Joan Ferrer deixa el Club Bàsquet Calella | Carles Pascual\nL’adéu a 40 anys al Club Bàsquet Calella\nÉs dissabte. Un més dels molts que en Joan Ferrer li dedica en cos i ànima a la seva passió, el bàsquet formatiu. Arriba el partit i cal aplicar tot el que s’ha treballat durant la setmana. El rival és el Joventut de Badalona. Després de sortir a pista, i completada la roda d’escalfament, en Joan compleix amb la tradició de tancar l’equip al vestidor. No pas per donar ordres, sinó per remarcar valors. Un tret identificatiu de la feina que en Joan transmet.\nEls partits no es preparen en funció de com juga el rival. Segurament, perquè tampoc es té l’edat (nens i nenes nascuts el 2002). Es preparen des del vessant educatiu. També del tècnic. El bàsquet és un joc, i a ningú li va la vida. Infocalella ha entrat amb ell al vestidor del Mini A del Club Bàsquet Calella. Aquest és el missatge que trasllada als seus nanos, que asseguts, l’escolten amb atenció Joan Ferrer (xerrada)\nL’educació que ell transmet, no està oposada al fet que el partit es pugui viure des de la banda amb intensitat. En Joan és un cul inquiet. No para de gesticular, de donar ordres, de cridar si cal. També d’aplaudir, quan la feina s’ha fet bé.\nDesprés de 40 anys, amb una etapa primerenca i curta com a jugador, i una més prolífica a la banqueta i també a la presidència, en Joan deixa el Club Bàsquet Calella. Aquesta és l’última temporada, perquè com ens diu, està “decebut amb certes coses que passen al meu voltant”. També perquè el seu present es construeix sota el prisma de nous horitzons i noves aficions. La porta del bàsquet no la tanca definitivament. L’ajusta, però si algun dia l’obre, de moment serà en un altre lloc.\nIFC: Quants anys portes amb això de la piloteta?\nJF: Aquest any en fa 40. Des del 74…\nHas passat per tot arreu, no?\nSí, però com a jugador no massa perquè de petit vaig tenir un problema d’àcid úric i no vaig poder jugar tant com haguès volgut. Vaig plegar de petit i molt més tard em vaig incorporar a un equip de veterans, el Sake Esportiu. Però el meu nivell de bàsquet és justet. De seguida, vaig començar a entrenar. Un amic, en Carles Duxans em va dir que necessitaven gent els dissabtes a la tarda per a una lliga de mini-bàsquet. Hi havia pares de nens que ara tinc a l’equip i això és fantàstic.\nTu tens galons al club. Pels anys i per les maneres d’entrenar…\nSempre m’ha agradat ser així, amb tot el que faig a la vida. També a l’Ajuntament, on treballo. I m’encanta el tema dels valors i de les formes. Quan ho sumes tot i tractes amb persones que confien en un projecte, en unes il.lusions, doncs has de donar-los una torna.\nQuè busques en les quatre paraules que els dius abans d’un partit?\nSobretot, transmetre’ls que s’ho han de passar bé. Gaudir i que allò que fas no està pensant per estar nerviós, ni per guanyar o perdre, sinó per compartir aquella activitat amb els companys.\nA vegades els nervis arriben des de la graderia, dels pares. És difícil de combatre?\nNo… forma part de l’espectacle (riu). Tampoc m’hi he posat massa. Depen molt de nosaltres això. Els entrenadors, i ho veus en el món del futbol, sempre transmeten. I sobretot, i hi ha clubs que no ho permeten, que és que quan acaba el partit m’agrada parlar amb els pares. M’agrada ser un amic dels pares i no només l’entrenador del seu fill.\nI els valors per sobre d’ensenyar a jugar a bàsquet?\nVan de bracet. Conec casos de companys que converteixen l’entrenament en una activitat lúdica i no m’agrada aquest plantejament. Sóc molt exigent en l’aspecte tècnic. Ara bé, en cap moment hem de sacrificar un valor perquè una proposta tècnica vagi endavant.\nPer tu, els jugadors del teu equip tenen tots el mateix valor a la pista?\nEvidentment que sí. De totes maneres també sóc contrari al ‘pobre noi’ i tothom ha de jugar. No m’agrada. Tothom ha de jugar per una raó simple: perquè tothom ha de tenir l’opció de crèixer jugant. Però també els hi he de recordar que hi ha gent que treballa més i gent que treballa menys. I en un col.lectiu s’ha d’agafar com a mostra aquell company que treballa per a ser com ell. Jo no els classificaré. Ho han de fer ells. I si sóc el número 13 de l’equip, doncs voler ser el 12. Perquè així seré millor i tindré més autoestima.\nMolts entrenadors, a l’últim període, treuen l’equip ‘bo’\nJo també, per una raó simple. L’equip bo engega allò i altre jugadors que també són bons, tenen l’opció de sortir perquè s’ho han guanyat. També t’he de dir que en 6 minuts i a temps corregut, es fa difícil que jugui tothom.\nTècnicament, tàcticament, com t’agrada que sigui el teu equip?\nAgressiu… és una extensió del que fas a la vida. Quan ets molt exigent, vols exigir. Agafo un mal hàbit i si ningú em diu res, me’l quedo.\nTeniu un argot entre vosaltres. Explica’m què és un pistoler\nÉs una imatge que utilitzem molt quan juguem en defensa. Ens agrada molt pensar que qui defensa és un pistoler, que dispara una pilota, i l’altre és un jugador. Una manera visual perquè el nano es col.loqui tàcticament on li toca. En tenim d’altres com melmelada o tortell. Ens agrada fer broma als entrenament. Fem molt el burro, també.\nQuanta corda et queda?\nSi no hi ha res de nou, plego aquest any. Estic decebut amb certes coses que estan passant al meu voltant i em fa molta por convertir-me en allò que no he volgut ser mai, que és una persona que per obligació va 3 dies a la setmana a entrenar i el dissabte a un partit. Estic descobrint nous camps que m’omplen molt. La natura m’entusiasma i necessito temps també per a això. Els objectius s’estan transformant.\nPenso que sí. Tota la vida m’he mogut per sensacions. No és un tema de ser o no ser el president. Ja anava bé fent d’entrenador o espectador, però sempre generant i creant. Quan deixes de crear, es torna rutinari. I t’asseguro que, a banda dels amics que em queden al club, el que més em satisfà és el que he arribat a crear.\nI ara no et deixen?\nNo, no… no es que no em deixin. Els plantejaments han canviat. També les circumstàncies i els paràmetres. Ja farem altres coses. No tinc cap intenció en què s’em trobi a faltar. Em vull permetre el luxe de fer aquesta aturada tècnica, que potser és definitiva.\nÀUDIO ENTREVISTA Entrev Joan Ferrer\nPosted by Carles Pascual Club Bàsquet Calella, Joan Ferrer Permalink\nGràcies, gràcies, gràcies, gràcies!\tCalella-Caparan a la Half Challenge\n4 Responses to L’adéu a 40 anys al Club Bàsquet Calella\nchristian negre 27 Març, 2014 Respon\nMoltes gràcies per tots aquests anys de dedicació Joan. No crec que sigui cap exageració afirmar que, per un bon grapat de Calellencs, has estat mestre i model.\nEva 28 Març, 2014 Respon\nUna persona que m’ha ensenyat moltíssim, dins i fora de l’esport. Sense ell, el club mai no hagués estat el que ha estat.\nGràcies per tot!!!! :)\nJordi Casanovas 28 Març, 2014 Respon\nDurant molts anys va ser molt més que un entrenador per a mi i per molts dels meus companys, crec sincerament que en vam aprendre moltes coses que ens han permès ser millors persones, a part de disfrutar, i molt, fent esport. Una llàstima que pleguis. Gràcies.\nKike 1 Maig, 2014 Respon\nSens dubte els milors anys com a jugador els vaig viure al teu costat i des de llavors sempre has sigut més que el mister un bon amic…gracies per tot.


Nom: GORG GITANO\nAltres noms: Gora Gitano\nAdreça: Gorg Gitano\nAl cim de gorg Gitano, situat a breu distància de Montllor Petit (418 m), per la banda de ponent, es poden apreciar restes d'una torre.\nEs tracta d'una construcció rectangular, l'aparell de la qual és bastit directament sobre la roca amb pedres a penes desbastades, seguides i horitzontals, sense morter ni argila. En romanen algunes fileres només a les bandes de sud-oes i nord-oest, mentre els murs nord-est i sud-est són enderrocats fins quasi arran de terra. A nord-oest hi ha restes d'un talús. Moltes pedres es troben escampades pels vessants. La base amida 6,65 m x 8,95 m.\nDes d'aquest coll hom domina un vastíssim horitzó. De llevant a ponent, la torre de Pola, la platja de la Mar Gran, el Cap de Tossa, tota la vall, puig Pollastre, el coll de Terra Negra i, a tramuntana, puig Castellet, la Ruira i les terres del que fou el mas Bandrich. La muntanya de Montllor, en canvi, impedeix veure la part més oriental del terme i, per tant, les ruïnes de l'església de Sant Lionç i la cala homònima. A poca distància sota el turó, hi ha un petit pla amb les restes de l'església de Vilademont. Al cim de gorg Gitano, situat a breu distància de Montllor Petit (418 m), per la banda de ponent, es poden apreciar restes d'una torre.\nDes d'aquest ...\nEl tipus d'aparell de la torre del gorg Gitano fa pensar en una construcció del segle XI-XII. Seria, per tant, posterior a la torre de Pola, i construïda, plausiblement, quan es manifestà la necessitat d'organitzar sistemàticament la defensa del territori. Corroboraria aquesta datació el fet de no trobar-la esmentada en la donació del 966, on, en canvi apareix la roca de Pola. Però a més de la funció de guaita, gorg Gitano podia servir també com a refugi. Les mides perimetrals de la base, poc habituals, tancaven un espai que podia albergar, en cas de perill extrem, els qui havien pujat a Vilademont, atesa la proximitat dels dos indrets.\nAquesta torre, punt excepcional d'observació, era, per posició i altura, el centre del sistema d'alarma i vigilància del terme, almenys durant els segles XI-XII. Rebia i transmetia els senyals provinents de les guàrdies de Pola i del Cap de Tossa, la funció d les quals era vigilar la línia de la costa, avisar del perill i protegir els que hi vivien a prop.\nLa manca de relació visual entre la torre de gorg Gitano i l'església parroquial de Sant Vicenç (després de Sant Benet), amagada pel puig Pollastre (122m), deixa intuir l'existència d'una guardiola al cim, a fi de que els senyals d'avís arribessin a destinació.\nLa construcció del castell, del recinte fortificat i el trasllat de l'església parroquial al Cap de Tossa, després de la carta de poblament, restaren importància a la torre de gorg Gitano i fou abandonada.\nLes restes vivents de Gorg Gitano es troben ubicades damunt d'un turó, a sota de Montllor petit, al nord del terme. L'entorn està totalment brut i emboscat, per la qual cosa la seva identificació és dificultosa sense un bon coneixedor del terreny. El tipus d'aparell de la torre del gorg Gitano fa pensar en una construcció del segle XI-XII. Seria, per tant, posterior a la torre de Pola, i construïda, plausiblement, quan es manifestà la necessitat d'organitzar sistemàticament la defensa del territori. Corroboraria aquesta datació el fet de no trobar-la esmentada en la donació del 966, on, en canvi apareix la roca de Pola. Però a més de la funció de guaita, gorg Gitano podia servir també com a refugi. Les mides perimetrals de la base, poc habituals, tancaven un espai que podia albergar, en cas de perill extrem, els qui havien pujat a Vilad...\nZucchitello, Mario 1998 Tossa: la formació d'una vila. El comte, l'abat i els tossencs (segles IX-XII).


Dia: 07/10/2021 [X]\nDescomptes per veure la pel·lícula "La vampira de Barcelona" al cineclub Xiscnèfils de Cerdanyola\nEl dijous 7 d’octubre a les 20.30 h, Xiscnèfils, entitat col·laboradora del CNL Vallès Occidental 3, projecta la pel·lícula La vampira de Barcelona, dirigida per Lluís Danés.\nPresentació del llibre "Nosaltres, després"\nL'acte anirà a càrrec de l'autora del llibre, Sílvia Soler. Acte organitzat per La llar del llibre, establiment adherit al VxL. Aforament limitat.\nL'exposició "Quan parles fas màgia", del Voluntariat per la llengua, arriba a Olot\nEspai Jove Ideal- Passeig de Josep Clarà 6, 2n pis\nExposició "A dins, a fora. Felícia Fuster"\nActivitat organitzada en col·laboració amb la Biblioteca de Sant Quirze i la Institució de les Lletres Catalanes.\nBiblioteca de Sant Quirze (c. d'Eduard Toldrà, s/n)\n"Quan parles fas màgia" arriba a l'Alta Ribagorça\nDel 5 al 14 d’octubre, la biblioteca municipal del Pont de Suert acollirà l’exposició “Quan parles fas màgia”. Aquesta iniciativa vol promoure la creació de noves parelles lingüístiques.\nc. del Pont, 7\nExposició "Quan parles fas màgia" a l'Aulari de Mas Carandell de Reus\nC. Terol, 1\nL'exposició "Quan parles fas màgia" arriba al Pallars Jussà\nBiblioteca Pública Maria Barbal. Plaça Catalunya, 6\nExposició Voluntariat per la llengua "Quan parles fas màgia" a Vilanova i la Geltrú\nBiblioteca Armand Cardona Torrandell (c. de Menéndez y Pelayo, 15-17)\nSi vols apuntar-t'hi deixa les teves dades aquí fins al 13 d'octubre i et trucarem. Si fas un curs de Bàsic 2, Bàsic 3 o Elemental amb nosaltres o ets aprenent del Voluntariat per la llengua de Reus i t’agrada cantar et pots integrar a la coral Canta amb el cor del CNL de l'Àrea de Reus Miquel Ventura.


PARC DE RAQUETES Amboise | Padel Magazine\nbenvinguda / clubs / notícies Padel clubs / PARC DE RAQUETES Amboise\nNota de premsa El cap de setmana passat, Racket Park va acollir un torneig P500, amb un total de 24 equips masculins competint. Després de la fase de grups del dissabte, 4 equips es classifiquen per a la taula...\nFranck Binisti 12 2021 setembre\nRacket Park: 6 torneigs padel P100 a P500\nGran mes d 'octubre a Racket Park, el club de padel a prop de Tour. Al menú, 6 torneigs per a tots els gustos. DIVENDRES 8 D'OCTUBRE: P100 MEN a la nit a partir de les 18:9 DISSABTE XNUMX ...\nTorneigs: el calendari de torneigs de Racket Park.\nEl calendari de tornejos al territori francès continua creixent. Avui parlarem dels propers tornejos de Racket Park a Ambroise (37). A Indre-et-Loire, Racket Park llança la seva represa dels torneigs tan aviat com ...\nVetllades FLUO a Casa Padel, qui està disponible per al 2021?\nEl club padel interior, Casa Padel és el primer a llançar les nits padel fluorescent. Un concepte que va seduir des d’un any i mig després, Ghost Padel, oferirà un club orientat ...\nXan Tafernaberry 29 2020 setembre\nRacket Park: 2 P100 el cap de setmana del 24 d'octubre\nRacket Park ofereix no un, sinó dos P100 el cap de setmana del 24 d'octubre: un P100 +45 anys el 24 i un P100 Homes al 25. Racket Park Amboise ofereix dos torneigs en un ...\nJulien bondia 4 2020 setembre 3 2020 setembre\nAgenda: Racket Park els dies 19 i 20 de setembre\nEstareu a la regió d’Amboise els dies 19 i 20 de setembre? Si és així, és molt senzill, vine a tocar la pilota i participa en els torneigs de Racket Park. The Racket Park és un centre interior ...\nXan Tafernaberry 14 d’agost de 2020 14 d’agost de 2020\nP100 H i M a Racket Park el 29/30/08\nRacket Park a Amboise, organitza dos tornejos el dissabte 29 d’agost i el diumenge 30 d’agost a Amboise: un P100 masculí i un P100 mixt. Racket Park ofereix dos torneigs el dissabte 29 d’agost i el diumenge ...\nFranck Binisti 3 de juliol del 2020\nOpen Racket Park: P250 - del 25 al 26 de juliol\nRACKET PARK us ofereix els dies 25 i 26 de juliol una cursa masculina i mixta P250 a Amboise. Els torneigs es reprenen a tot arreu a França i Racket Park té la intenció de continuar el seu desenvolupament. 2 proves de ...\nRacket Park: P100 + 45 ANYS - 21 i 22 de març de 2020\nEl 3 de març és un dia bastant especial per a RACKET PARK, que va celebrar el seu primer any. Per celebrar-ho, Rack Park ens ofereix EL PRIMER TORNEIG HOME DE P100 + 45 ANYS a la SETMANA de ...


aGaSaLLa*: de març 2009\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 9:44\nCom cada darrer divendres: CINEMA!!!\nDivendres 27 a 18h30 al Casal\nEl director català Manel Huerga dirigeix la pel·lícula Salvador, sobre la vida del jove Salvador Puig Antich, que va ser executat per la dictadura franquista amb el mètode de tortura del garrot.\nSalvador, interpretat a la gran pantalla per l'actor Daniel Brühl, va ser un jove idealista que va participar en les accions del Movimiento Ibérico de Liberación (MIL) durant la dècada dels anys 70. Aquest grup llibertari atracava bancs i caixes d'estalvis per aconseguir diners amb què finançar la seva lluita i donar suport als treballadors que estaven a l'atur o que feien vaga.\nEl mes de setembre de l'any 1973, la Brigada Político-Social de la Policia posa un parany a dos militants del MIL, entre els quals hi ha Salvador Puig Antich. Durant la detenció es produeix un tiroteig en què un jove inspector mor abatut per cinc bales.\nPuig Antich també resulta greument ferit i, després de romandre a l'Hospital Clínic durant uns dies, ingressa en la presó Model acusat d'haver assassinat el jove policia. Ara bé, el procés judicial que el va condemnar a mort va estar ple d'irregularitats i mai no es van dur a terme les proves de balística per aclarir de quina pistola van sortir les bales que van matar l'inspector.\nMalgrat tots els esforços per salvar Puig Antich, la dictadura franquista no va concedir l'indult, ja que el règim necessitava un cap de turc per demostrar que era més fort que mai després que el president del Govern, Carrero Blanco, hagués mort assassinat per ETA. Així, Salvador va morir a les 9.40 hores del matí del 2 de març de 1974, executat amb el mètode de tortura del garrot.\nLa pel·lícula té per objectiu dignificar la figura de Puig Antich\nEl director, Manel Huerga, ha assegurat que Salvador té per objectiu fer sortir a llum el franquisme, un període obscur per al cinema espanyol. A més, Huerga vol donar a conèixer una història que el règim dictatorial va intentar amagar.\nD'altra banda, l'actor alemany Daniel Brühl, que interpreta el presonatge de Salvador, ha explicat que comparteix els ideals de Puig Antich i ha afirmat que el millor reconeixement com a actor ja l'ha rebut, ja que les germanes de Salvador li van dir que la seva mirada transmet la mateixa tendresa del seu germà.\nLa pel·lícula, produïda per Mediapro i rodada a Barcelona, es basa en el llibre Compte enrera, de Francesc Escribano, actual director de Televisió de Catalunya. L'estrena del film té lloc aquest divendres en la versió original, que barreja el castellà i el català. A les sales fora de Catalunya, la pel·lícula es podrà veure amb subtítols durant els diàlegs en català.\nI NO DESCUIDEU PAS LA FESTA D'ANIVERSARI EL DISSABTE!!!!!!\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 8:43\nAvui us volem fer descobrir (per si encara no el coneixeu), el grup que vindrà a actuar per l'aniversari del Casal!\nAquí sota una presentació de Safanòria, que també podeu trobar aquí.\nI l'enllaç del seu myspace, per que pugueu escoltar unes cançonetes!!\nSota aquesta declaració de principis trobem Safanòria, un quartet barceloní amb una visió particular de la música que ens ofereix tots els sabors de la mediterrània, amanits amb un ingredient especial: la mel i el pebre a cop ritmes diversos. Tot un punt de trobada entre passat i futur, presents en la capacitat per barrejar estils i per crear tan grans melodies com moments d’alta tensió. I tot això sense deixar de moure ni el peu ni els malucs en cap moment.\nEl quartet format per Àgata Casas (Dijous Paella), Marc Serrats (Xerramequ Tiquis Miquis, Dijous Paella), Miguel Sospedra (Chop Suey, Le Petit Ramon...) i Eric Herrera (Belda i el Conjunt Badabadoc) irromp aquest any oferint una de les propostes més arriscades i curioses de la música actual. Els qui demanem alguna cosa més que bones cançons, estem d’enhorabona.\nS’obren solcs a l’asfalt que crepita: és hora de collir la Safanòria.\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 13:23\nEl 28: Festa d'aniversari del Casal!!!\nAviat farà un any que hem inaugurat els nous locals del Casal,\nus convidem a la festa d'aniversari!!!!\nDurant el dia, s'exposaran fotos representatives d'un any de Casal. A la tarda farem jocs, també els aficionats de rugbi podran mirar la retransmissió del partit DAX-USAP, i a finals de tarda començarà la gresca, amb aperitiu, seguit d'una paella\n(paella+postres=12€, els més petits de 12 anys 6€, per qüestions d'espai, el sopar serà limitat a 50-55 persones)\nCap a les 22h actuaran els "Safanòria"\nVine a celebrar el nostre aniversari!!!!!\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 10:38\nProjecció d'un poble en armes al Casal\nDivendres 20 a 20h30\n"Un poble en armes"\nRealitzat entre el 1936 i el 1939 pel sindicat de la indústria de l'espectacle de la CNT.\nLa guerra vista des de l'òptica anarquista, amb un discurs crític i unes imatges de gran vàlua documental\nSeguirà un debat\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 8:15\nXerrada i rugbi aquest cap de setmana al Casal\nDivendres 13 de març a 18h30\n"El sector cultural a Catalunya Nord el 2008: investigacions a prop de les fonts estadístiques"\na càrrec d'Olivier Gandou\nA partir d'un treball realitzat per al Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya: “Identificació de les fonts de dades sobre la cultura a Catalunya Nord”.\nPER QUÈ AQUESTA RECERCA?\nLa Generalitat vol desenvolupar la seva informació estadística per desenvolupar la difusió de la cultura i les relacions culturals fora del Principat de Catalunya. Aquest estudi encaixa amb l’inventari cultural de Estadístiques Culturals de Catalunya i encaixa en una investigació europea.\nOBJECTIUS D’AQUESTA INVESTIGACIÓ?\nPer destacar la cultura en una àmplia varietat d'aspectes, la recerca s’enfocava tant cap a aspectes econòmics (ocupació, formació, finançament) com vers aspectes relacionats amb el coneixement (els arxius, la premsa ...).\nLa Cultura definida segons criteris: finançament, ocupació, formació, mobilitat de l’objecte cultural (producció, difusió, emmagatzematge).També segons 13 categories: Arts plàstics, Arxius, Biblioteques, Llibre, Consum i pràctiques culturals, Indústries culturals, Cinema, Museus, Patrimoni, Premsa, Teatre i dansa, Música i Llengua catalana (ensenyament del català, escrit en català...)\nÉS FÀCIL RECOLLIR DADES SOBRE LA CULTURA DE CATALUNYA NORD?\nNo existeixen estudis estadístics de les categories culturals per al territori Catalunya Nord. Cap institució (DRAC, INSEE, Consell General ...) avalua la cultura d'un punt de vista estadístic.\nPer algunes categories (teatre, arts visuals), cal fer tot primer un inventari dels actors (els llocs de realització, les associacions ....).\nPer d’altres categories en contactar pocs interlocutors es pot avaluar molts aspectes. Per exemple, per al Cinema contactant unes fonts es pot avaluar les entrades, la difusió, la formació i la producció, a Catalunya Nord\nDissabte 14 a les 14h30\nTOLÓ / USAP\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 8:27\nProgramació del mes de Març! Aviat un any de Casal!!!\nAssemblea de Maulets-Rosselló\nDissabte 14, 21 i 28 de març i 4 d'abril de 9h30 a 12h\nCurs d'història dels Països Catalans,\norganitzat per Omnium Cultural-Catalunya Nord\nInscripció 50€ (reducció pels socis d'Òmnium i del Casal)\nDivendres 13 a 18h30\nEl sector cultural a Catalunya Nord el 2008\ninvestigacions a prop de fonts estadístiques\namb Olivier Gandou\nDivendres 20 a 18h30\nProjecció del film "Un poble en armes",\nrealitzat entre el 1936 i el 1939 pel sindicat CNT\nDivendres 27 a 18h30\nProjecció de la pel·lícula de Manuel Huerga\nFesta d'aniversari del Casal Exposició de fotografies\n14h30 tarda de jocs (truc, savi, escrable...)\n22h concert amb Safanòria + Punxa Discos\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 23:11\nProgramació del mes de Març! Aviat un any de Casal...


clubciclistaplanallado.com utilitza cookies amb la finalitat de prestar un millor servei i proporcionar una millor experiència per a la seva navegació. Volem informar-lo de manera clara i precisa que detalla el que és una galeta, perquè serveix, tipus de cookies que utilitzem, quins són els seus objectius i com es pot configurar o desactivar si ho desitja.\nUna galeta és un petit arxiu, que normalment es componen de lletres i números, i que està en el vostre ordinador, tauleta, telèfon o dispositiu similar quan s’utilitza per visitar un lloc web. Els propietaris de llocs web utilitzen cookies per aquests llocs per treballar o per fer-ho d’una manera més eficient i per informar d’informació.\n¿Per què es fan servir les Cookies?\nHi ha diferents tipus de cookies per a diferents tipus d’ús clubciclistaplanallado.com utilitza els següents tipus de cookies:\ncookies Tècnics: Aquests són essencials perquè el client pugui navegar a través de la nostra pàgina web, per exemple, que pot emmagatzemar dades d’una comanda.\ncookies d’anàlisi: S’utilitzen únicament amb finalitats estadístiques. Un clar exemple seria les cookies generats per l’script de seguiment de Google Analytics.\ncookies de selecció: Aquestes cookies registren la seva visita a la pàgina web, les pàgines visitades i els enllaços seguits. Utilitzem aquesta informació per fer el nostre lloc web i els seus continguts s’adapten millor als seus interessos.\ncookies de funcionalitat: Aquestes cookies s’utilitzen per reconèixer quan torni a el lloc web. Això ens permet adaptar el nostre contingut per a vostè, salutació pel seu nom i recordar les seves preferències, per exemple, l’idioma o regió.\n¿Quant de temps romanen les Cookies al dispositiu?\nAlgunes cookies funcionen des del moment en què visita clubciclistaplanallado.com fins al final d’aquesta sessió de navegació en concret. Aquestes cookies caduquen i s’eliminen automàticament quan tanca el navegador d’Internet. Aquestes cookies es denominen cookies temporals o de “sessió”. Algunes cookies romandran en el seu dispositiu durant les sessions de navegació, no caduquen quan tanca el seu navegador. Aquestes cookies es denominen cookies “permanents”. La durada de el temps que roman una galeta permanent en el seu dispositiu varia d’una a una altra.\n¿Com puc controlar el que les Cookies estan instal·lats al dispositiu?\nDepèn de vostè si acceptar o no les cookies. Una manera de fer-ho és a través de la configuració del seu navegador d’Internet. La majoria dels navegadors d’Internet li permeten controlar gairebé tots els cookies mitjançant la configuració de navegador. (Tingueu en compte que si s’utilitza la configuració de el navegador per bloquejar totes les cookies no podrà accedir a certes seccions del nostre lloc web.) Els següents llocs web ofereixen informació per establir cookies en alguns dels navegadors més populars:


Book of Mas Prats, Marta 9788498835243\nHernàndez Vaca, Blanca, (il.)\n510 pages; 26x20 cm\nGramàtica catalana de la A a la Z és la primera gramàtica d’ús de la llengua catalana ordenada alfabèticament, per tal d’agilitar la cerca d’un terme sense haver de llegir tot el capítol al qual pertany gramaticalment aquest terme. Recull les explicacions pel que fa a la forma dels termes gramaticals i també pel que fa a l’ús, tenint en compte l’adequació d’aquests termes en diferents contextos. Les explicacions són breus i senzilles i sempre van acompanyades d’exemples diversos amb un llenguatge col·loquial i planer. Hi ha exemples incorrectes, ratllats, perquè els usuaris vegin on poden incórrer en un error.\nGramàtica catalana de la A a la Z va adreçada a tot tipus d’usuaris de la llengua que tenen unes necessitats immediates i concretes respecte a l’ús adequat i correcte de la llengua catalana. Està pensada perquè qualsevol persona que vulgui consultar una gramàtica, sigui estudiant de català o no ho sigui, pugui trobar de manera ràpida la solució a algun punt que desconeix o del qual dubta, sense haver de tenir coneixements complexos de gramàtica. I també per a donar als professors un text de referència on podran trobar respostes clares a temes que a vegades són difícils de resoldre.\nOther Clients who bought Gramàtica catalana de la A a la Z , also bought:\nDigui, Digui. Curs De Català Per A No-catalanoparlants Adults. Llibre De L"alumne. Nivell 1\nLlibreta D"exercicis Autocorrectius, 2


Endavant amb el govern d’entesa nacional pel progrés | Pere Aragonès\nEndavant amb el govern d’entesa nacional pel progrés\n6 Novembre 2006 ~ perearagones\nAvui l’executiva d’Esquerra hem aprovat la proposta de la\ncomissió negociadora d’arribar a un acord amb el PSC i ICV per formar un nou\ngovern. En els propers dos o tres dies, doncs, s’acabarà de perfilar un pacte\nde govern que, al meu entendre, és la millor solució un cop parlades les urnes\nel passat 1 de novembre.\nEn primer lloc, és\nla fórmula que permet afrontar amb millors garanties la necessitat d’aconseguir habitatge accessible per a joves, ja que\nel model que proposem des de les JERC (regulació del mercat immobiliari,\npromoció pública, fiscalitat i lloguer) es podrà aplicar millor amb socialistes\ni Iniciativa que no pas amb la política de “xecs” de CiU.\nun govern decidit des de Catalunya. El PSC ha fet un acte sobirania rebutjant\nla ingerència del PSOE i patrocinada per CiU per tal de conformar un govern\nsociovergent. Amb un govern amb Esquerra, que treballarà per les polítiques\nsocials però també per la construcció nacional, el PSC haurà de fer més actes\nde sobirania. Mentre Mas parlava amb el\nPSOE, el PSC parlava amb Esquerra i resistia la ingerència de Madrid. Això\nno converteix en sobiranistes als socialistes, però fa dubtar i molt de l’estima\nal país per part dels convergents. Zapatero i Mas han vist truncat el seu pacte\nconstruït sobre la mort de l’estatut del 30 de setembre.\nEn tercer lloc, l’aparició\nde Ciutadans de Catalunya situa a un PSC en el govern una posició més catalanista\nque no pas a la oposició. Amb un front nacional, la polarització seria entre el\ngovern CiU-ERC i Ciutadans, fent un mal favor a la cohesió nacional i social. Amb\nun PSC a l’oposició, la temptació lerrouxista podria fer forat al socialisme\nFinalment, constatar que aquest no és el govern que més hauríem desitjat, perquè aspirem a un\ngovern d’esquerra independentista, fet que no era possible en ser Esquerra\nl’única opció independentista al Parlament i tenint només 21 diputats. Però és el govern que millor garanteix un\ncreixement de la base social independentista¸que s’ha de fer guanyant\nsimpaties amb el sectors populars i capes mitjans de la societat catalana.\nDes d’Esquerra i les JERC estem segurs que, amb la bona\nfeina de govern que farem, recuperarem la confiança d’aquells que, de bon cor i\namb honestedat, avui no han entès la nostra opció. En els propers mesos veuran\nque l’aposta ha estat encertada. Ara, a treballar.\nArticles relacionats amb aquest tema:\nDaniel Mallén: Es pot explicar un segon tripartit?\nDaniel Casanovas: Pros i contres de l’Entesa Catalana i d’Esquerres\nLluís Pérez: Tripartit express\nEn aquest mateix bloc: Xarnegos independentistes\n< Previous 414.067 vots, 21 diputats i … la Laia al Congrés de Diputats\nNext > El mal perdre de la dreta i el mal de La Moncloa\n3 pensaments sobre “Endavant amb el govern d’entesa nacional pel progrés”\nxevib ha dit:\n6 Novembre 2006 a les 7:38 pm\nD’acord amb tot el que dius. El que passa és que m’agradaria saber si, en el fons del fons del fons, una altra raó que ha motivat aquesta opció d’ERC per al tripartit no amaga l’objectiu una mica més egoista -que no crec que expliqueu mai- de donar-vos una segona oportunitat per créixer vosaltres aprofitant-vos del govern, tot i sabent que Montilla president no agrada a molta gent (també) d’ERC. I això ho teniu més fàcil amb Montilla del que ho hauríeu tingut amb Mas, evidentment.\nLo Lluent ha dit:\n6 Novembre 2006 a les 8:46 pm\nVeig els dirigents d’Esquerra com a patriotes, no dubto del seu compromís ni de les seves conviccions, però alhora els veig també com uns xitxarel·los encegats pels menyspreus que vam rebre per part de CIU.\nAixò no els deixa veure res, com ara la creença que el PSC ha fet un acte de sobirania, sisplau!\nlearn french ha dit:\n11 Mai 2011 a les 10:23 am\nnviat per perearagones a les


Política de Cookies - Geoda.info\nLes cookies solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’ús, etc.\n• Cookies per a garantir que els usuaris siguin humans i no aplicacions automatitzades. D’aquesta forma es combat el spam. També per a configurar les anàlisis de google analytics.\nLes taules de les cookies s’aniran actualitzant segons vagi usant més en la web, per noves funcionalitats d’aquesta. Bé és cert, que en el moment d’implantar aquestes noves funcionalitats, hi haurà un impás molt curt de temps en el qual aquestes noves cookies no apareixeran en les taules, fins que no les tingui al dia. En aquest sentit, agraeixo la teva comprensió.\nÚltima actualització 07/05/2020.\nGeoda.info no es fa responsable ni del contingut ni de la veracitat de les polítiques de privacitat que puguin tenir els tercers esmentats en aquesta política de cookies.\nGeoda.info no pot garantir la correcta o incorrecta manipulació de les cookies per part dels esmentats navegadors.\nPer a qualsevol dubte o consulta sobre aquesta política de cookies no dubtis a comunicar-te amb mi a través del correu electrònic solar@geoda.info\nEn qualsevol moment podràs exercir el teu dret de desactivació o eliminació de cookies d’aquest lloc web. Aquestes accions es realitzen de manera diferent en funció del navegador que estiguis usant. Aquí et deixo una guia ràpida per als navegadors més populars.\nAJUSTAR, HABILITAR O BORRAR LES COOKIES


Josep Fornés: Raó de festa\nRaó de festa\nLa Festa Major de Gràcia ha estat observada i comentada, enaltida, criticada i jutjada moltes vegades i des d’òptiques ben diferents. Periodistes, polítics, anecdotistes, historiadors locals i estudiants s’hi han abonat al llarg dels anys volent trobar la raó de ser d’un fenomen “peculiar” al bell mig de la conurbació metropolitana de la Barcelona del segle XXI.\nAl voltant de la festa s’hi han forjat mites positius i negatius. Hi ha qui ha volgut veure en la festa un aspecte romàntic, la pervivència d’una tradició o la nostàlgia d’un temps ja passat.\nEls qui la critiquen utilitzen sovint aquest darrer argument, troben que la festa no escau a una ciutat moderna i cosmopolita. “Això no és un poble, això és una ciutat” afirmen.\nA d’altres els molesta el soroll i la brutícia que origina una multitut festera en una setmana intensa plena d’actes festius gratuïts enmig de la trama urbana d’una ciutat que ha vist créixer molt el sector terciari i l’oferta turística des del 1982.\nArribats aquí, considero interessant qüestionar alguns dels tòpics més freqüents que giren al voltant de la festa més popular de l’estiu de Barcelona:\nGràcia es troba en el centre geogràfic de la ciutat real i pateix, des de juny fins a setembre, els efectes propis de tot centre urbà.\nA Gràcia hi ha qui marxa durant les festes, però no ho fa només del barri, marxa de la ciutat per anar de vacances. Sovint els residents a Gràcia aprofiten per gaudir de la festa dos o tres dies, al principi o al final. Hi ha qui treballa durant l’agost, i també hi ha qui passa l’estiu a una segona residència fora de Barcelona. No tothom “fuig” de la festa.\nLes motivacions dels organitzadors han estat sempre i són diverses. Però, tot i que els tòpics mediàtics afecten en la construcció dels imaginaris, hi ha raons ideològiques per les quals hom decideix invertir el propi temps en la preparació i gestió de la festa. Molts festers dediquen moltes hores durant tot l’any a concebre, crear, construïr i gestionar els guarniments i les programacions d’actes festius. Per què?\nDes del segle XIX hi ha a Gràcia una gran concentració d’entitats que han esdevingut associacions de voluntariat cultural, organitzacions dels ciutadans més implicats en la construcció social. Algunes d’aquestes institucions són referents identitaris que juguen un paper instrumental en l’organització cívica col•lectiva. N’hi ha al voltant de 450 i cada any n’apareixen de noves.\nHi ha qui decideix no creuar-se de braços en la construcció del propi imaginari col•lectiu, en la concepció i posada en pràctica de les utopies quotidianes que fan que un barri continui essent un barri. Es tracta d’una opció de vida, es tracta de la defensa d’un concepte, d’un model alternatiu de societat, d’un model de ciutat proper i humà al que molta gent no es resigna a renunciar.\nCal rellegir el conflicte que aflora al voltant del model festiu com una part mínima del conflicte latent entre la concepció i la opció de models de convivència en l’espai urbà. Es tracta d’un conflicte d’interessos entre qui detenta un projecte de vida fonamentat en el propi estatus, sovint idealitzat, i el qui defensa una posició de supervivència d’un entorn de relacions de reciprocitat generalitzada, comunitarista.\nA Gràcia es fa ben visible aquest conflicte en la mateixa trama urbana. El tancament de places, jardins i passatges amb reixats, ha fet canviar, i en poc temps, el concepte d’espai públic, privatitzant el seu ús amb la restricció horària nocturna. L’espai privat guanya i la festa s’estabulitza en recintes per a la pacificació de l’oci nocturn.\nEn cada nou solar que s’edifica al barri hi podem veure la transformació del model de c iutat. Els nous veïns de les cases noves tenen un nou poder adquisitiu que els permet adquirir, i per tant posseïr, els nous pisos. Tenen un estatus diferent als antics veïns, i també un projecte de vida diferent i unes espectatives diferents. El barri els atrau pel seu “pedigrí”, perquè és amable i “castís”, i perquè té un grau tolerable de baixa criminalitat. És un barri totalment cèntric i ben comunicat amb bones xarxes de transport públic. A més el preu del sol no para de pujar, i per tant comprar un pis a Gràcia pot resultar una bona inversió al cap i a la fi.\nEls nous edificis d’habitatges solen incorporar parquing subterrani, per tant s’hi ha de poder entrar i sortir del carrer en cotxe, i això entra en conflicte amb la festa, perquè aquesta es basa en la transformació radical de l’espai urbà i la conseqüent humanització de la via pública.\nLa societat complexa incorpora sempre el conflicte. Per resoldre el conflicte cal identificar-ne les causes i cal enfrontar la crisi que se’n deriva. Cal decidir, cal triar entre els models festius, perquè d’això en depèn també el model de convivència.\nCal defensar la festa de barri, l’autoorganització dels festers, el voluntariat cultural, l’esforç de la gent que accepta el compromís. Cal prioritzar l’activació de valors com la solidaritat, el veïnatge, la reciprocitat. Caldrà una mediació, però prioritzant els drets col•lectius.\nL’enaltiment dels valors comunitaris fa barri i millora la vida a les ciutats.\nPublicat per Josep Fornés a 11:56\n▼ d’agost 2010 (1)


Llar i Parvulari. "Anem a buscar el Tió al bosc!"\nDiumenge, 15 de desembre a les 10:00 del matí\n15 de Dec 2019 de 10:00h a 12:00h\nVoleu passar un matí divertit i diferent a l’escola?. Us proposem anar a buscar el nostre Tió amb tots els nens i nenes de llar i parvulari.\nComençarem amb un esmorzar al pati de parvulari que portarem i prepararem entre tots:\nP0 i P1: Begudes\nP3: Galetes i xocolata.\nEl dia, punt i hora de trobada serà : diumenge 15 de desembre a les 10.00h (aproximadament fins a les 12.00h). L'accés a peu serà pel parking del parvulari i els cotxes els aparcarem al carrer.\nUs assegurem que els nens i nenes s'ho passaran genial i els grans també.\nCal la vostra col.laboració (pares i germans grans) per mantenir la màgia que hi ha entorn aquesta tradició perquè entre tots puguem gaudir d'un matí ple d'il.lusió. Procurem, doncs, que siguin els nens/es de La Llar i Parvulari els que trobin el seu propi TIÓ\nAprofitem per desitjar-vos un Bon Nadal


L’actualitat internacional està bolcada a cobrir l’avanç del coronavirus Covid-19. Un cop ja s’ha espremut prou el temor de la gent a poder ser víctima del virus, els mitjans passen a focalitzar la seva atenció als ciutadans xinesos de les nostres ciutats. Al morbo d’una malaltia amb aires apocalíptics se li suma el descobriment gradual dels costums d’una cultura tan llunyana per a nosaltres com ho és la xinesa. Així, doncs, en pràcticament tots els canals de televisió hem pogut comprovar que molts dels xinesos que tornen a casa després de celebrar el cap d’any a la Xina, sobretot els qui provenen de la província de Hubei, s’enclaustren a casa seva voluntàriament durant 15 dies. És una conducta significativa en la mesura que és generalitzada. I l’anàlisi que se’n fa passa per lloar la mentalitat comunitària que tenen els xinesos, que s’estarien sacrificant per tots nosaltres.\nL’any 2011 però, no pensàvem el mateix. A una ciutat del sud de la Xina, Foshan, una nena de dos anys moria a l’hospital després de ser atropellada per dos cotxes, mentre vianants i motoristes presenciaven l’escena i com s’anava dessagnant la nena sense prestar-li ajut ni immutar-se. El vídeo va ocasionar una gran commoció tant a la Xina com a l’exterior. El pitjor, però, és que aquest cas està lluny de ser una excepció. A la Xina s’han anat repetint casos de gent que es trobava en situacions d’extrema urgència davant la inacció i passivitat dels seus conciutadans. El cas públic més recent ha esdevingut precisament a Wuhan arran del brot epidèmic del coronavirus. Els mitjans internacionals han publicat una foto d’un home que jeia mort al mig del carrer davant la indiferència de tothom. Aquesta imatge s’ha contraposat a un altre vídeo, també viral, on un jove nord-americà de viatge a la Xina donava solidàriament la seva hamburguesa a una pidolaire xinesa.\nPerò el que més crida l’atenció d’aquesta foto de l’home a terra abandonat al carrer és que hagi tingut lloc 9 anys després del cas de la nena atropellada. I crida l’atenció perquè arran de la sacsejada de consciències que va produir aquell cas el govern xinès es va veure obligat a prendre accions legals. I van impulsar una llei semblant a la vigent a molts països occidentals coneguda com la “llei del bon samarità” que dona protecció als qui ajuden als altres evitant que puguin ser denunciats com a còmplices o culpables de l’accident presenciat. Sembla, doncs, que de ben poc ha servit la llei.\nAquestes mostres d’insolidaritat, com la de l’home estès al carrer abandonat, poden semblar contradictòries amb les notícies que ens informen dels ciutadans xinesos que es tanquen a casa seva per no contaminar altres conciutadans. Però si examinem amb una mica d’atenció l’estructura de la societat xinesa, i aquests casos concrets que ens han fet conèixer els mitjans de comunicació, veurem que la contradicció s’esvaeix perquè la mentalitat solidària queda limitada només a la família. Aquesta és la seva veritable societat: les persones són considerades només en tant que membres d’una família, que funciona de forma granítica. Ni tan sols els seus components poden decidir-hi res de manera individual, totes les seves accions van d’acord amb la idea d’un llinatge. De fet, la família és, fins i tot, una unitat administrativa a l’hora de fer certs papers. I és que el govern i l’administració representen la gran família on no són els individus els qui componen la societat, sinó les famílies.\nAixí, doncs, no hi ha voluntats individuals, hi ha un bloc familiar que ha d’avançar, que ha de deixar un llegat. Automàticament, les persones d’altres famílies, de les altres empreses, passen a ser uns estranys. El seu sofriment individual no és suficient per a frenar aquesta roda de la mentalitat tradicional mil·lenària. Una mentalitat encara molt arrelada a la societat xinesa, tot i que ja a l’inici del segle XX hi va haver un moviment que defensava una nova cultura per demolir les institucions bàsiques tradicionals, tant la del model basat en la unitat dels llinatges familiars com la del confucianisme que els legitimava.\nMés endavant, ja a la segona dècada del s. XX, es van començar a consolidar a la Xina les idees revolucionàries que conduirien a la fundació del partit comunista. El 1949, Mao Zedong va proclamar el naixement de la República Popular i el començament de la transició cap al socialisme i la formació d’un home nou. No es poden deixar de recordar aquests principis ideològics perquè, malgrat les successives reformes que han conduït a la creació d’un capitalisme d’estat, es mantenen encara completament vigents en la retòrica oficial de l’actual president Xi Jinping. Però el que compten són els fets, i a la vista hi ha els resultats: després de gairebé 80 anys del partit comunista al poder, després del Gran Salt Endavant, després de la Revolució Cultural, després de tant terror i tanta sang vessada en nom de la formació de l’home nou comunista de Mao Zedong, la Xina continua creant ciutadans tan poc nous, tan poc comunistes, i tan insolidaris com els dels països capitalistes on regna l’individualisme més radical i insolidari.\nPublicat a La República 18/02/2020


Les notícies del CEL: de juny 2013\nLLIURAMENT DE L'ENSENYA D'OR DE LA FEEC A JUANJO G...\n30 de juny -II Caminada pel riu Segre\nLLIURAMENT DE L'ENSENYA D'OR DE LA FEEC A JUANJO GARRA\nDins dels actes de la Festa de la FEEC que es va celebrar el divendres, 7 de juny, a la sala d'actes de l'INEF de Barcelona, es va lliurar l'ensenya d'or - màxima distinció de la FEEC - al nostra, ja enyorat, company i consoci Juanjo Garra. Durant l'acte va haver constants referències a la seva personalitat i els seus valors. A l'acte va assistir representant a la família, en Xavier que el va acompanyar a l'expedició al Daulaghiri i va viure la tragèdia de primera mà.\nA la Cuita el Sol es va penjar una emotiva pancarta amb la imatge del nostre himàlaista.\nParaules de Lluis Taberner:\nAra i aqui, sols penso en agrair la solidaritat i suport rebuts.\nTinc una llarga llista de persones i institucions a les que vull donar les gràcies i no m'en vull deixar cap, espero poder anomenar-los a tots.\nEm refereixo: a l'amic Xavier Gandarillas, qui des del camp base va saber mobilitzar a tothom, a Keshap Gurung, qui, posant en risc la seva vida, va tenir la gran sensibilitat de no abandonar al Juanjo, a la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya, que amb absoluta agilitat va prendre decisions clau i a més ara concedeix aquesta medalla..... al Sebastiàn Alvaro que des d'Istanbul i mitjançant Desnivel va ajudar a la coordinació i publicació de tots els esdeveniments. A Ferran Latorre, Alex Txikon, Jorge Egocheaga i Simone Moro, al pilot Maurizio Folini i a tots els Sherpas que es varen implicar directament en el rescat. A tots aquells que estimem la muntanya, i a la ciutadania i institucions de Lleida, per les mostres de suport i comprensió vers al Juanjo i la seva família. Entre tots vam fer possible engegar tot l'operatiu pel seu rescat.\nMalauradament no va ser possible salvar-lo, però sí que va servir per recuperar a 8 persones, que, pel que sembla, no tenien el mateix suport extern.\nRepeteixo: de part de la família del Juanjo Garra i del Centre Excursionista de Lleida volem donar les gràcies a tots. Moltes gràcies (Lluis Taberner, president del CEL).\nEl riu més llarg dels Països Catalans\nEl Segre: un patrimoni espoliat\nEl riu Segre, al seu pas per la ciutat de Lleida, és un dels millors exponents de la sobreexplotació abusiva i sense escrúpols d’un recurs com l’aigua, declarat bé públic. La finalitat de declarar un bé públic és la d’evitar-ne la privacitat i facilitar l'ús equitatiu i l'aprofitament responsable. Lamentablement, les administracions han pervertit i desnaturalitzat el caràcter públic de l’aigua privatitzant-ne la gestió mitjançant concessions eternes, equivalents a vertaders drets de propietat cedits, principalment, a monopolis elèctrics.\nDes de Lleida i 40 km aigües avall fins a la central de Serós –lloc on retornen al riu els 60.000 l/s d’aigua sostrets a la presa del parc de La Mitjana per part de l’empresa Endesa, que en contrapartida tan sols deixa 2000 l/s, un menyspreable 3% de l’aigua que es pren al riu-, les administracions han permès una sobreexplotació irracional fins al límit de deixar el Segre sense el cabal ecològic que li pertany, deixant-lo sense capacitat de regeneració natural i provocant greus problemes de caràcter social i ambiental al llarg i ample de la seva llera, fet que palesa l'espoliació perversa d’un recurs públic.\nLa Directiva Marc de l’Aigua exigeix que tots els rius europeus estiguin en óptimes condicions ecològiques l'any 2015. Per això, ara és el moment de retornar al riu la seva dignitat i de recuperar-ne els valors i les funcions ambientals i socials. Per aquest motiu, l’agrupació d’entitats Lleida Ambiental es marca com a objectiu principal la recuperació integral del riu Segre i proposa assolir els objectius següents:\n1. La recuperació del cabal ambiental necessari en concordança amb el compliment de la Directiva Marc de l’Aigua, per tal d’evitar que la contínua degradació el faci irrecuperable.\n2. Establir, a partir d’un debat obert a les entitats socials i agents implicats, una comissió de concertació inclosa a la Directiva Marc de l’Aigua i acordada per la Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE), que permeti nous models d’ús i gestió del riu que facin compatible els aspectes productius, ambientals, culturals i paisatgístics.\nJa hem aconseguit algunes fites importants: el desembre de 2009 la Paeria va aprovar, a instància de Lleida Ambiental, la declaració de l’any 2010 com a Any del riu Segre, i el 25 de març de 2011, en el ple de la Paeria i de forma unànime per tots els grups polítics, s’aprovà una segona moció on s’exigia a la CHE incorporar, al tram del riu Segre al seu pas per Lleida, uns cabals ecològics amb dotacions que oscil·lessin entre els 14.000 l/s i 18.000 l/s. Si tenim en compte que ara tot just arriba als 2000 l/s, aquest fet suposaria un èxit sense precedents que demostraria que tot l’esforç no s’ha fet en va.\nPublicat per Web Master a 23:07 Cap comentari:


DeleJoveBCN - La pastoral universitària i el Safors comencen el curs\nLa pastoral universitària i el Safors comencen el curs\nLa música i la pregària van omplir els cors dels joves a la missa d’inici de curs de la pastoral universitària. El bisbe auxiliar de Barcelona, Mons. Antoni Vadell, va ser l’encarregat de presidir la missa que va aplegar als universitaris de la diòcesi. Tal com diu l’Evangeli: «si un amic ve a tu i et demana, obre-li la porta». El bisbe Vadell ha convidat als universitaris a estar “profundament atents a les nostres relacions, a la gent que ens envolta, perquè quan s’acostin i et demanin ajuda ser-hi present”.\n«La universitat no és només obrir la porta al coneixement, també hem d’obrir els nostres cors»\n“Moltes vegades ets el primer que necessites acostar-te a algú. La universitat no és només obrir la porta al coneixement, també hem d’obrir els nostres cors” assegurava el bisbe auxiliar de Barcelona. Durant l’homilia el sr. Bisbe demanava primer demanar i després cercar. “Hem de demanar i demanar-nos” explicava. “Demanar és prendre consciència que som fràgils, que necessitem al Senyor”.\nSeguidament cal cercar. “Aquell que cerca, descobreix que la vida va més enllà d’allò que veu” indicava el bisbe Vadell. “Cerca a Déu i trobaràs”. El bisbe auxiliar de Barcelona demanava a tots els joves universitaris anar a cercar l’amor amb majúscules per ser “apòstols entre els universitaris” per poder despertar aquells interrogants entre ells. “Demaneu el do de l’Esperit Sant per viure aquesta missió, per dir que estimem al Senyor sense por. T’atreveixes a demanar-li-ho? És per atrevits!” concloïa així la seva homilia el bisbe Toni Vadell.\nSeguidament, el secretari diocesà de la pastoral de joves, Mn. Bruno Bérchez va aprofitar l’inici de curs per explicar “les informacions, els anuncis i les sorpreses” que oferiran aquest nou curs als universitaris. Un exemple és el pelegrinatge a terra santa que els espera el pròxim febrer, el sopar Alpha, els exercicis espirituals que podran viure el març o la trobada Christus Vivit de l’abril.


2013 a França, l’any que caldrà convertir-se en professors | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › 2013 a França, l’any que caldrà convertir-se en professors\n” Els nostres líders semblen totalment desbordats: avui no són capaços de proporcionar un diagnòstic precís de la situació i no poden, en conseqüència, donar solucions pràctiques als desafiaments. Tot succeeix com si una petita oligarquia interessada només en el futur a curt termini hagués pres el control”. (Manifest Roosevelt, 2012.)\nAquesta sentència la fa a França un grup que està intentant convertir-se en un lobby que contrarrestri les polítiques neoliberals que ens han dut a l’estat actual de coses. Un desastre sense pal.liatius. I s’han fet un tip de parlar de la necessitat de jugar-s’ho tot a la carta de l’educació. No només però sobretot.\nHem passat el Cap d’Any a Lió, hem passejat, he pujat a la Fourvière a divisar enmig de la boirina de la Vall del Roina el Montblanc i he vist l’ambient de la tarda, nit i migdia de Cap d’Any. I es copsava, tot i tenir un 10 % menys d’atur que a Catalunya, un ambient igualment depressiu, astènic (tot i que els lionesos no són famosos pel seu epicureisme i bon humor) i on un cert fatalisme és del tot palpable. Mentre ens preparàvem per sopar -connectant el 3 a la carta al portàtil i assegurant-nos que la wi-fi no fallés a l’hora concreta-per seguir les campanades a la forma que fem a casa -coses de ser supersticiós-, amb el raïm i el cava a la nevera, vam poder sentir el discurs del president de la República. Algú recorda qui és fora de França? Lluny queda l’omnipresència de Sarkozy i les enquestes diuen que l’actual, Hollande, no ha fet res en un any de presidència que convidi a l’optimisme. Després de fer el discurs, a les 9 de la nit del dia 31 de desembre, increïble, comença un debat sobre el discurs presidencial. I sento una frase curiosa. Un comentarista diu que França és un país de dretes amb un president d’esquerres que amb prou feines pot fer brindis al sol. El deute francès està disparat i tothom dóna per fet que l’abisme és aprop. I tot això amb només un 10 % d’atur… Però com sempre el país té clares algunes idees i sembla que una entre totes està triomfant. Hollande es va presentar a les eleccions amb una idea molt fora de moda com la de contractar personal (digue’-ho clar: funcionaris) públic, diguin el que diguin els mercats…, destinada a fer front als anomenats reptes estructurals. Política d’altes mires i sense cap intenció d’anar fent martingales. Tot el contrari. No hi ha diners, els treuran d’on sigui, però sembla que la idea-marc: reformar l’educació a través de la contractació de 60 mil nous professors en un temps brevíssim, no més de 2 anys (40 mil només en aquest any que comença avui) no la contradirà ningú. Ni la dreta oficial ni els mercats…\nM’imaginava que en travessar la frontera el dia 30, el dinamisme francès i la vitalitat em donarien una mica de respir i sentiria dir coses noves. I sí, no m’han decebut. Que en un país que sembla viure en l’atonia i en cert sentit es mostra conservador un dels debats actuals sigui el de la reforma de l’ensenyament és lloable. I no per carregar-se interins, inflar la ràtio professor-alumne o carregar-se la il.lusió del personal. NO, venint del país de la wertgonya i les retallades de la Rigau -sóc un professor a l’atur jo ara mateix…- m’han sorprès per bé. Es proposen reformar el coneixement i l’estructura de l’educació públiques de forma que s’afavoreixin els anomenats valors republicans i s’impulsin i es projectin al futur per fer un pas endavant. I es pensa en com fer un pensament sobre l’educació pública tal i com està plantejada ara. I hi ha un punt que està fora de tota discussió: la contractació de més de 60000 professors ha de permetre la reforma i millora profunda del sistema. I la contractació massiva de docents està condicionada a la formació de professors d’un nou tipus, capaços de manegar els problemes bàsics d’una societat complexa sense ignorar els reptes de la societat de la comunicació i la globalització.\nNo puc dir més que chapeau. A França, a part de discutir, marejar-se i patir per com resoldre les polítiques industrials, el repte de la reforma de les pensions, de l’edat de jubilació més tardana o no, de les estratègies comercials o d’infrastructures que els facin ser més competitius han fet un pensament: d’aquesta crisi, que identifiquen també com una caiguda general de valors, se sortirà amb més educació, més formació, més enteniment i més cultura. França s’ho juga tot a una carta. El diari Le Monde ho explicava clarament en aquest article:\n2013,l’année où il faut devenir enseignant\n(2013, l’any en què caldràconvertir-se en ensenyant)\n‹ Cap d’Any 2013\nBon any 2013! ›\n2 comments on “2013 a França, l’any que caldrà convertir-se en professors”\n02/01/2013 a les 16:49\nPotenciar l’educació i, de pas, reduir l’atur, contractant professors, em sembla una mesura d’allò més encertada. Tan de bo seguissin aquí l’exemple!\n03/01/2013 a les 17:59\nFrança, malgrat hi ha coses d’aquest país que no m’agraden, acostuma a anar per endavant nostre. A Espanya també s’esta modificant la Llei d’Educació, com tothom sap. En aquí però no es vol fer amb les finalitats en que s’ha plantejat a França, sinó amb unes altres més properes a les raons ideològiques de l’extrema dreta. Tampoc la nova llei d’aquí sembla la més indicada com per encabir la nova contractació de milers de nous ensenyants.\nTot plegat per a que d’aquí 3 anys amb les noves eleccions i un cop hagi guanyat de nou el PSOE, es doni presa en torna a modificar la darrera llei de l’educació per una de nova.


L’any 1985, l’incombustible Pedro Pacheco, en aquella època alcalde de Jerez de la Frontera, va dir una frase memorable, que li va costar una condemna: “La gente dirá que la justicia es un cachondeo y yo les tengo que dar la razón”. El malestar expressat pel batlle de Jerez responia a la suspensió per part de l’Audiència de Sevilla de l’enderrocament parcial del xalet de Bertín Osborne; s’hi havien fet reformes sense llicència municipal i la construcció no s’ajustava al pla d’ordenació urbà. La polèmica decisió suposava un greuge per alguns dels seus conciutadans, els quals, a diferència del famós cantant, no s’havien salvat dels estralls de les excavadores. D’aleshores ençà, cada vegada que algun poderós se’n surt tan panxo d’una irregularitat, se sol recordar que, en aquest país, “la justicia es un cachondeo”. Malgrat que va tenir problemes per dir una veritat com un temple, a Pacheco no se’l pot considerar precisament un màrtir, perquè en el decurs de la seva dilatada trajectòria com a polític ha estat embolicat en diversos casos de corrupció i els Tribunals li són ben familiars.\nEn les últimes dècades, hem viscut persecucions esperpèntiques a personalitats que han intentat sortir-se de l’estricte guió marcat pels suposats garants de l’Estat de dret. El cas de Baltasar Garzón –un personatge amb tantes llums com ombres-, potser ha estat el més sonat. Semblava que res no podia superar aquell acarnissament fins que li ha tocat el torn al brillant magistrat Elpidio José Silva (a la imatge), acusat de suposada prevaricació, per haver dictat presó preventiva per a Miguel Blesa -un banquer amb un currículum que fa empal·lidir la carrera de Javier de la Rosa i Mario Conde junts-. Els arguments esgrimits pel jutge són prou raonables però això no l’ha salvat de la foguera. Hem hagut de fregar-nos els ulls, en contemplar com el company de pupitre de José María Aznar es lamentava amargament de l’enorme perjudici causat pel “malvat” Elpidio, a qui culpa d’haver arruïnat el seu prestigi. Es veu clar que, per a Blesa, els més de 20.000 milions d’ajudes públiques necessaris per a tapar el forat de Bankia, no tenen res a veure amb la seva pèssima imatge pública. Els correus on celebrava com s’havien estafat els preferentistes, tampoc.\nUna altra escena que ha estat per estirar-se dels cabells, l’ha protagonitzada el trapella d’en Fèlix Millet, que va tenir la “mala sort” de trencar-se el fèmur justament el dia que havia d’anar a declarar. Com que no s’havia allargat prou la broma, l’home va haver de relliscar amb l’estora del dormitori, per a comparèixer, més endavant, en cadira de rodes i fumant com una xemeneia. Mentre aquests venerables prohoms es mofen de nosaltres, el Govern de Rajoy segueix la seva particular croada contra tot allò que faci pudor de democràcia. La supressió de la Jurisdicció Universal és una nova garrotada, que se suma a la pujada de les taxes, les sàdiques retallades i les mesures per a dificultar encara més la persecució dels corruptes. L’acusació popular està en perill i l’enorme dependència dels fiscals del poder polític ha motivat l’advertència del Consell d’Europa a l’executiu espanyol. Amb altres paraules, els ciutadans ens sentim cada dia més desemparats però els milionaris gaudeixen d’un retir daurat, sense que albirin cap problema seriós en l’horitzó. Tant de bo es tractés de demagògia barata però és la pura i dura realitat.\nVal a dir que també observem mancances, encara més cruels, en altres punts del mapa. Fa uns dies, Clayton D. Lockett, a qui es va aplicar la pena capital, als Estats Units, va patir una llarga agonia abans de morir, a causa d’una negligència amb els fàrmacs que li van administrar. Malgrat que l’assassinat no tingui cap efecte dissuasiu i es cometin errors de tota mena, les execucions no s’aturen i les classes desafavorides, com sempre, s’emporten la pitjor part. ¿Algú creu que George W. Bush pagarà algun dia pels crims atroços comesos l’Iraq? L’única esperança que ens resta és el coratge dels professionals que lluiten amb ungles i dents per a salvar el vaixell del naufragi, no tan sols a través de la protesta sinó mitjançant una praxi honesta, quotidiana i perseverant, en defensa dels més vulnerables, enfront dels despietats abusos del poder. La mateixa que mirava de tirar endavant l'advocat interpretat per Al Pacino, a l'entretinguda tragicomèdia And Justice for all (1979); una pel·lícula per riure i plorar, com la vida mateixa. Per acabar, si algú torna a titllar Elpidio José Silva de malalt mental, amb la finalitat de desacreditar-lo, li recomanaria que penetrés en el Sistema Judicial i provés de mantenir el seny intacte. A veure si ho aconsegueix…\ncinema democràcia genocidi financer justícia


/Descobreix racons de la Costa Brava en SUP des de Begur\nDisponibilitat: des de 01/07/2017 fins a 01/07/2017\nIndependentment de si és la primera vegada que proveu l'stand up paddle, o si ja teniu experiència, veniu a gaudir d'aquesta ruta SUP de dues hores de durada amb amics o família per la costa de Begur.\nL'stand up paddle és un esport divertit i molt senzill de practicar. Durant la primera part de l'activitat aprendreu la tècnica bàsica d'utilització de la taula i el rem. Posteriorment, realitzareu la sortida SUP des de la cala d'Aiguablava.\nSempre estareu acompanyats per monitors experimentats que us faran admirar els diferents racons que la Costa Brava ofereix.\nSortireu de la platja d'Aiguablava de Begur i amb la taula de paddle surf recorrereu zones on les aigües transparents i el paisatge us deixaran parats.\nCondicions de Descobreix racons de la Costa Brava en SUP des de Begur\nVeure condicions generals de contractació o Polítiques de cancel·lació de Descobreix racons de la Costa Brava en SUP des de Begur\nAquesta activitat de paddle surf s'efectuarà tots els dies de la setmana entre el mes de maig i d'octubre de les 11:00 a les 13:00 del matí, i de les 16:00 a les 18:00 per la tarda.\nEl número mínim de persones és de 2, i el màxim és de 8. En cas de grups més grans, no dubteu en contactar-nos.\nUs recomanem que porteu roba de recanvi, banyador, tovallola, protector solar i quelcom per protegir-vos del sol com una gorra i ulleres de sol.


Salt arranja el vial que hi ha entre l'AP7 i Frigorífics del Ter | ElMotordeGirona.cat\nSalt arranja el vial que hi ha entre l’AP7 i Frigorífics del Ter\n20 agost, 2017 albertalsina 0\n20 agost, 2017 albertalsina\nL’Ajuntament de Salt ha arranjat el vial que hi ha entre l’Autopista i l’antiga fàbrica de Frigorífics del Ter, que en els darrers temps s’havia convertit en un punt cec de la xarxa viària del municipi ple d’escombraries.\nDurant els darrers dies membres de les brigades municipals han netejat el vial entre l’autopista i l’antiga factoria de Frigorífics del Ter així com els marges amb vegetació alta i seca.\nEl vial, que queda amagat i sense llum s’havia convertit darrerament en un abocador de trastos vells i runa en el que s’acumulava tota mena de brossa. Per tal de garantir i mantenir l’espai net es tancarà a l’accés amb vehicles a la zona. D’aquesta manera es busca evitar que s’hi tornin a fer abocaments.\nSalt destina 29.000 euros a repintar carrers\ntags: camí Frigorífics del Ter Salt vial\nprevious Una àvia, un superesportiu i una multa de 4.000 euros\nnext Palamós obre un aparcament gratuït a l'àmbit de Sant Joan


Gestió de Projectes de Software | Facultat d'Informàtica de Barcelona\nGestió de Projectes de Software\nInici » Estudis » Graus » Grau en Enginyeria Informàtica » Pla d'estudis » Assignatures » Gestió de Projectes de Software\nObligatòria d'especialitat (Enginyeria del Software)\nAlbert Renom Vilaro ( )\nJose Luis Beltran Andreu ( )\nRaimon Lapuente Ferran ( )\nCES2 - Valorar les necessitats del client i especificar els requisits software per a satisfer aquestes necessitats, reconciliant objectius en conflicte mitjançant la cerca de compromisos acceptables, dintre de les limitacions derivades del cost, del temps, de l'existència de sistemes ja desenvolupats i de les organitzacions.\nCES2.1 - Definir i gestionar els requisits d'un sistema software.\nCES2.2 - Dissenyar solucions apropiades en un o més dominis d'aplicació, utilitzant mètodes d'enginyeria del software que integrin aspectes ètics, socials, legals i econòmics.\nG2 [Avaluable] - Conèixer i comprendre la complexitat dels fenòmens econòmics i socials típics de la societat del benestar. Ser capaç d'analitzar i valorar l'impacte social i mediambiental.\nG2.2 - Aplicar els criteris de sostenibilitat i els codis deontològics de la professió en el disseny i l'avaluació de solucions tecnològiques. Identificar la necessitat d'aplicar la legislació, les regulacions i les normatives, en particular les que afecten l'exercici de la professió d'enginyer tècnic en informàtica. Analitzar i valorar l'impacte mediambiental de les solucions tècniques en l'àmbit TIC.\nVisió general: Tenir una visió general sobre què és un Projecte de Software i quines son les complexitats associades a la seva gestió.\nCompetències relacionades: CT2.1,\nTipus de projectes: Conèixer els diferents tipus de Projectes de Software, quines son les seves característiques, avantatges i desavantatges associats. Disposar de criteris per identificar quin tipus de projecte és l'objecte de gestió.\nCompetències relacionades: G1.3, CT2.1, CES2.1, CES2.2, CT8.1, CT2.3,\nFactors: Conèixer quins factors afecten a l'estructura de costos en un Projecte de Software. Conèixer quins són els factors de risc i la viabilitat d'un projecte. Ser capaç de realitzar un pressupost.\nCompetències relacionades: CES2.2, CT8.2, CES1.3, CT2.3,\nEstimació: Ser capaç de fer una estimació de recursos necessaris per realitzar una activitat pròpia del procés de desenvolupament de software.\nCompetències relacionades: G1.3, CES2.1, CES2.2, CT8.2, CES1.3, CT2.3,\nPlanificació: Ser capaç d'elaborar la planificació d'un Projecte de Software.\nCompetències relacionades: G1.3, CT2.1, CES2.1, CES2.2, CT8.2,\nPriorització: Ser capaç de prioritzar els requisits de un Projecte de Software per maximitzar el valor aportat a les parts interessades.\nCompetències relacionades: G1.3, CES2.1, CT8.2, CT8.6, CES1.3,\nMètodes: Conèixer diferents mètodes de gestió de Projectes de Software. Conèixer els seus avantatges i desavantatges. Disposar de criteris per seleccionar un método a partir del tipus de projecte, equip i altres factors del context.\nCompetències relacionades: CT2.1, CES2.2,\nGestió: Ser capaç de realitzar la gestió i el seguiment d'un Projecte de Software.\nCompetències relacionades: G1.3, CT2.1, CES2.2, CT8.2, CT8.7,\nCap de projecte: Conèixer el rol d'un cap de projecte com a lider d'un equip humà i les diverses formes de gestionar d'equips.\nCompetències relacionades: G1.3, CT8.2, CT8.6,\nQualitat: Conèixer quins son els models de gestió de la qualitat en la gestió de Projectes de Software, la seva aplicabilitat i en quins casos són rellevants.\nCompetències relacionades: CT8.7, CES1.7, CT2.3,\nProves: Ser capaç de dissenyar i aplicar una estratègia de proves en un Projecte de Software.\nCompetències relacionades: CES2.2, CES1.7, CT2.3,\nEines: Conèixer i saber utilitzar eines software per al suport a la gestió de Projectes de Software\nCompetències relacionades: G1.3, CES2.2, CT8.1, CT8.2, CT8.7,\nAspectes socials i ambientals: Considerar els aspectes socials i ambientals en els Projectes de Software.\nCompetències relacionades: G2.2, CES1.3, CT2.3,\nIntroducció als Projectes de Software\nS'introdueix la problemàtica de la gestió de projectes, els actors implicats, les complexitats associades i les tasques que comporta; el context del projecte, tipus de projectes, cicle de vida dels projectes, activitats de la construcció de software (gestió, requisits, anàlisi, construcció, proves, qualitat, manteniment i reenginyeria), etc.\nGestió clàssica de Projectes de Software\nS'expliquen les activitats, rols i metodologies en la gestió clàsica de Projectes de Software, que es basen en elaborar una planificació predictiva a partir de la qual guiar el procés de desenvolupament de software. Es farà servir el Rational Unified Process com a exemple de metodologia.\nGestió àgil de Projectes de Software\nS'explica l'enfocament àgil en la gestió de Projectes de Software, que es basa en el Manifest àgil per al desenvolupament de software. Aquest manifest proposa un enfocament adaptatiu centrat en el valor aportat als interessats en el projecte i en les persones que intervenen en el mateix. Es fan servir Scrum, XP i Kanban com a exemples de metodologies àgils.\nAltres contexts de Projectes de Software\nHi ha contexts que són força específics i requereixen de consideracions i tècniques particulars. Discutirem els casos següents: codi obert (open source); start-ups (lean); concursos públics (call for tenders); externalització (outsourcing, offshoring).\nEstudi de la introducció als Projectes de Software\nL'estudiant participarà a classe expressant dubtes i opinions i debatint els temes proposats a debat.\n1 . Introducció als Projectes de Software\nEstudi de gestió clàssica de Projectes de Software\nObjectius: 4 3 7 5 8 6 13 9 11 10 12\n2 . Gestió clàssica de Projectes de Software\nEstudi de gestió àgil de Projectes de Software\nEl professor eposarà els continguts teòrics del tema. Proposarà fonts addicionals en forma de lectures per a aprofundir. Fomentarà el debat i la participació a classe.\n3 . Gestió àgil de Projectes de Software\nEstudi de altres contexts de Projectes de Software\nL'estudiant participarà a classe expressant dubtes i opinions i debatint els temes proposats a debat\n4 . Altres contexts de Projectes de Software\nPràctica de gestió clàssica de Projectes de Software\nPreviàment haurà format l'equip (de 4-5 estudiants) i haurà informat de la seva composició al professor. L'estudiant realitzarà la pràctica amb els seus companys de grup i la lliurarà al professor.\nPràctica de gestió àgil de Projectes de Software\nL'estudiant realitzarà la pràctica amb els seus companys de grup i la lliurarà al professor\nEntrega pràctica de gestió clàssica de Projectes de Software\nL'equip d'estudiants entrega la pràctica quan correspon. El professor l'avalua d'acord amb els criteris establerts.\nEntrega pràctica de gestió àgil de Projectes de Software\nExamen de curs\nExamen en l'última hora de classe per validar els coneixements impartits durant el curs\nObjectius: 1 2 4 3 7 5 8 6 13 9 11 10 12\n* El professor farà una exposició dels temes de l'assignatura, utilitzant material audiovisual (transparències i videos) per complementar l'explicació.\n* Es debatrà amb els alumnes sobre temes exposats en classes anteriors i lectures de casos proposades.\nClasses de Laboratori.\nEs treballara amb Aprenentatge Basat en Projectes, en projectes en el que es faràn simulacions d'activitats reals i interpretacio de rols.\nProjecte 1: P1\nProjecte 2: P2\nQüestionaris realitzats a l'inici de les classes: NQ\nControl final: CF\nCàlcul de NQ:\n- Sigui N el nombre de qüestionaris que els estudiants podran realitzar durant el curs. N serà definit a l'inici de curs i serà menor o igual que 8 i més gran o igual que 5\n- Si l'estudiant entrega N -2 o menys qüestionaris, NQ serà igual al sumatori de les notes de tots els qüestionaris entregats dividit per N-2.\n- Si l'estudiant entrega N o N-1 qüestionaris, NQ serà igual al sumatori de les N-2 millors notes dels qüestionaris entregats dividit per N-2.\nNota = P1*0,4 + P2*0,4 + NQ*0,1 + CF*0,1\nNota Competència G1.3 : Avaluada amb les parts corresponents a definició, estimació i planificació del projecte.\nNota Competència G2.2 : Avaluada com una part dels projectes específica sobre sostenibilitat i compromís social (p.e., en els requisits dels projectes)\nEls projectes seran realitzats per grups d'estudiants. La nota de cada estudiant s'obté a partir de l'avaluació que fa el professor sobre la qualitat del lliurament del grup, de l'avaluació que fa el professor sobre la participació de l'estudiant al lliurament i de l'avaluació que fan la resta de companys del grup sobre la participació de l'estudiant al lliurament\nSoftware engineering: a practitioner's approach - Pressman, R.S.; Maxim, B.R, McGraw Hill Higher Education, 2015. ISBN: 9780078022128\nThe rational unified process: an introduction - Kruchten, P, Addison-Wesley, 2007. ISBN: 0321197704\nThe Agile samurai: how agile masters deliver great software - Rasmusson, J, The Pragmatic Bookshelf, 2010. ISBN: 9781934356586\nAgile estimating and planning - Cohn, M, Prentice Hall Professional Technical Reference, 2006. ISBN: 0131479415\nUser stories applied: for agile software development - Cohn, M, Addison-Wesley , 2004. ISBN: 9780321205681\nManifest per al desenvolupament àgil de programari http://agilemanifesto.org\nEls alumnes han de tenir coneixements previs de programació i fonaments d'enginyeria del software.\nNo hi ha canvis significatius més enllà dels obvis per passar les classes de teoria a ser no presencials i fer-se online\nEl mètode d'avaluació és el següent: Nota = P1*0,4 + P2*0,4 + CF*0,2 on: Projecte 1: P1 Projecte 2: P2 Control final: CF\nEn cas de no ser possible fer activitat lectiva presencialment, les classes de laboratori passarien a fer-se, com les de teoria, de forma no presencial.


Web Jordi Pintor\nReferències i Blogs\ncreativitat i passiò\nProfessionalitat i Constància\nBona Feina i simplicitat\n“ La qualitat és abans de res prestar un servei i satisfer al client. Ocupem-nos més del client i la qualitat s'ocuparà de si mateixa ”. Brian Codling\nSom Pintors Professionals amb una llarga trajectòria des de 1989, tenint en el nostre haver-hi centenars de treballs de neteja de façanes, restauraciò de esgrafiats i estucs, pintura decorativa i empaperats , industrial (locals,pàrkings,naus,etc...).\nRealitzant per als nostres clients diferents treballs de pintura, passant pel clàssic blanquejat d'habitatges, pintures i feines d'alta decoració , tractament de façanes amb raig de sorra i aigua a pressió. Solucions integrals per Empreses i comunitats.\nAbans de començar qualsevol treball de pintura, és imprescindible adaptar el lloc de treball, invertint un temps proporcional a la satisfacció del client al final del treball realitzat. Aquesta és la forma de treball de Jordi Pintor, ser uns pintors nets, és la base fonamental de la nostra empresa.\nEt garantim un preu equilibrat “qualitat-preu”, ajustant-nos a les teves necessitats econòmiques, apliquem productes de pintura de 1ª qualitat amb certificats de garantia i ens comprometem amb els nostres clients amb les dates de lliurament i garantint els nostres productes.\nApliquem pintures de primeres marques per garantir-te treballs de pintura de bona qualitat i durabilitat. Tots els nostres productes tenen fitxa tècnica revisada i garantida. Només una empresa de pintors com la nostra, podrà donar-te la garantia d'un treball ben fet, per la qual cosa ens considerem els teus pintors de confiança.\nPropietari,Gerent i cap de projectes.\nMòbil: 657 889 214.\nNeteja amb raig de sorra i aigua a pressió.\nPintura decorativa i creativa\nHabitatges, Edificis històrics, Xalets de luxe , Colegis i administració. Omplim de Color o Serietat el teu Entorn de Vida.\nEspecialistes en esgrafiats i estucs.\nSolucions Intergrals per tot tipos d'Empreses i Comunitats. Locals, Fàbriques, Pàrkins, Naus, Escales i patis interiors de Veïns, Grans Superfícies, Teatres, Cines . Ens adapten a les vostres necessitats.\nSom una empresa establerta i de confiança amb una reputació de compromís i alta integritat.\nTerres de Colors, Pintura\nSaber combinar diferents colors per aconseguir un conjunt harmònic pot ser part del èxit en qualsevol projecte …\ndes de 1979 Pintures, Corbacho\nReferència de qualitat.\nEspecialización: No som simplement droguers. Abans de començar en la distribució, hem estat aplicadors. Aquesta experiència ens dota d'un valor diferenciador: sabem què necessita el professional i l'hi donem …\nNovetats Dissenyem, les teves idees\n... de la vida quotidiana sense un disseny apropiat per a cadascuna de les coses i ... sempre amb els materials de millor qualitat i amb les últimes tendències en …\nJordi Pintor des de 1989\nPer Enviar Comentaris, Fotos i Vídeos de les Nostres Feines utlitzeu el Nostre Blog. Gràcies …\nSi tens alguna consulta , o vols sol•licita pressupost, posa't en contacte amb Nosaltres , Jordi Pintor, 1969@jordipintor.com . Estarem encantats de poder atendre't.\nEl seu Missatge ha estat enviat Correctament, Gràcies!\nDesigned by ©2018 @richiwbcn67 Ricard Villarrubia,inBCN,MediterraneaEstil.\tAssesorament pràctic,tècnic i professional,per Carles Fonseré,empresa OriginalSoft\n©Jordi Fonseré. Pintors des de 1989.\nTel/Fax: (34) 93 555 09 87. Mòbil: 657 889 214.\nC/ Bilbao nº 13, El Masnou.08320, Barcelona, Catalunya-Espanya.


CEIP Sant Ròc 2008-2009 » Blog Archive » Pablo (Intervenant)\n« El dia 22 d’octubre…\nEl minut Lumière de l’Alma. »\nAquest article es va publicar el\tel 9 novembre 2008 a les 18:49\ti s'ha arxivat com a CEIP Sant Ròc.\tPodeu seguir qualsevol resposta a aquesta entrada a través de RSS 2.0 canal.\tPodeu deixar una respota, or afegir un retroenllaç des del vostre lloc web\n6 Respostes a “Pablo (Intervenant)”\nnovembre 13th, 2008 a les 15:23\nhola pablo soc el Miguel que guai la càmera no, bueno espero que estiguis be que guaix k an sigut el minuts lumier eeeeee\nla vas comprar amb els teus amics\nno me en recordo de quina peli cula vas rodar am aquella càmera Peró o descobriré se que es un largo metratge peró no se quin\nnovembre 27th, 2008 a les 18:53\nHola Miguel, que guai que escriguis sobre la meva primera càmera. Espero que descobreixis com és el nom de la pel•lícula que vam rodar amb aquesta Arri BL (16mm). Et donaré una gran pista: va ser el meu primer llargmetratge i ho vaig rodar en un poble d’Albacete (aprop d’Almansa). Si et dic el nom del poble saps el nom de la peli, així que no t’ho diré.\nM’ho vaig passar genial rodant els Minuts (amb els Shivaus, les dues amigues petites, els nens sortint d’escola, els gronxadors, el senyor del mercat, el taller, la serradora, el pati, les escales de l’escola, l’autobús, els reflexes i el pont, els gossets, els senyors de blanc, els amics i el gosset, la vista del poble (uf quin fred!), els mil i un animals de la granja, la botiga i el fuet, l’avi fent música, l’hort preciós…) Teniu un poble meravellós, encara que, com deia, fa bastant de fred; la propera vegada que hi vagi (cap al gener) aniré un pel més abrigat.\nPer cert, dóna’ls-hi records a tots i diga’ls-hi que, si algú té alguna pregunta o comentari sobre cinema, en general o dels Minuts que varem rodar entre tots, que la faci en el bloc i jo tractaré de contestar-li encara que trigui una mica.\nAh! Recordeu-vos que el tema d’aquest any es el Color! Així que si podeu i voleu, aneu pensant en els colors del poble, els colors de les coses, del que veieu per les vostres finestres (a l’escola, a casa…) del baló de futbol, de les porteries, dels abrics, dels ulls dels companys, dels cabells de les vostres mestres, els germans, les germanes, els pares… la idea és mirar bé tots els colors d’allò que us envolta perquè després els puguem treballar a la classe i al film final.\nFixeu-vos també en el color de cad’un dels vostres minuts (tots tenen colors diferents, es genial! i tenen colors amagats que jo no havia vist el dia que els varem veure a classe per primer cop i ara, que els he tornat a veure, els he descobert, que bonic veure colors amagats!) si us fixeu bé, qualsevol de vosaltres te colors amagats… a les mans, als ulls, a la taula, a les sabates… hi ha un munt de colors amagats al mon! Penseu que el color és molt important en el cinema; per cert, saps que la llum determina els colors que veiem? això significa que depenent de l’hora del dia a la que mireu el baló de futbol, les parets de l’escola, els abrics, els ulls de tots els companys, els cabells de les mestres, dels pares, tot, tot el que mireu canviarà de color si us fixeu a hores diferents del dia! De debò, es increïble!\nUna abraçada per a tu i dona-lis records a tots i totes de part meva,\ngener 26th, 2009 a les 19:54\nUnes imatges impresionants!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nM’agradaria que quan vinguesis m’expliquessis on les has fet, bueno si és secret dona igual.\nFins un altre dia!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\ngener 27th, 2009 a les 17:45\nhola Pablo que bonica la càmara. Ja m’agradaria a mi tenir una així tan de bonica.\nM’ho he passat molt bé aquest matí fent les fotos del meu color, el negre.\ngener 31st, 2009 a les 22:08\nhola pablo soc la Jana i et volia dir que la teva camara es molt xula\nla imatge es divertida i bonica\ndonç ja e acabat de parlar\nfebrer 7th, 2009 a les 19:45\nsoc l’Alma m’agradat moltíssim la teva camara.\nTinc ganes de que arribi el dilluns per aprendre mes de tu.


Navy Pilot: està perfectament bé dir 'Happy Memorial Day' - Estil De Vida\nPrincipal Estil De Vida Navy Pilot: està perfectament bé dir 'Happy Memorial Day'\nNavy Pilot: està perfectament bé dir 'Happy Memorial Day'\nFlickr / Paper de l’alba\nSóc fill, nét i germà de veterans de combat. Com a pilot de la Marina, el Memorial Day té una importància especial. Però darrerament s’ha tornat difícil desitjar als altres un feliç dia commemoratiu sense treure foc. L’any passat, PBS va provocar un motí en línia quan va publicar a la seva pàgina de Facebook una pancarta del Happy Memorial Day. Entre les lletanies de crítiques dels lectors hi havia comentaris com ENORME faux pas, Elimina aquesta estúpida imatge i Totalment insensible. Ho he viscut a nivell personal. La meva salutació habitual del Happy Memorial Day s’ha vist cada cop més amb batudes de cap desaprovadores. L’any passat, un caixer especialment enfosquit em va dir que agafés una pista.\nEntenc. Aquest és un dia reservat per honrar els que van morir servint l'uniforme. El Memorial Day és una de les nostres festes més antigues, concebudes originalment després de la guerra civil. Però, per a molts nord-americans, s’ha convertit en poc més que un cap de setmana de tres dies, ple de barbacoes al jardí i vendes de porta. Per a aquells que veuen que aquest dia del record es banalitza, és fàcil sentir-se ofès en suggerir que hi ha alguna cosa feliç al respecte.\nNo conec cap veterà que esperi que el país marqui el Memorial Day amb 24 hores de tristesa ininterrompuda.\nNo recordo que el meu pare ni el meu avi pensessin gaire en com saludarien els veïns als nostres propis pícnics del jardí del darrere: sempre va ser el Happy Memorial Day. Potser això es deu al fet que les generacions anteriors no necessitaven cap recordatori sobre el que significaven les vacances. La guerra del meu avi, la Segona Guerra Mundial, va ser un esforç nacional, en el qual tothom va sacrificar alguna cosa. La guerra del meu pare, Vietnam, va dividir profundament, però almenys tothom sabia que passava. L'esborrany va assegurar que moltes famílies tenien més pell al joc.\nAvui és diferent. Menys de l'1% dels nord-americans han servit a l'Iraq o l'Afganistan. La gran majoria de civils no coneixen ningú que hi morís. Com més allunyades de la nostra memòria nacional es retiren aquestes guerres, més important és mantenir recordatoris del preu pagat. Aquesta, sospito, és la raó subjacent per excloure els feliços del Memorial Day. Però per molt ben intencionada que sigui, aquesta actitud no fa res per preservar la memòria dels qui van morir defensant la nostra forma de vida. De fet, fa el contrari.\nNo conec cap veterà que esperi que el país marqui aquestes vacances amb 24 hores de tristesa ininterrompuda. Fa uns anys, vaig passar el Dia del Memorial en un cementiri militar visitant la tomba del meu avi. Tot i que estava allà per entristir-me, no vaig poder evitar recordar històries que em van fer riure, com quan la bassa d’emergència del seu avió es va desplegar en vol i el seu metrallador gairebé va disparar la cua intentant desinflar-la. Somrient a aquell record, em vaig adonar que no estava sola. Al meu voltant em sonava un riure tranquil, mentre les famílies es reunien davant de simples làpides blanques per recordar la pèrdua dels éssers estimats. Aquests dies, quan recordo amb els meus amics uns amics que no tornaven de la guerra, les històries que més sovint expliquem són les que ens aporten alegria.\nAixí ho voldrien. Quan penso en els que han mort en el servei militar, recordo per què s’hi van unir. Ho van fer per defensar una forma de vida, que inclou la recerca de la felicitat com a ideal fundador.\nCertament, podríem fer servir una mica més de reverència en aquest dia. Un moment de silenci abans d’excavar-nos als nostres mocosos. Menys descompresos. Però, un dolor implacable? Cap dels meus amics no ho voldria. Els descomptes sobre matalassos i els concursos per menjar pastissos i la llibertat per ser feliços formen part del que van lluitar i van morir.\nAquest dia commemoratiu, em dirigiré cap a l’oceà quan surti el sol. Passaré una estona sola i pensaré en aquells que mai no van tornar. Després tornaré a la meva dona i als meus fills i estaré agraït per la meva vida. Encendré la graella i convidaré els amics. I desitjaré a cadascun d’ells un feliç dia commemoratiu, sabent perfectament que aquest dia i l’alegria que comporta són regals que no puc pagar mai. Llevat, potser, de viure una vida plena de felicitat com els meus amics caiguts haurien volgut.\nKen Harbaugh és un antic pilot de la Marina. Va exercir com a comandant de la missió de guerra electrònica i va ensenyar història naval a The Citadel. Després del seu servei militar, Harbaugh va ser cofundador La missió continua , una organització sense ànim de lucre que permet als veterans servir a les seves comunitats.\n'American Horror Story: Freak Show' Recapitulació del capítol 2: Cançó de l'home fort\nTinder acaba de convertir-se en trans i no conformista, amb 37 noves opcions de gènere\nLa televisió russa va destruir Michelle Obama ahir a la nit\n'Animals'. Els creadors Mike Luciano i Phil Matarese sobre Making a D.I.Y. Dibuixos animats per a HBO\ndocumentals musicals a netflix 2016\ntrump l'emperador no té roba\nlaw and order svu perdonant rollins\non puc comprar crema de cbd per al dolor a prop meu?\ncerca inversa de telèfon seriosament gratuïta\nhistòria de terror americana resum de roanoke


Shriman Shrimati tornarà a SAB TV, aquí teniu tots els detalls - Televisió | Juny 2022\nShriman Shrimati tornarà a SAB TV, aquí teniu tots els detalls\nShriman Shrimati es va emetre per primera vegada el 1994 a Doordarshan i va comptar amb Jatin Kanakia (Keshav), Rakesh Bedi (Dilruba), Reema Lagoo (Koki) i Archana Puran Singh (Prema) interpretant els papers principals.\nTitulat Shriman Shrimati Phirse, l'espectacle comptarà amb Sucheta Khanna, Suresh Menon, Sameer Shah i Barkha Bisht repetint els papers icònics.\nAmb alguns dels millors i més memorables continguts, els anys 90 es poden anomenar fàcilment el període daurat de la televisió índia. Si bé els telenovel·les i els drames eren realistes, a diferència dels melodramàtics actuals, les comèdies de culte d'aquella època encara són fresques a la nostra ment. Ja sigui Tu Tu Main Main, Dekh Bhai Dekh, Shriman Shrimati o Zabaan Sambhalke per citar-ne alguns, la sèrie de comèdia neta va ser totalment divertidíssima. Ara SAB TV està tot a punt per tornar a la pantalla un d'aquests programes, Shriman Shrimati. Titulat Shriman Shrimati Phirse, l'espectacle comptarà amb Sucheta Khanna, Suresh Menon, Sameer Shah i Barkha Bisht repetint els papers icònics.\nShriman Shrimati es va emetre per primera vegada el 1994 a Doordarshan i va comptar amb Jatin Kanakia (Keshav), Rakesh Bedi (Dilruba), Reema Lagoo (Koki) i Archana Puran Singh (Prema) interpretant els papers principals. El popular director Rajan Waghdhare el va dirigir mentre era produït per Gautam Adhikari i Markand Adhikari.\nS'ha compartit una font amb indianexpress.com , El programa s'havia de llançar abans a Happii, el nou canal de comèdia dels germans Adhikari, però per motius imprevistos el canal no va poder veure la llum. Quan SAB TV es va acostar a Makrand, va acceptar deixar anar un dels seus programes més estimats. L'equip ja havia rodat durant 40 episodis i aviat començaran a rodar-ne més. És un gran pas de SAB TV per llançar Shriman Shrimati, ja que encara té molt de valor. Els fabricants han conservat la sensació i el caràcter i només han canviat la configuració a un estil més contemporani. Curiosament, el mateix Rajan ha tornat a dirigir l'espectacle.\nConeix el repartiment de Shriman Shrimati Phirse, Sucheta Khanna, Suresh Menon, Sameer Shah i Barkha Bisht que reprenen els papers icònics:\nShriman Shrimati és una comedia de situació que se centra en la vida de dues parelles, que es queden com a veïnes. Els homes intenten cortejar les dones dels altres afegint molta diversió. Cada personatge té una ombra variada i creaven màgia quan s'uneixen. El popular programa Bhabiji Ghar Par Hain també es va inspirar en la sèrie. Arribant al repartiment de Shriman Shrimati Phirse, Suresh interpretarà Dilruba, Sameer serà vist com Keshu, mentre que Sucheta i Barkha interpretaran els papers de Koki i Doll (Prema), respectivament.\nEn declaració exclusiva a indianexpress.com, Sucheta va compartir: És una gran notícia que finalment sortirem a l'aire. Va ser molt amable de Makrandji regalar aquest espectacle, que era molt estimat per a ell. De moment, com que el canal ja té 40 capítols preparats, no estem pressionats, però hauríem de començar a rodar aviat.\nParlant d'entrar en el paper icònic de Kiku que va interpretar Reema Laggoo, l'actor va compartir: És una gran responsabilitat i vaig fer tot el possible per fer justícia a la feina increïble que ha fet. L'any passat, molt abans que ens deixés, la vaig trucar i li vaig dir que estava fent el seu paper i que n'estava molt contenta. Com que hem treballat junts, vam compartir un gran afecte i calidesa i em va dir que confiava que faria una bona feina. Llàstima que no s'hagi quedat a veure l'espectacle.\nEstàs emocionat amb el retorn de Shriman Shrimati? Comparteix els teus pensaments al quadre de comentaris a continuació.\nHugh Jackman com a Wolverine


Revelen l'associació precoç entre el risc cardiovascular i el metabolisme cerebral | Drupal\nrevelen lassociacio precoc entre el risc cardiovascular i el metabolisme cerebral\nReconstruccions tridimensionals cerebral superior (imatge esquerra) i inferior (imatge dreta) on es mostren aquelles regions cerebrals amb un menor metabolisme cerebral associat amb una major càrrega de placa en les caròtides. El color indica la magnitud de l'associació observada (de major a menor: groc a vermell. Gris indica zones sense associació)\nLa relació entre malaltia cardiovascular i els factors de deteriorament cognitiu es produeix molt abans que es manifestin els primers símptomes clínics de qualsevol de les dues patologies. Un estudi, realitzat al Centro Nacional de Investigaciones Cardiovasculares (CNIC), en col·laboració amb el Banco de Santander i experts en neuroimatge del Barcelonaβeta Brain Research Center (BBRC), el centre de recerca de la Fundació Pasqual Maragall, demostra que existeix una associació entre el metabolisme cerebral, el risc cardiovascular i l’aterosclerosi durant la mitjana edat, anys abans que apareguin els primers símptomes.\nLa troballa, que es publica al Journal of the American College of Cardiology (JACC), és molt rellevant perquè, segons assegura el Dr. Valentín Fuster, Director General del CNIC i un dels autors principals de l’estudi, comporta la possibilitat d’intervenir sobre un trastorn modificable, com les malalties cardiovasculars, per prevenir l’evolució d’una patologia sense tractament disponible, com és la demència.\nTambé, subratlla que, “malgrat tot, coneixem la importància de cuidar-se i controlar els factors de risc cardiovascular per evitar un infart, el fet que estan relacionats amb una deterioració de l'estat cognitiu pot fer que hi hagi més consciència de la necessitat d'adquirir hàbits saludables en les fases més joves de la vida”.\nA més, les dades obtingudes en aquest estudi sostenen encara més la importància d'implementar estratègies primàries de prevenció cardiovascular en la mitjana edat com un enfocament terapèutic valuós per retardar o fins i tot detenir alteracions cerebrals que poden contribuir a un futur deteriorament cognitiu.\nÉs freqüent que la malaltia vascular i la demència coexisteixin en les etapes avançades de totes dues entitats, però fins ara no s'havia documentat aquesta associació en les etapes més inicials. El que ara aporta el treball coordinat al CNIC, dirigit per la Dra. Marta Cortés Canteli, és la constatació que, en edats primerenques i anys abans de qualsevol manifestació clínica, l'aterosclerosi i els factors de risc cardiovascular ja s'associen a un menor metabolisme en zones cerebrals implicades en el desenvolupament de demències, especialment de tipus Alzheimer, en el futur.\nEn els últims anys s'ha demostrat que l'aparició del deteriorament cognitiu està molt relacionada amb diferents factors de risc cardiovascular com la hipertensió, l'obesitat, el colesterol elevat, etc. De fet, les malalties neurodegeneratives i les vasculars sovint apareixen juntes durant les etapes avançades.\nUtilitzant tècniques d'imatge avançada de Tomografia per Emissió de Positrons (PET), els investigadors van quantificar el metabolisme cerebral en més de 500 participants de l'Estudi PESA-CNIC-Santander amb una edat mitjana de 50 anys i sense cap símptoma, però que ja tenien plaques d'aterosclerosi en les seves artèries.\nEl PESA-CNIC-Santander, dirigit pel Dr. Valentín Fuster, és un estudi prospectiu que inclou més de 4.000 participants asimptomàtics d'edat intermèdia en els quals s'està avaluant exhaustivament la presència i desenvolupament d'aterosclerosi subclínica des de l'any 2010.\nEn aquest nou treball s'ha revelat que hi ha una associació entre un major risc de patir una situació cardiovascular i un menor metabolisme cerebral. “Quan el metabolisme cerebral es redueix, la capacitat del cervell de bregar amb situacions adverses es pot veure compromesa i, depenent de la zona cerebral afectada, pot derivar en problemes de diferent índole”, explica la Dra. Marta Cortés Canteli, investigadora Miguel Servet del CNIC i coprimera autora de l'estudi.\n“Hem vist que un major risc cardiovascular en individus de mitjana edat, aparentment sans, s'associava a un menor metabolisme cerebral en zones parieto-temporals implicades en funcions com la memòria espacial i semàntica i diferents formes d'aprenentatge”, revela la investigadora del CNIC. En aquest sentit, el Dr. Juan Domingo Gispert, responsable del grup de Neuroimatge del BBRC, destaca que "les àrees cerebrals que mostren menor metabolisme en aquells participants amb major risc vascular són les que es veuen afectades per la malaltia d'Alzheimer, per la qual cosa aquests participants sans podrien presentar una major vulnerabilitat a aquesta patologia".\n“Pensem que els factors de risc que afecten els grans vasos que van al cor i al cervell també afecten els petits vasos del cervell”, afirma el Dr. Fuster.\nL’estudi és el més gran que s’ha realitzat fins ara en persones sanes de mitjana edat i pot suposar un canvi de paradigma en la relació entre la malaltia vascular i la cerebral, asseguren els seus autors.\nD'entre els factors de risc cardiovascular modificables que estan més implicats amb la reducció en el metabolisme cerebral, els investigadors van determinar que la hipertensió era el més rellevant. “El que hem trobat en aquest estudi és que els mateixos factors de risc que danyen el cor i les grans artèries, i en particular la hipertensió, estan íntimament relacionats amb una disminució del metabolisme cerebral, uns quants anys abans de l'aparició dels símptomes”, indica el Dr. Fuster, un dels autors principals de l'estudi.\nA més a més, els investigadors van trobar que una major quantitat de placa d'aterosclerosi en les artèries caròtides, les encarregades de subministrar sang al cervell, estava associada a un menor metabolisme cerebral en àrees del sistema límbic i del lòbul parietal, regions íntimament relacionades amb el desenvolupament de la malaltia d'Alzheimer.\n“El proper pas és investigar si aquests individus amb aterosclerosi subclínica a les caròtides i un metabolisme cerebral reduït a l'edat de 50 anys presenten algun tipus de deteriorament cognitiu 10 anys després”, indica la Dra. Cortés Canteli.\nD’altra banda, el Dr. Juan Domingo Gispert remarca que "hi ha moltes proves que demostren la gran rellevància dels factors de risc cardiovascular en la malaltia d'Alzheimer. Si podem entendre amb més precisió aquesta relació en etapes asimptomàtiques, podríem desenvolupar noves estratègies per prevenir l'Alzheimer, de manera similar a com avui es prevenen, amb gran èxit, les malalties cardiovasculars".\nEls investigadors conclouen que aquests resultats suposen un avenç important en la necessitat d'implementar estratègies d'intervenció primerenca que puguin reduir la incidència de problemes cognitius durant l'edat més avançada.\n30 maig | 2017\nDues de les cohorts més grans en investigació d’Espanya s’uneixen per treballar en la prevenció de l’aterosclerosi i l’Alzheimer