TO BE CONTINUED... - stihnaasfaltu.rs\n07/07/2013 | Stihnaasfaltu\n1300 metara virtuelnog platna, 2000 umetnika, 85 zemalja, dva meseca. Igra postoji od pamitveka, ali igrači su novi. Red Bull Collective Art okupio je najkreativnije pojedince sa svih krajeva planete. Sve im je bilo dozvoljeno, tema, tehnika, kompjuterske alatke…sloboda sa jednim ali – morali su da se nadovežu na priču koju je neko pre njih započeo. A cilj je bilo stvaranje beskrajnog umetničkog dela!\nKnez Mihailova, plato ispred Beogradskog izloga, prvi julski četvrtak, glasna muzika, tek da skrene pažnju, neki radoznali i neki žedni prolaznici, jedna galerija na otvorenom, deo kolektivnog platna – sekvence istrgnute iz veće priče, ali ne i bez smisla, jer je ljubazni Red Bull wings team na čelu sa Dijanom Kocić imao spremne odgovore na sva pitanja.\nKako se Srbija našla na spisku 85 zemalja učesnica?\nDomaće umetnike u ovaj projekat uključilo je marketing odeljenje Red Bulla iz Srbije.\nDa li je u svih 85 zemalja u isto vreme bila organizovana izložba?\nNe, negde je održana ranije, negde će se tek održati. Svaka zemlja je za sebe realizovala izložbe, kada i kako im je odgovaralo.\nInternacionalne sekvence koje smo mogli da vidimo povezane su sa radovima domaćih autora ili su slučajni uzorci?\nNisu povezane sa domaćim radovima, već predstavljaju najbolje sekvence svih učesnika koji su se vodili idejom projekta i tako uspeli da povežu nekoliko kvalitetnih radova. Dobar deo od tih 2000 radova je međusobno povezan, međutim dešavalo se i da se umetnici ne nadovežu na prethodni rad, pa prvobitna ideja svih radova kao jedne celina nije u potpunosti ostvarena.\nKoliko je bilo domaćih učesnika? Izloženo je deset najboljih radova, koji su bili kriterijumi za izbor?\nUkupno je učestvovao 31 umetnik iz Srbije. Radovi su se birali prema tome koliko je zanimljivo, estetski privlačno i tehnički zahtevno, ali vodilo se računa i o koherentnosti između svih izabranih radova.\nŠta će biti sa radovima kad se završi izložba?\nRadove ćemo pokloniti umetnicima kao znak zahvalnosti za učestvovanje, nakon završetka izložbe.\nIza neka strana imena, anfas domaćih top 10, Jovica Šević jedan od njih.\nKako si saznao za projekat?\nNaleteo sam na baner ili članak negde na internetu.\nNa koji način te je inspirisao rad na koji je trebalo da se nadovežeš?\nU zakazano vreme sam preuzeo šablon koji je sadržao deo prethodnog rada, a na koji je bilo potrebno nadovezati se linijom, bojom, ritmom. Ja sam u desnom uglu šablona dobio beli bljesak na svetloj podlozi i ideja je bila da se crni konj kreće iz distorzije i gliča ka toj čistini.\nŠta misliš o nadovezivanju ideja u umetničkom postupku?\nMislim da su interakcija i prilagodljivost osnove svega. Nesavršenosti proizvedene u igri su vrednije od statičnog i kontrolisanog, jer te uče nečemu novom. Nadovezivanje prvo ograničava, a zatim oslobađa.\nNa koji način i kroz koje tehnike ti oslobađaš umetnost?\nIgram se kombinacijom boje, repeticije i distorzije u raznim programima (Photoshop, Illustrator, 3ds Max). Cilj mi je da proizvedem nešto optički zanimljivo. Gledam da ulovim pokret, trenutak i stanje.\nŠta ti učešće na projektu znači za dalju karijeru?\nOvaj projekat je super zabava, to je sve. Lepo mi je što moj rad stoji izložen u pešačkoj zoni u Knez Mihailovoj i što je jedan od 10 izabranih radova iz Srbije. Profesionalno sam okrenut advertajzingu.\nKad ne učestvuješ na konskurima poput ovog, čime se baviš?\nPravim animirane GIF-ove, koje kačim na svom Tumblr Blogu i radim kao Associate Creative Director u marketinškoj agenciji Strawberry I&S.\nKako si otkrio da želiš to da radiš?\nPrvi susret sa umetnošću je bio kada sam otkrio vatru, neon, flomastere, smetnje na TV-u, izgužvane trake video kaseta i uopšte sve forme koje hipnotišu i provociraju. Dosta godina kasnije, otkrio sam i VJ-ing. Danas mi se desi da oživim neke potpuno zaboravljene apstrakcije u formi animiranog GIF-a. I to je onda to.\nŠta slušaš dok stvaraš i da li ti muzika pomaže u tom procesu?\nSlušam razne stvari, najviše eksperimentalnu elektroniku. Svakom vizuelnom „tripu“ tražim ekvivalentan zvuk. Ili obrnuto – iz omiljenog zvuka izvodim vizuelnu formu.\nŠta te još inspiriše?\nFilmovi, naučna fantastika, priroda, društvo.\nKojim si svojim projektom do sada najzadovoljniji?\nNajzadovoljniji sam sveobuhvatnim autorskim radom, kada vodim klijenta od postavljanja vizuelnog identiteta do realizacije sajta, aplikacije ili adekvatnog modela oglašavanja. U agencijskom poslu volim sve što se tiče premijum segmenta tržišta, jer je komunikacija prilagođena nešto užoj ciljnoj grupi i tada je akcenat na doslednosti, odmerenosti i originalnosti poruke. Zadovoljstvo je raditi imidž kampanje i brendove koji promovišu životni stil. Konkursi poput Red Bull Collective Art su spoj lepog i korisnog – platforma za promociju mladih umetnika, koja istovremeno odlično promoviše i sam brend.\nfotografije: Marko Đurić\nStreet\tjovica ševićred bullred bull collective art


PORTAL: Udar na kriminal: Uhapšena 22 opasna mafijaša\nDarko Elez (32), koji je osumnjičen da je vođa jedne od najvećih kriminalnih grupa na Balkanu, uhapšen u stanu na Novom Beogradu! Policije Srbije i RS uhapsile 22 člana ove grupe\nHapšenje članova Elezove grupe u Istočnom Sarajevu, na Palama i u Bijeljini\nKoordinisana akcija... Hapšenje članova Elezove grupe u Istočnom Sarajevu, na Palama i u Bijeljini\nDarko Elez tereti se da je organizator kriminalne grupe\nUhapšen... Darko Elez tereti se da je organizator kriminalne grupe\nSpecijalci MUP-a Srbije uhapsili su juče u stanu na Novom Beogradu Darka Eleza (32), osumnjičenog da je organizovao jednu od najvećih kriminalnih grupa na Balkanu! Pored Eleza, u zajedničkoj akciji policija Srbije i Republike Srpske uhapšen je još 21 član ove mafijaške grupe, koja se tereti za brojna ubistva, razbojništva, otmice, iznude, šverc droge i druga teška krivična dela!\nIstovremeno, uhapšena je i Elezova supruga Ratka Močević, koja je bila sa njim u stanu, njegov otac Miladin je uhapšen na Banovom brdu, dok su u akcijama na širem području Beograda uhapšeni njegovi saradnici Vladimir Pandurević iz Sarajeva, Vaso Ljubibratić iz Trebinja, Branko Đurić iz Zvornika, Željko Avram iz Foče, Slobodan Pjevac iz Karlovaca. U koordinisanoj akciji na području RS i FBiH uhapšeno je još 13 članova ove grupe, među kojima se nalazi nekoliko visokih policijskih funkcionera. Kako saznajemo, u toku su nova hapšenja ove kriminalne grupe po Srbiji i BiH!\nReketirali milion evra!\nGrupa Darka Eleza, koja se sumnjiči da je izvršila najteža krivična dela od 2006, praćena je skoro godinu dana, a spektakularna akcija policije započela je juče rano ujutru. Specijalci MUP-a Srbije upali su u stan u ulici Jurija Gagarina 30 na Novom Beogradu u kojem se nalazio Darko Elez. Zanimljivo je da su akciju vodili i lično u hapšenju Eleza učestvovali načelnik Uprave kriminalističke policije Rodoljub Milović i komandant Specijalnih antiterorističkih jedinica Spasoje Vulević!\n- Akcija je bila munjevita! Darko Elez nije pružao otpor, on nije ni imao vremena bila šta da uradi jer su ga specijalci odmah uhapsili - otkriva izvor Pressa.\nAdvokat: Eleza juče hteli da ubiju!\nDuško Tomić, advokat Darka Eleza, rekao je za Press da ima saznanja da je srpska policija hapšenjem spasla život Darku Elezu jer je on trebalo juče da bude ubijen!\n- Više informacija o tome ne mogu da dajem, ali je izvor od kojeg sam dobio saznanja veoma pouzdan. Elezovi prijatelji rekli su da je bolje što je uhapšen nego da je mrtav, kao što je trebalo da se desi - rekao je Tomić.\n-Ova grupa osumnjičena je da je pokušala atentat na vođu konkurentskog klana i Elezovog kuma Đorđa Ždrala, da je organizovala ubistva Vlatka Mačara, Borisa Govedarice, Zorana Goluba, Marijane V., kao i još nekoliko saradnika Đorđa Ždrala. Takođe, Elez se sumnjiči da je 2006. sa saradnicima iz kombija Privredne banke Sarajevo oteo dva miliona evra, kao i da su tokom ove i prošle godine od S. T., vlasnika radnji u Tržnom centru u Sarajevu, tražili oko milion evra! Nakon što od njega nisu uspeli da iznude reket, oni su na njegov poslovni objekat 17. marta ove godine bacili bombu, a nedelju dana kasnije ponovo učinili isto. S obzirom na to da ni tada nisu dobili novac, oni su 5. aprila ove godine postavili eksploziv u lokal S. T. u Bijeljini, ali je policija osujetila tu eksploziju - navode policijski izvori Pressa.\nNastavak hapšenja u BiH\nPrema saznanjima Pressa, ova grupa planirala je seriju ubistava krajem prošle i početkom ove godine, ali je srpska policija to sprečila.\n- U oktobru prošle godine sprečili smo obračun ove dve grupe u Beogradu - navode u MUP-u.\nInteresantno je da je u ovu akciju već uključena Jedinica za finansijske istrage MUP-a Srbije koja istražuje njihovu imovinu.\n- Od iznuda i nelegalne trgovine dosta su stekli, pa su ulagali uglavnom u nekretnine po Beogradu i Novom Sadu na svoja imena ili imena bliskih osoba, kao i u legalne finansijske tokove registrovanjem preduzeća na druge osobe. Na ime supruge Darka Eleza Ratke registrovano je rentakar preduzeće „Red lajn", preko kojeg je išao veći deo novčanih transakcija - priča naš sagovornik.\nZgrada u ulici Jurija Gagarina na Novom Beogradu\nElez uhapšen u svom stanu... Zgrada u ulici Jurija Gagarina na Novom Beogradu\nKompletna akcija u BiH, koja je nezvanično proglašena „Sabljom 2", izvršena je po naredbi Suda i Tužilaštva BiH. Policija Republike Srpske uhapsila je juče 13 osoba, a među njima se nalazi i šef odseka za droge Agencije za istrage i zaštitu BiH (SIPA), koji je bio jedan od glavnih Elezovih „vojnika". Kako Press saznaje, u akciji policije RS i BiH uhapšeni su: Bojan Cvijan, Jovan Despotović, Davor Mandić, Marko Krajišnik, Muhamed Ramić, Amir Hodžić, Vladan Rađin, Davor Dabin, Saša Vladić, Tanja Vladić, Tihomir Gorić, Dragan Jeftić i Marko Božica.\nAkcija, koja je mesecima pripremana, započela je juče u ranim jutarnjim časovima, a hapšenja i pretresi vršeni su na području Beograda, Sarajeva, Pala, Istočnog Sarajeva, Bijeljine, Zvornika i Trebinja. Maskirani specijalci, naoružani dugim cevima, u potpunosti su blokirali lokacije na kojima su vršeni pretresi, a na području Pala postavljeno je i nekoliko policijskih punktova.\nMajka Darka Eleza\nRazvaljena vrata... Majka Darka Eleza\nElezova majka: POLICIJA NIJE MORALA DA RAZVALJUJE VRATA!\nBEOGRAD - Darko Elez uhapšen je juče ujutru u svom stanu u bloku 64 u ulici Jurija Gagarina broj 30a na Novom Beogradu. Hapšenje su uz neviđene mere bezbednosti izvršili pripadnici SAJ-a, a u trenutku upada u stanu su pored Darka Eleza i njegove nevenčane supruge Ratke Močević, koja je takođe uhapšena, bila i njihova deca, sin od pet i ćerkica od tri godine.\nUpad i stan i hapšenje vođe klana iz Istočnog Sarajeva izvršeno je juče ujutru oko 2.30, a munjevita akcija specijalaca uznemirila je stanare četvorospartnice na Novom Beogradu u kojoj Elez dve godine stanuje sa porodicom.\nSpecijalci SAJ-a su u stan upali razvalivši sigurnosna vrata sa H-bravom. Ekipa Pressa zatekla je u stanu majku Darka Eleza.\n- Šta da vam kažem! U stanu su bila deca. Nisu morali da razvaljuju vrata i tako upadaju u pola noći - kaže majka Darka Eleza, i tvrdi:\n- Da su pozvonili, on bi im otvorio. Pa da su mu poslali poziv da dođe u policiju, došao bi. A ne da mu razvaljuju vrata i prestravljuju decu! Deca su bila u stanu, a oni su sa uperenim puškama uleteli unutra! Sve vreme dok su pretresali stan deca su bila unutra. Tek ih je kasnije uzela jedan komšinica da ih pričuva.\nNaša sagovornica nam je ispričala da je hajka na njenu porodicu, posebno sinove, počela još kada se Darko okumio sa Đorđem Ždralom.\nKrvavi sukob kumova!\nDarko Elez je vođa klana koji je godinama bio suprotstavljen kriminalnoj grupi Đorđa Ždrala (na slici), njegovog kuma i bivšeg saradnika, protiv kojeg je Sud BiH potvrdio optužnicu za ubistvo nekadašnjeg visokog funkcionera MUP RS Ljubiše Savića Mauzera. Darko Elez i Đorđe Ždrale, već dugo su u žestokom sukobu, a zaratili su nakon pljačke banke u Han Pijesku 2005. Na Đorđa Ždrala je u aprilu 2006. izvršen atentat ali je on ostao nepovređen. On je tvrdio da ga je telefonskim pozivom u tu kuću namamila misica Slobodanka Tošić, koja je bila u vezi sa Elezom.Za Elezom je posle atentata na Ždrala raspisana međunarodna poternica, ali on je pobegao u Srbiju i dobio državljanstvo.\n- Sve je počelo kada je krstio decu Đorđu, pre nekoliko godina. Tada je došao kod mene i rekao mi da ga je Đorđe pitao da mu krsti decu. Vikala sam mu:" Nemoj!", nije me poslušao. Od tada samo problemi. Sve je ovo zbog Ždrala. Đorđe je posle hteo i da ga ubije.\nOn majke uhapšenog vođe klana saznali smo da je policija znala gde oni žive.\n- Imali smo kuću u Ugrinovcima, ali smo morali da je prodamo. Kupili smo dva stana. Jedan na Novom Beogradu u kome je živeo Darko sa porodicom, a drugi na Banovom brdu u kome smo stanovali suprug i ja. I policija to zna. I kod nas, mene i muža, došli su oko pola pet ujutru. Zvonili su na vrata. Pomislili smo da su pogrešili stan i da su krenuli kod komšija koji su se celu noć svađali. Samo su rekli:" Policija! Otvaraj!" Muž je otvorio vrata, a oni su rekli:" Došli smo da pretresemo stan i vidimo da li ima oružja!" - ispričala nam je Darkova majka.\nStanari zgrade u kojoj je uhapšen vođa bosanskog kriminalnog klana rekli su da su spavali kada je Elez hapšen.\n- Prvo nas je probudio prasak koji se čuo na stepeništu. Pogledali smo kroz prozor i videli nekoliko džipova. Tek jutros smo čuli da je bilo hapšenje - ispričala nam je stanarka.


UNS :: Nagrade :: Konkurs za nagradu ''Mile Nedeljković'' za 2021. godinu / print=true\nNaslovna | Konkursi | Nagrade | Konkurs za nagradu ''Mile Nedeljković'' za 2021. godinu\nKonkurs za nagradu ''Mile Nedeljković'' za 2021. godinu\nRaspisan je konkurs za nagradu "Mile Nedeljković" koju je utemeljilo Udruženje građana "Baština i budućnost – Aranđelovac 1859", a koja se dodeljuje za najbolje delo iz oblasti savremene srpske folkloristike (etnologije i antropologije, etnomuzikologije i narodne književnosti).\nNagrada nosi ime jednog od najznačajnijih naših etnologa, proučavaoca narodne tradicije i istorije, publiciste i pedagoga. Mile Nedeljković je poznat i kao autor „Hronike Udruženja novinara Srbije od 1941. do 2006. godine“.\nNagrada podrazumeva novčani iznos i plaketu, a žiri koji će i ove godine vrednovati prispele naslove čine:\ndr Branko Zlatković (predsednik),\ndr Jelena Jovanović,\ndr Smiljana Đorđević Belić.\nZa nagradu mogu konkurisati naučne studije i sakupljačke zbirke objavljene na srpskom jeziku, kao prvo izdanje u protekloj 2020. godini.\nKonkurs je otvoren do 15. jula tekuće godine, a po 3 primerka knjige treba poslati na adresu: OŠ ''Miloš Obrenović'', s naznakom za Nagradu ''Mile Nedeljković'', Svetogorska 7, 34300 Aranđelovac.\nNagrada ''Mile Nedeljković'' biće dodeljena krajem septembra 2021. godine u Aranđelovcu u okviru programa koji je manifestacionog karaktera.\nU realizaciji ove ideje, Udruženje građana ''Baština i budućnost – Aranđelovac 1859'' ima, kao i svake godine, podršku Opštine Aranđelovac i svih onih ustanova, udruženja i pojedinaca s kojima je i sam Mile Nedeljković svesrdno sarađivao, ostavivši za sobom znamenito kulturno i naučno delo.\nIvan Zlatković, koordinator manifestacije (064/140-24-98)


Tehnika nemara - Tango Six\nProteklih nekoliko nedelja bilo je zaista napeto u Srpskom vazduhoplovstvu. Medijski veoma intenzivno eksploatisan slučaj sa „šrafovima“ praćen štrajkom „JAT Tehnike“ i incident sa JAT-ovim avionom u Istanbulu. Tu je i recikliranje priče o besmislu finansiranja JAT-a u svetlu dolazeće vizne liberalizacije i dugoočekivanog prodora Low-Cost operatora na domaće tržište.\nNa umu stručne javnosti su mnogo ozbiljnije stvari.\nPoslovična neefikasnost, nemar uslovljen inercijom političke podobnosti i opšta diskonekcija iz stvarnosti su i dalje odlike struktura koje bi trebalo da vode računa o našem vazduhoplovstvu. Odsutstvo proaktivne brige, razvojnih planova i njihova realizacija su misaone imenice. Ali izgleda da je stvarnost ozbiljnija i od toga.\nTango Six Blog će od danas početi sa objavljivanjem konkretnih događaja, odnosa, problema i radnji koje ako se ne graniče sa nestručnošću i diletantizmom, ono sigurno sa kriminalom, moralnom i profesionalnom korupcijom. Počećemo od „JAT Tehnike“.\nPred Vama je transkript dijaloga sa jednog od foruma (zatvorenog tipa) između mehaničara i inženjera pomenutog preduzeća. Pored očigledne međusobne netrpeljivosti pominju se konkretni događaji teškog kršenja bezbednosti ljudi, tehnike i na kraju zdravog razuma.\nSva imena, user-name-ovi i bilo koje odrednice identifikacije ne postoje (mesta u tekstu gde stoji „XXX“). Kontaktiranje nadležnih institucija radi dobijanja zvaničnih reakcija je obavljeno nekoliko minuta posle objavljivanja ovog posta i svi koji imaju želju biće uključeni u diskusiju o ovom i sličnim slučajevima. Sa moje strane brzina objavljivanja tih zvaničnih reakcija nikako neće dolaziti u pitanje. Indikativna će biti brzina reagovanja posredno i neposredno nadležnih institucija.\nTranskript je objavljen bez ikakvih redakcija sadržaja i smisla.\nPostoje mnogo gori, opasniji i neverovatniji slučajevi od ovih koje ćete upravo pročitati. Sva ta dešavanja, organizacije i pojedinci će biti „obrađeni“ u do sada neviđenom nivou detalja sa izvorima koji su u centru zbivanja.\nPratite Tango Six Blog u sledećih nekoliko meseci i saznajte sve. Zaista sve.\nCudo da niko ne spominje skorasnje incidente dva eminentna clana licenciranih, XXX i XXX (fuel X-feed valve) koji su zbog svoje gluposti pod izgovorom da cine JATu zbog kasnjenja i svog neiskustva napravili amaterske greske. Nema dela (CSD), avion na zemlji. Nema vremena, zbog kasnjenja, mora da ga ima i radove izvesti po proceduri (fuel X-feed valve)…\nA, sta se desilo? Nisam bas upucen u te incidente.\nJedan je na platformi menjao X-feed valve sa punim rezervoarima da bi smanjio zadrzavanja aviona!? Posledica? On okupan gorivom na bolovanju, platforma poplavljena gorivom, vatrogasci, kasnjenje itd. Drugi je vratio stari od opiljaka ocisceni uljni filter CSD-a posto novog nije bilo, posle pregrevanja. Posledica lose analize greske, CSD otkazao u letu itd…\nI dalje, posle ovoga, tvrdite da ste nosioci posla?\nZa ovo se dobija otkaz i krivicna prijava, ali to je samo još nekoliko budalaština u nizu šteta koje nanosite, a za koje s nekim, samo vama znanim, pravom tražite enormne plate. Dok je inženjera u Tehnici vi cete biti pomocno tehnicko osoblje, jer drugo i ne zaslužujete, niti ste sposobni. Sada cete opet izvesti „sindikalnu vratolomiju“ u smislu pritiska na rukovodstvo, da sve prodje, kao da ništa nije bilo, pa cete QA da naterate, (kao i kada je sa Jet2-a pao vertikalni stabilizator „zbog promaje“, vaše promaje u glavi) da izda prolongiranu SP za letece zamene delova. Improvizacije koje izvodite na avionima, tvrdeci da ste strucniji od inženjera (znate vec ono baljezganje:“ Ja mogu da radim sve što inženjer, ali on ne može da radi ono što i ja“, da znate da ste u pravu, niko normalan ne radi što i vi) su primeri rizika koji ce, pre ili kasnije, rezultirati katastrofom.\nTo što pokušavate da budete ono što su piloti u Jat-u, je uzaludno, ne zaboravite da imaju akademiju, malo više od srednjeg cetvorogodišnjeg školovanja, pa se shodno tome spustite na zemlju i kurblu u ruke, pa zamenite onu privremeno zaposlenu decu koju tretirate kao roblje.\nKolega XXX sad ga bas preteraste! Kao prvo Onaj ko radi moze i da pogresi, mada postoji cinjenica da LM nije bas „oprezan“ prilikom koriscenja AMM, a sigurno nije to radio bez znanja T-AKV. Kao drugo, kolega vama se nikad nece desiti da tako pogresite posto nista ne radite, a i ono malo dokumentacije sto izdajete i neznate da dobro prevedete i pravilno date ref. pa stalno nesto menjate ili izdajete EO na zavrsetku radova. Ma nikad bre ne znate, ni sta treba da se radi, niti vam je ispravna dokumentacija. Zato kolega poklopite se usima jer ce nasa rec biti presudna ko od vas nesto vredi, a ko ne vredi!!!!!!!\nKao prvo kolega ni u jednom od ova dva slucaja ne radi se o „ko radi taj gresi“, vec o nedovoljnoj profesionalnosti, a to znaci ne pridrzavanju procedura i imanja na umu „bezbednost pre svega“! Kolega su verovatno podlegle pritiscima: gubitak slota, kasnjenje, putnici u gejtu, a verovatno i infantilnoj nepromisljenosti tipa “ Ja znam kako i radicu po mojoj skracenoj proceduri, a pri tom mozda i ispadnem i frajer posto bez mene sve staje“…\nNa zalost takvih primera OPASNOG kurcenja je koliko neces i samo nas Svevisnji izgleda cuva od najgoreg.,Zamislite samo da se na 40 stepeni, zbog APUa (koji je verovatno radio) ili statickog praznjenja, zapalilo to prosuto gorivo koje je curilo kao potok iz aviona na C poziciji , ispred aerodromske zgrade pune putnika!!!!!!??????\nMislim da li mozete da zamislite, posledice takve nepromisljenosti. Za takve stvari se u ozbiljnim sistemima kaze „Hvala na saradnji, ne trebaju nam kockari. Hvala Bogu, da nas je opet pogledao.\nSto se tice inzenjera dzaba sada sve. Slazem se da su 60% najmanje za kapiju, ali kolega doslo je njihovih 5min, a cujem da pored XXX, ostre i kolceve i spremaju loj kao u veme janjicara.\nSlazem se… donekle. Komunikacija preko radio-veze, kontakt sa T-AKV, dovodi u pitanje samo jedno: Ko je dozvolio da se takva opravka radi na platformi?. Da li sef smene zna ko je na platformi i mogucnosti i znanje doticnog kolege?\nZa takve poslove ne postoje „skracene“ procedure, a sto se tice „pritiska“ to se samo moze pripisati mobingu LM rukovodstva da mehanicar ne bi bio kaznjen i normalno da su ga svesno gurnuli u prekrsaj i nakraju ce mehos biti kaznjen, a oni se opet lepo izvukli cistih ruku iako imaju radio-vezu u svojim kancelarijama.\nNaravno da ne podrzavam takav postupak naseg kolege, jer vec poodavno su izgubili naviku da citaju AMM i sama ova brzopletost je zaista mogla sve nas da previse skupo kosta, ali kako je to kod nas (iz ranijih primera) doticni kolega ce najverovatnije u skorijoj buducnosti biti neko i nesto kod nas u JATT.\nSto se tice inzenjerskih 5 min…. ne bih se slozio sa Vama kolega, jer sve je organizovano tako da ne odgovaraju nizasta i da imaju sve vreme ovoga Sveta za pisanje DC, EO ili LO-ki, i za sve to jos dobijaju stimulacije, jedva cekaju da u hangar udje strani avion, pa tek da onda nemaju posla. Moje neslaganje se prvo odnosi na ono da oni NISU IZVRSIOCI, niti ce ikad biti, a ukazivanje na njihove propuste i nerad, naravno, pisanim putem na oglasnim tablama sindikata ili preko sefova odeljenja (normalno da su uz mehanicare) bi ih i te kako spustilo na zemlju.\nSuma sumarum je da treba postaviti sindikalce i sefove odeljenja koji su za mehanicare, a ne inz dupeuvlakaci i sve ce se promeniti u mehanicarskih 5 min, normalno da i budu ljudi koji znaju posao, kako ne bi dolazilo do onakvih nezeljenih propusta, a i znali da pariraju inz pokusajima da prisiljavaju mehose na sve i svasta.\nXXX je tipican primer „mehanicara“ koga zakonom treba ukloniti od aviona. Tako moze da napise samo govedo, sta znaci: „Ko radi taj i gresi“, ti si kreten, debil, zbog takvih dolazi do padova aviona, konju jedan. Zbog ovakvog razmisljanja treba ti jebati mater, debilcino retardirana, moglo je pola aerodroma da ode u vazduh, magarcino nestrucna. Najzalosnije je sto verovatno imas ovlascenje, a treba te oterati kod XXX da sa onim surcinskim zenskim olosem cistis hangar. XXX je O.K. covek, ali za ovo bi morao da popije pored otkaza i zatvor, zajedno sa sefom smene.\nSto se tice dokumentacije, ovo je dokaz da vecina vas i ne cita istu, jer bi ste radili kako treba, ne bi vam se deslio da, recimo, zamenite kapotaze, pa da se pola Evrope smeje vasoj „strucnosti“, a Boeing se raspituje o cemu se radi, da se ne ponavljam oko vetikalca na Jet2.\nJebem ja vama mater u guzicu oboma,jer X feed ventil je menjala XXX smena….pa zasto cutati o tome,otekla jaja XXX a XXX se ne mesa u posao, niti XXX u znanje\nAjde kolega magarce, procitaj jos jednom sta sam napisao! Dokle ce LM mehosi i IRE-ovci da krse PROPISE? Uzimate delove sa neplovidbenih aviona, kradete delove sa stranih aviona, gde su vam papiri o ispravnosti tih komponenti, a jos i ne proveravate zamenjivost P/N, SVE U IME DA AVIONI NE KASNE! Kad ste vi BILI SVESNI SVOJIH POSTUPAKA?\nKo mu je rekao da ZAMENI X-FEED ventil? XXX sam odlucio, nije nego!\nP.S. Elevatori su sa CSA a ne sa Jet2. A jos da ne zaboravim, SVA TA SRANJA KOJA SPOMINJES JE PROIZVOD LM strucnosti.\nOvo sto citam u prethodnim postovima je blago receno za nevericu! Kolika kolicina neznanja, nezvaspitanja i bezobrazluka! I vi posle imate da kazete nesto za Inzenjere u Tehnici ? Pokrite se usima mehanicari, uzmite kanticu za ulje, mazalicu i na avion, a mi cemo MORATI da vam dodelimo po jednog inzenjera da vas nadgleda jer ste postali opasni za firmu! Izgleda da vam se od tolike „strucnosti i znanja“ pomutio mozak, pa sve cesce jadni ne znate sta radite ni kako radite! Ali zato vidim da ste puni teorija, ko je za sta vise kriv, kako TREBA da se radi. A rezultati kolege ? PORAZAVAJUCI !\nPokazite javno svima koji vas nisu upoznali ko ste i kakvi ste a posebno gde vam je mesto! Pored vas takvih mislim da su moji komentari suvisni !\nGlodjite se i dalje\nMolim POSTOVANE kolege da se SUZDRZE od PSOVANJA\nTema je veoma skakljiva i interesantna. CINJENICA JE DA SVAKI MEHANICAR (bilo B1 ili B2) MORA DA SE PRIDRZAVA AMM i PROCEDURA!!\nTu jednostavno ne mogu i ne smeju postojati bilo kakvi izgovori, tipa:“ slot“, „kasnjenje“, „mora se“…\nTo su gospodo GLUPOSTI!!\nKo misli da ne mora, jednostavno – nije mu mesto u ovoj firmi tj. NEMA STA DA TRAZI U AVIJACIJI!!\nKada bi bolje i vise koristili dokumentaciju, sigurno bi nam i „pomoc“ inzenjera manje trebala.\nKolega, rezultati su odraz ukupnog stanja u JATT. Kako je organizovano, tako se i radi. Sve vise licimo na Tehnicko odrzavanje neke niskobudzetne avio-kompanije iz Sharje ili Lagosa. Pa ne mislite valjda da mehanicari SAMI zele da odrzavaju avione JAT AW, bez delova, bez uplata od strane istih, bez adekvatnog potrosnog materijala?\nSramota je pljuvati ljude koji su se dokazali van granica ove jadne Srbije. Da li postoji i JEDAN ing. (izuzimajuci GENIJALNOG XXX) koji je opstao „preko“ duze od par meseci?\nPrema tome, okrenite se pravom problemu (ako zelite nesto da promenite na bolje). Ovi ljudi (mehanicari) su DOKAZALI da u NORMALNIM OKOLNOSTIMA umeju i mogu da rade i po svetskim standardima. A sta je sa vama?\nKo je od inzenjera otisao i radio „PREKO“ ? (OSTAO DA RADI)\nDa li da pominjem kolegu XXX koji je prvi povukao nogu jos u XXX. Ili kolege koje su emigrirale u kanadu i SAD, kolege koje rade po Australiji. Do poslednjeg primera XXX koji radi u XXX…\nTo je kolege vas najveci problem, SAMO vidite ono sto zelite i bitni ste koliko sami smatrate da jeste !\nDok ste takvi NEMA VAM POMOCI ! A ja mogui da pisem izgleda sta hocu, to nema ko da procita od slepe mrznje koja vas vodi prema svima !\nPogledajte samo recnik na ovim forumima, kada vam nesto odgovara moze covek na hleb da vas maze a cim nesto nije kako ste vi UMISLILI krecu psovke, podmetanja i vredjanja !\nNi jedan moj kolega nikada na taj nivo nece da se spusti a zato nam valjda sluzi ovo „malo“ skole sto imamo !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nToliko za sada …. A sada kolege pljuvacina (po vasem obicaju) …\nSvima nama je bilo jasno da je bilo pitanje dana kad ce nas zadesiti neka nesreca, s obzirom kako se radi kod nas u JATT. Za sada sta ja vidim kao dobro u ovoj nesreci je sto ovo nece moci da zataska nase rukovodstvo i kontrola kvaliteta, samim tim Direktorat ce morati da preduzme neke korake kako se ovakve stvari vise nebi ponavljale i ugrozavale bezbednost kako nase imovine tako ni lica.\nDosta je toga da „se mehosi snalaze“ kako bi odrzavali linije JATAW, bez delova i materijala, i na sebe preuzimali apsolutnu odgovornost.\nNaravno u svemu tome, kao nas XXX trljaju ruke jer upravo oni to i cekaju potpuno nevini u svim ovim snalazenjima (nikad ni culi tako nesto).\nKolega XXX, daleko je veci broj mehosa koji su napustili JATT a vase kolege koje su prosle godine napustile firmu kao sto su XXX i XXX i njihov opstanak (za sada) mogu da zahvale jedino sto su otisli u kompaniju u povoju a i tamo mislim da XXX pokriva XXX kako bi ovaj opstao.\nKazete:Pokrite se usima mehanicari, uzmite kanticu za ulje, mazalicu i na avion, a mi cemo MORATI da vam dodelimo po jednog inzenjera da vas nadgleda jer ste postali opasni za firmu !\nSvi mi znamo da je to vasa davnasnja zelja da uposlite svoj „visak“ bez imalo obraza i stida dali ste vi uopste sposobni za tako nesto ali se postavlja pitanje „KAKO CETE ONDA MOCI PO CEO DAN DA IGRATE IGRICE I GOOGLATE?“. Olicenje vaseg viseg skolovanja je sadasnja situacija u kompaniji bez delova, materijala i alata sa nejasnom izdatom dokumentacijom i gomilom neplacenih racuna Boeingu za „pametna“ pitanja.\nIzvin’te kolega sa kojim pravom su nase pojedine kolege preuzele takvu odgovornost, te se igraju tudjim zivotima? Zasto je potrebno da DCV povuce korake, valjda je normalno da svaki kolega ZAUZDA sebe od takovih improvizacija? Priznajem LEDIM se od takvih odluka i preuzimanja odgovornosti!\nJel’ nema serviceable dela, validnog materijala, validnih procedura, alata, potrebnih uslova za izvrsenje radnog zadatka….ako nema onda kolega nema ni intervencije, pa neka rukovodstvo cacka mecku i trazi odgovorne. Ali to je vecini kolega strano zbog licnog kalkulisanja i dokazivanja, neznanja i neimanja hrabrosti da se avion prizemlji ako ne postoje gore pomenuti uslovi… Pa necete valjda da skocite u ambis ako to zahteva sef, TAKV ili ingosi… Ja kada mi sef ili ingos trazi „Ma daj sarni to ili ugradi to“ odnesem mu knjigu i kazem da to sam uradi… Normalno onda gospoda trce da tetki odnesu lek… Pa ne bi valjda vario probusen rezervoar sa sve gorivom na sopstvenim kolima?\nJeste sistem kompletno degradiran ali to nije izgovor i tu se slazem sa XXX, ko to ne kapira nema sta da trazi u avijaciji! Da smo pametni kao sto nismo onda samoinicijativnim preuzimanjem odgovornosti , ne bi krpili i pokrivali tudji nerad, a kasnjenja i prizemljeni avioni bi vrlo brzo razotkrili nerad i neradnike jer bi to onda diglo prasinu na malo „visem“ nivou…\nMi sami smo i dalje najveci problem!\nAleksandar\t 14:17, 15. okt. 2009.\nOvo je zastrašujuće do nivoa da ne znam šta pametno da komentarišem. Prašinari se mrze sa nadređenima, jedni drugima svaljuju krivicu.\nStvar je u svakoj firmi prilično čista – odgovornost ide odozgo. Ovi odozgo ne mogu da se vade da ne znaju šta su ovi dole radili, jer je njihov posao da to kontrolišu i nametnu proces koji će im omogućiti kontrolu.\nMisko\t 21:00, 16. okt. 2009.\nSa ovim zadnjim se potpuno slažem i mislim da je to jedini izlaz iz začaranog kruga u koji smo upali…a to je da treba sve odraditi po propisima (koji nisu džaba napisani!) i onda videti koliko će aviona ostati na zemlji i kakav će to uticaj imati na putnike, odvijanje saobraćaja i ugled kompanije. Krpljenje stvarno nije ni za vojnu, a kamoli za civilnu (čitaj: mirnodopsku!) avijaciju.\nŽelim ljudima iz Jata i Jat tehnike da što pre izađu iz tog ZAČARANOG KRUGA!\np.s. ja bih doveo neke čestite i stručne Nemce da upravljaju i Jatom i Jat tehnikom neko vreme dok se stvari ne dovedu na svoje mesto.\nBokani\t 14:52, 17. okt. 2009.\nNe moraju Nemci ili bilo ko drugi da sredjuje stvari u kompaniji, vec mora da se uvede strog sistem nagradjivanja i kaznjvanja, koji ce biti definisan po striktno odredjenim kriterijumima! Kod nas to ne postoji jer se to svodi na ono " ma dobar sam sa sefom sektora, na Adi smo svaki vikend zajedno"!!! E , tu je problem, pomesala se druzba i sluzba, okumili se mnogi i to je to! Vrana vrani oci ne vadi!!!Druga stvar da ima mnogo ING-a u Tehnici to je ocigledno i tu je haos. Recimo MTU cini mi se na 250 mehanicara ima oko 5 ING-a. Ovde na approx 500 MEH dolazi oko 160 ING-a.SIT Singapore kad je dolazio u posetu jedan od komentara je bio:"vi ste vazduhoplovna industrija?" Treca stvar, napise se primedba(nalaz), ING pita "a sta da radimo?" MEH odgovori, ING napise to i potpise i nikom nista! UZAS! Nema pojedinacne odgovornosti i morala! I medju nama MEH naravno da ima kurcevitih koji su "skolovani u NASA-i" to nije sporno.Ali veoma je sporna NESTRUCNOST i NEODGOVORNOST sa vrha piramide! Samo kazna i kontrolisanje, a ne stekovanje monitora tako da niko u prolazu kroz kancelariju ne moze da vidi desktop! Sve u svemu ,kad nestanu repovi komunizma stvari ce se polako sredjivati!\nVladimir\t 01:41, 18. okt. 2009.\nNemojte da prenosite vase neslaganje ovde. Svi ste podjednako krivi za stanje u JAT Tehnici. Niko od vas nema pravo da kaze jednu rec. Da ste radili svoj posao kako treba, bilo bi metsa za ve. Ovako, sami cete odseci drvo na kome sedite.\nMisko\t 19:18, 18. okt. 2009.\n"Bokani" ako hoćete da napravite brze i kvalitetne promene u ovom trenutku kad je korupcija i nepotizam uzela toliko maha onda morate pozvati nekog sa strane "hladnog, racionalnog, sposobnog, čvrstog i apolitičnog" stručnjaka. Po meni to nisu ni Španci, ni Italijani pa ni Francuzi…za to se jedino mogu pobrinuti Nemci. Ponavljam, ako hoćete brze promene. Da ne pričam da mu morate dati odrešene ruke, da kažnjava i izbacuje za lenjost, nedisciplinovanost, mućkanje, nestručnost, nesposobnost i sl. (sve ono što je komunistički sistem rada ostavio u amanet!). Drugo, takav čovek ne bi na zaposlenog gledao kao na brata, šuraka ili ljubavnicu od Mike,Žike ili Pere, već bi tražio jasno određeno izvršavanje zadataka i ne bi ostavljao mnogo mogućnosti za dodatna objašnjenja i bla, bla priče. Sujeta bi se svela na minimum. Dati mu dobru platu i određeno vreme da upravlja. Ko od naših Srba sada sme da kažnjava nekog koji je rođak od nekog ili sl.? Ajde budite pravični pa recite gde su takvi ljudi? Jesu li među živima?!?\nNikada takođe ne bih mogao reći da nema pametnih i stručnih ljudi u Srbiji ili Jatu (mnogi su se već dokazali po belom svetu…), ali ponavljam ovde postoji nešto što se zove BOLESNA i NERADNA atmosfera i ZAČARANI KRUG koji iz toga proizilazi. Vrlo brzo bi takvom našem čoveku postavili nogu kroz nekakve izmišljene političke povezanosti sa nekim, degradirali autoritet na drugi način…ili ne daj Bože ubili bi ga na kraju!!! Molim vas shvatite da je ovo borba sa zlim osobinama u ljudima koji su na pozicijama, to je borba sa zlom koje se naročito ugnezdilo od kad javno odustasmo od Boga kao merila dobra.\nI molim vas nemojte me pogrešno shvatiti, nisam ja za EU i sl. priče, ja sam samo da se dovedu Nemci da na određeno vreme upravljaju srpskim firmama…\nBokani\t 22:08, 18. okt. 2009.\nOnda dovedite Nemca da bude predsednik republike,vlade,ministar finansija, ekonomije i sl.\nMisko\t 00:37, 19. okt. 2009.\nDobro, ja razumem vašu želju za ovim šaljivim predlogom, međutim kao sto sami znate to je nemoguće…ali, dovesti ih na čelo par državnih firmi mislim da je moguće i vrlo korisno.\nU svakom slučaju to je moja želja za brzo izlaženje iz krize…a ako nastavi da se menja kao dosad moramo se naoružati strpljenjem i trpljenjem, jer će taj proces biti bolan i dugotrajan (na žalost u mnogo slučajeva čak do trenutka urušavanja i propasti tih privrednih subjekata i institucija!), jer će prethodno biti dosta presipanja iz šupljeg u prazno i onih čuvenih "crvenih" repova koje ste i sami naveli…\nVladimir\t 01:22, 19. okt. 2009.\nJa nisam za Nemca. Ja sam za ni po babu, ni po stricevima. Veoma prosto i veoma srpski. Jos od onomad, iz narodnih junackih pesama. A sve ostalo, gore, pomenuto je ogromna sramota.\nBokani\t 03:20, 19. okt. 2009.\nU potpunosti se slažem sa Vladimirom! NE MOŽE tu i NE TREBA NEMAC niti bilo ko spolja da nas dovodi u red kad sve to radi ova parazitska vlast, pa pogledajte samo da se više ne ponavljam ko je na čelu DCV-a! O čemu pričamo?!\nMisko\t 14:33, 20. okt. 2009.\nU tom slučaju jedino poštena privatizacija Jata i tehnike može da pomogne…odnosno naći uspešnog strateškog partnera! Sami neće moći ništa!\nVladimir\t 18:23, 20. okt. 2009.\nSami mozemo puno. Znanja i sposobnosti ima. Samo nedostaje politicka volja. Imamo hiljade strucnjaka dokazanih sirom sveta. Jedino treba politicka volja da se izaberu pravi i kvalitetni i da im se da pravo da rukovode na bazi strucnosti i ekonomskog dobitka, a ne po rodbinskim, kumovskim i politickim vezama. Srbiju su drzavom, napravili u XIX veku, trgujuci sljivama i svinjama, Srbi. Samo treba da se ugledamo na te pretke i da opet gradimo svoju zemlju. Jednostvano, zar ne?\nAlex\t 21:59, 20. okt. 2009.\nGospodo… gospodo… Sam sam, delimicno, u struci. Medjutim, treba li da obican putnik moli boga kad kroz finger ulazi u avion Jat-a?\nSto rece neko gore, ne radi se ovde o opravci necije ves masine, vec o ljudskim zivotima, da li samo 2 u kokpitu, ili 100, 200, 300, bebitno… i tu za propuste ovog kalibra nije dovoljna disciplinska mera, ima tu jako mnogo elemenata krivicne odgovornosti, i to ne samo jedne osobe. Mislite o tome. Ako se jednom nesto desi, a desice se ako ovako nastavite, onda ce biti kasno za kajanje.\nMisko\t 00:58, 22. okt. 2009.\nPoštovani Vlado, ja se slažem sa vama 100%, međutim ima jedna razlika između tadašnjeg Srbina i ovog sadašnjeg. Nemojte zaboraviti da je ovo društvo prošlo kroz 50 i više godina nerada, nepotizma, spletkarenja, potkazivanja (jedni smo druge cinkarili što Slavu slavimo, šta još reći…!!!)…generalno smo kao društvo poklekli, ne samo da su izbledele nego su čak i potpuno nestale osobine koje krase jednog časnog, poštenog i hrabrog čoveka…!\nHvala Bogu pa još ima kvalitetnih i stručnih ljudi, ali zar stvarno očekujete da će jedan takav čovek ući u borbu sam sa tim spletkarošima i njihovim potomcima tek tako?!? Bez ikakve podrške i od koga?!? To može jedino NAIVAN kvalitetan čovek…ali nažalost od takvoga naivka je mala vajda u ovom sistemu…ovde je potrebno, baš kao što piše u Bibliji, da budete i bezazlen ali i mudar kao zmija! I pored takvih osobina vam je potrebna podrška. Gde ćete je naći? U radnom narodu, u medijima, u pravosuđu…?!? Danas ljudi neće da žrtvuju ni svoje vreme a kamoli nešto više…\nSudeći po onome što srećem po Srbiji još nismo sazreli za takvu promenu, i još da dodam promena spolja prethodno zahteva promenu iznutra…idemo ka tome ali sporo…\nVladimir\t 01:49, 24. okt. 2009.\nMisko, tvoj pogled na problem je tacan. Ali ja dodajem, da ako Srbin moze da bude profesionalan i strucan u svetu, moze i mora da bude takav i u Srbiji. Prvo u Srbiji, pa onda svukud dalje. Sta nedostaje Srbiji? Politicka volja da se odnosi postave na ekonomsku i trzisnu osnovu, a ne na lopovluk, veze, poznanstva, ja tebi-ti meni i sta god drugo ti bilo drago. Znam kako izgleda u Srbiji. Znam kako izgleda u svetu. Jedina je razlika politicka volja i podsticaj u pravom smeru. Jednostavno, zar ne?\nMisko\t 14:21, 28. okt. 2009.\nVlado, pitate me šta nedostaje Srbiji…pa puno rada naravno i ta zdrava atmosfera za rad. U Srbiji danas nemate osećaj šta je SVETO, eto recimo da pođemo od rada. Rad bi takođe trebalo da bude svetinja, da se poštuje čovek koji radi, da se poštuje njegov rad, bilo on đubretar, inženjer, pilot ili sveštenik. Danas na svakom koraku omalovažavanje rada, klinci sada besposleno sede po parkovima i kad im se spomene pošteno zarađivanje hleba, smeju se i sprdaju. Kažu za takve da su budale!!! Nemaju primere među starijima, na televiziji ili među svojim uzorima…niko im ništa ne govori!\nMeni kao pojedincu je jedino bilo jednostavno (a što mogu delom i vama zahvaliti) što se setih juče za Sv.Petku i zapalih jednu sveću u Crkvi za naše krštene čelnike u Jatu i državi da im Bog da pameti i razuma da donesu najbolje odluke i hrabrosti da ih sprovedu u delo…ostalo sve je dosta komplikovano…\nVladimir\t 01:46, 29. okt. 2009.\nMi pricamo isto. Samo ja vise verujem u ovo zemaljske nacine poboljsanja situacije u Srbiji. Bog je na nebu, a nebo je daleko. Use i u svoje kljuse. Nije prvi put u istoriji da negde zavlada nemar, javasluk i beznadje. Svaka nevera dodje i prodje. Mada, Ja licno nemam mnogo poverenja u celnike JAT-a, a ni Srbije.\nMisko\t 13:59, 30. okt. 2009.\nMa ja sam nekako ubeđen da su nam i verovanja slična. Ja Boga vidim u dobrom ponašanju ljudi i naročito u dobrim delima i radu koji pokazuju, znači Bog je uvek prisutan. E sad ako hoćemo da radimo kao naši preci onda se ujedinimo u Božje ime i zbacimo korupciju, nerad i nemar.\nTo neće doći preko noći, ali kad se udruže znanje, iskustvo, mudrost, poštenje i čestitost u jednoj zajednici (kolektivu) i kada to DOBRO preovlada po snazi u odnosu na ovo sadašnje ZLO koje se ogleda u nemaru, neradu, nepotizmu, neprofesionalizmu, bahatosti itd…tada možete očekivati da je taj JAT-ov "avion" konačno zauzeo pravi kurs, odnosno da je počeo na ozbiljan način da igra na tržištu.\nJa kao običan klijent i dalje koristim usluge Jata (i paliću sveću i moliću se Bogu pred svaki put…naročito posle onoga što se desilo novom novcatom avionu Air France-a kad se vraćao iz Brazila!)…možda malim delom što je nacionalni avioprevoznik, a možda ipak i kao podrška tim vrednim ljudima kojih ima unutar kompanije…\nDušan\t 03:21, 01. dec. 2009.\nSad treba sesti u JATov avion.\npapani nismo ni za K\t 03:07, 04. mar. 2010.\nkolege respect…. prvo ovo inzenjersko govedo da napushim zbog odvratnog ponashanja i nekolegijalnosti, sramota za jednog dr mra sa tako visokom shkolom i isturpijanim nokticima…. ovako, moje mishljenje je da ima mnogo inzenjera, ali mnogo onih koji ne rade.druze kad bi se poshtovaale sve procedure i ljudski faktor onda bi odavno imali katanac na vratima a onda ne bi mogao da dobijesh svoju lepu platicu za guglanje po barakama…a ja sam ubedjen sto se tice one price nosioci posla, strucnost bla bla, da sumarno gledano mehanicari ti isti sa kurblama i mazalicama znaju vishe o avionima ali sam ubedjen da inzenjeri znaju vishe o hemijskim olovkama tipa parker i sl… cinjenica je da vas ima mnogo i da ste besposleni, a kad bi doveli shvabu on bi vas ili uposlio ili ukinuo…a stvarno ne vidim kako bi mogao sve da vas uposli, nema ljutish, necu da se svadjam to je samo moje iskreno mishljenje, a voleo bih da raspravljamo malo ovde da vidim da li sa u pravu… pozdrav\nairmech73\t 09:20, 02. apr. 2010.\nO boze me sacuvaj ove aviokompanije…\nMjesto da meh i ing suradjuju, rade jedni za druge, a vi se ponasate ko u djecjem vrticu. sramota


Zapažen rad Nedžme Zukorlić o slobodi iza hidžaba | Sandzacke.rs\nNaslovnica Kultura Zapažen rad Nedžme Zukorlić o slobodi iza hidžaba\nZapažen rad Nedžme Zukorlić o slobodi iza hidžaba\nFoto; Kvart Promo\nNa izložbi radova studenata Internacionalnog univerziteta u Novom Pazaru (IUNP), departmana za umetnost u galeriji KVART gdje su bila predstavljena ostvarenja 35 akademaca posebno je bio zapažen rad kćerke Muamera Zukorlića, Nedžme Zukorlić\nNedžme kaže za Danas da je njena slika “Triptih“ na kojoj su prikazane tri pokrivene žene dio iz ciklusa radova pod nazivom “S one strane slobode“ i da se u njemu pojam slobode i duha tretira iz drugačijeg ugla.\nOvim ciklusom počela je da se bavi u toku osnovnih studija kada se usredsredila na dublje promišljanje motiva žene s hidžabom.\n“S obzirom na to da hidžab predstavlja jednu vrstu spoljašnje uniformnosti, mnogo je veći izazov zaći u područje unutrašnje diferenciranosti. Iako se naziv “Triptih’ odnosi na tri zasebne slike tematski povezane, u ovom slučaju se odnosi na tri žene koje svoju autentičnost ne pokazuje na licu ili figuri tijela, već za sobom ostavljaju trag egzotičnosti, mističnosti i slobodnog tumačenja i ‘otkrivanja’ autentičnosti”, objašnjava Nedžme Zukorlić.\nPrema njenim riječima, ona je kroz svoj rad publici pokušala da približi vid slobode, koji govori o duhu i miru iza hidžaba.\n“Pokušala sam da približim jedan vid slobode koji je, površno gledano, neopravdan u svojoj kontradiktornosti zbog njegove slojevitosti u čijem jezgru se nalazi žena uz njene osobenosti kao individua uz unutrašnju raznolikost i senzibilnost”, zaključuje Nedžme Zukorlić.\nNa otvaranju izložbe, koja je bila prodajnog karaktera publiku je pozdravio rukovodilac departmana za umjetnost na IUNP Samir LJajić, koji je izmeđiu ostalog istakao podršku CWP grupe u organizovanju događaja, dodajući da mladi srvaraoci kroz umetnost menjaju uobičajenu sliku prostora sandžačke regije.\n“Kulturna misija IUNP-a prezentovana je danas brojnim mladim stvaraocima koji kroz svoju umjetničku djelatnost i evidentni aktivizam mijenjaju uobičajenu sliku prostora sandžačke regije, kao kulturno zapuštene provincije na marginama savremenih kulturnih procesa.To je mjesto gdje se sreću historija i savremenost, istok i zapad sa svojim civilizacijskim nasljeđem i vrijednostima i gdje se na nacionalnu i vjersku izmiješanost gleda kao na pozitivan potencijal i vrijednost sa kojom se živi”, istakao je Samir Ljaljić.\nPrethodni članakCrnogorska udruženja pokrenula inicijativu da Brčvak postane počasni konzul Crne Gore u Njemačkoj\nNaredni članakNova procedura za dobivanje viza za hadž u Meku


Venecijanska komisija: pozitivno mišljenje za Zakon o slobodi veroispovesti Crne Gore\nBy Newsroom / Објављено на: June 21, 2019\nVenecijanska komisija je usvojila, na današnjoj plenarnoj sednici u Veneciji, pozitivno mišljenje na Predlog zakona o slobodi veroispoviesti ili uverenja i pravnom položaju verskih zajednica Crne Gore, konstatujući da predloženi zakonski tekst „donosi značajne pozitivne promene postojećeg zastarelog zakonodavstva“.\nVenecijanska komisija je u svom mišljenju pozdravila, kako je navedeno, „istinske napore crnogorskih vlasti“ da novim zakonom bude zamenjen zastareli Zakon o pravnom položaju verskih zajednica iz 1977. godine. Venecijanska komisija, takođe, ocenjuje pozitivnim opredelenje da predloženim zakonom bude garantovana ne samo sloboda veroispovijesti, već i sloboda nereligijskih uverenja, pozdravljajući liberalan pristup u odredbama kojima se propisuje procedura registracije verskih zajednica, poštuje njihova autonomija i garantuju prava na versku pouku i osnivanje verskih škola.\nU Mišljenju se pozdravlja i zakonsko rešenje po kojem registracija verskih zajednica nije propisana kao obavezna. „Pristup koji je zauzet u Predlogu zakona i koji su vlasti zauzele je dobrodošao. Pored toga, Venecijanska komisija naglašava da dobrovoljni karakter registracije ne znači da verske zajednice mogu delovati izvan pravnog sistema. U modernim demokratijama, ustavna ograničenja ovlaštenja države nad verskim zajednicama ne mogu se smatrati preprekom za potvrđivanje autoriteta demokratske države. Verske zajednice se ne nalaze iznad ili izvan nacionalnog pravnog poretka: one imaju svoje mesto – iako posebno, garantovano i zaštićeno posebnim temeljnim pravima – u okviru tog poretka,“ navodi se u dokumentu.\nKomentarišući pitanje imovine verskih zajednica, Venecijanska komisija naglašava: „Što se tiče važnog pitanja imovine verskih zajednica, Venecijanska komisija razume zabrinutost crnogorskih vlasti u pogledu uvođenja pravne bezbednosti i rešavanja pitanja moguće nezakonite/zloupotrebom izvršene registracije na ime verskih zajednica tokom 1990-ih godina niza verskih objekata koji mogu biti deo kulturne baštine Crne Gore. Tim pre zato što država, prema članu 78. Ustava, ima dužnost da štiti prirodnu i kulturnu baštinu zemlje. Venecijanska komisija pozdravlja u tom pogledu to što se rešenja predložena u ovom Predlogu zakona oslanjaju na dugogodišnje pravne principe crnogorskog pravnog poretka i ne zasnivaju se na ad hoc pravilima, specifičnim za ovu situaciju.“\nVenecijanska komisija je ovim mišljenjem podržala ključno opredelenje Vlade da predloženim zakonom svakom građaninu Crne Gore bude garantovana sloboda da, po sopstvenoj savesti, bude ili ne bude vernik bilo koje veroispovesti, afirmišući pravo države da zaštiti imovinu i kulturno blago koje pripada svim građanima i da obezbedi da zakoni Crne Gore jednako važe za sve, na čitavoj teritoriji države.\nDelegacija Vlade Crne Gore koja je učestvovala u radu plenarne sednice Venecijanske komisije, koju je predvodio ministar za ljudska i manjinska prava Mehmed Zenka, izrazila je zahvalnost Venecijanskoj komisiji na datom stručnom mišljenju, saopštivši da će sugestije i preporuke za dalje unapređenje i preciziranje određenih zakonskih odredbi biti pažljivo razmotrene i inkorporirane u finalni tekst Predloga zakona koji će biti upućen Skupštini na razmatranje i usvajanje.


Polovni Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine oglasi za prodaju - Srbija - Mascus Srbija\nNalazite se ovde: Mascus Srbija > Poljoprivredna oprema i mašine > Breviglieri\nPolovna Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine na prodaju\nOvde se nalazi lista oglasa u kategoriji polovnih Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine mašina za prodaju. Možete sortirati polovne Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine po ceni, godini proizvodnje ili zemlji. Koristite navigaciju na levoj strani da biste suzili pretragu.\nTakođe možete pročitati više o Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine u odeljku Brendovi.\nBreviglieri A250 N. 049Radna širina: 250\nBreviglieri 3,0mRadna širina: 300\nBreviglieri 2,5MRadna širina: 250\nBreviglieri Mek Farmer 80-190 SWRadna širina: 190\nBreviglieri Mek Farmer 80-170 SWRadna širina: 170\nBreviglieri Mek Farmer 80-170 PWRadna širina: 170\nBreviglieri B103 V250Radna širina: 250\nBreviglieri Mek Farmer 80-190 PWRadna širina: 190\nOvde je kompletna lista polovnih Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine za prodaju. Mozete da dodate strane među svoje omiljene strane ili upoređujete zanimljive proizvode klikom na polja za potvrdu pored polovnih/og Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine koji su Vam zanimljive, uz korišćenje opcija koje se nalaze iznad. Ako zelite da promenite pretragu, vratite se na vrh strane i koristite opciju “nova pretraga”.\nNe zaboravite da redovno koristite Mascus, jer se svakodnevno dodaju nove kategorije i opcije vezane za polovne Breviglieri poljoprivredna oprema i mašine i drugu polovnu opremu u poljoprivredi. Najpopularnije podkategorije su: traktori, kombajni, prikolice, ATV i mašine za seno i stočnu hranu


Ajnadžić i građevinski tajkuni, uz predhodnu podršku Forte i Konakovića, otimaju građanima zelene površine na Marijin Dvoru! | DEPO Portal\nUSKORO NIČE NOVA 'TIBRA' U CENTRU SARAJEVA\nAjnadžić i građevinski tajkuni, uz predhodnu podršku Forte i Konakovića, otimaju građanima zelene površine na Marijin Dvoru!\nBiznis Klub02.08.20, 19:18h\nRiječ je o građevinskom zemljištu koje se prodaje radi oblikovanja građevinske čestice u svrhu izgradnje poslovnog objekta “MGT” Marija Green Tower. Investitor već posjeduje jedan dio zemljišta, odnosno susjedne parcele, piše BiznisInfo.\nO ovim problemom se često bavio i kantonalni poslanik Damir Nikšić.\nUzalud, građevinskii tajkuni, uz podršku općinskog načelnika Nedžada Ajnadžića, ali prije toga i vlade Edina Forte i Dine Konakovća, opet su bili jači.


Obilježava se prva godišnjica Prinsove smrti | BiGportal.ba\nObilježava se prva godišnjica Prinsove smrti\nGradske vlasti Mineapolisa u državi Minesoti danas će raznim manifestacijama obeležiti prvu godišnjicu smrti muzičara Prinsa, koji je iznenada preminuo 21. aprila od prekomerne doze leka protiv bolova na bazi opioida.\nPrins ili „dete iz Mineapolisa“ bio je jedan od najvećih muzičara 80-ih i 90-ih godina prošlog veka, sa hitovima kao što su Cream ili Kiss u kojima je mešao gitarske rifove s poetskim stihovima u ritmu fanka. Mnogi smatraju da je njegov najveći hit Purple Rain.\nObjavio je oko 30 albuma za skoro 40 godina karijere, koji su prodati u 150 miliona primeraka.\nVisok svega 1,60 metara, ali s velikom harizmom, Prinsa su često upoređivali sa Majklom Džeksonom, iako je muzičar imao drugačiji nastup na sceni, igrajući na kartu „superseksipilnosti“.\nBio je pevač, tekstopisac, muzičar i multiinstrumentalista, iako je na koncertima svirao samo gitaru.\nAutor je više stotina pesama i dobitnik šest muzičkih nagrada Gremi i jednog Zlatnog globusa, kao i prestižnog Oskara za originalnu pesmu Purple Rain iz istoimenog filma iz 1985. godine.\nKišobran modni dodatak\nStela – najzgodnija djevojka na planeti\nL1: Poraz Liona, minimalac Dižona\nEfes zadržao šansu za Top 8 fazu


BIHAĆ: VOZAČI I AUTOMEHANIČARI TRADICIONALNO OBILJEŽILI 15. JANUAR | RTVUSK.ba\n-\tUdruženje vozača i automehaničara grada Bihaća, svečanim programom i defileom vozila, obilježilo je danas 15. januar, Dan vozača i mehaničara. Autobusi, kamioni i druga vozila uz zvuke sirena prošla su ulicama grada. Udruženje koje egzistira 63 godine, dodijelilo je priznanja penzionerima koji su radni vijek proveli radeći kao vozači, ali i drugim aktivnim vozačima, članovima udruženja...\nBIHAĆ, 18. januara - Kao i svake godine, vozači i automehaničari sa prostora grada Bihaća, proslavili su svoj, ove godine 63. rođendan. Bila je ovo prilika da se uz kulturno–zabavni program i druženje koje je započelo u prijepodnevnim satima na platou Željezničke stanice, obilježi 15. janauar - Dan vozača.\nUdruženje vozača i mehaničara dodijelilo je priznanja penzionerima koji su radni vijek proveli radeći kao vozači, ali i drugim aktivnim vozačima, članovima udruženja. Da su vozači i automehaničari i danas cijenjeni u društvu potvrdio je i ovaj skup kojeg su svojim dolaskom uveličali brojni građani, ali i predstavnici Vlade USK-a.\nNakon dodjele priznanja, u koloni kamioni, autobusi i druga vozila prodefilirala su ulicama Bihaća. Slavlje će, prema najavama organizatora trajati dugo u noć u okviru muzičkog dijela programa. Dan vozača je također prilika da se učesnicima u saobraćaju skrene pažnja na propisana ograničenja i pravila ponašanja na cesti, kako bi svi učesnici u saobraćaju bili sigurniji.


Umerenost kao univerzalna vrlina - Javni servis\nUmerenost kao univerzalna vrlina\n10. July 2021.\nNa neki način, Nenad Krstić simbolično je zaokružio jedno životno poglavlje. Njegova košarkaška karijera vodila ga je od Mašinca iz Kraljeva, preko Partizana, do nekoliko timova NBA lige, a onda iz Amerike ponovo u Evropu, u ruski CSKA.\nPiše: Aleksandar Duković\nU međuvremenu, vodio je našu reprezentaciju do mnogih velikih pobeda i medalja. Po sopstvenom priznanju u razgovoru za magazin Wine Style, nikada se nije u potpunosti navikao na američki način života, pa je onda nekako bilo i logično što je odlučio da se vrati u Srbiju. Živeći u Beogradu, čvrsto je vezan za rodno Kraljevo, gde je u podnožju obližnje planine Troglav izgradio modernu destileriju za proizvodnju rakije. Ako bude bar delom uspešan kao u sportu, ljubitelji rakije u Srbiji imaće čemu da se raduju, a sudeći po prvim izdanjima njegovog Troglava, to je prilično izvesno.\nSklanjajući se od medija i velike popularnosti, kakav je bio i dok je igrao, Nenad Krstić odaje utisak čoveka koji je vrlo fokusiran na ono što radi, ali pre svega, čoveka sa merom. Mirnim, porodičnim životom sa četvoro dece, pre deluje kao fini, skromni komšija nego kao čovek koji iza sebe ima jednu od najuspešnijih spotskih karijera na ovim prostorima.\nS obzirom na njegovo bogato iskustvo, očekuje se da će i na mestu potpredsednika Košarkaškog saveza Srbije za mušku košarku i direktora svih muških selekcija, gde je od nedavno, njegov doprinos srpskoj košarci i sportu uopšte biti dragocen.\nWS: Upoređivanje američke i evropske košarke decenijama je jedna od najpopularnijih tema stručne javnosti. U čemu je, prema Vašem mišljenju, suštinska razlika?\nIma dosta razlika, pogotovo ako govorimo o vremenu kada sam ja igrao. Razlika je u brzini, taktici, tehničkim stvarima… Za početak, u NBA utakmica traje četrdeset osam minuta, u Evropi četrdeset. Američka liga je mnogo zahtevnija, igra se mnogo više utakmica, u nedelju dana može da se desi da se igra pet utakmica, sve to zahteva da igrači budu maksimalno fizički spremni. Ima manje treninga nego u Evropi i generalno se drugačije osećate kada ste tamo, prilično je različit pristup košarci i uopšte, lifestyle.\nWS: Jedno od opšteprihvaćenih mišljenja jeste da je u Evropi važniji timski rad i taktička priprema utakmica, dok se u Americi igra više svodi na individualni kvalitet igrača. Da li se slažete sa tim?\nPa jeste tako. Međutim, u NBA pravo takmičenje počinje tek u play off-u i tada se više pažnje posvećuje taktici, ali u Evropi se i prijateljske utakmice pripremaju na taj način. Najbolji igrači sveta su u NBA i onda je prirodno da se treneri dosta oslanjaju na taj individualni kvalitet igrača. Mnogi igrači su zaista velike zvezde i oni moraju na neki način da ispune svoju statistiku kako bi opravdali svoj renome. U NBA treneri vrše izmene na osnovu papira, trenutne statistike i po nekom difoltu, dok u Evropi treneri odlučuju o tome u trenutku, u zavisnosti od situacije. Razlika između Evrope i Amerike se sve više smanjuje, ali problem je što su ranije samo najbolji igrači odlazili tamo, a sada već i neki mladi koji se onda tek tamo formiraju. To na duže staze može da oslabi kvalitet evropske košarke, ali ipak, u Evropi se i dalje igra dobra košarka. Evo recimo, pogledajte sadašnju Evroligu.\nWS: Deo košarkaške javnosti smatra da taj šou-biznis koji prati NBA u stvari šteti samoj igri i da narušava izvorni karakter košarke. Kako je Vama to izgledalo i da li ste imali problem da se na to naviknete?\nNBA je liga igrača, sve je podređeno njima, oni imaju velike sponzorske ugovore, čak ne samo velike zvezde već i igrači srednjeg kvaliteta, pa sponzori očekuju da se ti igrači pojavljuju u javnosti i promovišu. Veliki je novac u opticaju i logično je da je taj aspekt vrlo značajan i da ima uticaja. Ja sam bio deo NBA kad nije bilo instagrama, tvitera, pa se promocija svodila na fizičko prisustvo. Tad su bilbordi bili popularni, televizijske reklame, ali nije bilo pametnih telefona. Sad je to mnogo lakše za same igrače, ali taj život van terena meni nije toliko prijao. Ja sam došao iz Partizanove škole košarke, gde si morao da budeš posvećen samo košarci, gde su bili važni disciplina i rad, a tako sam i vaspitavan u kući. Sve vreme dok sam igrao košarku hteo sam da budem fokusiran samo na ono što radim i svi ti spoljni uticaji su mi samo oduzimali energiju. Iskreno, nisam to voleo, ali sve je to individualno, nekima to prija.\nWS: Deluje da su tamo igrači mnogo ležerniji nego u Evropi. Da li je to samo privid?\nGeneralno jesu, ali nije svuda tako. Recimo, dok sam igrao za New Jersey, posle izgubljene utakmice u avionu se ćuti, svi su ljuti, atmosfera je vrlo neprijatna, a kad dobijemo utakmice onda smo svi ekstremno srećni. To me je podsećalo na Evropu. S druge strane, u Oklahomi su bili uglavnom mladi igrači, koji još uvek nisu bili dovoljno profesionalni, pa je atmosfera bila neuporedivo ležernija. Na kraju, sve je to individualno i svako se drugačije nosi sa pritiskom, a on uvek postoji. U Evropi je tenzija veća, jer postoji pritisak od predsednika kluba, trenera, menadžera, dok u NBA nema toliko toga, znaju se pravila. I kada se prave nove ekipe, prave se dugoročni planovi, nije toliko važno da li će se izgubiti koja utakmica više, nego je važnije da se napravi dobar ‘pik’ za sledeću sezonu. NBA je dosta fizički naporniji, ali što se tiče pritisaka van terena, nije bilo toliko strašno kao u Evropi.\nWS: Da li se u Americi drugačije pristupa košarci, sportu uopšte, mislim na decu koja tek ulaze u taj svet i da li je danas drugačije nego u vreme kada ste Vi počinjali?\nMalo je drugačije u Americi. Oni sport smatraju nečim što je dobro u smislu psihofizičkog razvoja, ali im je već u startu važan i taj finansijski aspekt, jer imaju ambicije da dobiju stipendije na koledžima. To je kod njih već ustaljena praksa. Mnogi iz Evrope odu tamo da igraju s tim ciljem, pa čak i ako posle univerziteta ne nastave da se bave sportom, oni su već uradili dobru stvar, nešto su naučili, dobili neko obrazovanje i bazu za svoju buduću karijeru. Ja sam 1983. godište i kada sam počinjao da igram košarku, roditelji su mi govorili – idi tamo igraj i skloni se sa ulice. Sada je drugačije, roditelji to posmatraju kao šansu, i za decu i za njih, stavljajući vrlo često finansijski aspekt u prvi plan. Po meni je najvažnije da se dete razvija na neki zdrav način, da se skloni sa ulice, da usvoji neke normalne vrednosti i da dobije sportsku kulturu. Ako posle svega dođe i novac onda je to još bolje, ali ne treba to da bude u prvom planu. Na kraju krajeva, koliki je procenat onih koji postanu vrhunski sportisti, nula koma nešto posto. Ja imam trojicu sinova i ćerku i usmeravam ih ka sportu, ali ne u smislu da budu profesionalni sportisti, nego da usvoje zdrave vrednosti koje donosi sport. Potpuno je nevažno koji će to sport da bude.\nWS: Kako ste se adaptirali na američki način života i kako Vam on izgleda sada, iz ove perspektive?\nJa sam otišao tamo kada sam imao dvadeset godina i nisam znao jezik uopšte, tako se u prvih nekoliko godina nisam uopšte dobro osećao, bio sam jako nostalgičan. Iako sam živeo u Njujorku, nisam bio zadovoljan. Posle sam naučio jezik, stekao drugare i malo se navikao, ali nikada se nisam u potpunosti pronašao u tamošnjem stilu života. Amerika je vrlo uređena zemlja, svi poštuju zakone, generalno je kvalitet života jako dobar, ali iako nisam imao neki poseban razlog, ja sebe nisam video u tome. Činjenica da sam poslednji put bio u Americi 2013. godine dovoljno govori o tome. Uvek me je nešto vuklo da se vratim ovde, možda zato što sam sa šesnaest godina otišao od kuće pa sam bio previše nostalgičan. Na kraju krajeva, možda je to i dobro.\nWS: Imali ste dosta pehova sa povredama. Kako ste prolazili kroz te periode?\nJeste, imao sam vrlo turbulentu karijeru, a povrede su bile deo toga. Imao sam dve teške povrede kolena, možda i najteže, da kažem u sportu uopšte. To je definitivno uticalo na mene i u nekom ličnom smislu, ali sam uvek u životu imao plan A i plan B. Kad sam bio u Kraljevu, trenirao sam košarku ali sam upisao i građevinsku školu, jer su mi i otac i deda građevinci. To je bio moj plan B. Tako je bilo i sa povredama. Kad sam pokidao prednje ukrštene ligamente srušio mi se svet, jer sam imao na stolu ponudu koja se ne odbija. Onda nisam igrao godinu dana i nisam uopšte znao kad ću moći ponovo. Srećom, oporavio sam se i ponosan sam na sebe što sam uspeo da skupim snagu, i mentalnu i fizičku, da se vratim na teren. Kasnije sam imao sreće da me u važnom periodu zdravlje posluži, tako da sam potpisao nekoliko dobrih ugovora. Bilo je i posle nekoliko ozbiljnih povreda, ali sve u svemu, mogu da kažem da sam zadovoljan svojom karijerom.\nWS: Ko Vam je bio najteži protivnik u karijeri?\nWS: A najtužniji i najsrećniji trenutak?\nUh, imam više tužnih trenutaka, ali možda gubitak finala Evrolige u zadnjoj sekundi 2012. Igrao sam tada za CSKA, vodili smo sa dvadeset razlike i na kraju izgubili. Takođe i 2010, sa reprezentacijom na Svetskom prvenstvu, kada smo maltene u poslednjoj sekundi izgubili od Turske, i to tako što su nas sudije ozbiljno potkrale, to je bilo baš stresno. Što se tiče najsrećnijeg, to je osvajanje srebrne medalje sa reprezentacijom na Evropskom prvenstvu 2009. To je posle više godina bila prva medalja za nas. Bilo je trenutaka koji me činili srećnim ne samo u smislu postignutih rezultata, nego su me emotivno ispunjavali. To je recimo i saznanje da sam bio kapiten, to je za mene bila velika čast i imalo je posebnu dimenziju. I dan-danas me ljudi prepoznaju po tome što sam bio kapiten reprezentacije. To sada govorim mlađim igračima, da je jako važno da se u reprezentaciji ostavi neki trag. Ja nisam bio u generaciji koja je osvojila zlatnu medalju, ali smo imali neke medalje i to su takođe veliki uspesi. Bio sam kapiten šest godina i izuzetno sam ponosan na to, ali i zahvalan onima koji su mi tu šansu dali. Znate, nema baš mnogo igrača koji su bili kapiteni nacionalnog tima, a još manje onih koji su to bili toliko dugo.\nWS: U našem sportu, pa tako i u košarci, hronično imamo neke vansportske probleme. Uplitanje politike i drugih interesa, sukobe među igračima, na relacijama savezi-klubovi, uticaji menadžera… Sada ste na poziciji potpredsednika Košarkaškog saveza Srbije, pa kako vidite budućnost srpske košarke?\nMislim da tih problema sada nema, barem ne u košarci. Mi smo početkom dvehiljaditih imali problema u smislu odazivanja igrača da igraju za reprezentaciju, međutim, sada u našoj muškoj seniorskoj reprezentaciji vlada odlična atmosfera i imamo odličnog trenera, tako da mislim da i ako se u nekom trenutku skrene s pravog puta, možemo lako da se vratimo. Uvek je bilo tako, jer se uvek pojave neki ljudi koji pokrenu stvari. Košarka je na neki način naš nacionalni sport i mislim da se to nikada neće promeniti. Recimo, Duda Ivković je došao 2008. godine i vrlo lako nas vratio na pravi kolosek, pa posle je Sale Đorđević isto to uradio. Mi smo sportska nacija, nama je sport u genima, tako da sam po pitanju sporta generalno, a naročito po pitanju košarke, veliki optimista. Što se mene lično tiče, ponosan sam što mi je ukazana prilika da budem na ovom mestu jer sam oduvek želeo da posle završetka igračke karijere nastavim da radim u reprezentaciji. Nikada nisam razmišljao o tome da vodim neki klub, jer je za mene reprezentacija nešto zaista posebno.\nIz ove perspektive, šta Vam je sport doneo, u nekom ličnom, životnom smislu?\nIskustvo, jedno veliko životno iskustvo, koje mi omogućava da drugačije, odnosno bolje mogu da sagledavam stvari oko sebe. Živeo sam u raznim zemljama, mnogo sam putovao i upoznavao ljude iz raznih sfera, tako da mi je to dalo i neku širinu, sposobnost prilagođavanja različitim ljudima i situacijama. Takođe, bavljenje sportom me očvrsnulo u nekom smislu da lakše i racionalnije mogu da donosim neke važne odluke.\nWS: Da li volite vino i da li ste imao prilike da probate neka američka vina dok ste tamo igrali?\nSada volim vino, ali dok sam bio u Americi nisam bio zainteresovan za to jer sam bio previše mlad. To valjda dolazi sa godinama. Znam da Kalifornija imao jako dobra vina, čak i moj dobar prijatelj Saša Vujačić ima tamo vinariju. Nisam baš totalni laik ali nisam ni stručnjak za vina, ali me interesuje da uvek nešto novo naučim i čujem. Naravno, volim da ih pijem, ali najviše volim da pijem lokalna vina, jer vina su po meni odraz podneblja u kojem nastaju, odraz klime, zemljišta, ljudi koji ih prave, nekog životnog stila… Kada sam u Italiji onda pijem italijanska, u Grčkoj grčka… Letos sam u Istri pio neke vrlo dobre i zanimljive malvazije, ali ne čak od Kozlovića i tih poznatih vinara, nego od nekih malih vinarija. Kada ovde pijem naša vina, onda osim toga što su lokalna, to vidim i kao neki način podrške domaćim vinarima. Volim da pijem tamjaniku, naročito leti, ali ima domaćih vina i od drugih sorti koja mi se sviđaju, neki barikirani šardonei, prokupci… Mislim da su naša vina sve bolja i da trenutno po kvalitetu ne zaostajemo za nekim zemljama u regionu a koje su mnogo pre nas uzobiljile tu vinsku priču i orijentisale se ka proizvodnji vrhunskih vina.\nWS: Kako je nastala Vaša destilerija, odakle ta ideja?\nNa tu ideju sam došao dok sam bio u Americi, pred kraj karijere. Tamo se svake godine u okviru lige održavaju i predavanja, na kojima bivši igrači dele iskustva sa aktivnim, u smislu ulaganja finansija i budućeg biznisa. Pošto sam bio jako nostalgičan, hteo sam na neki način da se vratim u rodni kraj i da kupim zemlju, i tako je nastala ideja da imam voćnjak. Kasnije sam video da tu postoji mnogo problema dok se uopšte dobije voće a kasnije i sa plasmanom, pa sam odlučio da zaokružim taj ciklus i da započnem proizvodnju rakije od svog voća. Onda sam malo čitao o tome, obilazio neke destilerije i 2015. smo zvanično počeli sa radom.\nWS: Zašto ime Troglav?\nDizajn i brending je radila jedna agencija iz Beograda. Rekao sam da želim nekako da se povežem sa svojim rodnim krajem i oni su predložili Troglav, a to je ime obližnje planine, koja se čak i vidi iz destilerije. To je i ime jednog slovenskog boga, zvali ga Triglav ili Troglav, svejedno, tako da je i malo mistično i višeznačno, a pritom vrlo zvučno i pamtljivo. Priroda u celom tom kraju oko planine je predivna, tu su i Dolina jorgovana i srednjovekovni grad Maglič, tako da sam vrlo zadovoljan tim imenom jer je prilično simbolično, barem za mene.\nWS: Srpsko tržište rakija doživljava veliku ekspanziju, kvalitet je sve bolji ali je i proizvođača sve više. Gde vidite mesto za Vašu rakiju?\nMeni je pre svega drago što se tržište razvija. Tačno je da je sve više rakija i da još uvek ima svega i svačega, mislim na one loše, ali kvalitet uvek na kraju nađe put do publike. Verujem u kvalitet svoje rakije, tako da mislim da nećemo imati problem da pronađemo svoje mesto na tržištu.\nWS: A kakve su šanse naše rakije u svetu?\nMislim da srpske rakije po kvalitetu mogu da se porede sa francuskim konjacima i škotskim singl malt viskijima. Mi smo mala zemja i nismo radili na promociji, imidžu, brendingu, tako da ne možemo da očekujemo da se naša rakija prodaje kao ova pića. Međutim, napredak je očigledan, dosta toga je urađeno poslednjih godina, država sad hoće i da zaštiti rakiju kao brend, tako da sve to ide u dobrom pravcu. Mi proizvođači takođe moramo da radimo zajednički, organizovano, kako bismo naše rakije promovisali u svetu na pravi način. Ponavljam, što se tiče kvaliteta, siguran sam da one zaslužuju ozbiljno mesto na svetskom tržištu.\nWS: Kako biste opisali Vašu rakiju, ili, zašto bi neko trebalo da je kupi?\nJa bih najviše voleo da mogu da vam dam i ostale rakije da probate, pa da onda na osnovu kvaliteta odlučite koju ćete da uzmete. Nama je zaista kvalitet glavni cilj i od toga nećemo odustajati. Planiramo proširenje proizvodnje, ali kvalitet neće trpeti. To nije lako i mnogi su napravili istu grešku, ali mi ćemo biti oprezni. Naša rakija je čista, pravimo je od našeg voća, bez dodataka bilo kakvih aditiva, ni za arome, ni za boju niti bilo kakve zaslađivače. E sad, ona je malo opora jer je i dunja kao voće opora, pa je nekome to čudno jer je verovatno navikao na neki drugačiji, uslovno rečeno upeglaniji ukus koji dolazi ili od aditiva ili od odležavanja u buretu. Naša rakija ne odležava u buretu jer se trudimo da preslikamo čist voćni ukus u rakiju i zato smo kupili najsavremeniji, mogu da kažem najbolji kazan nemačke proizvodnje. Ali, sve je stvar ukusa.


Juni 2011 - FZZZ\nSmanjena nezaposlenost i povećana zaposlenost u Federaciji BiH\n(Sarajevo, 27.6.2011.) U aprilu 2011. godine u Federaciji BiH je zabilježen blagi porast zaposlenosti. Naime, bilo je zaposleno 440.419 osoba, od čega 273.367 (62,07%) u privredi i 167.052 (37,93%) u neprivredi. Broj zaposlenih u odnosu na prosjek iz prošle godine veći je za 1.470, odnosno 0,33%, a u odnosu na prethodni mjesec za 425, odnosno 0,10%.... Opširnije\nPredstavljena Doktrina rada javnih službi za zapošljavanje u Federaciji BiH\n(Sarajevo, 21.6.2011.) Danas je na konferenciji za novinare u Federalnom zavodu za zapošljavanje predstavljena Doktrina rada javnih službi za zapošljavanje u Federaciji BiH. Riječ je o sveobuhvatnom dokumentu kojim se na stručan način uspostavljaju principi i pristup rada u javnim službama za zapošljavanje. „Ovaj dokument je nastao kao rezultat dosada... Opširnije\nSajam zapošljavanja u Vitezu\n(Sarajevo, 13.6.2011. godine) – U okviru Dana trgovine u Franšiznom centru Bosne i Hercegovine u Vitezu, pod pokroviteljstvom Službe za zapošljavanje Srednjobosanskog kantona i Organizacije sa sigurnost i saradnju (OSCE) u BiH, 9. i 10. juna 2011. godine održan je Sajam zapošljavanja. Organizovanje Sajma je rezultat Sporazuma o saradnji između Federalno... Opširnije\n(Sarajevo, 6.6.2011. godine) – Miralem Šarić, direktor Federalnog zavoda za zapošljavanje, i Sanela Bešić, direktorica Udruženja Kali Sana – Romski informativni centar, potpisali su u Sarajevu 3.6.2011. godine Memorandum o saradnji u okviru projekta „Osnaživanje Romkinja za zapošljavanje i samozapošljavanje“. Memorandum, između ostalog, podrazumijeva ... Opširnije\nU Zavodu promovirana internet stranica i predstavljen priručnik\n(Sarajevo, 31.5.2011. godine) - U Federalnom zavodu za zapošljavanje (FZZZ) jučer je promovirana internet stranica www.abecedakarijere.ba i predstavljen priručnik "Vodič za upis u srednju školu". Priručnik, koji je izrađen u saradnji sa Njemačkim društvom za međunarodnu saradnju (GIZ), predstavlja dio web stranice na kojoj Federalni zavod za zapoš... Opširnije


Španija odblokirala finansije Katalonije - Sputnjik Srbija\n17:50 08.06.2018 (osveženo 17:59 08.06.2018) Preuzmite kraći link\nPortparolka španske vlade Izabel Sela rekla je da današnja odluka predstavlja „gest političke normalizacije“ dok novi španski premijer Pedro Sančes nastoji da uspostavi dijalog sa novom regionalnom vladom Katalonije.\nOna je, međutim, upozorila da razgovori neće biti na temu samoopredeljenja i da će Sančes upotrebiti „ustav Španije s jedne strane i dijalog s druge“ kada je reč o separatističkim težnjama.\nfinansije, Katalonija, Španija


Prag: Hiljade ljudi traže ostavku premijera – Haber.ba\nPored toga, mnoi učesnici mitinga su u Prag stigli i specijalnim autobusima.\nPrethodno je održan protest, 4. juna, kada se oko 120.000 ljudi okupilo u Pragu u najvećem političkom protestu koji je pogodio Češku Republiku od pada komunizma, prenose “Nezavisne“.\nTeme:Češka, EU, Prag, protesti


Žestoka kampanja protiv Đukanovića (EPA)\nIlarion, koji obavlja dužnost šefa diplomatije RPC, posetio je Srbiju prvi put otkad je izbila “pravoslavna kriza” u Crnoj Gori, a među njegovim sagovornicima bili su ministar za inovacije i tehnološki razvoj Nenad Popović te rukovodstvo Srpske pravoslavne crkve, uljučijući i crnogorskog mitropolita Amfilohija. Inače, Ruska crkva osudila je crnogorski Zakon o slobodi veroispovesti još krajem decembra, te pozvala pravoslavni svet na solidarnost sa SPC i Amfilohijem.\nU Rusiji postoji oko tridesetak pravoslavnih medija (magazina, sajtova, tv i radio stanica) i većina njih skoro nikad ne pominje Amfilohija. Da se nisu desili protesti u Crnoj Gori protiv novog verskog zakona, šira ruska javnost ne bi možda ni saznala za mitropolita Crnogorsko-Primorskog. “NATO je naslednik nacizma”, “Ko izda Rusiju, biće proklet”, “Parade ponosa su parade smrti” – ove oštre stavove Amfilohija su zadnjih godina prenosili uglavnom konzervativni sajtovi, poput Pravoslavie.ru ili Tsargrad.tv.


Laguna - Bukmarker - Self-help za milenijalce - Knjige o kojima se priča\nMilenijalci su generacija koja brine o sebi. Self-care je nova najskuplja reč koja je zamenila self-help. Mladi rođeni devedesetih koji se ovih dana približavaju tridesetim, imaju knjigu za svaki problem i priliku, stoga ih nazivaju „self-improvement generation“ i „generation of therapy“. Pa ipak, internet je zakomplikovao situaciju, a literatura koja je pružala bombastična rešenja u deset tačaka preko noći sada je prevaziđena. Čini se da su milenijalci daleko skloniji fluidnijim žanrovima koji pružaju mnogostruke uvide u kompleksna pitanja poput mentalnog zdravlja, usamljenosti, zdravih navika, anksioznosti, životnog stila i pre svega – emotivne inteligencije. Postalo je popularno razmišljati o odnosima kao o nečemu što se, uz pravi pristup, kroz pravu literaturu i dovoljno terapeutske podrške i međuljudskog razumevanja, razvija, uči i usavršava.\nIdealna self-help književnost za današnje mlade trebalo bi da bude u obliku eseja, duhovita i sklona „mim“ humoru, da obuhvata široko polje tema i ne pruža instant rešenja. Poželjno, treba krenuti od ličnog iskustva, jer u eri Tvitera, u kojoj svako može da ispolji svoje mišljenje, svi autoriteti, pa i stručni, poljuljani su. Za današnje mlade lično iskustvo, naročito ako je bolno i autentično, jedina je stručna kvalifikacija koja se računa.\nSelf-help knjige koje tražimo i čitamo ovih dana polaze od ličnog iskustva, obuhvataju mnogo ne nude magična rešenja, čak najčešće ne nude nikakva rešenja već više osećaj zajedništva i spoznaju da niko nije usamljen u svojoj nevolji – i sve su vrlo duhovite. Humor je autoironičan, i šarmantno i otvoreno gađa lične, ali i generacijske slabe i bolne tačke.\nPionir u ovom žanru je Alan de Boton. Njegovo prvo publicističko delo „Eseji o ljubavi“ prate svu bedu i slavu jedne tipične mladalačke ljubavi, nešto kao „Jadi mladog Vertera“ za 21. vek. Od upoznavanja u avionu kada je šarmantna Kloi brbljala o strategijama preživljavanja za slučaj da se avion sruši i tako privukla njegovu pažnju (jer naravno ništa nije privlačnije od osobe koja nas samosvesno i sa mnogo humora suočava sa svojim luckastim slabostima, pa tako i mi lakše podnosimo svoje male ludosti, pisaće kasnije De Boton), do prvog čarobnog zajedničkog jutra kada je on pobegao glavom bez obzira od ljubavne idile ostavivši je u svom stanu, do toga kada je ona prestala da kupuje njegove omiljene pahuljice i počela aferu sa njegovim uspešnijim kolegom na kog je oduvek bio pomalo ljubomoran, ova poluautobiografska knjiga pruža sjajan uvid u to zašto u ljubavi ništa nije jednostavno, zašto ne možemo prosto samo da se volimo i zašto postoji nešto strašno i mračno u nama što traži one koji nas nikad nisu želeli i one koji nas nikada neće propisno voleti.\nJednu ovakvu knjigu je napisala i Doli Alderton. Doli, „dejting“ kolumnistkinja Sandej tajmsa, pokušala je da opiše tipično odrastanje u predgrađu na samom severu Londona koji nije ni urban ni ruralan (što zvuči kao i bilo koje odrastanje na širokoj periferiji Beograda), koji podrazumeva (kao i svuda u to vreme) lančano dopisivanje na MSN-u, gde je našla prvog onlajn dečka, kog nikad nije upoznala, serije random hookupsa, očajnu potragu za prvim dečkom i pristajanje na disfunkcionalne odnose, pa i to da mesecima nije htela da izađe iz kuće oplakujući svog prvog pravog dečka, a da zapravo nikada nije ni imala nešto zajedničko sa ovim prilično tradicionalnim tipom koji je samo želeo da radi sto sklekova pred spavanje.\nDoli piše i o tome kako se nosila sa poremećajem u ishrani jer je poreklom Italijanka sa krupnim kostima i talentom za kuvanje, ali i kako se nosila sa prvom velikom ljubavlju zbog koje je potpuno promenila sopstveni identitet, prestala da jede meso i preselila se u Kamnden taun, pa do toga kako se život nastavlja kada se „pregrme“ prve ljubavne drame kroz ludovanje sa Ferli, cimerkom i „partnerkom u zločinu“, i dođu konačno i profesionalne turbulencije. Kao scenaristkinja i novinarka kroz novi niz pokušaja i promašaja ona je naučila da o ličnim i generacijskim problemima i ispadima piše sa razumevanjem za druge i sa mnogo humora na svoj račun, i tako pronašla način da sebe izrazi i ostvari u svetu odraslih.\nNa istom tragu je i treći naslov ovog tipa koji uskoro izdajemo: „Kupi sebi proklete ljiljane“ Tare Šuster, komičarke i televizijske izvršne producenktinje, koja deluje samouvereno u javnim nastupima, ali je pretrpela anksiozne napade, depresiju i samosažaljevanje, pa i neke prilično patetične i ne tako slavne ispade. Tara Šuster piše o tome kako ne morate da imate „tešku priču“ da biste bili skloni „problematičnom ponašanju“, eskperimentisanju sa drogama i flertovanju sa alkoholizmom, i osećali napade panike i anksioznosti. Tako od epizode kojom počinje knjiga kada je Tara pijana pozvala terapeuta i pretila da će da se ubije, Tara nas uči kroz svoj primer kako da dođemo do osobe koja je, po njenim rečima, „nindža ljubavi prema sebi“, a ne patetični razmaženi primer svoje generacije, i da odrastanje u dostojanstvene ljude podrazumeva da smo u miru sa svim kiksevima koje smo pregrmeli – i da je sasvim okej kupiti sebi nekad te proklete preskupe ljiljane ako će vas oni usrećiti.\nAko vas iole zanima emotivna inteligencija i moderniji pristup brizi o sebi, bacite pogled na „Odmahni rukom i kreni dalje“, knjigu koju je napisala Rejčel Holis, Instagram senzacija i blogerka koja je prva javno podelila i govorila o nedostacima na svom telu, očekujte ove naslove u Laguninom izdanju ili prosto – surfujte internetom!


Emocionalni razvod (psiholog Branislava Pavlović) - Mala smrt za bliskost | BG online\nMala smrt za bliskost\nEmocionalna vezanost za partnera je baza zdravog braka koja omogućava da se ljubav očuva i razvija, a da se bračni i drugi problemi rešavaju. U nesrećnim brakovima problemi se gomilaju, negativne emocije dominiraju, što dovodi do toga da se partneri vremenom sve više udalje. Emocionalno distanciranje od partnera u braku je jasan znak da je odnos u krizi. Najčešće nesvesni psiholoski mehanizam emocionalnog udaljavanja i građenja barijere počinje neprimetno. Svaka ružna reč i grub pogled bez izvinjenja, izostanak sitnih pažnji i nežnosti, loša komunikacija i uzimanje partnera zdravo za gotovo, pravi mikropukotine u odnosu. Svaki mikrokorak kojim se povučemo od partnera je mala smrt za bliskost, intimnost i vezanost u odnosu… sve dok se jednog dana ne probudimo i vidimo da smo u braku a sami, emocionalno razvedeni.\nOdvajanje emocija od bračnog odnosa\nZa razliku od razvoda koji podrazumeva jasan proces fizičke, emocionalne i formalno-pravne separacije partnera, emocionalni razvod je psihološki fenomen separacije gde se jedan ili oba supružnika emocionalno udaljavaju od partnera iako ostaju da žive u braku. Kad se emocionalno razvodite od supružnika vi odvajate i dezinvestirate emocije iz bračnog odnosa. Emocionalno razvedena osoba prestaje da razgovara sa supružnikom, nakon godina pokušaja da se problemi u odnosu iskomuniciraju i reše. Ne priča o braku i bračnim problemima, više se i ne svađa. Hladna je i distancirana, konačno odustala od toga da se trudi u braku, prestaje da se bavi emocijama i potrebama u bračnom odnosu. Provodi puno vremena u aktivnostima van kuće ili u aktivnostima koje ne uključuju partnera. Postaje nervozna kad partner pokuša da se približi i inicira bliskost. Razmišlja o razvodu braka.\nKlijenti navode da su se isključili, da su se trudili, ali da ne mogu više, da su digli ruke od braka. „Razočarana sam. Ne vidim šta mogu više da učinim da popravim odnos. Toliko sam se trudila. Samo sebe povređujem.“\nČesto čujem od klijenata da su pre nego su se razveli, godinama živeli u emocionalno mrtvom braku.\nLjudi se iz raznih razloga emocionalno distanciraju u braku. U osnovi emocionalnog distanciranja i razvoda od partnera je psihološka potreba da se zaštitimo od bolnih emocija, nezadovoljenih potreba, novih razočaranja i da sačuvamo sopstveni integritet u lošem braku. Emocionalni razvod je limbatično stanje u bračnom odnosu koje može dugo da traje. U nekim brakovima je to proces koji se obostrano dešava. U drugim brakovima jedan partner se emocionalno razveo, on je taj koji razmišlja o razvodu. Tog partnera zovemo „onaj koji odlazi“, dok drugi partner nije osvestio šta se dešava i njega nazivamo „onaj koji je ostavljen“.\nUdaljenost kao stil života\nU mnogim brakovima proces emocionalnog razvoda postaje stil bračnog i porodičnog života. Ti brakovi liče na „mrtvo more“ ili „tiho bojiste“ . Umesto bliskosti, intimnosti i privrženosti koja postoji u zdravim partnerskim odnosima, partneri razvijaju niz izbegavajućih i ometajućih ponašanja. U braku „mrtvo more“ živi se status quo odnos. Problemi se više ne pominju, nema pozitivnih očekivanja, truda i nade da će biti bolje, ali nema više ni negativnih očekivanja, svađa i razgovora o problemima. Razgovori se vode o odgajanju dece i funkcionisanju domaćinstva. U braku „tiho bojište“ partnerski odnos se drži na distanci odbrambenom i skrivenom hostilnošću. Svaki partner drži svoju stranu i živi svoj život, a bilo kakvo približavanje supružnika izaziva defanzivno neprijateljstvo koje služi kao zid između partnera.\nVeliki broj brakova ovako funkcioniše na duže staze. Postavlja se pitanje zašto ljudi ostaju u braku, a vode samostalne živote? Zato što je lakše emocionalno se razvesti nego maksimalno se boriti i truditi se da se bračni odnos popravi i ozdravi čak i onda kad partneri više ni ne veruju da može da bude bolje. Lakše je odustati nego truditi se do kraja. Lakše je emocionalno se razvesti nego stvarno se razvoditi. Zbog dece, imovine, šire porodice i prijatelja. Održavajući porodicu čuvamo i svoj lični komfor da ne moramo ni da se trudimo da popravimo brak ni da se razvedemo. Naravno, sve ovo je „lakše“ samo u kratkoročnom smislu. Dugoročno gledano, mrtav brak šteti svima. Istraživanja pokazuju da emocionalni razvod od partnera vodi do unutrašnjeg osećaja praznine, frustriranosti, depresije, anksioznosti i psihosomatskih tegoba. Iako svesno i racionalno mislimo da ostajemo u braku zbog dobrobiti dece, treba da se zapitamo kakav model partnerskog odnosa nudimo deci u emocionalno mrtvom braku. Emocionalni razvod od supružnika slabi granicu bračnog para ka spolja i vrlo cesto otvara vrata paralelnim vezama, čime se dodatno pogoršava i komplikuje porodična dinamika i mogućnost razrešenja.\nParovi u emocionalno razvedenim brakovima se retko javljaju na bračno savetovanje zbog samog problema emocionalnog razvoda jer je i sam dolazak na psihoterapiju jedna vrsta bliskosti. Obično dođu kod psihoterapeuta kad postoji neki događaj koji ih izbaci iz ravnoteže emocionalnog mrtvila. To može biti neki psihološki problem sa detetom ili saznanje o partnerovoj paralelnoj vezi, nečija bolest ili trenutak kada jedna strana zatraži razvod. Na žalost, kad je par dugo emocionalno razveden pokušaj psihoterapijskog poboljšanja odnosa je moguć samo ukoliko obe strane podjednako i autentično žele izgradnju bliskosti i emocionalne povezanosti, što se u praksi retko dešava. Mnogo je lakše raditi partnersku psihoterapiju kad se proces emocionalnog udaljavanja od partnera prepozna u ranim fazama.\nI NESAVRŠENI LJUDI IMAJU PRIJATELJE (socijalna fobija, psih.Ljiljana Jagodić) Zakazivanje…


Srđ je naš i Zelena akcija traže brisanje projekta golfa iz prostornog plana Županije - Civilnodruštvo.hr\nPredstavnici inicijative “Srđ je naš” i Zelene akcije Đuro Capor i Enes Ćerimagić predali su u srijedu Dubrovačko-neretvanskoj županiji zahtjev za izmjenu njezina prostornog plana, kojim se traži brisanje projekta golfa na Srđu, a svoj su zahtjev “podebljali” s 1400 potpisa potpore građana.\nPravnik Zelene akcije Ćerimagić napomenuo je kako je danas zadnji dan za davanje prijedloga za izmjenu prostornog plana Dubrovačko-neretvanske županije.\n“U samo pet dana na jednom štandu na Pilama građanima smo dali mogućnost da daju potporu zahtjevu da polazna točka izrade ovog prostornog plana bude obuhvat projekta golfa od 100 hektara (umjesto sadašnjih 310). Smatramo da to mora biti sukladno odluci Visokog upravnog suda iz 2015. godine, koji je proglasio da je nezakonito proširenje obuhvata golfa 2006. godine od strane tadašnjeg povjerenika Vlade za županiju Želimira Bosnića. Skupili smo 1400 potpisa i na taj način se pokazalo kako je ova tema aktualna i bitna građanima”, rekao je.\nVjeruje kako su se konačno stvorili uvjeti za odustajanje od ovog projekta. “Naš zahtjev je da prijedlog izmjene krene sa obuhvatom golfa od 100 hektara, a prijedlog koji podnosimo u javnoj raspravi je da se skroz makne iz prostornog plana”, naglasio je Ćerimagić.\nKoordinator inicijative “Srđ je naš” Đuro Capor podsjetio je kako je stručnom dokumentacijom potrebnom za izmjene plana, zatim Studijom utjecaja izgradnje na UNESCO-vu baštinu, kao i Strateškom studijom utjecaja na okoliš ovaj projekt ocijenjen izrazito negativnim.\n“Smatramo da je dužnost župana i izrađivača plana provesti dosljedno brisanje obuhvata golfa na Srđu, čime bi se uvažile sudske presude, struka i volja građana. Ovaj projekt zasnovan je na nezakonitim odlukama i korupciji, a Grad Dubrovnik je već započeo s projektom zacjevljivanja tunela za vodu na Srđu. To znači da građani plaćaju infrastrukturu za projekt koji nema zakonsku osnovu”, zaključio je Capor. (Hina)\nTags: Capor, Dubrovačko-neretvanska županija, Đuro, Enes Ćerimagić, golf tereni, peticija, Srđ je naš, UNESCO, Zelena akcija


Novosadski gromobrani više ne zrače | Srbija | Novosti.rs\nS. BAJIĆ | 29. januar 2020. 17:15 | Komentara: 0\nUklanjanje gromobrana,Foto: Pres služba grada\nU zgradama godinama ne proveravaju instalacije za zaštitu od udara: Setimo se gromobrana tek kad zagrmi\nSA stambenih objekata, poslovnih zgrada i privatnih kuća u Novom Sadu, od 36 radioaktivnih gromobrana, uklonjen je 31, dok će preostalih pet do proleća biti demontirano i adekvatno uskladišteno. To potvrđuje Mira Radenović, članica Gradskog veća za urbanizam i zaštitu životne sredine, i naglašava da je za rešavanje višedecenijskog problema, uklanjanje radioaktivnih i postavljanje novih, "običnih" gromobrana, iz budžeta utrošeno 10,8 miliona dinara.\nRadioaktivni gromobrani su izvor jonizujućeg zračenja, a šezdesetih godina prošlog veka postavljani su radi efikasnije zaštite od groma na raznim lokacijama po gradu, o kojima nije vođena tačna evidencija. Kako bi se eliminisao rizik po zdravlje ljudi i životnu sredinu, Zakonom je propisana zabrana njihove dalje upotrebe.\n- U sistematskom rešavanju problema, s obzirom na to da nije bilo podataka o lokacijama radioaktivnih gromobrana u gradu, radili smo sa Departmanom za fiziku PMF, predsednicima kućnih saveta, stambenim zajednicama - kaže Radenovićeva.\nProblem je bio i definisati sredstva za model uklanjanja, upravo zbog imovinskih odnosa. Grad i Republika su dali saglasnost za njihove objekte u skladu sa Zakonom o stanovanju, što se odnosilo na 24 uklonjena radoaktivna gromobrana.\nPročitajte još: S krova opasno zrači\n- Nadležne inspekcije su vlasnicima privatnih objekata predočile značaj uklanjanja radioaktivnih gromobrana i naišli na odličan odziv. Ocena je da su svi bili veoma kooperativni i odgovorni. Sav posao, od demontaže, transporta i uskladištenja radioaktivnih gromobana, sa izdavanjem potvrda da su izloženi izvori poreklom iz radioaktivnih gromobrana uskladišteni u Javnom preduzeću "Nuklearni objekti Srbije", rađen je u skladu sa Zakonom o radijacionoj i nuklearnoj sigurnosti i bezbednosti - zaključila je Radenovićeva.\nOPASNI SU OŠTEĆENI\nRADIOAKTIVNI gromobrani imaju štetno dejstvo samo ako su oštećeni ili ako se sa njima ne postupa adekvatno, što na sreću, kod nas nije bio slučaj - kaže Radenovićeva. - I ova akcija čiji je cilj bio da Novosađani dobiju bezbedniju životnu sredinu, ostvaren je u saradnji sa građanstvom. To je potvrda da je saradnja od izuzetnog značaja i da se može mnogo toga uraditi da naš grad bude bez radioaktivnih gromobrana.


I to se dešava: Pomešali Fafija i Vladicu! – UCENTAR\nDa je politika u Srbiji postala vrlo sofisticirana govori nam i priča koja dolazi iz naselja Stanovo i Korićani gde su na ponovljenim izborima ljudi pomešali za koga glasaju! Misleći da svoj glas daju listi “Dela a ne reči” dr Vladice Stanojevića, direktora Zavoda Male Pčelice, neki su glasali za manjinsku stranku- Demokratsku uniju Roma Milana Petrovića Fafija. Ali sagovornik ucentar.rs ostao je istrajan da glasa za Fafija… Evo i zbog čega..\n-Zbunila me je činjenica zato što su plakati obojice kandidata vrlo slični na prvi pogled. Obojica su crnomanjasti, da tako kažem. Jedan ima broj 11 a drugi 12. Hteo sam da poništim glas, ali su mi svi rekli da je Fafi mnogo bolji kulturniji, pismeniji i pošteniji čovek i od Vladice i od većine političara koji su se kandidovali. Ja nemam predrasuda- dobar čovek je dobar iako dolazi sa romske liste, a čujem da je preko 40-oro Srba dalo svoj glas upravo njemu- kaže naš sagovornik iz Korićana.\nBilbordi i plakati uneli zabunu!\n-Bio sam fasciniran izbornom kampanjom u kome je dr Vladica kao direktor državne ustanove, državnim parama uspeo da uradi to što je uradio u Zavodu za odrasle i uspeo da postane „privrednik 21 veka“ dobivši renomiranu nagradu. To je ostvarenje srpskog sna, država ti daje pare, a ti se reklamiraš kao „privrednik veka“ u Domu za odrasle – kaže čovek iz Stanova.\nSa druge strane, ne treba zanemariti ni istorijski uspeh u političkom prvencu dr Vladice Stanojevića. Pažljivo osmišljena kampanja donela mu je 1,83 odsto glasova, a na poslednjim ponovljenim izborima od 3980 glasača na tri izborna mesta dobio je fascinantnih- pet glasa! To unosi malu zabunu zato što je Fafi samo na jednom biračkom mestu dobio čak 60 glasova.\nČovek koji je dosta doprineo istorijskom uspehu SNS u Kragujevcu i jedan od odličnih poznavalaca prilika u političkom marketingu i životu čaršije Vojsilav Voja Lazović slaže se “da je svojim rezultatom Stanojević pravo osveženje na političkoj sceni ne samo u Kragujevcu- već i u Šumadiji”.\n-Međutim, vizuelna indetifikacija u političkom marketingu je izuzetno bitan segment. Opšte je poznato da se poruka sa bilborda pamti u prvih pet do sedam sekundi. Poslednja istraživanja svetskih stručnjaka za marketing to potvrđuju, a slične kampanje čije video i audio poruke traju od sedam do 12 sekundi preporučuju se i komercijalnim klijentima. Stručni markentiški tim gospodina Stanojevića je mogao samo malo da se potrudi oko upečat\nljivosti poruke, a ne fotografije na bilbordu jer se i ranije dešavalo da se likovi političara pomešaju kod glasača. Pored toga imalo je mnogo dela u Zavodu za odrasle koja su ostala iza njega a koja su se mogla koristiti u kampanji manje nametljivo- objašnjava neobičnu situaciju Lazović.\nDemokratska unija Roma: Ne verujemo da je došlo do zabune- imali smo 60, a on dva glasa!\nfotomontaža Fafijevog plakata\nU Demokratskoj uniji Roma ne veruju da im je odličnom rezultatu u Korićanima doprinela zabuna oko plakata i brojeva 11 i 12, mada ne kriju da su sa listom “Dela a ne reči” dr Vladice Stanojevića imali nesuglasica na terenu.\n-On je osvojio dva glasa na tom izbornom mestu, a gospodin Fafi 60. Tako da je malo neverovatno da se toliko pogrešilo. Ta dva glasa nam ne znače u ukupnom skoru, ali nam je drago da su se ljudi predomislili i shvatili da je gospodin Fafi dobar i pošten čovek. Nas su sve vreme minirali čak su nam napravili fotomontažu izbornog plakata koja je uvredila sve Rome -kažu u Demokratskoj uniji Roma.\nU Topoli strasti se ne smiruju: Novi ljudi neće korumpirane u vlasti!


PROMOTIVNI MATERIJAL ZA FESTIVALSKO LETO - Reklamni materijal\nFestivalsko leto je pred vratima, pred vašim promo timom je puno posla i trebate da rešite kako da ispromovišete finalne dane pred festival. Promotivni materijal donosi novo ruho vašem festivalu. Zato, daćemo vam par saveta kako bi vam olakšali posao pred samo leto.\nKako da budete u centru promotivne pažnje?\nMAJICE FRUIT OF THE LOOM - Festivalske majice su ikona. Često se dešava da su one te koje ostaju kao najdraži spomenar na leto. To su bili dani kada ste se plesali do jutra u najboljim majicama, na koje ste stavljali ime kada ste ih poklanjali devojkama/momcima koje prvi put upoznajte na festivalu. Stoga, izaberite najbolje kreativne FRUIT OF THE LOOM majice iz naše ponude i nećete se pokajati, jer ćete dobiti pre svega kvalitetnu majicu, a potom sigurnog partnera za vaše festivalske tople dane.\nNAOČARE ZA SUNCE - ne možete zamisliti leto, a ni promotivni materijal, bez naočara za Sunce tj. promotivnih naočara za Sunce. Pa zašto da ne budete i dalje cool i poklonite svojim posetiocima jedan nezamenjivi par u kojima se dočekuje jutro ili se nose dok traje žurka sa laserima? Kvalitetno rešenje za svaki letnji problem su upravo naočare za Sunce.


Korintski kanal je kanal koji povezuje Korintski zaliv sa Egejskim morem. Ime je dobio po obližnjem gradu Korintu, koji se nalazi na zapadnom kraju kanala. On razdvaja poluostrvo Peloponez od grčkog kopna i na taj način ga tehnički čini ostrvom. Ideja i pokušaji gradnje kanala potiču još iz 602. godine pre nove ere. Kanal je konačno počeo da se gradi 1882. godine i završen je 1893. godine. Kanal je dug 6.3 km i širok oko 21-24 metara, a dubina varira od 7.5 do 8 metara. Strane (stene) kanala su prirodnog, krečnjačkog porekla i dosežu visinu i do 75 metara od površine mora. Izgradnjom Korintskog kanala uštedelo se oko 700 kilometara (430 milja) plovnog puta oko Peloponeza, ali je preuzak za moderne teretne brodove, i može da prihvati brodove širine do 16 metara i gazom do 7 metara. Kanal se danas koristi najvećim delom za turističke brodove i jahte, i kanalom prođe oko 16.000 brodova godišnje. Tadašnje graditeljsko čudo svečano je otvoreno 1893. godine, u prisustvu grčkog kralja Džordža I i Franca Jozefa, austrijskog cara i kralja Mađarske, a sve to piše na impresivnom granitnom spomeniku, na dve velike table.\nStrane (stene) kanala su prirodnog, krečnjačkog porekla i dosežu visinu i do 75 metara od površine mora\nKorintski kanal povezuje Korintski zaliv sa Egejskim morem. Ime je dobio po obližnjem gradu Korintu\nKorintski kanal je dug 6.3 km i širok oko 21-24 metara, a dubina varira od 7.5 do 8 metara\nRadovi na kanalu započeli su 1882. godine i odužili su se sve do 1893. godine kad je svečano otvoren. To je bila kulminacija želja koje su postojale još od antičkih vremena. Još je Perijandar II, tiranin grada Korinta, hteo da se oko 600. godine p.n.e. izgradi Diolkos - popločeni kameni put preko Korintske prevlake kojim su se manji brodovi sistemom nalik na železnicu mogli prebacivati preko prevlake. Taj sistem se najverovatnije koristio sve do 9. veka.\nBrojni grčki vladari kovali su planove o prokopavanju tog kanala, ali je najdalje u realizaciji otišao rimski car Neron, koji je inspiraciju za gradnju kanala dobio za vreme poseta Istamskim igrama oko 66. godine. On je zaista nekoliko meseci kasnije 67. godine svečano otvorio radove, koji su otpočeli sa hiljadama radnika i robova. Samo iz Judeje dopremljeno je 6.000 zatvorenika, a radovi su naprasno prekinuti nakon Neronova ubistva. Tragovi tih radova bili su vidljivi donedavno. I Venecijanci su pokušali da nastave Neronov kanal 1687. godine, ali su ubrzo odustali.\n... i još ponešto o Korintskom kanalu\nPre nego što je kanal izgrađen, brodovi koji su plovili između Egejskog i Jadranskog mora, morali su da kruže oko Peloponeza, dodavajući oko 185 nautičkih milja (oko 340 km) na dužinu puta.