014 i per la qual el Tribunal de Comptes l’ha condemnat a retornar a les arques públiques 4,9 milions d’euros més interessos, juntament amb els exconsellers Joana Ortega, Irene Rigau i Francesc Homs. “Tornaríem a fer-ho si tinguéssim tanta gent empenyent perquè es fes la consulta, perquè el nostre gran pecat ha estat aquest, servir la democràcia”, ha dit Mas durant una compareixença pública amb la resta de condemnats,\nL’expresident ha tingut dures paraules de rebuig a Margarita Mariscal de Gante, la magistrada que ha redactat la sentència. “Ja tenia la sentència al cap feia temps per castigar-nos”, ha dit l’expresident, que s’ha referit amb ironia al “Tribunal de Ajuste de Cuentas”.\nEn la seva opinió, aquesta institució ha actuat “seguint els dictats del PP” i ha recordat que l’exvicepresidenta del Govern espanyol Soraya Sáenz de Santamaría ja va aventurar en el seu moment: “Ho pagaran de la seva butxaca, ells i les seves famílies”, quan es va referir a la despesa de la consulta del 9-N. “Mariscal de Gante s’ha saltat la llei a la torera i ha forçat el dret amb aquesta sentència. Què es podia esperar d’una exministra del Govern d’Aznar?”, ha insistit Mas, que ha recordat que ni ell ni els seus consellers van ser acusats del delicte de malversació en el judici que es va fer al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya pel 9-N.\n“No vam cometre cap pecat ni delicte, era la nostra obligació fer-ho. Vam posar la cara per molts i volíem que la gent se sentís escoltada”, ha dit Mas per referir-se a aquella consulta, per la qual ja va ser condemnat per desobediència, amb Ortega, Rigau i Homs.\nEn un altre moment, l’exmandatari català ha utilitzat durs adjectius per referir-se a la condemna. “Han anat a totes i afrontem la condemna amb serenitat, però no amb resignació. Si algú pensa que ens enfonsarem o ens desmoralitzarem, van molt equivocats”, ha insistit Mas. “Ens fan mal, però no ens fan por”, ha puntualitzat, per referir-se a la condemna, que ha qualificat de “venjança”.\nMas ha insistit que els 7.000 ordinadors que es van utilitzar per a la consulta i que van costar tres milions d’euros estan funcionant amb normalitat i Rigau ha recordat que “aquella contractació es va fer de manera escrupolosa”.\nEl Tribunal de Comptes condemna Artur Mas a retornar 4,9 milions gastats en el 9-N\nEl Tribunal de Comptes ordena embargar les cases de Mas, Ortega, Rigau i Homs


El nou disseny de la torre Porche Design a Florida se situa a l'avantguarda del luxe. En aquest flamant gratacel situat Sunny Isles Beach ofereix la possibilitat de poder aparcar el cotxe a l'interior del pis. De tracta d'una innovadora idea del dissenyador Gil Dezer, desenvolupador de Porxo Design.\nTres ascensors d'alta tecnologia permeten carregar i lliurar els cotxes dels residents fins als seus garatges privats a la part alta de la torre. El propietari, després d'entrar pel garatge de l'edifici, accedeix a la cabina de cristall d'un d'aquests exclusius ascensors. Sense necessitat de baixar-se del cotxe, arriba així fins al pis indicat i desembarcar. Tot això de manera automàtica gràcies a un sistema de guies.\nAixò no és per a simples mortals. És un edifici de 132 habitatges, amb preus que arrenquen des dels 5 milions de dòlars. El més exclusiu, com no podia ser d'una altra manera, és l'àtic, amb 32 milions situat a 56 pisos d'altura. Es tracta d'un habitatge de 4 plantes amb espai disponible per 11 cotxes, set d'ells exposats com a “museu-galeria de cotxes”. Els habitatges compten amb piscina comunitària i privada, spa, acabats de súper luxe i una excel·lent ubicació enfront del mar.\nPer realitzar aquest espectacular projecte, ha estat necessari crear ascensors de cristall, dissenyats i construïts expressament per a aquesta torre. Ofereixen un ultra-aïllament per evitar molèsties a altres veïns de l'edifici. A més, els propietaris poden programar l'ascensor per portar el cotxe al garatge, deixant-ho preparat per circular a l'hora indicada. A nivell tècnic, les prestacions són també sorprenents: cabina amb forma circular (imitant la forma de la torre), recorre 60 pisos a 4 metres per segon i presenta una capacitat de càrrega de 3600kg.\nImagines poder aparcar el cotxe al costat del sofà?\nCategoria: accessibilitat, barreres arquitectòniques, elevació, vehicles


«Estava al jardí de casa amb les nenes i va aparèixer un elefant»\nCecilia Julve Larrubia De Tarragona a Bomassa (República del Congo) Societat\nJulve –a la imatge amb les seves tres filles– viu des de fa una dècada i mitja al continent.\nL’Àfrica ha enamorat aquesta biòloga de 41 anys, que s’enduria de tornada «les xarxes socials reals: tothom depèn dels altres i mai falten»\nActualitzada 25/02/2020 a les 11:58\nCecilia Julve (Tarragona, 1978) va arribar al Congo al 2016, tot i que ha viscut més de 15 anys a l’Àfrica. És biòloga i màster en Gestió de Recursos Naturals en Medi Tropical. A Bomassa, la base del Parc Nacional de Nouabalé-Ndoki, fa de professora de les seves filles i treballa a l’ONG Wildlife Conservation Society.\n—Quins motius la van portar a anar al Congo?\n—Els pares ens van inculcar el plaer de viatjar des de molt aviat. A la universitat, volia marxar un any d’Erasmus. Allà vaig conèixer a un xicot molt alt, apassionat dels grans simis (goril·les i ximpanzés) i que volia anar a estudiar-los a l’Àfrica, seguint els passos de Diane Fossey o Jane Godall. Així que el vaig seguir… I l’Àfrica em va enganxar. El xicot ara és el meu marit i som pares de tres nenes!\n—El Congo, com altres països de l’Àfrica Central, és una muntanya russa. És un país de contrastos. O enganxa, o s’odia. No hi ha terme mig. Normalment, res no va com hauria d’anar: de vegades és molt millor, i de vegades és pitjor, però poques vegades tot surt com ho havies previst… La primera impressió a les ciutats és molta gent, colors, música per tot arreu, olor de peix o carn a la brasa a cada cantonada, alegria i somriures. Però també pobresa, molta gent vivint a xaboles sense llum ni aigua, malalties i brutícia.\n—Pots veure un cotxe o una residència de luxe al costat d’unes xaboles. L’absència de classe mitjana em sorprèn. Pel tema de la biodiversitat, els grans espais salvatges, els animals increïbles com goril·les, elefants o ximpanzés, la força de la natura, no deixen de sorprendre’m. I la gran pressió que s’exerceix sobre la fauna africana, que es caça per trofeus, per l’ivori o per la seva carn en alguns casos. I a Bomassa, veure elefants al jardí, o micos als arbres que ens miren quan juguem a bàdminton són experiències que no oblidaré mai. Un veritable jardí de l’Edèn enmig de la selva.\n—Quines són les principals diferències entre Bomassa i casa seva?\n—És com viure en mons paral·lels. Els pobles autòctons (pigmeus) depenen de la selva i molts són seminòmades. Viuen en unes cases de branques i altres elements vegetals que es diuen mungulus. És una gran experiència compartir amb ells algunes tradicions. Als pobles propers les cases no tenen aigua, ni electricitat. Nosaltres vivim a la base del parc, així que sí que tenim aigua corrent (hem de filtrar-la perquè sigui potable) i electricitat (tres hores al matí i tres a la tarda). No hi ha horaris de menjar i es mengen coses molt diferents, com ara tèrmits, escarabats... I mulengue, vi local fet amb la saba de la palmera. I posen pebre (molt picant) a tot.\n—I els indrets més peculiars?\n—Nouabalé-Ndoki és probablement un dels llocs més salvatges que queden a l’Àfrica subsahariana. És possible visitar els goril·les habituats a la presència humana, navegar pel riu Sangha i en l’estació seca prendre un esmorzar –o una cervesa– en un dels bancs de sorra que es formen.\n—Què destacaria de la manera de treballar dels congolesos?\n—El Congo és pioner en la conservació de les àrees protegides per una col·laboració público-privada. La tasca és encara titànica per aconseguir salvar la increïble biodiversitat. Així que les ONG internacionals ajuden al govern per gestionar les seves àrees protegides, ja que aquestes encara necessiten suport tècnic i financer que justifiquen la nostra presència allà.\n—Des que va arribar, ha viscut o quelcom curiós?\n—La primera va ser als pocs dies d’arribar a la nostra nova casa. Estava al jardí jugant amb les nenes perquè feien obres a casa, i va venir un treballador per dir-me que entrés perquè havien escoltat un elefant. Bastant incrèdula li vaig fer cas, i va aparèixer l’elefant. Una altra vegada ens van portar a un elefant orfe. Vam estar uns dies cuidant-lo, intentant donar-li de menjar, però al final es va morir. Tenia pocs mesos. També tenim un centre de rehabilitació d’animals salvatges, on hi ha lloros víctimes del tràfic d’animals, i ara tenim dos micos orfes. Pel costat humà, em va sorprendre l’acollida de les dones del poblat quan vaig arribar amb la meva filla que acabava de néixer. Em van portar i sabó dient-me que aquest regal era tradició.\n—Quin costum del Congo s’emportaria cap a Catalunya?\n—Les xarxes socials reals són molt importants. Es viu en una comunitat, en la qual tots depenen del suport i la solidaritat dels altres, que mai falten. A les zones rurals, es viu a l’aire lliure, molt a prop de la natura. Els nens juguen al carrer.\n—D’aquí dos o tres anys, perquè les nenes comencen a ser grans i ara també hem de tenir en compte les seves necessitats. A més, tenim alguns projectes que ens agradaria fer a Europa.\nComenta el contingut : «Estava al jardí de casa amb les nenes i va aparèixer un elefant»


El gènere en l'avaluació de competències a l'àrea d'Humanitats: complements a Lletra de Dona | ADHUC\nProjectes d'innovació docent /\nEl gènere en l'avaluació de competències a l'àrea d'Humanitats: complements a Lletra de Dona\nConvocatòria REDICE-12, Programa de recerca en docència universitària | Acció complementària REDICE-ACCIO-13-19\nFitxes de competències (519.73 KB)\nAquest projecte és continuació de dos projectes anteriors concedits a les convocatòries REDICE 2008 (A0801-14) i REDICE 2010 (1002-21), en els quals es van desenvolupar eines metodològiques interdisciplinars per tal d'aportar models de proves adients per a l'aprenentatge en entorns virtuals i l'avaluació continuada en assignatures d'Humanitats. Amb aquest nou projecte, en primer lloc, ens proposem analitzar i debatre sobre el gènere en l'avaluació de competències en obres de creació literària i pensament filosòfic, tenint en compte els dos instruments per a l'avaluació que ha desenvolupat l'equip de Lletra de Dona fins ara: la ressenya i el comentari crític. Amb aquest objectiu, la nostra intenció és elaborar fitxes de competències que siguin vàlides per a l'avaluació interdisciplinar de les assignatures de l'àrea de les Humanitats, prioritàriament en els àmbits de la literatura i el pensament. En segon lloc, volem consolidar la feina ja iniciada amb el seguiment en grup de les activitats d’aprenentatge i els instruments d'avaluació desenvolupats per l'equip de Lletra de Dona.\nEls objectius que ens proposem en la convocatòria d'enguany, a més a més de consolidar aquests resultats obtinguts i reforçar les activitats en grup de l’equip docent, són:\nAnalitzar i debatre sobre el gènere com a competència específica en l'avaluació de les assignatures de l'àrea de les Humanitats, prioritàriament en els àmbits de la literatura i el pensament.\nElaborar fitxes per a la definició de les activitats d'aprenentatge, en les quals s’especifiquin les competències associades, els resultats que s'espera obtenir i com es reflecteix en l'avaluació de l'activitat.\nConsolidar els instruments d'avaluació desenvolupats fins ara per Lletra de Dona: la ressenya crítica i el comentari. Valorarem també amb l'equip docent la possibilitat de crear modalitats noves d'exercici avaluador que s'adapti millor als cursos inicials.\nAmpliar el corpus de ressenyes i comentaris crítics d'obres de literatura i pensament escrites per dones de totes les èpoques i llengües a la secció Lletra de Dona a partir d'una selecció dels resultats d'avaluació obtinguts en el curs.


Shenyang Taiyuan Street Yijia Apartment Shenyang Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nShenyang Taiyuan Street Yijia Apartment\nWanda Plaza, 16-2, South Taiyuan Street, Heping District, Shenyang, Estació de Tren de Shenyang, Shenyang, Xina, 110000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Shenyang Taiyuan Street Yijia Apartment\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Shenyang, Shenyang Taiyuan Street Yijia Apartment és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Shenyang Taiyuan Street Yijia Apartment asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, cuina americana, nevera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Shenyang Taiyuan Street Yijia Apartment.


Excursió inclusiva en bicicleta de muntanya per Collserola - Solidaridad San Juan de Dios\nExcursió inclusiva en bicicleta de muntanya per Collserola\nDissabte 7 d’octubre voluntaris de ‘La Soci’, l’Associació del Personal de La Caixa, van compartir una sortida amb bici BTT al costat de residents del nostre Centre Residencial d’Inclusió Hort de la Vila de Barcelona.\nLa comitiva en dues rodes va sortir des del centre residencial de Sant Joan de Déu fins a Collserola passant per l’Hospital maternoinfantil i parant a diversos llocs emblemàtics. Durant tota la jornada, residents, voluntaris i treballadors van poder gaudir de l’activitat física, el contacte amb la naturalesa, l’ambient distès i el companyerisme que sorgeix en aquest tipus d’ocasions.\nL’activitat va ser molt enriquidora per a tothom ja que va complir amb l’objectiu de sensibilitzar a altres col·lectius sobre el fenomen del sensellarisme i, a més, va transmetre els valors i actituds que caracteritzen Sant Joan de Déu, com són l’acollida o el respecte.\nSant Joan de Déu Serveis Socials Barcelona treballa amb les persones en situació de sense llar de la ciutat de Barcelona des de fa 35 anys a través d’albergs temporals, pisos d’inclusió, programa Llars (housing first), tramitació i seguiment del PIRMI, tallers de suport en la cerca laboral, noves tecnologies i suport emocional. A més, duu a terme projectes de sensibilització així com de recerca i formació.\nDes de ‘La Soci’ han manifestat el seu agraïment i la voluntat de seguir realitzant accions solidàries de col·laboració i sensibilització amb l’Obra social. Des de Sant Joan de Déu oferim diferents maneres de col·laborar a les empreses que volen comprometre’s socialment i millorar el seu entorn. El voluntariat corporatiu és una d’elles.


La responsable de les polítiques migratòries de Trump plega\nKirstjen Nielsen, secretària de Seguretat Interior, marxa amb un repunt de les entrades per Mèxic\n4 min. Barcelona 08/04/2019 09:07\n651x366 Kirstjen Nielsen divendres en una visita amb Trump al mur amb Mèxic / KEVIN LAMARQUE / REUTERS Kirstjen Nielsen divendres en una visita amb Trump al mur amb Mèxic / KEVIN LAMARQUE / REUTERS\nLa secretària de Seguretat Interior dels Estats Units, Kirstjen Nielsen, responsable de les polèmiques polítiques migratòries de l'administració Trump, plega. Nielsen és la cara visible de la política de separació de criatures dels seus pares a la frontera amb Mèxic i de l'augment de la pressió policial contra els migrants. La dimissió arriba en un moment en què creix el nombre de migrants llatinoamericans que intenten entrar als Estats Units.\nTrump ha anunciat l'enèsima dimissió d'un alt càrrec de la seva administració a través de Twitter. "La secretària de Seguretat Interior, Kirstjen Nielsen, deixarà el càrrec i vull agrair-li els seus serveis". També ha anunciat el nom del seu successor provisional, Kevin McAleenan, l'actual responsable de la policia fronterera.\n— Donald J. Trump (@realDonaldTrump) 7 d’abril de 2019\nUn alt responsable de la Casa Blanca ha confirmat que va ser Trump qui va reclamar a Nielsen que deixés el càrrec, cosa que, segons ha dit la dimissionària secretària d'Estat també a Twitter, farà aquest dimecres, per assegurar una "transició ordenada".\nNielsen ha fet pública a Twitter la seva carta de renúncia, que no n'explica els motius.\n— Sec. Kirstjen Nielsen (@SecNielsen) 7 d’abril de 2019\nNielsen, de 46 anys, era la responsable de la seguretat interior dels Estats Units des del desembre del 2017. Fa temps que es deia que estava a la corda fluixa per l'augment de les arribades a la frontera sud dels Estats Units, en desafiament a la política de "tolerància zero" impulsada per l'administració Trump: al març es va arribar a un rècord de 100.000 arribades, el més alt de l'última dècada. De fet, tot i haver estat la cara visible d'una política inhumana, finalment Trump ha fet fora Nielsen per considerar-la massa tova, ja que no ha estat capaç de frenar en sec les arribades.\nTrump ha fet de la retòrica antiimmigració el principal argument de la seva presidència, i l'ha portat fins a l'extrem del tancament parcial de l'administració nord-americana, que ha afectat 800.000 funcionaris, en la seva pugna amb els demòcrates pel finançament del reforç del mur de la frontera amb Mèxic. El president nord-americà fins i tot ha anunciat la fi de les ajudes a la cooperació amb Guatemala, Hondures i el Salvador per no aturar el flux dels seus ciutadans cap als Estats Units. També ha amenaçat amb tancar la duana amb Mèxic. A la carta de renúncia Nielsen es queixa de la manca de suport del Congrés i dels tribunals, que en diverses ocasions han posat fre a polítiques que vulneren drets fonamentals, com el veto a l'entrada de ciutadans de determinats països musulmans.\nLa dimissió de Nielsen és l'última d'una llarga llista d'alts càrrecs que abandonen l'administració Trump, que ara mateix no té un successor per a les carteres de Defensa o de cap de gabinet. Arriba també després que Trump anunciés abruptament divendres que cessava el màxim responsable de la policia fronterera, Ronald Vitiello, dient que volia algú "més dur". La policia fronterera depèn del departament de Seguretat Interior, que es va formar després dels atacs d'Al-Qaida als Estats Units de l'11 de setembre del 2001.


Real Fàbrica de la Seda - VINALESA (COMUNITAT VALENCIANA)\nSobre l'ala Sud del conjunt de la Real Fàbrica de la Seda, fundada l'any 1777 pel francés Joseph Lapayesse, s'alça una xicoteta i senzilla espadanya d'una sola finestra.\nL'espadanya, fruit d'una recent restauració, es troba en un excel·lent estat de conservació. Pel contrari, no es conserva d'igual manera la campana que aquesta conté, un dels béns mobles més valuosos de Vinalesa.\nL'espadanya de la fàbrica compta amb una extraordinària campana fosa l'any 1777, coincidint amb la fundació de la indústria, que esdevé com el bronze més antic de Vinalesa i conserva la seua instal·lació original.\nLa campana es troba avui en desús.\nL'edifici i la seua espadanya han sigut restaurats recentment.\nSARRIÓ ANDRÉS, Pau (21-02-2016)\nA l'ala Sud de la Real Fàbrica de la Seda, molt proper a l'espadanya, trobem un quadrant solar recentment restaurat, que careix de gnòmon.\nEspadanya Campana de la Real Fàbrica de la Seda 1777 49 68


Google Maps s'adapta al coronavirus: T'avisa a on hi ha casos\nGoogle Maps avisa en quines localitats hi ha casos de coronavirus\nEntrarà en funcionament al llarg d'esta setmana\ndijous, 1 d’octubre 2020 - 09:40h\nGoogle Maps s'adapta al coronavirus | Pixabay\nL'aplicació de mapes i navegació de Google, Google Maps, ha anunciat este dimecres que també informarà sobre els brots de coronavirus i la seua incidència en tot el món amb informació geogràfica sobre els casos de Covid-19.\nLa nova funcionalitat s'afegirà esta setmana per a usuaris de sistemes operatius Android i iOS com una capa extra sobre els mapes que els usuaris podran seleccionar a través del botó 'Covid-19 info' en el menú desplegable en la cantonada superior dreta de la pantalla.\nLa informació que es mostrarà serà la mitjana dels últims set dies de casos de Covid-19 per cada 100.000 habitants per a l'àrea del mapa que s'estiga visualitzant, i també una etiqueta en què s'indicarà si la tendència de nous casos és a l'alça o a la baixa.\nEstarà disponible en 220 països i territoris\nL'opció de conéixer els casos de coronavirus en cada zona estarà disponible per als 220 països i territoris disponibles en Google Maps, i hi haurà dades a escala provincial o estatal, comarcal i municipal, allí a on existisquen i siguen públics.\nSegons el cap de producte de Google Maps, Sujoy Banerjee, l'objectiu és ajudar a «prendre decisions sobre a on anar i què fer amb la millor informació», a demés d'arribar a eixes destinacions «de la manera més segura i eficient possible».\nLes dades per a oferir esta informació sobre els casos de coronavirus i la incidència del virus provenen de múltiples fonts, entre elles la Universitat Johns Hopkins, el diari The New York Times, i l'enciclopèdia virtual Wikipedia, que al seu torn recapten dades oficials d'ens sanitaris com l'Organització Mundial de la Salut, els diferents ministeris de sanitat i hospitals de tot el món.\n"El territori valencià veu bé la proposta de Sanitat sobre la restricció de mobilitat" "Bèlgica acaba amb la quarantena obligatòria a l'hora de viatjar al territori valencià"


5 rutes de senderisme per fer als Pirineus de Catalunya - Catalunya és casa teva\n5 rutes de senderisme per fer als Pirineus de Catalunya\nEls Pirineus de Catalunya tenen rutes de senderisme per a tots els nivells, amb durades que poden anar dels 90 minuts a les nou hores, i que transcorren per paisatges molt diferents. “Movent-te en una franja de territori relativament petita, tens una diversitat de paisatges absolutament espectacular”, afirma Josep Llusà, adjunt de l’àrea de territori de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC). A més, explica, “una de les particularitats que destaquen senderistes d’arreu del món quan venen als Pirineus és que mantenen un esperit salvatge que en altres massissos de muntanya de l’Europa Occidental no es troba”.\nAquí tens 5 recorreguts per fer tant a l’hivern com a la primavera, i explorar cares molt diverses dels Pirineus de Catalunya. T’animes a caminar entre muntanyes?\n1. Aubèrt i Era Bordeta seguint el Camin Reiau\nDurada: 2 h / Distància: 7,5 km / Tipus de ruta: lineal\nLa Val d’Aran és un paradís per als senderistes ple de boscos, valls i paratges de postal. Aquest agradable passeig te’n mostra una part. El camí comença al poble d’Aubèrt i acaba a Era Bordeta, un petit poble de la vall emmarcat per boscos i prats. És una caminada senzilla per pista de terra entre boscos de pins, avets i avellaners, que recorre part del Camin Reiau. Aprofitant que vas a la Val d’Aran, fes alguna de les etapes d’aquest gran itinerari circular que et descobreix els 33 pobles de l’única vall atlàntica dels Pirineus de Catalunya. Discorre pels senders que antigament eren les vies principals de comunicació entre els diversos nuclis habitats. L’itinerari té una distància total de 150 quilòmetres dividits en 10 etapes d’uns 15 quilòmetres, que pots fer al llarg de tot l’any com prefereixis.\nItinerari de la Mollera d’Escalarre / Oriol Clavera\n2. Itinerari de la Mollera d’Escalarre\nDurada: 1 h 25 min / Distància: 1,8 km / Tipus de ruta: lineal\nLa segona opció que et proposem és una ruta senderista per fer amb nens. La Mollera d’Escalarre és un aiguamoll de muntanya d’origen glacial situat a la Guingueta d’Àneu, al Pallars Sobirà. L’itinerari per explorar aquest espai natural és molt planer i pràcticament tot transcorre per una pista fàcil i ampla. Hi viuen moltes aus migratòries durant una part de l’any, com el corb marí gros. Però l’habitant més emblemàtic és la llúdriga. Si sou pacients, potser en podreu veure. Malgrat que es pot observar durant tot l’any, les primeres hores del matí dels mesos d’abril i maig són el millor moment.\n3. Ruta de les colònies tèxtils\nDurada: 9h / Distància: 32 km / Tipus de ruta: lineal\nEl passat industrial et marca el camí. Aquesta ruta recupera antics camins que connectaven les colònies tèxtils instal·lades a tocar del riu Llobregat. Comença a la colònia Cal Rosal, al Berguedà, i arriba fins al municipi de Balsareny. És un recorregut que travessa boscos, camps i una frondosa vegetació de ribera a tocar de riu. Descobreix les diverses colònies, com La Plana, L’Ametlla de Casserres o la colònia Bassacs, on milers de persones van viure i treballar fa més de cent anys.\nPanoràmica de Besalú / Oriol Clavera\n4. GR1: De Besalú a Ripoll\nDurada: – / Distància: – / Tipus de ruta: lineal\nEl GR1 o Sender Transversal és el sender de llarg recorregut que creua els Pirineus de Catalunya, des d’Empúries fins a terres aragoneses, pel vessant sud. El Josep Llusà, de la FEEC, en destaca que és un sender que no s’endinsa en cap massís i això permet recorre’l durant tot l’any. Es divideix en 25 etapes, però per a en Josep són especialment interessants per a senderistes amb poca experiència les quatre que enllacen Besalú amb Ripoll. Els itineraris s’obren pas entre boscos frondosos i per la vall de Bianya, i connecta la vila comtal de Besalú amb dos dels bressols de la Catalunya medieval, Sant Joan de les Abadesses i Ripoll.\n5. GR11: Del Cap de Creus al Port de la Selva\nDurada: 4h / Distància: 15,5 km / Tipus de ruta: lineal\nEl GR11 o Sender del Pirineu és el sender de gran recorregut més muntanyenc de tots els que hi ha en territori català. Recorre els Pirineus de Catalunya pel seu vessant sud, des del Cantàbric fins que desemboca a la Mediterrània. I és precisament aquest tram a tocar del mar que el Josep Llusà recomana per fer a l’hivern o a la primavera. Parteix des del Cap de Creus per endinsar-te al Parc Natural del Cap de Creus fins a arribar al bonic poble mariner del Port de la Selva.\nFer senderisme és una de les activitats més atractives per entrar en contacte amb la natura. És un pla divertit, sa, i a més t’ajuda a mantenir-te en forma, però quan surtis d’excursió cal que prenguis certes precaucions. Des de la FEEC et donen alguns consells de seguretat bàsics perquè la teva sortida sigui més segura.\nPots trobar més rutes a la Guia de senderisme dels Pirineus de Catalunya. Clica aquí per consultar-la.\nLa importància dels guies de natura\nEls guies de natura són una gran opció per fer sortides sense risc, ja que garanteixen la teva seguretat a l’aire lliure. Els seus coneixements fan les rutes més atractives i et permeten descobrir racons privilegiats.\n6 pobles amb encant per descobrir els Pirineus de Catalunya\nEntre valls i muntanyes s’amaguen petites viles de postal que guarden cultura, tradició, arquitectura i molta història.\nAquí tens alguns dels racons dels Pirineus de Catalunya que el Josep Sucarrats, director de la revista ‘Cuina’, considera que qualsevol ‘foodie’ entusiasta ha de visitar.


Grupo Corvi - Jardí de 200 m2 a Vidreres (Girona)\nEstas a: Inici>Treballs Realitzats>Jardí de 200 m2 a Vidreres (Girona)\nEns agraden les instal·lacions de gespa artificial a lo gran.\nEn aquesta ocasió hem instal·lat 200 m2 de gespa artificial del model Roma 40mm, en el jardí d’una casa de Vidreres (Girona).\nVam retirar la gespa natural amb la màquina especialitzada de tallatepes i posteriorment vam afegir la sorra de sauló, creant així una superfície neta i drenant.\nLa gespa artificial Roma 40mm és una gespa d’alta qualitat i la tenim classificada en la nostra gamma de High Quality Collection.\nA més a més, hem col·locat perfil de PVC al voltant dels arbres i els hem emplenat amb grava de color marfil.\nEl client ja pot gaudir del seu jardí Corvigrass per molts anys i estalviar molt en concepte d’eines, aigua i sobretot en temps per cuidar del seu jardí.


No us perdeu a Cursa de les Dones!! | Atletisme Català\nInici General No us perdeu a Cursa de les Dones!!\nNo us perdeu a Cursa de les Dones!!\nEl proper 29 doctubre se celebrarà a Barcelona la II Cursa de les Dones, amb sortida i arribada a les rodalíes de lArc de Triomf. Sobre un traçat de 5 quilòmetres totalment planer la prova recorrerà els carrers més cèntrics de Barcelona. La Ronda de Sant Pere, la Plaça Catalunya, Les Rambles o el Passeig de Colom son alguns dels punts mès emblemàtics que la Cursa de les Dones visitarà. Per fer la inscripció teniu temps fins al dijous 26 doctubre, a les webs www.cursadelesdones.com, www.carreradelamujer.com i www.runners.es. A qualsevol dels centres dEl Corte Inglés de Barcelona, Cornellà i Sabadell, us hi podeu apuntar tambè fins a les 22 hores del mateix día 26. El preu del pitrall es de 5 euros, dels quals 1 es destinarà a lAECC (Asociación Española Contra el Cáncer).


L’asfíxia dels hotels, les restriccions del Carnaval, la tensió a Sant Camil i el descens del contagi, a L’Eco - L'Eco de Sitges\nL’asfíxia dels hotels, les restriccions del Carnaval, la tensió a Sant Camil i el descens del contagi, a L’Eco\nLa situació de doble asfíxia que afecta a l’hostaleria –per les restriccions i per la pressió fiscal– , el Carnaval limitat a les pantalles, la tensió que viu l’hospital de Sant Camil per la Covid, el lleuger descens de contagis, la relació de forces al Govern municipal, l’augment de lectors digitals a les biblioteques i i l’elevat preu del lloguer a Ribes protagonitzen l’atenció de L’Eco d’aquesta setmana.\nEl focus de l’actualitat local passa per l’hostaleria: els hotels hauran de pagar de nou uns IBI milionaris, malgrat haver acumulat pèrdues del 70 per cent. També tractem a les nostres pàgines el tancament del Calipolis i les lamentacions dels bars per l’actual situació d’indefensió que viuen contra la gestió de les administracions. L’actualitat local també presta atenció a la retirada de les polèmiques antenes del campanar petit, a la nova correlació de forces en el Govern municipal –un any després de les converses que en van propiciar la seva ampliació– i a l’impacte de les eleccions del 14F en la política local, polèmica inclosa per la marginació al PDeCAT en la publicitat electoral.\nL’altre punt d’atenció és, com no pot ser d’una altra manera, el Carnaval. La presentació del cartell i programa, condicionat a les limitacions i restriccions del Procicat, són àmpliament tractats a les nostres pàgines. També abordem els canvis en el protocol, ens endinsem en la seva història i us expliquem quines són les propostes a Ribes. També tractem la Festa Major de Santa Eulàlia de les Roquetes i com se celebrarà enguany i us expliquem la sardana de Sant Pau, estrenada en la darrera Festa Major ribetana.\nL’actualitat de Ribes també presta atenció a l’elevat preu del lloguer, que continua pujant malgrat la pandèmia, a la polèmica per unes fotos a infants al Parc de Salvador Espriu, a les millores al carrer Miquel Servet,a l’ampliació del pressupost municipal en 700.0000 euros i a l’obertura de la nova parada de bus.\nLa informació cultural està centrada en l’augment de lectors a les biblioteques de Sitges, gràcies als fidels i, sobretot, als digitals. També us expliquem com serà la Festa de la Poesia d’aquest 2021, que el celler de creació i que la Carpa de Ribes presenta 44 projectes i que el segell Garraf Sona reactiva la seva promoció.\nA Esports exposem que els centres esportius estan ofegats a causa de les restriccions sanitàries, que els ciclistes tindran mesures de protecció per rodar en carretera, que el Bàsquet Ribes ha de traslladar els seus entraments a les Roquetes, que els escaladors demanen alternatives i que els clubs de futbol del Garraf donen suport a Manel Duran.\nLes entrevistes d’aquesta setmana són, per una banda, als perruquers Manolo Espinosa i Mònica Planes i l’artista japonesa afincada a Sitges Kaoru Hirose.\nAquesta setmana comptem amb les firmes d’Asun Batlle, Gertrudis Conde, Juanjo Corcuera, Jordi Cubillos, Mimar Marcos, Jordi Mas, Marisa Mena, Xavi Miret, Carles Montserrat i Milà, David Puertas, Isidre Roset, Joan Rosquellas, Martí Sáez, Dani Serra i Jordi Surià, a més de les fixes: Francesc Borderia, JYM, Josep Maria Matas, Antoni Sella, Vinyet Panyella, Manel Pérez, Núria Pozo i Alba Vigó. Les contres són de Xavier Gimeno (Sitges) i Fran Moreno (Ribes). L’apunt és de Jordi Inglada.


En el dia de l’estrena – Notes i apunts\nPublicat el 23 Mai 2008 23 Mai 2008 per amadeu\nLa sala ja era ben plena quan hi vaig arribar, pleníssima, i encara no havia arribat tothom. Al davant de tot, ocupant les primeres files, hi havia una quarantena d’alumnes croates de català, d’un valencià que al seu torn, sabia croata. A darrera, la gent s’asseia com bé podia: quan hi ha tanta de gent, les cadires mai són tan còmodes.\nSabia que hi hauria gent, evidentment -no cada dia podem assistir a una estrena com aquesta-, però tampoc m’imaginava arribar al punt que els responsables haurien de tancar la sala i no deixar entrar els que anaven arribant, que tanmateix, entraven per una porta de darrera i aguntaven drets. Vaja un èxit, la convocatòria, i tot pèl capell!\nQui hagi seguit les anteriors entregues, tota la saga, sap millor que jo com va la història. Però allà hi havia molta de gen que no en sabia gran cosa -hi havia persones que havien vengut només pel que podia oferir la funció-. I la veritat és que no va deixar indiferent a ningú, ni a experts ni a novells: hi va haver moments seriosos i reflexius, d’altres més irònics, humor, incertesa, drama (!), espontaneïtat, etc. L’estrella veterana, més que curtit, en plena forma, brillant; els més joves demostren que el relleu és aquí, que la qualitat no decau sinó que millora, i que la cosa tendrà continuïtat. Jo en vaig sortir entusiasmat, satisfet dels 7 euros que vaig pagar.\nI després, com no podia ser d’atra manera, a celebrar fins a les tantes l’èxit de l’estrena, a Barcelona, al bar l’hOriginal, de Pedra Foguera. Ningú se’l pot perdre!\nNomés a les millors llibreries!\nPosted in Llengua, Per anar pel mónEtiquetat poesia\nOne thought on “En el dia de l’estrena”\nRetroenllaç: Passar les nits a la fresca « Notes i apunts\nRT @vpartal: People's Vote march: 'more than half a million' rally for new Brexit referendum – live theguardian.com/uk-news/live/2… 34 minutes ago\nRT @josepdeluis: A un bar de Palma es neguen a servir un cafè amb llet «si no ho demana en castellà o anglès» dbalears.cat/ciutat/2018/10… 41 minutes ago\nEs demostra que hi ha una esquerra que sí que vol i pot i fa. Que és possible revertir infraestructures impactants… twitter.com/i/web/status/1… 1 hour ago\nRT @josepdeluis: L'OCB recorda a les institucions que han de complir amb la normativa lingüística dbalears.cat/balears/2018/1… 1 hour ago\nRT @GariXavier: Aquest paisatge és valuós i podria ser arrasat en pocs dies per una autopista exagerada. Si tenen la mínima sensibilitat, c… 1 hour ago


Suport per a mostradors per als fabricants i proveïdors de llavis brillants - Fàbrica de la Xina - Pantalla Jiechuang\nSuport per a mostradors per a brillants de llavis\nInformació bàsica. Productes de visualització: Material de cosmètics: Display de paper Lloc: Interior Aplicació: Pantalla Contenidors antitheft: No Antitheft Paraules clau: Impressora de cartró de cartró ondulat: 4c Materials d'impressió offset: K = K Cartró ondulat \_ 350g + A5 Estructura de cartutx: Projectes personalitzables / ODM / OEM Marca comercial: JC ...\nÚs: Display Goods\nParaules clau: Stand de pantalla de cartró\nEls factors d'investigació?\nNo tenim mínims tècnics, però a causa dels baixos preus, la quantitat mínima d'ordre per a aquest producte és de 200 unitats.\nTens pantalles o embalatges en estoc?\nNo. No inventariem cap mostra. Cada comanda requereix una configuració de producció personalitzada i es fabrica a una quantitat d'ordre personalitzada.\nPer descomptat, JC té més de 10 personal en el departament d'R + D, principalment es centren en desenvolupar i construir un nou projecte. L'equip de disseny havia proporcionat molts dissenys per a moltes empreses internacionals i nacionals. Com ara Disney, Samsung, Coca-cola, Sony, Kinder, L'Oreal, etc. Crec que havíeu vist molts estands de visualització a moltes botigues minoristes com Wal-Mart, Carrefour, Store 7-11, Best Buy i molts altres.\nJa teniu dissenys?\nMolt bé, podem fer realitat el vostre disseny sortint del sorteig. Per descomptat, sense preocupacions, anem a provar el vostre disseny fent un prototip i us tornem amb les millors propostes.\nEncara no hi ha cap representació i disseny clar?\nNo hi ha idees?\nJiechuang Display és un dels principals fabricants i proveïdors de mostres de taulell, la nostra fàbrica pot oferir als clients una pantalla de suport per a productes de brillantor de llavis amb bon preu. Si busqueu marques de visualització o productes d'alta qualitat, no dubti en contactar-nos.\nUn parell de: Quadre d'emmagatzematge de cosmètics Quadre de cartró d'exposició de cartró\nSegüent: Stand de tabac i cigarrets per al supermercat


Primària, de 7 a 12 anys\nEts a l’etapa d’educació primària d’elpetitmiquel. Aquesta etapa va dels 7 als 12 anys i és una etapa de grans canvis. Els nens i les nenes continuen el seu procés de descoberta des de l’autonomia i la curiositat. Els interrogants esdevenen grans reptes que es responen interaccionant amb l’entorn i en companyia de docents, família i amistats.\nA elpetitmiquel ens definim com una escola viva, activa, creativa i col·laborativa situada en un entorn privilegiat i en contacte amb la natura. El nostre objectiu és assentar les bases per a aprenentatges futurs. I ho fem conjuntament amb vosaltres, la família i l’infant. Per això el nostre lema és infant, docent i família fem un equip.\nSi estàs buscant escola de primària, has de saber que a elpetitmiquel oferim tres línies per nivell. Som l’escola d’educació infantil (3-6 anys) i primària (7-12 anys) del Col·legi Sant Miquel dels Sants de Vic, que dona continuïtat al procés educatiu fins als 18 anys. I gaudim d’un entorn saludable i en contacte amb la natura, a poc més de cinc minuts caminant del centre de la ciutat de Vic.


Arriba la vuitena edició del Daró Folk a la Bisbal d’Empordà, Notícies, Ajuntament de la Bisbal d'Empordà\n23/05/2019 a les 15:00\nArriba la vuitena edició del Daró Folk a la Bisbal d’Empordà\nJa el tornem a tenir aquí. La Bisbal està preparada i la plaça major es tornarà a omplir de música d’arrel i de balls tradicionals. Aquest divendres s’enceta el Daró Folk 2019, organitzat per l’Associació Arpa de Bec i l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de la Bisbal d’Empordà.\nEl cicle de concerts de música d’arrel enguany proposa fins a 5 nits de divendres amb música d’arrel a la plaça Major de la Bisbal d’Empordà. Començarà el divendres 24 de maig i s’allargarà fins el 21 de juny. Tots els concerts seran gratuïts i començaran a partir de les 21.30 h, a l’escalinata de l’església (excepte si plou).\nEl tret de sortida el farà Empiri Folk, el quartet de nova formació format per Carles Sans i Jordi Gasull a l’acordió diatònic, Ivó Oller a la trompeta i bombardí, i Miquel Beltran a la Percusió. Amb el seu folk empíric, teixeixen repertori diatònic que combina tonades pirinenques amb peces tradicionals d’arreu dels Països Catalans i part de l’estranger. De la unió Pirinenca-empordanesa, en brollen cançons que volen ser dansades per a tothom.\nEls seguiran Ministrers del Sabre (31 de maig), Bauma (7 de juny) i Flowk (14 de juny). La cloenda, serà el dijous 21 de juny i anirà a càrrec de Vegetal Jam.


Sobre la militarització dels cossos policials, i com revertir la tendència - Ab Origine Magazine\nPursals Jaime, Guillem (2021) "Sobre la militarització dels cossos policials, i com revertir la tendència", Ab Origine Magazine, Actualitat(25 Març) [en línia].\nMilitarització, Models Policials, Prevenció, Repressió, Seguretat\n[Fotografia de portada: Membres del Grup Especial d’Intervenció (GEI) dels Mossos d’Esquadra. Font: Mossos d’Esquadra. Generalitat de Catalunya – Flickr]\nEl dia 11 de setembre de 2001 vàrem ser testimonis d’un canvi de paradigma en els fonaments de la llibertat i la seguretat com la coneixíem. Des de la caiguda del mur de Berlín que ningú imaginava una guerra contra un enemic capaç de subvertir el sistema democràtic-liberal. I encara menys que aquest no fos quelcom extern, d’un altre país, sinó intern. Una subversió interna, organitzada i formada dins de les fronteres del mateix sistema que pretenen destruir.\nAixò no és quelcom nou, hi ha precedents al respecte, sobre tendències policials de caràcter militarista o militar per tal d’escalar en el grau de contundència. Alguns exemple són: el cas dels cossos policials nord-americans durant la Llei Seca (1920-1933), on es van dotadir d’armament militar per combatre als traficants; i sense oblidar el cas dels cossos policials de les democràcies liberals després de la Segona Guerra Mundial, on s’havia de fer front no a un enemic extern, sinó a un enemic intern capaç de subvertir l’ordre vigent, els comunistes; i per últim, un fet que sobretot afecta Amèrica del Nord i Amèrica Central: la coneguda com a Guerra de les Drogues, contra els càrtels que creaven, o intentaven crear zones de no-llei dins dels Estats.\nActualment, l’enemic intern són els grups radicals, els quals, a través del terrorisme, pretenen subvertir aquest ordre social vigent. Però això va més enllà d’un enemic que comet atemptats i ja està, perquè actualment les faccions terroristes no es formen a milers de kilòmetres, vénen a atemptar, i marxen de nou. Aquesta visió quasi folklòrica ja, dels camps de formació de terroristes al nord d’Àfrica o a Kandahar, Afganistan, s’ha de donar per superada, perquè aquests “camps” de formació poden estar a dos blocs de pisos més enllà d’on nosaltres vivim. I aquí és on sorgeix la tendència actual de la militarització dels cossos policials.\nL’atac terrorista a les Torres Bessones, l’onze de setembre de 2001 marcà un punt d’inflexió en els models policials. Font: 9/11 Photos – Flickr\nHi ha la mateixa mentalitat que hi ha hagut sempre sobre això: unes possibles cèl·lules dorments i uns possibles llops solitaris que un dia decideixen, sense que ningú més ho sàpiga, actuar i cometre un atemptat, o iniciar una revolta. Digueu-li subversió comunista, subversió islamista, subversió mafiosa, etc. Sempre hi ha hagut uns mateixos patrons al respecte segons en quin moment posem la lupa.\nSi analitzem alguns patrons actuals sobre ús contundent de la força policial, que tenen el seu origen en l’última etapa de la Guerra Freda quan hi ha la Guerra a les Drogues, succeeixen fets com els disturbis a Los Angeles entre les comunitats asiàtiques i afroamericanes, per un problema de control territorial dels comerços locals. Un efecte de desplaçament acaba generant tal tensió social que acaba generant disturbis a gran escala. I la contundència policial que va venir després, amb la participació inclosa de la Guàrdia Nacional com a resposta a aquests, encara va empantanar més el debat sobre ordre públic.\nEl fet de vincular-se l’ordre social a la contundència policial, feia que es prengués als estaments militars i la seva experiència com un fet referencial. Sense poder oblidar el fet que molts policies havien servit a diferents guerres, o a la guerra de Vietnam, o a la guerra de Corea, o a la Guerra del Golf. Cal fer especial menció en això, perquè s’extrapola arreu del món uns paradigmes d’un país que ha estat contínuament en guerra, i amb una retòrica bèl·lica. I que no fou fins que tots van tenir un enemic comú, el terrorista islamista, el que connectaria i extrapolaria de nou el model nordamericà aquí. Amb la mateixa retòrica, finalitat i forma de fer. Això va provocar que com que la subversió islamista no entenia de fronteres, ni hi entén, es podia adoptar un model únic per permetre la cooperació policial més fàcilment.\nMilitaritzar els carrers era quelcom a evitar, perquè no és democràtic que les Forces Armades estiguin fora dels aquarteraments en temps de pau, i encara que hi hagués, i estigui havent-hi, aquesta guerra total contra el radicalisme i el fonamentalisme, no es podia percebre que realment afectés els barris i països occidentals. Això va obrir la porta a què agències civils governamentals, com la NSA nord-americana tinguessin capacitat, gràcies a la llei PATRIOT (2001), d’interferir trucades a l’atzar, o poguessin revisar les xarxes socials al respecte. S’obria la porta a què la policia anés més enllà també, i s’integrés en els paradigmes de la Defensa Nacional.\nFotografia de la Guerra de Corea (1951-53). La intervenció militar dels EUA arreu del món, constant, ha anat impregnant de bel·licisme les seves forces policials. Aquest model s’ha anat estenent per tot el món, especialment després dels atemptats de l’onze de setembre de 2001. Font: Korean War in Pictures, 1951-53 – Flickr\nCanvis en l’armament, en la tecnologia emprada, noves lleis de seguretat ciutadana que fixaven nous límits de la llibertat individual i col·lectiva, noves salvaguardes per intervenir allà on fos, en qualsevol moment, sota el paradigma de la prevenció i la guerra preventiva. Els governs nacionals, ja fossin democràcies plenes o sistemes de democràcies en consolidació, o directament règims constitucionals i dictadures, sota aquestes noves competències arribaven on no podien arribar, i no haguessin pogut arribar mai en temps que no fossin excepcionals. Poden convertir així el fet excepcional, en quotidià.\nAixò té com a conseqüència una clara tendència negativa a la desproporció policial en l’ús de la força. Un fet que podem veure a vegades arreu quan hi ha manifestacions i protestes socials, o activitats de reivindicació ciutadana. Aquí caldria diferenciar a països com Espanya, o els d’Europa de l’Est, membres de l’antic Pacte de Varsòvia, on la contundència policial és fruit d’una cultura institucional repressiva en el sentit de l’ordre, o correcció conductual. I no hi ha tant una percepció del policia-ciutadà que podem tenir a França, Alemanya, Regne Unit, Irlanda, Estats Units… sinó més aviat un funcionariat percebut com la part visible de l’Estat en el nostre dia a dia.\nA més, el canvi en aquests estats ha sigut com un “efecte retorn”. Eren estats que controlaven tots els aspectes possibles de la vida pública, i ja tenien eines intrusives cap a la seva ciutadania. En períodes de transició democràtica i consolidació d’aquestes va haver-hi un relaxament de les mesures policials militaristes, i de nou amb els nous paradigmes de la seguretat preventiva, aquests han tornat per altres vies. El rol de la tecnologia ha fet que no es percebi com tan intrusiu el desenvolupament del marc de seguretat ciutadana com que no es pot veure o percebre, però en canvi podríem dir que han anat més enllà.\nAixí doncs, tenim dues tendències. La dels països democràtics amb models policials o de polítiques d’ordre públic amb tradició democràtica i institucional demòcrata-liberal que han patit un enduriment en les mesures, i la dels països en transició democràtica, o amb valors democràtics no-consolidats on hi ha hagut un retorn a un punt de partida per altres mitjans. Però totes dues han coincidit en la tendència actual de voler militaritzar els cossos policials en lloc de crear noves unitats militars, o directament crear un cos específic a part amb unes competències i funcions concretes.\nI això també repercuteix en la percepció ciutadana al respecte, perquè cada cop dista més en aquesta allò que un ciutadà espera que sigui el cos policial que vetlli per ell, i el que acaba essent: generant descontentament, deslegitimació, malestar… i això repetit moltes vegades, acaba generant desencant i frustració social. Que s’acaba convertint en protestes contra l’anomenada violència policial, que generen disturbis, i que en l’àmbit generacional acaben provocant un efecte desconnexió: “aquesta policia no la sento com a pròpia”.\nSobre la retòrica emprada respecte a l’ordre públic també és un assumpte que cal incidir-hi, perquè cada vegada guarda més semblances amb la retòrica castrense, tant des de les institucions, com des dels mateixos cossos policials. Això també genera cert rebuig social, i també és conseqüència de l’onada militarista en la qual ens trobem actualment. El fet que la policia empri termes militars tàctics, quan la seva funció no correspon a aquestes coses en la quotidianitat, converteix de nou l’excepcionalitat en normalitat.Termes com executar, execució, alliberament, missió, nivell tàctic, unitat… entre altres.\nSobre com revertim aquesta tendència, la resposta no és descaminar els passos fets, perquè les amenaces i riscs de fa uns anys ja no són els actuals. Però sí que és cert que l’existència d’aquests nous adversaris i riscs no han de ser sinònim d’una ferotge opacitat per salvaguardar la integritat de res. Això sí que s’entén en situacions excepcionals, i s’accepta socialment en aquestes, però si estem d’acord que s’han normalitzat aquestes excepcionalitats, normalitzem també fets com la transparència, el rendiment de comptes, el control parlamentari o la revisió legislativa, entre altres.\nImatge de la Bereitschfaftspolizei, la policia antidisturbis alemanya, durant una manifestació de 2011. Font: Wikimedia Commons\nEns trobem en un moment on és necessari canviar el model policial actual per tal de preservar el millor d’aquest, abans de totes les desviacions en nom de la seguretat preventiva que hi ha hagut. No es tracta tant doncs, d’esmenar situacions puntuals, com han fet alguns països, com el fet que els policies no portin armament pesant a la via pública, no hi hagi presència de policies amb proteccions d’antiavalot pels carrers si no hi ha avalots (doncs tan sols generen hostilitat ambiental), etc.\nEs tracta de fer un salt endavant per recuperar les bondats del model de seguretat i eliminar tots els excedents que han esdevingut inútils, però que se segueixen conservant pel manteniment d’una certa situació de força institucional.\nSi els riscs i les amenaces han canviat, la percepció de seguretat i el que les generava també. Així doncs, és lògic acceptar que també ha de canviar allò que la garanteix, que és la funció policial.


GVA.ES: Sol·licitud de participació en el procediment d'acció concertada en matèria de serveis socials, en el sector d'atenció a persones majors dependents.\nL'objecte del concert és la reserva i ocupació de places en centres d'atenció social a persones majors dependents perquè les ocupen les persones usuàries del sistema públic de serveis socials.\nPoden sol·licitar i participar en el règim d'acció concertada de serveis socials les entitats d'iniciativa social que tinguen com a destinatàries persones majors dependents, que complisquen els requisits legals i reglamentaris establits.\nEs consideren entitats d'iniciativa social les fundacions, associacions, organitzacions de voluntariat i altres entitats sense ànim de lucre que realitzen activitats de serveis socials. Així mateix, es consideren incloses les societats cooperatives qualificades com a entitats sense ànim de lucre conforme a la seua normativa específica.\nD'acord amb el que disposa l'article 7 del Decret 181/2017, de 17 de novembre, del Consell, pel qual es desplega l'acció concertada per a la prestació de serveis socials en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, poden sol·licitar i accedir al règim d'acció concertada les entitats d'iniciativa social prestadores de serveis socials a persones majors dependents que complisquen els requisits següents:\na) Estar degudament inscrites en el sector de serveis socials corresponent a persones majors en el Registre d'Entitats, Centres i Serveis de la conselleria competent en matèria de serveis socials.\nb) Disposar d'acreditació administrativa, conforme exigeix la normativa sectorial, per a la qual cosa es consideren acreditats, a l'efecte de l'atenció en centres, conforme estableix la disposició addicional cinquena del Decret 62/2017, de 19 de maig, del Consell, els centres residencials i centres de dia de persones majors dependents, autoritzats complint els requisits establits en l'Ordre de 4 de febrer de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regulen els requisits d'autorització i funcionament dels centres de serveis especialitzats d'atenció a persones majors, així com els centres adherits als programes de bo residencia i bo centre de dia.\nd) Disposar el centre d'autorització de funcionament, conforme a la normativa general de serveis socials i la normativa sectorial, amb anterioritat a la data de publicació de la convocatòria.\ne) Acreditar que es disposa o que s'està en condicions de disposar d'un certificat de qualitat del centre, abans de la data de finalització del concert social o la pròrroga d'aquest.\ng) No estar incurs en les prohibicions que estableix l'article 8 de l'esmentat Decret 181/2017, de 17 de novembre, del Consell.\n1. El finançament de les places concertades per la Generalitat a què es refereix aquesta convocatòria s'efectuarà d'acord amb els mòduls econòmics (euros/plaça/dia) fixats per plaça ocupada, amb la distribució següent:\nCENTRES DE DIA: 43/plaça/dia\nHABITATGES TUTELATS: 43/plaça/dia\n2. Els mòduls establits cobreixen la totalitat dels costos variables, fixos i permanents de prestació de cada tipus de recurs, sense incloure el benefici industrial, i comprenen el cost de tots els serveis exigibles de prestació obligatòria que ha de proporcionar el centre, d'acord amb la normativa vigent, i que ha d'abonar la Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.\n3. Per a l'establiment de l'anualitat del concert social, es tindrà en compte que el càlcul dels mòduls econòmics es realitza:\na) Per 365 dies/any en el cas de residències (366 en anys de traspàs).\nb) Per 247 dies/any en el cas de centre de dia (248 en anys de traspàs).\nc) Per 365 dies/any en el cas d'habitatges tutelats (366 en anys de traspàs).\n4. El finançament de places no efectivament ocupades, per causa aliena a l'entitat, serà del 50 % del mòdul establit per a la tipologia del recurs de què es tracte.\nQuant al pagament del cost del concert:\n1. La conselleria competent en matèria de serveis socials tramitarà mensualment l'ordre de pagament del cost del concert social per plaça concertada, d'acord amb els mòduls econòmics fixats en la convocatòria i el corresponent document de formalització, conformement a les places efectivament ocupades i no ocupades durant el mes anterior.\n2. L'abonament del cost del concert s'efectuarà mitjançant una transferència bancària al compte específic per a concerts socials designat per l'entitat corresponent.\n3. El pagament corresponent a la mensualitat de desembre s'entregarà, si així ho recull la corresponent llei de pressupostos, de manera anticipada, amb la relació nominal de persones ateses i places no ocupades a data 1 de desembre, sense perjudici de la regularització corresponent, que s'efectuarà, en tot cas, abans del 31 de gener de l'exercici següent, que implicarà l'exigència, si escau, de reintegrament de l'import percebut indegudament.\nEl termini de presentació de sol·licituds de la present convocatòria serà d'un mes, a partir de l'endemà de la seua publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV núm. 8519, 01/04/2019).\nLa documentació que han de presentar les entitats, per cada tipologia de centre i per a cada centre que sol·licite participar en el procediment de concertació, és la següent:\na) Sol·licitud de participació en el concert social, conformement a l'annex II.\nc) Document d'autobaremació, conformement a l'annex III.\nd) Protocols computats en el document d'autobaremació, si escau.\nh) Document d'alta de domiciliació bancària amb el compte designat per a la percepció de concerts socials, conforme al model que consta com a annex V.\n1. Les entitats d'iniciativa social interessades poden presentar les sol·licituds, d'acord amb el model de sol·licitud (annex II) i la documentació específica, incloent l'autobaremació (annex III), en el termini establit en la convocatòria.\n2. L'òrgan d'instrucció, una vegada revisada la documentació exigida, ha de realitzar els requeriments necessaris a les entitats les sol·licituds de les quals no reunisquen la documentació acreditativa del compliment dels requisits.\nAixí mateix, aplicarà el barem en el qual s'estableixen els criteris de valoració de les entitats.\n3. Per a tal fi, en cada direcció territorial de la Conselleria, es constituirà una comissió tècnica instructora, que estarà integrada per almenys tres membres designats per la persona titular de la direcció territorial.\n4. Una vegada acabat el treball de les tres comissions tècniques instructores, s'elevarà a la comissió d'avaluació la relació d'entitats els centres de les quals compleixen els requisits, amb la proposta de puntuació.\n5. La comissió d'avaluació, amb la prèvia remissió per les comissions tècniques instructores, elaborarà la proposta de resolució corresponent, que determinarà el nombre de places que es concertaran amb cada entitat d'iniciativa social, les quals quedaran a la disposició de la Conselleria a partir del moment en què es formalitze el corresponent concert social, i es deixarà constància de les places que cal denegar amb la motivació de la causa: per no complir requisits, per no haver superat la puntuació mínima establida en la convocatòria o per estar imposada per la limitació de crèdits pressupostaris.\n6. La persona titular de la Direcció General de Serveis Socials i Persones en Situació de Dependència, per delegació de la persona titular de la Conselleria, resoldrà sobre la concessió o denegació de concerts socials en una resolució única.\n7. Transcorregut el termini establit en l'apartat anterior sense que s'haja dictat i publicat la resolució expressa, han d'entendre's desestimades les sol·licituds formulades per les entitats participants en el procediment de concertació, per silenci administratiu, d'acord amb el que estableix l'article 25 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques, sense perjudici que subsistisca l'obligació legal de l'Administració de resoldre expressament.\n8. La resolució que es dicte de concessió i denegació de concerts posa fi al procediment de selecció, i serà objecte de publicació en el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, de manera que aquesta tindrà tots els efectes de notificació als interessats, conforme al que disposa l'article 45 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del procediment administratiu comú de les administracions públiques.\n9. Els concerts socials, producte dels acords d'acció concertada, es formalitzaran en document administratiu, dins del termini de trenta dies a comptar de l'endemà de la publicació de la resolució de concessió.\nLa resolució posa fi a la via administrativa i, contra aquesta, es podrà interposar un recurs potestatiu de reposició en el termini d'un mes a comptar de l'endemà de la publicació, o bé, directament, un recurs contenciós administratiu, en el termini de dos mesos a comptar de l'endemà d'aquesta publicació, de conformitat amb el que disposa l'article 46 de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la jurisdicció contenciosa administrativa, sense perjudici que s'hi puga interposar qualsevol altre que estime convenient.\nLa presentació de sol·licituds i documentació annexa es realitzarà de forma telemàtica a través de la seu electrònica: https://sede.gva.es\n1. La valoració de les sol·licituds s'efectuarà atenent els següents criteris de selecció i valoració d'entitats:\na) Els anys d'experiència acreditada en la prestació de serveis a persones majors dependents. Aquest criteri es valorarà amb un màxim de 10 punts, a raó de 0,5 punts per any complet acreditat, a comptar de la inscripció del centre dins d'aquest àmbit funcional en el Registre d'Entitats, Centres i Serveis de la conselleria competent en matèria de serveis socials de la Comunitat Valenciana.\nb) La continuïtat en l'atenció en relació amb la qualitat prestada. Aquest criteri es valorarà amb un màxim de 25 punts, conformement a l'existència i presentació dels següents protocols que desenvolupe el centre, d'acord amb la següent distribució de puntuació:\n- Per disposar d'algun protocol en matèria de no-subjecció, s'atorgaran 4 punts.\n- Per disposar d'algun protocol en matèria de gestor de casos i resolució PIA, s'atorgaran 4 punts.\n- Per disposar d'algun protocol i un projecte de model d'atenció centrada en la persona (capacitat i autodeterminació, singularitat, bon tracte, intimitat i confidencialitat, intervenció en emocions i memòria, sexualitat, entorn convivencial familiar, etc.), s'atorgaran 9 punts.\n- Per disposar d'algun protocol relacionat amb el final de la vida digna, s'atorgaran 4 punts.\n- Per disposar d'algun protocol en matèria de convivència de les persones usuàries amb les seues mascotes, s'atorgaran 4 punts.\nTot això, sempre que es presenten els corresponents documents i es complisquen els adequats criteris per a la l'aplicació, per a la qual cosa cada protocol ha de portar associats els fulls o documents de registre corresponents i l'adscripció a un dels programes que desenvolupa el centre.\nc) Millores en matèria de personal. Es valorarà, amb un màxim de 22,5 punts, el fet de disposar d'una ràtio de personal superior a la mínima exigida per la normativa vigent, durant l'execució del concert, d'acord amb la següent distribució de puntuació:\n- Per disposar de 2 auxiliars de clínica, per cada 7 persones usuàries, s'atorgaran 5,5 punts.\n- Per disposar de servei d'infermeria durant 16 hores al dia, s'atorgaran 4 punts.\n- Per disposar de la figura de terapeuta ocupacional, s'atorgarà 1 punt per cada 4 hores setmanals, amb un màxim de 4 punts.\n- Per disposar de la figura de tècnic d'integració social, s'atorgarà 1 punt per cada 4 hores setmanals, amb un màxim de 4 punts.\n- Per tindre fixades unes retribucions superiors del personal del centre, respecte a les quanties establides en el conveni col·lectiu aplicable, s'atorgarà la puntuació següent:\nIncrement de fins a un 5 % de manera global, 2,5 punts.\nIncrement de més d'un 5 %, 5 punts.\nd) Les bones pràctiques socials i de gestió de personal, en relació amb les clàusules socials de creació d'ocupació per a persones amb dificultats, plans d'igualtat entre dones i homes, i altres de caràcter social, especialment establides en l'execució de les prestacions objecte de l'acció concertada: Aquest criteri es valorarà amb un màxim de 10 punts de la manera següent:\n- Per tindre incorporats treballadors amb discapacitat o diversitat funcional en l'entitat que executarà l'acord d'acció concertada en un percentatge superior al 2 %, s'atorgaran 2 punts.\n- Per tindre establit un pla d'igualtat de dones i homes, que assegure la igualtat de gènere i l'eventual millora dels mínims en matèria d'igualtat i de conciliació laboral establits en la Llei orgànica 3/2007, de 22 de març, per a la igualtat efectiva de dones i homes, i en la normativa autonòmica (Llei 9/2003, de 2 d'abril, de la Generalitat), s'atorgaran 4 punts.\n- Per tindre establida una carta de servei amb la relació de serveis que ofereix, amb compromisos de gestió, indicadors detallats per al seguiment, sistema de gestió de queixes i reclamacions, i mesures d'esmena àgils en cas d'incompliment (en el document de carta de serveis, que es facilite a les persones usuàries, amb independència del reglament de règim interior), s'atorgaran 4 punts.\ne) Implantació de processos de participació i decisió de les persones usuàries en els plans de centres i en els seus projectes de vida: Aquest criteri es valorarà amb un màxim de 10 punts de la manera següent:\n- Per tindre establit o previst un programa o protocol d'informació a la persona usuària i/o al familiar responsable, amb els mecanismes adequats per a la informació, orientació i implicació de les persones usuàries en el seu programa terapèutic dins del centre, s'atorgaran 5 punts.\n- Per tindre establida o prevista una programació d'activitats, subjecta a l'aprovació d'òrgans de participació per a la prestació dels serveis, amb l'adequada periodicitat i sistemes de seguiment dels acords, s'atorgaran 5 punts.\nf) El nivell de qualitat en el servei prestat durant l'execució del concert es valorarà fins a un màxim de 15 punts, amb la següent distribució de puntuació:\n- Per disposar de l'opció de doble elecció de menú, tant en dinars com en sopars, per part de les persones usuàries, s'atorgaran 5 punts.\n- Per oferir acompanyaments externs gratuïts, consistents, com a mínim, en: a) Visites mèdiques programades, segons les necessitats de les persones usuàries i, com a màxim, una vegada al mes, i b) Gestions i compres, una vegada al mes i dins de l'àmbit provincial on estiga situat el centre, s'atorgaran 2,5 punts.\n- Per oferir el servei de perruqueria gratuït consistent, com a mínim, en: tallada mensual, i rentada, assecada i pentinat setmanal, s'atorgaran 2,5 punts.\n- Per oferir el servei de podologia gratuït, consistent en les cures necessàries per a les persones usuàries, amb una periodicitat mínima trimestral, excepte casos excepcionals o problemes específics, en els dos casos acreditats mitjançant un informe del metge del centre, que s'atendran segons necessitat, s'atorgaran 5 punts.\ng) Característiques tècniques de l'edifici durant l'execució del concert. Es valorarà amb un màxim de 7,5 punts, amb la següent distribució de puntuació:\n- Per disposar de sistema de climatització en totes les habitacions, s'atorgaran 2,5 punts.\n- Per disposar de bany interior en totes les habitacions, s'atorgaran 2,5 punts.\n- Per disposar de sales d'estar i menjadors familiars, s'atorgaran 2,5 punts.\nEs fa constar que els apartats a, d i e són comuns per a residències, centres de dia i habitatges tutelats, de manera que queden els apartats b, c, f i g reservats exclusivament per a residències.\nA més de les obligacions que, amb caràcter general, s'estableixen en l'article 45.2 i 3 de la Llei 5/1997, de 25 de juny, de la Generalitat, per la qual es regula el Sistema de Serveis Socials en l'àmbit de la Comunitat Valenciana, i en l'article 11 del Decret 181/2017, s'estableixen les següents obligacions dels beneficiaris:\nLes entitats signants dels concerts estaran obligades a justificar la prestació del servei i el compliment de les obligacions derivades del concert per a l'abonament d'aquests.\nA aquest efecte, han de presentar, amb caràcter mensual, en els cinc primers dies del mes següent, la següent documentació per via telemàtica o mitjans electrònics:\n- Relació de persones usuàries ateses amb la indicació del seu nom, cognoms i DNI, subscrita pel titular del centre o la persona que actue en representació d'aquest, conforme al model que consta com a annex V.\n- Certificació de la direcció del centre que acredite que s'ha prestat el servei conformement a les obligacions que estableix el concert i, si escau, el nombre de places no ocupades per causa aliena a l'entitat.\nL'entitat titular del centre queda subjecta a les funcions inspectores i sancionadores de l'Administració de la Generalitat i dels serveis competents en la matèria, tal com estableix l'article 30 del Decret 181/2017.\n- Llei 5/1997, de 25 de juny, de la Generalitat, per la qual es regula el Sistema de Serveis Socials en l'àmbit de la Comunitat Valenciana.\n- Decret 14/2018, de 23 de febrer, del Consell, pel qual s'aprova el Reglament orgànic i funcional de la Vicepresidència i Conselleria d'Igualtat i Polítiques Inclusives.\n- Ordre de 4 de febrer de 2005, de la Conselleria de Benestar Social, per la qual es regula el règim d'autorització i funcionament dels centres de serveis socials especialitzats per a l'atenció de persones majors.\nOrdre de 4 de febrer de 2005.\nLlei 5/1997, de 25 de juny.


2 Juliol 2017 Josep Dorca\nDijous passat, 30 de juliol, la Comissió Electoral Central de Kosova va fer públics els resultats definitius de les eleccions que van tenir lloc en aquell país el dia 11 de juny. El fet que un percentatge de vots gens menyspreable estigui en mans de la diàspora ha servit per justificar-ne la tardança.\nAquests resultats no difereixen gaire dels presentats fa dues setmanes, però sí que hi ha un petit canvi en el repartirment d’escons. La coalició PAN, de dotze partits, entre els quals hi ha el Partit Democràtic de Kosova, Aliança pel Futur de Kosova (AAK) i Iniciativa per Kosova (NISMA), manté els 39 escons que se li havien adjudicat. La principal novetat és que la segona força política del país, el Moviment Vetevendosje (VV), puja fins a tenir una representació de 32 diputats, cosa que el consolida com a gran alternativa de govern. Cal destacar que aquesta formació ha dobat el nombre d’escons en el parlament, cosa que la impulsa en la cursa per formar alternatives. L’altra cara de la moneda és el retrocés de la coalició LAA -formada per la Lliga Democràtica de Kosova, Aliança per un nou Kosova (AKR) i Alternativa-, que es queda amb tan sols 29 diputats. De tota manera, tot i que no es preveu que hi hagi cap canvi més, encara cal que la setmana vinent es confirmin del tot.\nPel que fa a les minories, el repartiment és el següent: Llista Sèrbia, 9 escons; Coalició Vakat -minoira bosníaca-, 2 escons; la resta de formacions en tenen tots 1: Partit Democràtic Turc de Kosova, Partit Rom Unit de Kosova, Partit Liberal Gipsi, Partit Unitari Gorani, Partit Ashkali per la Integració, Partit Democràtic Ashkali per la Integració, Partit Liberal Independent -també serbi- i Nou Partit Democràtic.\nPer tant, la situació global no canvia, i s’ha d’esperar a veure quines opcions hi ha de formar govern. D’una banda, Ramush Haradinaj, el candidat a primer ministre per la coalició PAN, continua insistint en la idea que formarà govern amb tota seguretat, i posa com a data màxima per fer-ho mitjan juliol. La veritat és que no ho té gens fàcil, ja que per poder-lo formar cal arribar a un mínim de 61 diputats. Això vol dir que necessita el concurs de les minories i d’algú altre.\nDes de la LDK s’ha jurat i perjurat diverses vegades que no pactaran amb una coalició on sigui present el PDK. El 28 de juny mateix, Avdullah Hoti -candidat de LAA a ocupar el càrrec de primer ministre- s’hi va refermar. De tota manera, també s’ha fet pública la notícia de les reunions entre Haradinaj i Pacolli, home de negocis i soci menor de la coalició LAA, més concretament com a dirigent de l’AKR, i de la bona sintonia entre tots dos.\nDes de Vetevendosje es continua apel·lant als components de la coalició LAA a fer un govern que impliqui fer fora el PDK del govern. Durant aquestes setmanes, Albin Kurti s’ha prodigat en diversos mitjans i ha insistit que aquesta és l’única opció viable per a Kosova.\nPer aprofundir-hi, podeu llegir el text que vaig escriure per valorar-ne els resultats electorals:\nEntre l’immobilisme i el possible canvi\nPrevious Article La independència de Bulgària. Des de les primeres revoltes fins a la proclamació d’independència, 1836-1908\nNext Article Congrés fundacional del PUN, partit que pretén reunificar Moldàvia i Romania