ZASTRAŠUJUĆE! Objavljeni transkripti iz aviona sa leta 93 otetog 11. septembra! - Informer\n23:25 Svet 1\nTanjug/Informer.rs | 11. 09. 2019.\nZASTRAŠUJUĆE! Objavljeni transkripti iz aviona sa leta 93 otetog 11. septembra!\nDanas se obeležava 18 godina od otmice američkih aviona i terorističkih napada 11. septembra 2001. u kojima je poginulo 2.983 ljudi\nNovinar Garet M. Graf napisao je knjigu "Jedini na nebu: Usmena istorija o 9/11", a odlomak je preneo B92.\nOdlomak iz spomenute knjige, koja će uskoro biti objavljena, temelji se na transkriptima poziva na broj 911 i snimanju zvuka iz pilotske kabine od 11. septembra, kao i na arhivskim razgovorima s ključnim učesnicim, vođenim nakon 2002. godine, te dodatnim originalnim intervjuima koje je sve do prošlog proleća vodio autor knjige.\nOni koji su tog dana bili u Beloj kući rekli su da im je naređeno da se sklone u bunker, koji je tada prvi put upotrebljen, a izgraden je još tokom Hladnog rata.\nDik Čejni: Moj agent Tajne službe je rekao: "Gospodine, moramo odmah otići." Zgrabio me i izbacio iz kancelarije, te niz hodnik poveo do podzemnog skloništa Bele kuće.\nPorucnica Heter Laki Peni: Nikad nismo uvežbavali ovakvo mobilizaciono poletanje. Obično bi trebalo 20 minuta da startujemo avione, da pokrenemo sve avionske sisteme, prođemo kroz sve provere i ustanovimo da li sve funkcioniše kako treba te programiramo računare. To ne uključuje vreme za pregledanje formulara, obilazak aviona i slično. Obično nam je potrebno pola sata do 40 minuta od izlaska kroz vrata do poletanja.\nNekoliko minuta pre 10 sati putnik na Junajtedovom letu 93 Edvard Felt, oženjeni 41-godišnjak sa dvoje dece, koji je putovao poslovno kao kompjuterski inženjer BEA sistema, nazvao je 911 iz aviona i dobio službenika Džona Šava iz okruga Vestmorelanda u Pensilvaniji.\nAlis En Hoglan, majka Marka Bingama, putnika na Junajtedovom letu 93: Posebnost leta 93 je u tome da je bio u vazduhu duže nego ostali letovi. Ljudi u avionu saznali su sudbinu ostala tri leta i pokušali su da spreče otmičare znajući da neće uspeti da spasu svoje živote.\nOnda sam ga pitala: "A šta je sa vlastima?" Na to je rekao: "Ne možemo čekati na vlasti. Nisam siguran da oni mogu išta učiniti. Sve je na nama. Mislim da možemo uspeti." Ćutali smo nekoliko sekundi, a potom sam rekla: "Šta želiš da uradim?" Rekao mi je da se molim i dodao: "Ne brini se. Nešto ćemo uraditi." Potom je prekinuo vezu. Više nikad nije pozvao.\nLizbet Glik, supruga Džeremija Glika, putnika Junajtedovog leta 93: Džeremi je rekao da će zajedno s trojicom putnika, koji su njegove građe, skočiti na otmičara s bombom i pokušati preoteti avion. Pitao me smatram li da je to dobra ideja. Kratko smo raspravljali. Rekao je da će oni glasati i pitao šta mislim da bi trebalo da ucine. Rekla sam: "Učinite to." On je bio jak čovek, oko 185 cm i 100 kg. Bio je američki prvak u džudou pa se znao odbraniti. Šalio se i rekao kako je uzeo nož za maslac s dorucka. Uprkos svemu, uspeo je i da se našali. A onda je rekao: "Sad ću prekinuti vezu. Odmah se vraćam. Volim te."\nTranskript snimaca zvuka u pilotskoj kabini Junajted erlajnsovog leta 93\nAvion SAD teroristički napad Otmica transkripti 11 .septembar let 93\nSAD OKRENULA LEĐA TURSKOJ! Da li će posle ovoga Erdogan idalje ceniti Trampa?!\nNATO NE JAČA BEZBEDNOST! Rusija: Sve njihove vežbe su kopija hladnog rata, SAMO POGORŠAVAJU SITUACIJU!\nUZBUNA U AVIONU! "Naoružan" putnik pokušao da otme stjuardesu!\nTERORISTI POKUŠALI DA OTMU AVION U KOJEM JE BIO MARKO NIKOLIĆ! A onda se Giga Moravac sa otmičarem pre tri godine sreo OČI U OČI!\nI ko veruje\nЖиво ме интересује, ко верује у ово?!


Life after Tragedy - - böcker (9780718895341) | Adlibris Bokhandel\nUndertitel: Essays on Faith and the First World War Evoked by Geoffrey Studdert Kennedy\nRedaktör: Michael W. Brierley\nFler böcker inom Allmän historia, världshistoria (inom Historia), Kristen teologi (inom Kristendom), Teologi (inom Aspekter på icke-kristna religioner)\nMichael W. (EDT) Brierley\nMichael W. (EDT) Brierley , Georgina A. (EDT) Byrne , Andrew G. (FRW) Studdert-kennedy\nMichael W. (EDT) Brierley, Georgina A. (EDT) Byrne, Andrew G. (FRW) Studdert-kennedy


Želja | Savetovalište Enigma\nPosted by savetovalisteenigma on February 6, 2017 in Emocionalna pismenost\t|No Comments\nje osećanje težnje da se nešto ima,učini, postigne ili ostvari. Subjekt oseća želju kada neki cilj ocenjuje važnim.\nŽelje može biti realne i nerealne, što znači da ih je u stvarnosti moguće ili nemoguće ostvariti. Neostvariva želja, od koje se ne odustaje, je izvor ljudske frustracije i nesreće.\nKratkoročne želje mogu biti brzo ostvarene, dok su za realizaciju dugoročnih želja potrebne nedelje, meseci ili godine.\nKada funkcionišemo po principu kratkoročnih želja (kao mala deca i nesocijalizovani odrasli) prestajemo da ulažemo napor u ostvarenje cilja čim je on suviše udaljen.\nPod željom podrazumevamo da se subjekt pokrenuo u akciju kako bi ostvario ono šta hoće. Ne čeka da njegovu želju ispuni neko drugi ili da se život tako udesi kako bi njegove želje ispunio.\nKako u životu ne postoji samo jedna želja, već sistem želja, čovek bude frustriran kada ne može da ih zadovolji istovremeno. Naš sistem vrednosti nam pomaže da odlučimo koja je želja važnija? Koju ćemo želju zadovoljiti, a od koje ćemo odustati?\nKada nam je poznat naš sistem vrednosti, tada se lakše odlučimo da li ćemo trenutnu poslovnu priliku propustiti, jer smo sada odlučili da se posvetimo majčinstvu. To ne znači da mi karijera nije važna. Trenutno biram da svojoj bebi posvetim svoje vreme. Kada smo svesni svog sistema vrednosti i kada se ponašamo u skladu sa njim, manje patimo.\nSistem vrednosti, (navodimo neke primere):\nzdravlje, ljubav, posao, uspeh, zadovoljstvo, mašta, zabava, nežnost, prijateljstvo, poštenje, odgovornost, poverenje, obrazovanje, seksualnost, vernost, sigurnost, radost, kreativnost, jednakost, hrabrost, druželjubivost, izdržljivost, snaga, brzina, disciplina, mir, sloboda…\nIntenzitet želje je povezan sa vrednosnim sistemom.\nOsećanje sreće je ono zadovoljstvo koje se oseća kada je ispunjena najvažnija želja.\nUmeće upravljanja svojim željama:\nželja se jasno definiše\nprocenjuje se njena realnost\nanaliziraju mogući načini ostvarenja\nostvareni rezultati su merljivi\nTeks izabrala: Milica Savić


Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture Republike Hrvatske - Vlada RH: Izmjene i dopune Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu\nUsvojenim se prijedlogom vrši dodatno usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije i to s Direktivom 2009/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. godine i izmjenom Direktive Vijeća 1999/35/EZ i Direktive 2002/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, tako da se brišu odredbe koje su Agenciji omogućavale financiranje i iz izvora donacija, fondova i slično, čime se sprječava moguće ugrožavanja neovisnosti rada Agencije, Vlada je na današnjoj sjednici uputila u saborsku proceduru.\nNacrt prijedloga izmjena i dopuna Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, za koji je prethodno provedeno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću u razdoblju od 6. ožujka do 6. travnja 2018. godine.\nNacrtom ovog zakonskog prijedloga propisuje se mogućnost korištenja stručnjaka za istraživanje nesreća u okviru stalnih i povremenih stručnih savjetodavnih tijela u svakom od područja istraživanja iz nadležnosti Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, te se donose i nove odredbe kojima se zabranjuje sprječavanje i ometanje službenog rada Agencije kao i odgovarajuće prekršajne odredbe vezano za takve radnje.\nTakođer usklađuju se odredbe Zakona s Direktivom (EU) 2016/798 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. godine o sigurnosti željeznica tako da se terminološki usklađuje naziv Agencije (Agencija Europske unije za željeznice) i utvrđuje se obveza provođenja istrage u željezničkom sustavu od strane Agencije.


Mamić se ne zaustavlja - Novi stadion kao ''šlag na tortu''! - Sportske.net\nMamić se ne zaustavlja - Novi stadion kao ''šlag na tortu''!\nPosle impresivnog uspeha koji su i na fudbalskom, a pre svega na finansijskom planu ostvarili zagrebački ''Modri'', na vidiku je njihov novi veliki poduhvat.\nVerovatno ste već čitali da je Dinamo ovog leta što od transfera, što od plasmana u Ligu šampiona već zaradio oko 60 miliona evra, pa sada u klubu mogu ozbiljnije da se posvete i nekim drugim, još krupnijim planovima i poduhvatima.\nNaime, kako prenosi ''Jutarnji list'', Dinamo će krenuti u izgradnju novog stadiona, kapaciteta 25 hiljada gledalaca, a ovu informaciju je za pomenuti list i potvrdio predsednik ''Modrih'' Mirko Barišić.\n''Želimo da rešimo i to pitanje. Napravili bismo svoj novi stadion. Ali, dobro, nećemo sad o tome previše, u ponedeljak ćete saznati više detalja. Mi bismo sami finansirali izgradnju novog stadiona'', poručio je Barišić.\nUpravo ova poslednja rečenica dovoljno ilustruje finansijsku moć najboljeg hrvatskog kluba u ovom trenutku, a Barišić kao najveću prepreku vidi rešavanje pitanja zemljišta.\n''To je veći problem nego izgradnja stadiona. No, hajde da se svi malo strpimo, u ponedeljak će stići konkretnije informacije'', obećao je Barišić.\nIako sada nema formalnu funkciju u klubu, list ističe da iza svega i dalje stoji Zdravko Mamić.\n''Stariji Mamić i dalje 'živi' Dinamo. Ovaj uspešni klub koji godinama pokazuje svoju moć i snagu, koji se i ove godine plasirao u Ligu šampiona, njegovo je delo. Izgradnja novog stadiona kojeg bi finansirao Dinamo bio bi šlag na tortu njegovog opusa'', navodi se u tekstu ''Jutarnjeg''.


SARAJEVO, Guverner Centralne banke BiH Senad Softić ocijenio je da je stabilnost bankarskog sektora u BiH na zadovoljavajućem nivou, te naglasio da je usvajanje novog Zakona o osiguranju depozita naročito važno za poslovanje banaka u zemlji.\n“Indikatori finansijskog zdravlja pokazuju da je bankarski sektor i dalje adekvatno kapitalizovan, likvidan i profitabilan, a bilježi se smanjenje kreditnog rizika koji je prethodnih godina predstavljao ključni faktor koji je ugrožavao stabilnost bankarskog sektora u BiH”, izjavio je Softić Srni.\nOn je rekao da u protekle dvije godine nekvalitetni krediti i njihovo učešće u ukupnim kreditima bilježe kontinuirani pad, dodajući da učešće nekvalitetnih u ukupnim kreditima na kraju trećeg kvartala prošle godine iznosi 9,39 odsto.\n“Pozitivan efekat na kvalitet kreditnog portfolija imao je oporavak ekonomske i jačanje kreditne aktivnosti koji je evidentan i u sektoru privatnih nefinansijskih preduzeća i u sektoru domaćinstava”, istakao je Softić.\nPrema njegovim riječima, godišnja stopa kreditnog rasta u trećem kvartalu lani iznosila je 6,8 odsto, a evidentan je i rast ukupne aktive bankarskog sektora za 7,4 odsto, dok su kapitalne i likvidnosne pozicije ojačane, te je nastavljen rast depozita.\nGuverner Centralne banke BiH je naglasio da će u narednom periodu biti neophodno da relevantne institucije nastave sprovođenje nove zakonske i podzakonske regulative u bankarskom sektoru, kao i dalje usklađivanje regulatornog okvira sa EU direktivama i međunarodnim standardima.\nSoftić smatra da će biti neophodno nastaviti preduzimanje aktivnosti na očuvanju i jačanju stabilnosti bankarskog sektora i zaštite deponenata, između ostalog i unapređenjem međuinstitucionalne saradnje, ali i razmjenom informacija učesnica u “mreži finansijske bezbjednosti”.\n“Od ključog značaja je usklađeno djelovanje svih relevantnih institucija – sudske, zakonodavne i izvršne vlasti na stvaranju povoljnijeg cjelokupnog ekonomskog okruženja kroz nastavak sprovođenja reformi u javnom i privatnom sektoru, što bi trebalo doprinijeti daljem smanjenju postojećeg nivoa nekvalitetne aktive u bankama, ali i efikasnijem rješavanju nekvalitetnih potraživanja ubuduće”, rekao je Softić. Srna\nTagovi: depozitnovi zakonSoftićvazno


Prijem Borisa Kasumovića kod gradonačelnika Tuzle Jasmina Imamovića - "Valter"\nPrijem Borisa Kasumovića kod gradonačelnika Tuzle Jasmina Imamovića\nGradonačelnik Tuzle Jasmin Imamović upriličio je prijem za Borisa Kasumovića, njegovog trenera Nermina Hodžića i Fikreta Selmana, direktor Kluba borilačkih sportova ”Tuzla”.\nBoris Kasumović koji je član karate kluba “Student” Tuzla, koji je u sastavu Kluba borilačkih sportova “Tuzla” Tuzla je na nedavnom Evropskom prvenstvu osvojio bronzanu medalju.\nBoris je prvak Bosne i Hercegovine u parakarateu, osvajač mnogih medalja na raznim takmičenjima, sportista Tuzlanskog kantona, Grada Tuzle, posebno je dočekan u svom klubu i Gradu Tuzla kao i kod gradonačelnika Tuzle Jasmina Imamovića, koji je tom prilikom čestitao ovaj veliki uspjeh Borisu i rukovodstvu kluba dodavši:\n“Veliki je ovo uspjeh i za grad, a mi kao Grad Tuzla smo prepoznali i dajemo podršku za Borisov rad, trud i zalaganje. On na najbolji način predstavlja grad u svijetu. Ljudi su najvažniji faktor razvoja, a unutar ljudi su mladi najvažniji, a za razvoj mladih sport je veoma važan za psihofizički razvoj mladih. Važna je i empatija koja se pokazuje kada se u pitanju Boris, mislim da je ovo veliki rezultat i da treba dobro da ga proslavimo”.\nBorisov trener Nermin Hodžić kratko je također rekao: ” Boris je izvanredno predstavio Bosnu i Hercegovinu i Tuzlu i postao je neka vrsta zvijezde, u hotelu i na takmičenju. Kad je izašao na tatami on je odradio najbolje što je mogao da odradi, zasluženo je osvojio bronzanu medalju”.\nBoris je stipendista Grada već četiri godine. Dato je obećanje da će i dalje u Budžetu grada biti sredstava za razvoj sporta i sportista poput Borisa.\nU Klubu borilačkih sportova ”Tuzla” nisu zadovoljni podrškom nadležnih sa viših nivoa, zbog čega je sport generalno na marginama.\n”Mi smo jedina država od bivših država iz Jugoslavije koja nema medalje sa Olimpijskih igara, moramo se boriti i mi imamo neke ideje. Sredstva koja se izdvajaju od Ministarstva civilnih poslova i od Federacije BiH, dijele se po etničkom principu, sva rukovodstva su napravljena po etničkom principu, tako da moramo mnogo toga uraditi, dok se to ne uradi i ne promijeni stanje u sportu, Boris će se i dalje boriti i braniti boje svoje zemlje. Već u novembru ga očekuje Svjetsko prvenstvo u Kataru. Mi u timu vjerujemo da će i ovaj put ostvariti dobar rezultat”,ističe Fikret Selman, direktor Kluba borilačkih sportova ”Tuzla”.\nPrevious Personalna asistencija – preduslov za samostalan život osoba s invaliditetom\nNext Danas na Panonici “Eko-zeleni” TK, obilježili Svjetski dan zaštite okoliša\n16 sati ago Udruženje građana Valter


Nama je inflacija dva odsto na godišnjem nivou, a u njihovo vreme bila 11 odsto Drakonske gluposti Putin, milioni i hulahop čarape\nAleksandar DunavskiZelenović: Ova nedelja je presudna i za vlast i za opoziciju\nPočetna Izjave Istinitost Milošević se ne pominje u presudi za ubistvo Stambolića\nMilutin Mrkonjić Počasni predsenik SPS i narodni poslanik Milutin Mrkonjić\nPočasni predsenik SPS i narodni poslanik o tome da li se Slobodan Milošević pominje u presudi za ubistvo Ivana Stambolića\n"Slobodan Milošević se ne pominje u presudi (za ubistvo Ivana Stambolića), nego u mišljenju tužioca."\n"Pressing", N1, 27.03.2018. godine\nNakon što je 9. marta ove godine udruženje građana "Sloboda" Skupštini grada Beograda podnelo zahtev da se Slobodanu Miloševiću podigne spomenik, te da se po njemu nazove neka ulica ili trg, ceo mart protekao je u raspravama u javnosti da li bivšem predsedniku Srbije i Savezne republike Jugoslavije treba podići spomenik (a i kako je uopšte moguće da se takvo pitanje postavlja 2018. godine).\nU jednoj od ovih rasprava učestvovali su i Milutin Mrkonjić, počasni predsednik Socijalističke partije Srbije (vladajuća partija u Srbiji u periodu 1990-2000), i profesorka u penziji Srbijanka Turajlić, u emisiji "Pressing" na televiziji N1, kod voditelja Jugoslava Ćosića.\nProfesorka Turajlić se, između ostalog, upitala da li neko za vreme čije vlasti su ljudi ne samo ubijani, već su njihovi leševi potom razvoženi u hladnjačama stvarno zaslužuje spomenik, na šta je Mrkonjić odgovorio da je on bio u Los Anđelesu, "kad je bila ona buna velika, kad je ubijeno na hiljade crnaca, legalno", da on (Mrkonjić) te hladnjače nije video, kao i da Milošević ni za šta od tih stvari nije odgovoran.\nIz optužnice protiv Slobodana Miloševića / Foto: Istinomer\nA potom je razgovor prešao na ubistvo Ivana Stambolića. Prof. Turajlić je upitala Mrkonjića da li postoji Miloševićeva odgovornost za ubistvo Stambolića, na šta je Mrkonjić bio decidan:\n"Nikakva. Kod Slobodana nikakva, apsolutno nikakva."\nU razgovor se umešao i voditelj Jugoslav Ćosić, upitavši Mrkonjića da li je pročitao presudu za ubistvo Ivana Stambolića. Dalji razgovor je tekao ovako:\nMilutin Mrkonjić: Da, pa?\nĆosić: Za ubistvo Ivana Stambolića? Pa znate da se Slobodan Milošević pominje...\nMrkonjić: Gde se pominje?\nĆosić: Ako se ja ne varam, u presudi...\nĆosić: Za ubistvo Stambolića? Nemojte molim vas, gospodine Mrkonjiću...\nMrkonjić: U mišljenju tužioca. Ne.\nĆosić: Ne, nego u presudi.\nMrkonjić: Pa sad me terate, mada opet ne volim da govorim imena ljudi.\nĆosić: A zašto se sad bavite drugim ljudima, ja vas pitam da li ste pročitali presudu?\nMrkonjić: Pa pročitao.\nĆosić: Da li znate, koliko se ja sećam...\nMrkonjić: Što je tužilac razmišljao, pa je...\nĆosić: Nije tužilac, nego u presudi, gospodine Mrkonjiću, tužilaštvo nema veze sa presudom. Presudu je doneo sud. Znači, presuda za ubistvo Ivana Stambolića. U toj presudi se kao nalogodavac, ako se ja ne varam, ako se varam izviniću se...\nMrkonjić: Varate se. Ja moram da kažem da se varate. Nemojte da se izvinjavate, ali se varate.\nIstinomer je od advokata Nikole Barovića, zastupnika porodice Stambolić na suđenju za ubistvo Ivana Stambolića, dobio optužnicu i presude za pokušaj ubistva Vuka Draškovića u Budvi u junu 2000. godine i za ubistvo Ivana Stambolića u avgustu 2000. godine.\nPrvostepena presuda Miloradu Ulemeku / Foto: Istinomer\nU septembru 2003. godine zamenik specijalnog tužioca Veselin Mrdak podneo je Specijalnom odeljenju Okružnog suda u Beogradu optužnicu protiv desetorice okrivljenih, između ostalog i Slobodana Miloševića (kao drugookrivljenog – prvi na spisku bio je Milorad Ulemek "Legija").\nSlobodan Milošević je još u junu 2001. godine izručen Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju gde je optužen za brojna krivična dela počinjena tokom ratova u Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini i na Kosovu (između ostalog, za genocid, saučesništvo u genocidu, deportacije, ubistva, progone na osnovu političke, rasne ili verske pripadnosti...). Milošević je umro u zatvorskoj ćeliji u Hagu u martu 2006. godine, pre donošenja bilo kakve presude.\nJoš jedan sa liste okrivljenih – general Nebojša Pavković – otišao je u Hag tokom suđenja za ubistvo Ivana Stambolića pod optužbom za zločine protiv čovečnosti i kršenje zakona i pravila ratovanja. Pavković je pravosnažno osuđen u Hagu na 22 godine zatvora za deportacije, prisilna premeštanja, ubistva, progone i druga nehumana dela, a zbog toga što Milošević i Pavković nisu bili prisutni, proces je za njih dvojicu razdvojen.\nIz prvostepene presude / Foto: Istinomer\nPrvostepena presuda preostalim optuženima za pokušaj ubistva Vuka Draškovića i ubistvo Ivana Stambolića doneta je 18. jula 2005. godine. Sud je osudio Milorada Ulemeka na jedinstvenu kaznu zatvora u trajanju od 40 godina (za zločinačko udruživanje, krivično delo ubistvo u pokušaju i krivično delo ubistvo).\nPrema presudi, Ulemek je organizovao kriminalnu grupu koja je imala za cilj da po nalogu Slobodana Miloševića “vrši krivična dela ubistva” Miloševićevih političkih protivnika - Vuka Draškovića (preživeo atentat u Budvi u junu 2000) i Ivana Stambolića, koji je ubijen 25. avgusta 2000. godine.\nIz prvostepene presude Radomiru Markoviću / Foto: Istinomer\nDrugostepenom presudom Posebnog odeljenja za organizovani kriminal Vrhovnog suda Srbije u Beogradu iz juna 2006, preinačena je prvostepena presuda tako što je promenjena kvalifikacija krivičnih dela: krivična dela "ubistvo u pokušaju" i "ubistvo" iz prvostepene presude okvalifikovani su kao "teško ubistvo u pokušaju" i "teško ubistvo". Ulemeku je potvrđena kazna od 40 godina zatvora.\nNa ovom linku može se naći cela drugostepena presuda (Кж. I OK 2/06), s napomenom da su identiteti optuženih i svedoka zaštićeni. No, Ulemek je optuženi "AA", Radomir Marković je "DD", Slobodan Milošević je "SS2", itd. Kada se sve ove šifre "prevedu", dobijaju se sledeći delovi drugostepene presude:\n"...uloga Slobodana Miloševića kao nalogodavca za izvršenje predmetnih krivičnih dela, osim iz iskaza osumnjičenog Radomira Markovića (bivši načelnik Resora državne bezbednosti MUP-a, osuđen na 15 godina zatvora, prim. Istinomer), proizilazi i iz odbrane osumnjičenog GG (Nenad Ilić, osuđen na 15 godina zatvora, prim. Istinomer) koji tvrdi da mu je optuženi Ulemek rekao da ih Slobodan Milošević časti helihopterom, iskaza svedoka saradnika ZZ da mu je optuženi Ulemek rekao da požure sa izvršenjem krivičnog dela na štetu oštećenog Ivana Stambolića, jer ga pritiskaju ovi sa vrha, na osnovu čega je zaključio da to mogu biti samo Slobodan Milošević i Radomir Marković, iskaza osumnjičenog ĐĐ (Milorad Bracanović, osuđen na dve godine zatvora) da mu je Ulemek rekao da je od "šefa" dobio nalog da likvidira oštećenog Stambolića, (...) odbrane osumnjičenih i okrivljenih ŽŽ (Duška Maričića "Gumara", 30 godina zatvora) i EE (Leonida Milivojevića, 30 godina) da iza izvršenja ovih zadataka stoji Državna bezbednost i najviši državni vrh, (...) te iskaza svedoka SS5, SS6 i SS7, koji iskazi kada se dovedu u međusobnu vezu potvrđuju navode osumnjičenog Radomira Markovića da je nalogodavac izvršenja ovih krivičnih dela bio baš Slobodan Milošević, a kako je to pravilno našao prvostepeni sud."\nDakle, i drugostepenom presudom navodi se da je prvostepeni sud "pravilno utvrdio" da je Slobodan Milošević izdao naloge za ubistvo Vuka Draškovića i Ivana Stambolića.\nNapokon, u martu 2007. godine Vrhovni sud Srbije, kao sud trećeg stepena odbio je žalbu Milorada Ulemeka (i Branka Berčeka, osuđenog na 40 godina zato što je pucao i ranio Vuka Draškovića u Budvi u junu 2000. godine, i ubio Ivana Stambolića na Fruškoj gori 25. avgusta 2000. godine sa dva pucnja u potiljak) i potvrdio drugostepenu presudu.\nOpis ubistva Ivana Stambolića iz prvostepene presude / Foto: Istinomer\nU kratkoj izjavi za Istinomer, Milutin Mrkonjić je – suprotno onome što je rekao u emisiji "Pressing" kod Jugoslava Ćosića – kazao da je Milošević "pominjan, ali nije osuđen":\n“Pa može da se pominje, i ja se pominjem možda, al’ to nema veze. Nije osuđen čovek, šta?", upitao je Mrkonjić.\nNa primedbu novinara Istinomera da je u emisiji rekao da se Milošević ne pominje u presudi nego da je to bilo samo "mišljenje tužioca", Mrkonjić je rekao:\n"Ja nisam ni čitao presudu, pravo da ti kažem. Da li je spomenut... pa šta ako je spomenut? Je l’ osuđen? Nije. To je suština. Izviniću se Ćosiću odma’. Evo sad ću da zovem i da se izvinim."\nMeđutim, u emisiji nije bilo reči o tome da li je Milošević osuđen ili nije, već o tome da li treba da se diže spomenik čoveku koji je pravosnažnom presudom označen kao nalogodavac ubistva Ivana Stambolića i pokušaja ubistva Vuka Draškovića. Mrkonjić je tvrdio da se Milošević uopšte ne pominje u presudi, što nije tačno, budući da je u presudi označen kao nalogodavac, pa zbog toga dobija ocenu "kratke noge".\nIvan StambolićVuk DraškovićSlobodan MiloševićubistvoJSOMilorad UlemekLegijasuđenje\nPosle Slobine smrti više ne šetam 16.09.2016.\nImam samo ženu i Bekutu i to je sve 01.09.2015.\nIznenadićete se kad osvojimo 20 odsto 21.03.2014.\nŽeželjev most do novembra 2013. 08.11.2013.


Brana Cvetković - Wikipedia\nglumac, reditelj, književnik\nKnjaževac, Kneževina Srbija\n11. novembar 1942. (68 godina)\nBrana Cvetković (Knjaževac, 20. novembar 1874 - Beograd, 20. novembar 1942) bio je srpski glumac, reditelj, upravnik pozorišta, scenograf, karikaturista, ilustrator, dečji pesnik, pripovedač i prevodilac. Osnivač je pozorišta „Orfeum“.\nBrana Cvetković je rođen 20. novembra 1874. godine u Knjaževcu. U Beogradu završava gimnaziju. Nakon toga, kao državni pitomac na Akademiji umetnosti u Minhenu studirao je slikarstvo, scenografiju i glumu. Već za vreme studija pokazao je izraziti talenat za scenografiju, karikaturu, humorističku prozu i glumu. Karijeru započinje u Narodnom pozorištu kao scenograf. Odlučio je da se okuša i u glumi kroz putujuće trupe Đure Protića, Nikole Bate Simića i drugh poznatih glumaca. Svoj „Orfeum“ osnovao je 1899. godine, koji je delovao u Beogradu u salama Pašinog Bulevara i Kolarcu, sa prekidima od 1929. godine.\nZa vreme Prvog svetskog rata bio je inspektor vojničkih pozorišta, a zatim je izvesno vreme obavljao dužnosti upravnika pozorišta u Skoplju i Novom Sadu. Pokretač je časopisa „Gluma“, a uređivao je satirične časopise „Đavo“, „Cerekalo“, „Satirac“, „Vic“. Humoreske je objavljivao u svim vodećim listovima tog doba.\nNapisao je desetine orfeumsih programa i u njima bravurozno učestvovao i time postao začetnik jednog novog žanra u srpskom glumištu. Nakon sve žešćih nasrtaja cenzure i zabrana nadolazeće diktature 1929. godine, Brana prekida rad „Orfeuma i povlači se u miran život u svojoj kući u Hilandarskoj br. 34 i posvećuje se stvaralaštvu i prevođenju. Sarađivao je sa nizom beogradskih listova, a neuporedivo najviše na dečjoj strani „Politike“, objavljujući pesme i priče koje je sam ilustrovao. Smatra se da je uz čika Jovu Zmaja, Brana Cvetković decenijama bio "najvredniji i najdostojniji hvale dečji pisac".\nOvaj čuveni „smejač i zasmejač“, kako ga je nazivao Vinaver, umro je za vreme okupacije 20. novembra 1942. godine, u 68. godini. U Beogradu je, nekoliko meseci po smrti dobio ulicu, koja je posle oslobođenja preimenovana. Njegovo ime danas nosi jedna manja ulica u naselju Žarkovo.\nBranine priče, I i II, 1907;\nIstra, scena sa našeg primorja, 1920;\nTamo daleko, 1925;\nBrana za decu u slici i reči, 1934;\nVrlo retke pripovetke, 1951;\nZunzarina palača, 1957;\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Sajt Muzeja pozorišne umetnosti\nBrana Cvetković na Internet Movie Database ((en))\nISNI: 0000 0001 0976 7353\nDobavljeno iz "https://sh.wikipedia.org/w/index.php?title=Brana_Cvetković&oldid=40873684"\nOva stranica je zadnji put izmijenjena 02:24, 20 januar 2019.


Konkurs za oslikavanje zgrada i kuća sa Starog grada u okviru Rekonstrukcija | Energetski portal Srbije\nKonkurs za oslikavanje zgrada i kuća sa Starog grada u okviru Rekonstrukcija\nU septembru prošle godine je u Beogradu bio održan prvi festival „Rekonstrukcija“, a platno za radove uličnih umetnika je predstavljala nekadašnja zgrada Beobanke. U okviru drugog izdanja festivala, muralisti izlaze iz okvira građevinskog zdanja na Zelenom vencu i sa svojim sprejevima i pretećom opremom se usmeravaju na zgrade i kuće u prestoničkoj opštini Stari grad. Organizatori upućuju poziv svim stambenim zajednicama i vlasnicima porodičnih kuća iz ovog kraja koji su voljni da svoje objekte prepuste u ruke rekonstruktora.\nPrijavljeni objekti koji ispunjavaju uslove konkursa biće oplemenjeni umetničkim radovima istaknutih muralista tokom ovogodišnjeg festivala „Rekonstrukcija“, koji će se realizovati u javnim prostorima u centru Beograda od 6. do 8. septembra.\n„Drugo izdanje festivala ‘Rekonstrukcija’ odvijaće se pod sloganom Ajmo napolje, koji poziva sve sugrađane i sugrađanke Beograda, kao i goste glavnog grada, da se aktivno uključe u umetničke intervencije tokom manifestacije, a pomenuti konkurs je prvi korak u susret realizaciji zajedničkih aktivnosti sugrađana sa umetnicima. Glavna ideja festivala jeste da nas sve podseti i podstakne na konstruktivno korišćenje ulica i drugih javnih prostora kao mesta za stvaralaštvo, okupljanje i igru“, ističu organizatori „Rekonstrukcije“.\nJavni poziv je otvoren do 3. juna 2019. godine. Pravo učešća imaju stambene zajednice/vlasnici nepokretnosti – porodične kuće, koje ispunjavaju konkursom predviđene uslove.\nZa zgrade: da su registrovane u skladu sa Zakonom o stanovanju i održavanju zgrada („Službeni glasnik RS“, broj 104/2016) i da postoji odluka Skupštine stambene zajednice doneta običnom većinom glasova prisutnih članova, sa pismenim saglasnostima za učešće na konkursu za oslikavanje zgrade muralom.\nZa porodične kuće: dokaz o vlasništvu objekta; u slučaju suvlasništva nad objektom, saglasnost drugog/ih suvlasnika koji nije/su podnosilac/ci prijave.\nZa zgrade i porodične kuće: da se zgrada/porodična kuća nalazi na teritoriji Gradske opštine Stari grad, da zgrada/porodična kuća – predmetni objekat nije utvrđen za kulturno dobro, ne nalazi se u okviru kulturno-istorijske celine, ne uživa status dobra pod prethodnom zaštitom i ne nalazi se u okviru prethodno zaštićene celine, da zgrada/porodična kuća ispunjava uslove koje su vezane za oslikavanja murala.\nOpširnije informacije u vezi sa konkursom i dokumentacijom potrebnom za prijavljivanje možete naći na: www.facebook.com/streetsmartbelgrade i www.starigrad.org.rs.


NOVA PRIZNANJA ZA KUCKAVU BAJKU\nsreda, 19 septembar 2007 23:53\nPredstava Kuckava bajka u režiji Angeline Lukić je apsolutni pobednik Međunarodnog festivala "Humor za decu" održanom u Lazarevcu. Osim nagrade za najbolju predstavu festivala, Kuckava bajka je ponela i još 4 značajna priznanja. Angelina Lukić je nagrađena za najbolju režiju, Dušan Arsenić za najbolju scenografiju, Aida Novosel za najbolji kostim, a mladi Aleksandar Savić za najbolju mušku ulogu. Na ovom festivalu takmičilo se 10 predstava iz Srbije i zemalja regiona, a veliki uspeh pozorišnog projekta Centra za edukaciju i kulturu nije bio neočekivan s obzirom da je nedavno predstava za decu, Kuckava bajka, i na Međunarodnom festivalu scenskog stvaralaštva – Majske igre u Bečeju osvojila gotovo sve najznačajnije nagrade.\nPRETUČENA VASPITAČICA U VRTIĆU NAŠA RADOST\nutorak, 18 septembar 2007 15:31\nVaspitačicu vrtića Naša radost iz Valjeva, je danas u 7.00, kada je otključala obdanište, napala "visoka žena" koja je ušla za njom. Nepoznata je od Mirjane Stanićevićeve tražila novac, a pošto ga nije dobila uhvatila je vaspitačicu za glavu i počela da je udara o zid i da joj čupa kosu.\nVUJIĆ KUPIO I IMT ODMARALIŠTE\npetak, 14 septembar 2007 19:59\nPrema nezvaničnim informacijama, od danas je i odmaralište IMT na Divčibarama vlasništvo kompanije Vujić, a u toku su i pregovori o kupovini odmarališta Zmaj koje se nalazi u neposrednoj blizini ski staze. U vlasništvu Vidoja Vujića do sada su se našli i hotel Divčibare čije je renoviranje u završnoj fazi, hotel Maljen, Valjevsko odmaralište i bivše Krušikovo odmaralište, na čijem mestu je započeta izgradnja kongresnog centra.\nOGRANIČITI RAD KAFIĆA I KRETANJE MALOLETNICIMA\nčetvrtak, 13 septembar 2007 19:30\nIzvor: Radio Patak\nJuče je u Opštini održana javna rasprava o tome kako i do koliko ograničiti radno vreme ugostiteljskim, zanatskim i drugim objektima. O predlogu Odluke koji će biti dostavljen na razmatranje Privremenom organu, diskutovali su predlagači, opštinska komunalna inspekcija, roditelji, ugostitelji, profesori. Obrazlažući i pojašnjavajući predlog odluke o skraćenju radnog vremena, komunalni inspektor Aleksandar Pavlović kaže da do sada u ograničenje radnog vremena nisu bile uključene trgovinske radnje, poput pekara, ćevabdžinica, trafika, koje takodje rade noću.\n„Naš predlog je da ti objekti sa radom završe do 23 sata. Ugostiteljske radnje, kafane i bifei, trebale bi da završe rad do 24 časa, barovi i diskoteke bi radile do jednog sata iza ponoći i predlog je da noćni klubovi nasxtave rad do tri sata“, kaže Pavlović. On pojašnjava da je jedan od razloga za predlog ove odluke i taj da se na ovaj način posredno utiče na boravak mladih u gradu u kasnim noćnim satima.\nVESTI IZ ISTRAŽIVAČKE STANICE\nsreda, 12 septembar 2007 12:07\nАстрономија: О звездама, звезданим јатима и сунчаном часовнику у Петници\nБојан Колошњаји, матурант Гимназије у Руском Крстуру радио је пројекат Одређивање астрофизичких параметара отворених звезданих јата (ти параметри су удаљеност јата, његова старост и екстинкција и одређују се да би се добили подаци о еволуцији звезданог јата). За успешну реализацију пројекта, било је потребно да се направи програм за одређивање параметара јата помоћу којег би се могла вршити упоредба са теоријским моделима. Бојан је тај програм направио. Предност његовог програма је што посао одрађује брже и што се могу одредити сви параметри јата одједампут.\nЗоран Томић, матурант Гимназије из Крушевца и Иван Јовановић, ученик II разреда Гимназије у Блацу, радили су рад Кретање апсидне линије у еклипсно одвојеном систему ПВ Касиопеја.\nУ питању је посматрачки пројекат. Значај овог пројекта је у томе што се на основу добијених података проучава унутрашња структура посматраних двојних звезда и испитује теорија о еволуцији звезда.\nЗоран Томић је имао и самостални пројекат описивање методе, потребног материјала и уређаја за конструкцију хоризонталног сунчаног часовника, са жељом да се такав сунчани часовник изгради у Истраживачкој станици. Добра воља постоји, пројекат постоји, само се тражи новац.\nPRAVI DETEKTIVI NE ISTRAŽUJU ŠVALERACIJE I RAZVODE\nponedeljak, 10 septembar 2007 03:10\nU prvoj privatnoj detektivskoj agenciji u Valjevu kažu da trenutno rade na otkrivanju aktera grupne prevare...\nU Valjevu je nedavno osnovana prva privatna detektivska agencija. Vlasnici agencije „Fokus”, dvojica penzionisanih radnika lokalnog MUP-a, kažu da se susreću s raznoraznim slučajevima - od prevara, provala, preprodaje ukradenih automobila do praćenja potencijalnih narkomana.\nNJUŠKALA - Bivši inspektor valjevskog MUP-a Desimir Obradović i njegov kolega, kriminalistički tehničar Milan Milovanović, dodaju da imaju dosta klijenata, a da se jedino ne bave ljubavnim „izletima" svojih sugrađana.\n- Smatramo da je sumnja na brakolomstvo problem intimne prirode i da detektivi ne bi trebalo da se bave tuđom srećom i nesrećom – kažu Obradović i Milovanović.\n<< Početak < Prethodna 991 992 993 994 995 996 997 998 999 1000 Sledeća > Kraj >>\nStrana 1000 od 1023


ATENTATORIMA 378 GODINA | Novosti.rs\nATENTATORIMA 378 GODINA\nDragica P. VELJKOVIĆ - Nataša BIJELIĆ\n23. 05. 2007. u 19:49\nU Specijalnom sudu, posle tri i po godine suđenja, izrečene kazne dvanaestorici optuženih za ubistvo premijera Srbije Zorana Đinđića: Sud utvrdio da je Milorad Ulemek organizator atentata na Đinđića, a da je Zvezdan Jovanović jednim metkom ubio premijera -\nPENZIONISANI pukovnik policije, bivši "legionar" Milorad Ulemek kao organizator politički motivisanog atentata na premijera dr Zorana Đinđića zaslužio je maksimalnih 40 godina robije. Isto toliko zaradio je zamenik komandanta "crvenih beretki" Zvezdan Jovanović, zato što je iz snajpera ubio prvog srpskog demokratskog premijera. Preostala desetorica optuženih sakupili su ukupno 298 zatvorskih godina.\nTako je u sredu u Specijalnom sudu u Beogradu odlučilo sudsko veće Nate Mesarović nakon 149 radnih dana, tokom kojih su im kroz ruke prošle 12.672 stranice sudskog spisa. Saslušali su 89 svedoka, četvoricu svedoka saradnika, 18 veštaka, a bilo je 37 veštačenja. Sudije su odbile 36 predloga punomoćnika porodice Đinđić i u atentatu ranjenog Milana Veruovića, šefa premijerovog ličnog obezbeđenja, kao i 72 predloga koje su im ispostavili optuženi i njihovi branioci.\n- DR ĐINĐIĆ je ubijen nakon demokratskih promena u Srbiji, kad je većina građana verovala da se Srbija može spasti rečju, radom i delom - započela je usmeno obrazlaganje presude Mesarovićeva. - Najteže pada saznanje da u ovoj zemlji predsednika Vlade može ubiti organizovana kriminalna neprijateljska organizacija, i to u dvorištu Vlade, radi ostvarivanja kriminalno-političkih interesa. To je političko ubistvo upereno protiv države, izvršeno sa umišljajem. Optuženi Ulemek i Dušan Spasojević stvorili su neprijateljsku zaveru od kriminalizovanog dela JSO i Spasojevićeve bande, sa ciljem da vrše krivična dela. Tu zločinačku zaveru karakteriše čvrsta povezanost, dogovaranje, tačno podeljene uloge, a vreme do kada će delovati određeno je njenim ciljem: a to je napad na ustavno uređenje i bezbednost države, nakon toga, uticanje na postavljenje vlasti.\nOvo, i ostatak obrazloženja, optuženi nisu čuli zato što su u znak protesta što su ih sudije oglasile krivima zatražili preko zatvorske straže - i dobili saglasnost Mesarovićeve, da napuste blindirani boks u kome su stojeći saslušali koliko je ko godina robije dobio.\nZapravo, kad je sudija rekla da prisutni mogu da sednu i čuju obrazloženje, u tom boksu u stojećem stavu ostali su Ulemek, Jovanović i Željko Tojaga (koji je dobio 30 godina zatvora). Kad su oni krenuli ka izlazu iz boksa, za njima su pošli Aleksandar Simović (35 godina zatvora), Dušan Krsmanović (30 godina zatvora), Branislav Bezarević (30 godina zatvora), tako da je sam u onolikom boksu ostao Saša Pejaković (osam godina zatvora) koji se brani sa slobode. Zvezdan Jovanović, napuštajući sudnicu, okrenuo se supruzi i kroz staklo poručio: "Poljubi decu!"\nInače, presuda je u odsustvu, zato što i danas nisu dostupni pravdi, izrečena Ninoslavu Konstantinoviću (35 godina zatvora), Vladimiru Milisavljeviću (35 godina zatvora), Sretku Kaliniću (35 godina zatvora), Milošu Simoviću (30 godina zatvora), Milanu Jurišiću Juretu (30 godina zatvora).\nPRETHODNO, slušajući koliko godina robije dobija za svako krivično delo, Ulemek je redom ironično salutirao sudijama, a kad su on i Jovanović čuli da im je u zbiru izrečeno maksimalnih četiri decenije tamnovanja - deliocima pravde uputili su smešak nabijen ironijom. Simović je bio doslovno skamenjen, ukočenom Krsmanoviću je pogled "pobegao" ka plafonu, Bezarović je osudu podneo uz vidnu "knedlu u grlu", Tojaga, sa rukama iza leđa, skamenjeno je zurio u sudije.\nSukob pred sudom\nMESAROVIĆEVA je počela da obrazlaže osuđujuću presudu za sve optužene, ali se ubrzo sa ulaza u sud i u medija centru čula graja, vika, zvižduci. Nastao je opšti metež. "Ua!", "Ubice", "Sponzoruše", vikali su članovi i simpatizeri DS, LDP, G 17 plus kada su se niz stepenice suda spuštale supruge i ostala rodbina optuženih.\nNeki su to mirno prihvatili, neki uzvratili: "Gde vam je Čeda?", "Lešinari" - a bilo je i vulgarnih poruka. Usijanje je stiglo do ivice fizičkog obračuna - koji je policija spremno sprečila - kad su pripadnici ove tri stranke videli Krsmanovićevu suprugu sa majicom na kojoj se nalazi njegov portret, a istovremeno je na nekoliko metara od njih projurio, neprekidno trubeći, automobil iz kojeg se viorila majica sa ogromnim amblemom JSO - razjapljena vučja čeljust.\nOpštu tuču sprečila je policija kad je niz stepenište suda sišao mladić na čijoj majici je bila crvena ruža, "zaštitni znak" Ulemeka, a koji je pripadnicima političkih partija pokazao srednji prst.\nZA to vreme u sudnici je uveliko obrazlagana presuda. Sudski dan započeo je u 11.39 časova kad je Mesarovićeva naredila da svi stojeći slušaju prvostepenu presudu. U izreci presude rečeno je da su svi optuženi, izuzev Pejakovića, krivi za to što su se krajem 2002. i početkom 2003. u Beogradu udružili radi neprijateljske delatnosti.\nStavom dva izreke za ubistvo "najvišeg predstavnika državne zajednice i država članica" (ubistvo Đinđića) Ulemek i Jovanović dobili su po četiri decenije zatvora; Aleksandar Simović, Konstantinović, Milisavljević i Kalinić po 35; Miloš Simović, Jurišić, Krsmanović i Bezarević po 30; Tojaga (za atentat kod "Arene") 30 godina.\nZa pokušaj ubistva Veruovića, Ulemek i Jovanović dobili su po 12 godina zatvora. Pejaković je oglašen krivim za protivzakonito pružanje pomoći Ulemeku i Spasojeviću od 12. marta 2003, kad je ubijen Đinđić do 20. marta iste godine. Sve ove kazne sudije su "sabrale" u jednu, jedinstvenu. Osim toga, u sredu su svima produžili pritvor, dok su Pejakovića ostavili da se brani sa slobode, uz uslov da se svakog drugog ponedeljka javlja u OUP Voždovac. Uz to, sudije su i zvanično donele odbijajuću presudu za svedoke saradnike Miladina Suvajdžića i Dejana Milenkovića, čime su oni oslobođeni krivične odgovornosti za učešće u atentatu.\n- SUD je saslušao veliki broj svedoka, svedoke saradnike, veliki broj veštaka (balističari, sudska medicina, kriminalistička tehnika, daktiloskoperi), izvršio uvid u brojne pismene dokaze, obimnu fotodokumentaciju, video-zapise - obrazložila je Mesarovićeva. - Ceneći sve to i dovodeći to u vezu sa odbranom optuženih, sud je utvrdio da su oni izvršili krivična dela za koja su oglašeni krivim. Utvrđeno je da je premijera Đinđića ubio Zvezdan Jovanović, iz Ulice admirala Geprata 14, i to kancelarije broj 55 na drugom spratu, da je razdaljina između prozora sa kog je pucao i mesta na kome se nalazio pokojni premijer 134 metra, da je brzina metka bila oko 700 metara u sekundi, a da je metak putanju prešao za jednu šestinu sekunde.\nPodsećajući da je Jovanović priznao atentat u policiji, a Krsmanović i u MUP i pred istražnim sudijom, ona je istakla da priznanje optuženih nije dovoljno za osudu, već je sud i na osnovu ostalih dokaza utvrdio činjenicu o tome ko je ubio premijera.\nPo njenim rečima, sud je iz izjava svedoka saradnika utvrdio da su Ulemek i Spasojević "umrežili" kriminalizovani deo JSO i kriminalno zločinačko udruženje "zemunski klan". Citirala je reči pokojnog Zorana Vukojevića: "Dušan i Legija, to je jedno te isto, oni su doneli odluku da se ubije Zoran Đinđić". A, Milenković je rekao da je po odluci Ulemeka Jovanović ubio Đinđića.\nSledeći dokaz da je Jovanović ubica je njegovo policijsko priznanje iz kog je ona citirala i rečenicu: "Lično sam likvidirao Zorana Đinđića". Motiv da to uradi stvorio mu je Ulemek lažući da je ceo komandni kadar JSO na spisku za izručenje Hagu.\n- TE podatke Ulemek je mogao da zna - citiramo sudiju. - Ovde je Zoran Mijatović posvedočio da je 19. oktobra 2001. Karla Del Ponte dala ministru Dušanu Mihajloviću širi spisak ljudi čije izručenje zahteva, i da je pokazala poseban interes za delovanje JSO u poslednjih deset godina, a posebno za Zvezdana Jovanovića, Raju Božovića i Ulemeka, koga su tražili pod više različitih imena. Nije sporno da je takav spisak postojao. Ali težište je bilo na Jovici Stanišiću, a kad je o JSO reč, na Franku Simatoviću. Jovanović nije bio na tom spisku.\nUtvrđeno je, nastavlja sudija, da je Jurišić za potrebe atentata u Gepratovoj zauzimao parking prostor, a da je Milisavljević dovezao Jovanovića, Konstantinovića i Aleksandra Simovića.\n- Jovanović je govorio o pripremi za nalaženje lokacije i potrvdio izreku presude da je on odlučio da je kancelarija broj 55, kako je rekao, "odlična lokacija", a govorio je i o prozoru, ćebetu, puški, kako je sedeo, ispalio dva hica, opisao otežano kretanje premijera do ulaza - citiramo sudiju. - U istrazi nije želeo da iznese odbranu, pa smo je pročitali na glavnom pretresu jer je odbio da iznese odbranu. Tu njegovu izjavu potvrđuje priznanje Krsmanovića. On i Jovanović su gotovo na identičan način opisali kako je ubijen premijer, i sve radnje kriminalne neprijateljske organizacije, od pokušaja atentata kod Bubanj potoka, 16. februara 2003, kad se premijer vraćao sa Kopaonika, a zatim pokušaj 21. februara 2003. na autoputu kod hale "Arena".\nObojica su otežavala prikupljanje dokaza i primorala sudije da izvode veliki broj drugih svedoka - time što su na glavnom pretresu ćutali, objasnila je Mesarovićeva. Ona je navela imena svedoka iz Gepratove koji su čuli dva pucnja i videli ćebe na prozoru. Rekla je da je sat nakon početka uviđaja pronađena prva, a mnogo kasnije u trsci druga čaura. Navela je koji još osim ovih dokaza "potvrđuju da je Jovanović izvršio atentat kako je on opisao".\n- ODBRANA optuženih sve osporava - reči su Mesarovićeve. - Način na koji je izvršen uviđaj, da je premijer ubijen iz kancelarije broj 55, balističko i sudsko medicinsko veštačenje, položaj premijerovog tela u momentu kad je ubijen, mesto stajanja Veruovića, dve čaure nađene u Gepratovoj, da one potiču iz puške "hekler i koh", da su premijer i Veruović pogođeni istom municijom, da je čaura nađena na Fruškoj gori ispaljena iz pomenute puške. Posebno osporavaju način nastanka povreda na desnoj butini premijera, tvrde da je atentator pucao sa terase iz Birčaninove 6-8 ili iz Nemanjine 9, osporavaju da su povrede kod premijera i Veruovića nanete istim vatrenim oružjem. Osporavaju odluku da veštači Vizbden, a domaći balističar Milan Kunjadić im je nestručan. Osporavaju da je pokušaj atentata kod "Arene" izvršen onako kako smo mi utvrdili.\nSud je cenio sve ove primedbe, i mnoge druge, dodala je. I one da su priznanja Jovanovića i Krsmanovića uzeta nezakonito.\n- Na sve te okolnosti ovde su se izjasnili brojni svedoci - nastavlja Mesarovićeva. - Čuli su dva hica iz Gepratove, videli tri osobe da istrčavaju iz Gepratove 14, ulaze u automobil i beže. Naglašavam izjavu Kuja Kriještorca datu u istrazi, ovaj svedok ubijen je nakon saslušanja kod istražnog sudije, a izvršilac još nije poznat. On je opisao da je dva do tri dana pre atentata vladala "čudna atmosfera u Gepratovoj". Kad je kod kuće 12. marta čuo da je ubijen premijer, Kriještorac je kao savesni građanin otišao u MUP i prijavio da je on na poternici prepoznao Milisavljevića, za kog je utvrđeno da je u Gepratovoj čekao Jovanovića, Konstantinovića i Aleksandra Simovića.\nNema trećeg metka\nONA je dalje navela da je sud utvrdio šta je koji od optuženih radio na dan atentata i rekla da će o svemu tome detaljno reći u pisanom otpravku presude. Apostrofirala je da je sud prvi put u istoriji pravosuđa video-konferencijskim putem saslušao veštaka iz Vizbadena Bernda Salzbergera čiji je zaključak da je Đinđić pogođen jednim hicem iz Gepratove u trenutku dok je bio leđima okrenut vratima na ulazu u Vladu. A, da je drugi metak prošao kroz Veruovića, udario u ivicu pired ulaznih vrata, rasprsnuo se i "moguće naneo povrede na desnoj butini premijera".\n- Nema objektivnih naznaka da je ispaljen treći metak - reči su Mesarovićeve. - O tome ćemo se detaljno izjasniti u pisanoj presudi. Utvrđena je direktna veza između ćebeta na prozoru kancelarije 55 i referentne čaure. U Vizbadenu su na drški snajpera pronađena vlakna sa pomenutog ćebeta. Utvrđeno je da je tane čaure nađene 12. marta ispaljeno iz tog snajpera, što potvrđuje i priznanje Jovanovića. Prema tome, utvrđuje se činjenična veza između Jovanovića kao izvršioca ubistva premijera, pokušaja ubistva Veruovića, mesta sa koga su izvršena ova dela i oružja "hekler i koh".\nSud nije prihvatio, kako je ona rekla, teoriju Jovanovićevog branioca da je atentat izvršen iz dva snajperska gnezda sa tri hica. Nije prihvatio ni tezu da su rane kod žrtava atentata načinjene različitom municijom. U vodu je pala odbrana Jovanovića da 12. marta 2003. nije bio u Gepratovoj jer suprotno dokazuje on sam u priznanju policiji, Krsmanović, Milenković i Suvajdžić.\n- POKLONILI smo veru iskazima inspektora Mileta Novakovića i Rodoljuba Milovića, a i suočenje optuženog Jovanovića sa njima potvrđuje njihove iskaze - obrazložila je Mesarovićeva zašto po mišljenju suda nije istina da je Jovanović u policiji priznao pod ucenom i torturom. - Sud nije prihvatio svedočenje kojima se pokušao dati alibi Jovanoviću za 11. i 12. mart 2003. Ta svedočenja suprotna su priznanju Jovanovića, Krsmanovića, iskazima svedoka saradnika, ali je iznenađujuće da su Aleksandar Popović i Boško Jović, radnici MUP Srbije na odgovornim mestima, dozvolili sebi da od 24. marta kad je uhapšen Jovanović, sve dok ih sud nije pozvao, nisu našli za shodno da se jave policiji, tužiocu, sudu i tada daju alibi. To su neistiniti iskazi.\nSud smatra, kazala je sudija, da je Boško Jović 11. marta 2003. namerno doveo Ivicu Matekovića u Srbiju, vodao ga na proslavu "Pinka" u Centru "Sava", pa na spavanje u novosadski hotel "da bi se posle atentata postupak skrenuo u drugom pravcu". Dodala je da kod ovog veća ne može da prođe jedna priča u istrazi Vukašina Vukašinovića, a onda prilagođavanje njegovog iskaza sa odbranom Ulemeka nakon što se ovaj predao.\n- Nelogična je i neprihvatljiva odbrana Ulemeka, sud prihvata kao ubedljiv iskaz Nenada Šarea i Saše Pejakovića - navodi sudija. - To da se umotan u čaršave vratio u svoj stan 13. marta diskredituje izveštaj Republičkog hidrometeorološkog zavoda o visini snežnog pokrivača. Njegovu tvrdnju da je postupak montiran sud odbacuje, jer je kompromituju brojni dokazi. Sud je utvrdio da je Ulemek izvršio ova krivična dela, iz izjava Jovanovića, Krsmanovića, svedoka saradnika Vukojevića, na bazi suočenja Vukojevića i Milenkovića sa Ulemekom, a o vezama Ulemeka i Spasojevića iskaz je dao Ljubiša Buha. Nesumljivo je, prema tome, da su Ulemek i Spasojević organizovali ubistvo premijera i pokušaj ubistva Veruovića, da su krivi za neprijateljsko delovanje radi ugrožavanja ustavnog uređenja i bezbednosti zemlje.\nLegija je bio šef\nNAKON što je juna 2001. sporazumno raskinuo radnio odnos sa MUP, Ulemek je postao faktički komandant JSO. Prihvatio je predlog Jovanovića da iz snajpera ubije premijera jer to nije mogao poveriti autsajderu "što govori da je Jovanović Ulemeka smatrao za Spasojevićevog šefa", obrazložila je sudija.\n- Sud je ovde video dokaze kako je uništeno oko 700 kilograma droge, a to tako i bilo, a ne, kako je Ulemek rekao, da su neki pripadnici vlasti umešani u trgovinu narkoticima sa kriminalnim klanom - ređala je sudija. - Utvrđeno je da puška "hekler i koh" potiče iz JSO, a serijski broj na njoj je izbrušen da bi se sakrilo njeno poreklo. Samo je Jovanović za motiv atentata imao strah da će biti izručen haškom sudu. Takav strah nije bio motiv kod Ulemeka i Spasojevića. Ulemek je hapsio Slobodana Miloševića. Spasojević i Ulemek mislili su da će kad izvrše atentat postati nezanimljivi zbog osećaja nesigurnosti u državi, pa će tako Ulemek izbeći odgovornost za zločin na Ibarskoj magistrali, ubistvo Ivana Stambolića, pokušaj ubistva Vuka Draškovića, a Spasojević da će biti "zaboravljene" otmice koje je organizovao, mnoga ubistva, trgovina narkoticima...\nKRSMANOVIĆ SE NIJE POKAJAO!SUDIJA Mesarović je rekla da želi posebno da objasni zašto je Krsmanoviću izrečeno 30 godina zatvora, iako je tužilac Jovan Prijić predlagao da mu se kazna ublaži.\n- Suprotno tužiocu, sud drugačije gleda na činjenicu da je Krsmanović u policijskoj istrazi priznao dela, da je na glavnom prtresu ćutao i nije rekao zašto, a onda njegov branilac tražio da njegova priznanja budu izuzeta iz spisa - kaže Mesarovićeva. - Mediji su preneli da se Krsmanović u završnoj reči pokajao. Mi to ne vidimo tako jer je on rekao da se kaje "zbog situacije u kojoj se našao" i zato što njegova "deca rastu bez oca". To nije iskreno kajanje u odnosu na dela koja mu se stavljaju na teret!\nMI NISMO KADIJE!\nPRIMEDBE branilaca optuženih na balističko i sudsko-medicinsko veštačenje u Beogradu i ono urađeno u Vizbadenu sud je odbio zato što su advokati iznosili samo proste tvrdnje da ti nalazi ne valjaju, a na zahtev sudija da predlože imena veštaka i uvedu ih u sudnicu da se provere neke činjenice - oni to nisu uradili. Sud je odbio njihov zahtev da se izvrši rekonstrukcija, kako je rekla sudija, zato što nijedan advokat nije rekao "koju radnju treba ponoviti". Kad je reč o pobuni JSO koja je bila u novembru 2001, Mesarevićeva je rekla da nju tužilac nikome nije stavio na teret i da se sud o njoj izjasnio u sredu "ispalo bi da sud i sudi, i tuži, po onoj narodnoj - po kojoj kadija i sudi i tuži". Prigovorila je specijalnom tužiocu zato što godinu i po nije odlučio o zahtevu Srđe Popovića da proširi optužnicu na pobunu JSO i rekla da je pritisak na njeno veće to što se očekivalo da ono i o tome odlučuje.\nZAKAZALA CELA DRŽAVA\n- ZAVRŠAVAM službeni deo obrazloženja i želim da još nešto kažem, ali kao građanin i sudija koji je imao uvid u ovaj predmet - rekla je Mesarovićeva u 14.33. - Ne mogu da shvatim da se izvršava atentat, da to radi jedna kriminalna grupa, da postoji "bela knjiga" o šefovima mafije, a da premijera dr Zorana Đinđića po Srbiji jure ne bi li se napravila prilika za njegovo ubistvo. Posebno je neshvatljivo sve to posle pokušaja kod "Arene", kad se zna da je uhapšeni Milenković iz kriminalne grupe, kad sa njim razgovara BIA, saobraćajna i kriminalistička policija, svi zaključuju da je to pokušaj atentata, a da onda MUP podnosi krivičnu prijavu za falsifikat i oduzimanje vozila za šta se određuje pritvor od osam dana.\n- Zatajili su mnogi organi u ovoj državi, do dana današnjeg nisu objasnili zašto je to tako bilo i zašto se sve to na kraju svelo na Četvrti opštinski sud koji je Milenkovića pustio iz pritvora - nastavila je Nata Mesarovioć gotovo u dahu. - Zna se da ako nema razloga za pritvor, on teško opstaje. Nemam podatke o tome koja su službena lica saslušavala Milenkovića i obavila nepropisan pretres, ostavili mu mobilne, pa je mogao zvati pripadnike "zemunskog klana", da lomi kartice, baca telefone, uklanja cedulju dobijenu od Bezarevića sa brojem automobila u kojem se nalazi Zoran Đinđić koja bi nama u postupku mnogo značila.\n- Takođe, nije objašnjena nesaradnja između ličnog obezbeđenja Đinđića i lica koja obezbeđuju objekte u cilju obezbeđenja premijera - rekla je ona. - Isključene su video-kamere za ulazak premijera i šire, neshvatljivo da se to radi dva dana pre atentata, a da se ne preduzimaju mere za bolju kontrolu tog prostora nakon isključenja kamera. Neshvatljivo je da je ulaz broj četiri, onaj tunel, kao bezbedniji, mogao da se koristi za ulazak premijera, svi su ga posle atentata koristili. Sve ovo kažem jer je bilo mnogo propusta i pokazatelja za sumnju da službe posao nisu obavljale kako treba, što možda nema direktene veze sa kriminalnom bandom koja ga je pratila po Srbiji, kod Savezne skupštine, gde su odustali kad su videli kamere na zgardi pošte. To je prosto neshvatljiva zaštita, neštićenje ličnosti.\nPRITISAK NA VEĆE MOGLO bi se reći da je svoje obraćanje učesnicima u postupku i javnosti sudija Nata Mesarović završila sa određenim stepenom gorčine, možda i negodovanja, zbog toga što je, kako je rekla, veče uoči izricanja presude na TV B 92 emitovan policijski film na kome Zvezdan Jovanović na Fruškoj gori zajedno sa inspektorima traži i nalazi lokaciju na kojoj je upucavao snajper:\n- Taj dokaz izdvojen je iz spisa odlukom Vrhovnog suda Srbije. Predsednik suda tražio je od specijalnog tužioca da preduzme odgovarajuće radnje povodom objavljivanja ovog dokaza. On je odgovorio da je on stranka u ovom krivičnom postupku i da zato ništa nije preduzeo!\nRUŽICA ĐINĐIĆ ZA "NOVOSTI"\nPRAVDA ZA DEMOKRATIJU,\nA NE ZA PORODICU\nPresuda je pravedna. Sud izdržao pritiske. Dobra kvalifikacija: političko ubistvo\nPRESUDA je pravedna, ocenila je u sredu za "Novosti" Ružica Đinđić, supruga ubijenog premijera Zorana Đinđića.\n- Ukoliko je za počinjeno posebno krivično delo zaprećena maksimalna kazna onda je i presuda pravedna - rekla je Ružica Đinđić.\nOna je poručila da ta presuda, ipak, nije njeno lično zadovoljenje. - Više bih volela da nije bilo ovog procesa i da je moj muž ostao živ. Ovo je veća nagrada za demokratsku Srbiju nego za mene, našu decu, Zoranovu majku ili sestru.\nRužica Đinđić je naglasila da bi posebno pohvalila veliki uspeh Specijalnog suda.\n- To je uspeh za demokratsko društvo, jer smo dobili nezavisni sud koji je posle tri godine pokazao snagu da odoli raznim pritiscima.\nSupruga pokojnog premijera složila se sa ocenom predsednice Sudskog veća Natom Mesarović da je suđenje pokazalo da je atentat na Đinđića bilo političko ubistvo.\nMILORAD ULEMEK LEGIJA rođen je 15. marta 1968. u Beogradu. Bivši je komandant JSO. Bio u bekstvu godinu dana posle atentata, a predao se dobrovoljno 2. maja 2004. Optužen je kao organizator ubistva predsednika Vlade, a odgovara za više od 20 krivičnih dela, među kojima je ubistvo Ivana Stambolića (nepravosnažno osuđen na 40 godina robije). Pred sudijama negirao krivicu.\nZVEZDAN JOVANOVIĆ ZVEKI rođen je 19. jula 1965. u Peći. Polovinom sedamdesetih godina prošlog veka preselio se u Čačak. Bio je pomoćnik komandanta JSO i ima troje maloletne dece. Optužen je da je iz snajperske puške “hekler i koh” kalibra 7,62 milimetra sa dva projektila ubio premijera i ranio šefa njegovog obezbeđenja Milana Veruovića. U pritvoru je od marta 2003. Pred sudijama negira krivicu, koju je priznao u MUP Srbije.\nMILOŠ SIMOVIĆ MIŠA rođen je 1980. u Beogradu. Optužen je da je pripremio vozilo za bekstvo atentatora i predao ga Milisavljeviću, i da je za prolazak premijerovog vozila kod “Ruda” javio Dušanu Spasojeviću, Miletu Lukoviću i svom bratu Aleksandru, koji je u bekstvu sve vreme. Protiv njega se vodi postupak takođe u Specijalnom sudu zbog 15 krivičnih dela, od toga su deset ubistva.\nNINOSLAV KONSTANTINOVIĆ NINO rođen je 1980. U bekstvu je od 12. marta 2003. Optužen je da je bio sa Jovanovićem kad je pucao na premijera. Na teret mu nije stavljeno nijedno delo zbog kojih se vodi postupak protiv okrivljenih za članstvo u “zemunskom klanu”. Kao maloletniku, sud mu je izrekao meru pojačanog nadzora roditelja.\nALEKSANDAR SIMOVIĆ ACA rođen je 1977. godine. Bio je u bekstvu do novembra 2006, kad je uhapšen na Novom Beogradu. Optužen je da je bio podrška atentatorima, sa Konstantinovićem tražio lokaciju za atentat. Odgovara i za 15 dela izvršenih u okviru “zemunskog klana”, od toga su deset dela - ubistva. Kao maloletniku sud mu je izrekao meru pojačanog nadzora roditelja. Na glavnom pretresu negirao krivicu.\nVLADIMIR MILISAVLJEVIĆ BUDALA rođen 1977. godine. U bekstvu je sve vreme. Do sada nije osuđivan. Optužen je da je posle atentata odvezao Jovanovića, Konstantinovića i Miloša Simovića sa lica mesta. U procesu protiv “zemunskog klana” optužen je za 16 krivičnih dela, od toga deset ubistava.\nSRETKO KALINIĆ rođen je 1975. godine. U bekstvu je sve vreme. Optužen je da je nabavio automatsko oružje za eventualnu podršku atentatorima, kao i da ih je čekao u Gepratovoj da im pruži podršku ako zatreba. Do sada neosuđivan. Sudi mu se i za još devet krivičnih dela u okrilju “zemunskog klana”, od toga su šest ubistva.\nMILAN JURIŠIĆ JURE rođen je 1975. U bekstvu je i danas. Optužen je da je tokom atentata čuvao parking mesto u Gepratovoj. Tereti se za još 16 krivičnih dela izvršenih u okviru “zemunskog klana”, od toga devet ubistava.\nDUŠAN KRSMANOVIĆ DULE rođen je 1978. Automehaničar bez zaposlenja, ima dvoje maloletne dece. U pritvoru je. Optužen je da je pomagao atentatorima tako što ih je čekao u Nemanjinoj ulici u automobilu. U policijskoj i sudskoj istrazi priznao krivicu za atentat, kao i za još 15 krivičnih dela u okviru “zemunskog klana” (devet ubistava), na suđenju se branio ćutanjem.\nSAŠA PEJAKOVIĆ rođen je 1972. Vozač je bez zaposlenja, neoženjen, bivši pripadnik JSO. Optužen je da je zajedno sa Dušanom Spasojevićem nadzirao zgradu Vlade Srbije i fizički obezbeđivao Spasojevića za vreme izvršenja atentata. U pritvoru je od marta 2003. do aprila 2007, kad je tužilac povukao ovu optužbu protiv njega, pa je pušten da se brani sa slobode. Sada je optužen da je pomagao Dušanu Spasojeviću i Miloradu Lukoviću Kumu da se kriju neposredno posle atentata. Negira i tu krivicu.\nBRANISLAV BEZAROVIĆ BRANKO rođen je 1975. Bivši je pripadnik BIA. Neoženjen je i nalazi se u pritvoru. Optužen je da je prodavao informacije o kretanju premijera Milošu Simoviću ili Zoranu Vukojeviću Vuku, i da je to uradio i 12. marta 2003. Na samom kraju suđenja tužilac je revidirao optužnicu u odnosu na njega. Na glavnom pretresu negirao krivicu.\nŽELJKO TOJAGA ŽMIGI rođen je 1971. Po zanimanju metalostrugar, otac dva maloletna deteta, bio pripadnik JSO. Optužen je da je nabavio automatsko pešadijsko oružje za potrebe atentata, kao i za učešće u pokušaju atentata kod “Beogradske arene” februara 2001. U pritvoru je. Na samom kraju procesa, tužilac odustao od optužbe vezane za 12. mart 2003. Pred sudijama negirao krivicu.\nOTIŠLI IZ PROCESA\nMILAN Radovanović, zamenik specijalnog tužioca, koji je napisao optužnicu, uhapšen je sredinom avgusta 2005. godine. Na teret mu je stavljeno odavanje službene tajne - da je svojoj supruzi rekao da policija prisluškuje Ljubomira Vučkovića, sudiju Vrhovnog suda Srbije, osumnjičenog za korupciju u pravosuđu, zbog čega je, po tužiocu, propala akcija hapšenja nekoliko sudija VSS. Radovanović je usred sudskog procesa preminuo.\nNEBOJŠA Maraš, drugi zamenik, koji je sa Radovanovićem na glavnom pretresu zastupao stavove tužilaštva, krajem 2005. godine zbog svega što se dešavalo sa njegovim kolegom, napušta funkciju i odlazi u advokate.\nMARKO Kljajević, prvi predsednik sudskog veća, bez najave gotovo na kraju glavnog pretresa, u avgustu prošle godine, napušta sudijsku funkciju. I on odlazi u advokate. Kao razloge za ovu odluku naveo je pritiske kojima je bio izložen i zbog hapšenja brata Gorana, predsednika Trgovinskog suda u Beogradu, kao jednog od organizatora "stečajne mafije".\nZORAN VUKOJEVIĆ VUK rođen je 8. oktobra 1974. u Novoj Gradiški. Ubijen 2006. godine. Bio je policajac, kasnije šef obezbeđenja Dušana Spasojevića, otac jednog maloletnog deteta, nije osuđivan. Optužen je za učešće u atentatu i člansto u “zemunskom klanu”, što su mu sudske vlasti oprostile u zamenu za priznanje.\nMILADIN SUVAJDŽIĆ ĐURA MUTAVI rođen je 22. decembra 1964. u Subotici. Saobraćajni tehničar bez zaposlenja, oženjen, ima jedno maloletno dete, ranije je osuđivan. Oprošteno mu je izvršenje 14 krivičnih dela (koliko su otkrili policija i specijalni tužilac), a među njima je i učešće u atentatu na Đinđića, u još sedam ubistava i tri otmice. Postao je svedok saradnik i na glavnom pretresu teretio ostale optužene.\nDEJAN MILENKOVIĆ BAGZI rođen je 1971. godine. Optužen za učešće u atentatu tako što je vrbovao Bezarevića da mu daje informacije o kretanju premijera, i prenosio ih Spasojeviću i Miloradu Lukoviću. Optužen je i za još devet krivičnih dela izvršenih u okviru “zemunskog klana”, od toga su tri ubistva. Sve mu je oprošteno u zamenu za svedočenje na strani tužioca.\nLJUBIŠA BUHA ČUME rođen je 14. septembra 1964. u Surčinu. Osuđivan je i bio optužen za članstvo u organizovanoj kriminalnoj grupi i pomaganje pri ubistvu Branislava Lainovića Dugog. Posebno tereti policajca Slobodana Pažina, a da bi postao tužiočev svedok saradnik vlasti su mu oprostile kompletnu kriminalnu prošlost kao šefa nekada jedinstvenog “surčinsko-zemunskog klana”. Kao pokajnik dva puta je izbegao likvidaciju.\nOBDUKCIONI NALAZ VEŠTACI Instituta za sudsku medicinu Medicinskog fakulteta, predvođeni obducentom dr Dušanom Dunjićem, su 12. marta 2003. u 19 časova napravili obdukcioni zapisnik za premijera Zorana Đinđića. Prvi njihov zaključak je da je smrt nastupila “usred razorenja srca, pluća, jetre, želuca i slezine dejstvom projektila ispaljenog iz ručnog vatrenog oružja” i krvavljenja koje se zbog toga desilo.\nUlazni otvor rane je “prostrelina grudnog koša i trbuha, koja se kanalom nastavlja kroz prednji zid grudnog koša u grudnu duplju, prolazi kroz srce, levo plućno krilo, levu kupolu prečage, jetru, želudac i slezinu, završavajući se izlaznom ranom na levoj bočnoj strani grudnog koša”. Rana na levoj podlaktici nanesena je površnim dejstvom projektila ispaljenog iz ručnog vatrenog oružja. Toksikološki nalaz pokazao je da u krvi i urinu pokojnog premijera nije pronađen alkohol, a u hemijskotoksikološkom nalazu je konstatovano da u telu premijera nisu nađeni otrovi.\nKRIVIČNA DELA PO OPTUŽNICI U OPTUŽNICI, po kojoj je startovalo suđenje za atentat na premijera Đinđića, bila su 44 optužena kojima je Specijalno tužilaštvo na teret stavilo da su svi skupa izvršili ukupno 232 krivična dela.\nPošto je veće sudije Marka Kljajevića prihvatilo predlog branilaca optuženih, a potom i tužioca, i odvojilo postupak za atentat na premijera u zaseban krivični postupak, glavni pretres vođen je protiv 12 optuženih koje tužilaštvo tereti da su izvršili ukupno 154 krivična dela.\nGledano iz ugla vrste krivičnih dela, tužilac je ubistvo premijera Đinđića okvalifikovao kroz četiri krivična dela: “udruživanje radi neprijateljske delatnosti”, “ubistvo predstavnika najvišeg državnog organa”, “terorizam” i “ubistvo u pokušaju”.\nPrva tri dela odnose se na atentat na predsednika Vlade Republike Srbije, a poslednje na ranjavanje Milana Veruovića, šefa ličnog obezbeđenja predsednika Vlade.\nKRIVIČNI POSTUPAK OD 12. MARTA 2003. DO 23. MAJA 2007.\n- 12. mart 2003. Ubistvo premijera ispred zgrade Vlade\n- mart-april 2003. Potera za osumnjičenima i hapšenje nekih od njih\n- april 2003. Početak sudske istrage po krivičnoj prijavi MUP Srbije\n- avgust 2003. Podizanje optužnice protiv 44 okrivljena za atentat i ubistva u okviru “zemunskog klana"\n- decembar 2003. Tužilac odustaje od optužnice protiv Borislava Mikelića, Ace Tomića, Dragana Vujičića, Miodraga Gligorijevića, Nikole Đugumovića, Slobodana Milivojevića, Gradiše Katića\n- 22. decembar 2003. Početak sudskog procesa pred većem Marka Kljajevića\n- januar 2004. Proširenje optužnice na Dalibora Nišavića i Nenada Opačića\n- 17. februar 2004. Veće sudije Kljajevića razdvaja glavni pretres za atentat na premijera Đinđića od suđenja za ostala ubistva “zemunskog klana”\n- početak marta 2004. Ubijen krunski svedok Kujo Kriještorac, koji je u policiji prepoznao Vladimira Milisavljevića\n- 2. maj 2004. Predaja prvooptuženog Milorada Ulemeka Legije policiji\n- 14. maj 2004. Napad na Gordanu Đinđić-Filipović, rođenu sestru pokojnog premijera\n- 16. jula 2004. Grčka policija ispred konzulata SCG u Solunu hapsi odbeglog Dejana Milenkovića Bagzija\n- avgust 2005. Hapšenje prvog tužioca Milana Radovanovića i odlazak drugog tužioca Nebojše Maraša\n- februar 2006. Uviđaj u dvorištu Vlade Srbije obavlja sudeće veće na čelu sa Markom Kljajevićem\n- 3. jun 2006. Ubijen Zoran Vukojević Vuk, tužiočev svedok saradnik\n- avgust 2006. Marko Kljajević na kartonu rukom podnosi ostavku na sudijsku funkciju. Novi predsednik veća postaje Nata Mesarović\n- 6. septembar 2006. Glavi pretres počinje iz početka.\n- 5. novembar 2006. Preko video-konferencijske veze sud saslušava Bernda Salzingera, veštaka iz Vizbadena\n- 4. maj 2007. Završetak glavnog pretresa i zakazivanje izricanja prvostepene presude za 23. maj\nREAKCIJE NA PRESUDU:\nADVOKAT Nino Došen Majkić, punomoćnik porodice Đinđić, kaže da je doneta presuda za oštećene i njihove advokate "jedini mogući epilog četvorogodišnjeg sudskog postupka".\n- U principu smo zadovoljni presudom, ali, nažalost, i dalje nedostaje procesuiranje za političku pozadinu atentata na Zorana Đinđića - rekao je Nino Došen Majkić.\nI advokat Božo Prelević, punomoćnik Milana Veruovića, šefa Đinđićevog obezbeđenja, koji je teško povrećen u atentatu, u principu je zadovoljan izrečenim maksimalnim kaznama za ubistvo premijera:\n- Ipak, žalim što na sudu nije utvrđeno ko su nalogodavci ubistva dr Đinđića i nadam se da će to biti utvrđeno u nekom budućem postupku.\nBRANIOCI okrivljenih za ubistvo srpskog premijera nezadovoljni su donetom presudom. Tako, branilac Milorada Ulemeka Legije, advokat Slobodan Milivojević kaže:\n- Izrečena presuda optuženima za ubistvo premijera je sramota za srpsko pravosuđe. Naročito zbog toga što je doneta bez valjanih materijalnih dokaza. Zbog toga ćemo uložiti žalbu Vrhovnom sudu Srbije, ali pravdu ćemo potražiti i pred Evropskim sudom za ljudska prava u Strazburu.\nBranilac Saše Pejakovića i Željka Tojage, advokat Goran Petronijević, takođe najavljuje žalbu višem sudu zbog visokih kazni, i kaže:\n- Prilikom obrazloženja presude, predsedavajuća veća Nata Mesarović je, u svojoj prvoj rečenici, rekla: "Ovo je presuda koju smo dobili, a ne doneli." Zbog ove izjave, a pre svega zbog problematičnog dela odluke koji se odnosi na Željka Tojagu, maksimalne izrečene kazne Pejakoviću i činjeničnog stanja, uložićemo žalbu na presudu, čim je budemo dobili.\nBranilac Zvezdana Jovanovića, advokat Nenad Vukasović, najavljuje žalbu i tvrdi da je ovakvom presudom "ispunjen zadatak" i da se "uradilo ono što se tražilo":\n- Izašao sam iz suda s oporim ukusom u ustima. Obrazloženje presude nije bilo namenjeno braniocima, jer mi ćemo je dobiti u pismenoj formi, nego sviti koja je sedela gore na galeriji s porukom "zadatak je ispunjen". Nažalost, ono što je trebalo da bude aura prava, postalo je pravni krematorijum. Bog neka im oprosti, ne znaju šta rade!\nAdvokat Aleksandar Popović, branilac Vladimira Milosavljevića, rekao je da sve ono što budu imali da prokomentarišu na donetu presudu, da će on i njegov klijent reći u žalbi:\n- Ovo je tek početak borbe! Mislimo da sud nije uzeo u obzir ono što smo navodili u odbrani, pogotovu nelogičnosti koje su iznosili svedoci, suprotno od onoga što piše u optužnici.\nAdvokat Željko Čubrilo, branilac Aleksandra i Miloša Simovića, takođe je nezadovoljan.\n- Presuda je neuobičajena, drakonski oštra i nije u saglasnosti sa dokazima. Sud je pomešao tri zakona koja su važila u tri različita perioda - izjavio je Čubrilo.\nZasto je presjednik prisustvovao u sudnici meni nije jasno a da li je i vama jasno .\nNazalost obistinilo se da danas u Srbiji ima manje slobode nego za vreme Hitlera.Legija nije ubio Zorana.Zorana su ubili CIA i cionisti sa pomocnicima u BG kao sto su Ceda Beba i ostali ima ih.Zamolio bih samo Milorada da ne proklinje srpstvo jer srpstvo nije krivo nego prodane duse.\ni 40 godina je malo. Napred SRBIJO!\nCast Mrtvima i osudenima svi su izgubili !! sramota politici i politicarma da pravi spektakal na racun zrtava !!\nOvo je pobeda i poraz... Srbija je docekala da se zna a i da se nista ne sazna... Nadam se da ce Srbi konacno shvatiti da SAMO SLOGA SRBINA SPASAVA... USTALA JE SRBIJA!!!\nStepen New York\nNe brini te se ljudi...izaci ce Legija na slobodu...a onda ce biti prpa\nRobovace oni ali pravi ubica i naredodavac je na slobodi to i ptice znaju.Nista vi dokazali niste tim koji su krivi i okrivljeni pravi se krije iza kulise politike.Ja jedino znam da ste rasturili naj spsobniju jedinicu koju je Srbija imala a kome su smetali rece vrijeme.\nNovosti postaju nacionalno izdanje dnevnih novina a Politika postaje tabloid! Bravo, i po izboru rubrika, clanaka, i po podrobnosti obavestavanja predvodite. Bavite se istorijskim i drustvenim analizama onako kako je to potrebno najsirim krugovima citalaca. Ovaj izvestaj je posebno slikovit i detaljno pripremljen. Ozbiljnom drustvu potrebno je odgovorno novinarstvo. Kako inace da se izvucemo iz ovog morbidnog nasledja.\n"Procitacu presudu koju sam dobila" - Nata M. je sa ovim sve rekla.\nPredsednikje htio u mladosti da bude seoski bubnjar pa skuplja vesti za sviet!!!\nLegija je hapsio Milosevica da bi ovi dosli na vlast a sad njega u cuzu .SVE SE VRACA SVE SE PLACA tako narod kaze .\nUrednistvo "Politike" vrsi cenzuru pisama citalaca.Ako se trazi misljenje citalaca, onda ga treba ispostovati i preneti svako dobijeno misljenje bez obzira da li se to uredniku svidja ili ne svidja uz ogradu od nepristojnog recnika."Politika" ne objavljuje sva misljenja, u to sam se uverila i na mom primeru, i zato necu vise da im pisem.Nema svrhe. "Vecernje novosti " to ne rade i mislim da su mnogo korektnije prema citaocima.A sad samo da kazem da ja ne verujem da su otkriveni pravi pocinioci ubistva gospodina Zorana Djindjica (ja nisam njegov politicki istomisljenik), a u to me uverava i dosadnji tok sudjenja i saznanja do kojih smo tim sudjenjem dosli.Ne verujem ni sudu ni sudijama koji su taj proces vodili, sve mi se vise cini da su pravi krivci mocne osobe zbog koji se celo klupko nije odmotalo.vreme ce pokazati pravo stanje stvari.Istina se moze kriti ali se ne moze sakriti.\nGore politicko smece od teksta odavno nisam procitao u nekim dnevnim novinama i ovo je defintivno poslednji broj Novosti koji sam u zivotu kupio. Legija "irocno salutira" a Tadic "neprimetno napusta galeriju", porodice i prijatelji optuzenih "provociraju" a uzivici "ubice" i "sponoruse" valjda nisu provokacije itd. itd. Sramota za Novosti.\nPa ako je 40 godina malo koliko bi trebalo da bude da bi bilo dovoljno? 50? 80? Ili kao u Americi presuda optuzhenom tri dozhivotne robije plus 88 godina strogog zatvora?! Najbolji deo je kada Sudija trazhi da se sprechi izlazak publike iz sudnice!! Kako bre oni smeju da izlaze iz sudnice kad hoche moraju da ostanu do kraja i gotovo! Komedija zhiva. Samo u kojoj se oprtuzheni nisu smejali na kraju.\nSta je to bilo? Sreca! Nadjose se i medjusobno poubijase! Oni koji su pretekli sada ce na robiju, ostali su odavno na groblju! Svako od njih je sada na svom mestu.\nSta da se prica kada je gospodin Djiki glavni mafijas bijo i radijo protiv srpstva. Zasto su rusili kuce po mesec dana i jace?Sta se krije iza toga dokazi ili?Ko je ubijo Kuma i Siftara to nije dokazano?KO???\nNema frke Nidzo, nece Novosti propasti zbaog takvih kao ti. A to sto nisi nasao takvo "politicko smece" kao ovo u Novostima je zato sto ne citas, a ne zato sto nisi imao gde da ga nadjes. Ali, opet kazem, nema frke Nidzo, Srbija ide napred a ti i slicni ostajete (izgleda zauvek) u jednom mraku iz kojeg smo mi ostali izasli 5.oktobra. Slava Djindjicu\nSve drugo bi bilo suvisno - SRAMOTA! Srbijo stidi se! Osudila si one koji su te branili svih ovih godina, branili su i te iste demokrate, i pokojnog DJindjica i njegovu decu.... Ali jedno je sigurno pravda ce biti zadovoljena. Sa verom u Boga i Srbiju i SRPSKE HEROJE. Nicija nije bila doveka.\nPravda je u Srbiji selektivna predsednik Tadic zna da prisustvuje sudjenjima ,a ne zna da odgovori na zahtev da se pokrene postupak protiv policajaca iz stanice Savski Venac koji su pisca ovih redova 2 dana tortirali metalnim sipkama - dok je bio vezan lisicama za radijator Boris Dimitirjevic\nU potpunosti se slazem sa komentarom Apiss-a. Tadasnja vlast,(ciji uzviseni su bili beba,ceda,batic...i ostala bratija),nije nista ucinila da zastiti premijera i pored ociglednih pretnji,ali zato samo par sati posle ubistva, znali su sve, i ko je pucao, i ko je skovao plan i radi cega,itd. Bas nekako realno, kao da je od njih sve zavisilo. U svakom slucaju, jedna izuzetno profesionalna SRPSKA jedinica je na komandu njihovih glavara iz senke, jednostavno unistena. Srecom, SRBIJA I SRPSTVO zna ko su junaci, a ko izdajnici, i pored sve propagande. SA VEROM U BOGA ZA UJEDINJENJE SVIH SRPSKIH ZEMALJA !\nGORAN ZA IVANU I MLOUMNE\nKAKO MEZES DA KAZES DA SU ONI BRANILI SRBIJU OD KOGA ??? SRBIJA NIJE BILA U RATU KAKO ZNAM A NITI JE UCESTVOVALA U BILO KAKVIM RATOVIMA SIROM BIVSE YU? AKO SU BRANILI SRBIJU U LJUBLJANI ZAGREBU SARAJEVU CRVENE BERETKO "JSO" BILI PO SREBRENICI VUKOVARU BJELJINI DA PIJU SAMO KAHVU ONDA STVARNO TI IVANA ILI NISI RODZENA U SRBIJI ILI SI MOZDA POBRKALA LONCE I ZIVIS JOS U NEKAKVIM ILUZIJAMA BIVSEG REZIMA??\nPresuda je izrečena. Ubice su verovatno oni koje je sud i osudio. Ali, ko su organizatori ubistva pokojnog Đinđića na to još nema odgovora. Ubeđenam sam da su organizatori i ovog ubistva neka ili neke od stranih obaveštajnih službi čiji agenti nesmetano vršljaju ovom zemljom. Radi podsećanja treba se prisetiti da su ubistvo Karađorđa organizovali Engleska vlada i njeni obaveštajci. Ubistvo kneza Mihaila Obrenovića su organizovali Ruska vlada i njeni obaveštajci. Ubistvo Kneza Danila Petrovića u Kotoru 1860. godine organizovala je Austrija. Ubistvo Kralja Aleksandra Obrenovića 1903. godine organizovala je Ruska Vlada. Ubistvo Kralja Aleksandra Karađorđevića 1934. u Marseju prilikom njegove posete Francuskoj organizovale su Italijanske i Nemačke Vlade. Neke zapadne zemlje koje su organizovale ubistva naših vladara dodeli su našem narodu „epitet“ „narod kraljoubica“. Na ovim prostorima ništa se ozbiljno ne deševa bez umešanosti svetskih sila čiji se interesi sučeljavaju na našim prostorima. Bora\nZa Ivanu Porivas boziju pomoc?Bog je ljubav.Ne krv i opet krv,zar ne vidis koliko su krvi prolili.Oni tvoji junaci?Jadna ti,i svi oni koji sa tobom imaju posla.Te ubice treba zatvoriti dok su zivi.Izolirati potpuno od ljudi.Oni nisu ljudi iako izgledaju kao ljudi.\nJel to onaj Legija koji je bio junak 5. oktobra sa kojim je Djindjic pregovarao o veleizdaji, jel to onaj "gospodin uzoran gradjanin" kako rece ministar policije Mihajlovic. Jel to onaj Cume koji je uz blagoslov premijera asvaltirao po Srbiji. Jel su to oni Zemunci sa kojima se Ceda Jovanovic svakodnevno vidjao, kupao u njihovom bazenu i ugovarao poslove oko belog praha i sledecih otmica. Jel su to oni koji su posle otmice Milorada Miskovica bili uhapseni pa na voljseban nacin pusteni. Jel vi stvarno mislite da narod ima krace pamcenje od kokoske. Ko je narucio ubistvo Premijera isti oni sa kojima je godinama bio u dilu, nije postovao mafijaska pravila a to se placa glavom. Nema tu mnogo politike lova je u pitanju.\nOvdje krivac nije kaznjen. Narucioc i glavni organizator je CEDO JOVANOVIC. Svi to znaju ali niko ne poteze to pitanje. Nevini su osudeni.\nCitam komentare a ono sve sudije do sudije osudjuju presudjuju a u stvari niko nezna sta je istina jedino BOG ,BOZJI SUD JE DRUGACIJI NEGO LJUDCKI .Smrt je svacija neka tako a neka ovako a niko se ne zapita sta je predhodilo i sta se desavalo i sta se desava i sada da srpske prvake optuze i predaju kao ratne zlikovce hvataju ih kao divlje zver.A sta se dogadjalo sa Milosevicem ostaje velika mrlja na srpstvo i danas se grozim kako je hapsen a BOG gleda i kaznjava i tu nije kraj.\nMa koliko se vrhuska trudila da dokaze da je ovo "veliki" trenutak za Srbiju, u smislu ulaska Srbije u pravnu drzavu. Ovo ce biti velika sramota koje ce sae stidjeti nasi potomci. Proces je licio na "solunski proces" da se skine teret sa savesti narucilaca i da se prave ubiice raskomote. Sadasnji osudjenici doziveli su sudbinu Li Osvalda a pokojni Djindjic sudbinu Dzona Kenedija. Nikada se nece saznati koje ubica i ko je narucio ubistvo! i Sud i sudije bili su pod prismotrom "Velikog Brata" i morali su raditi po njegovoj volji.\nNe kažem da su Legija i Zvezdan dobri ljudi i da su nevini ko mala deca ali nisu oni ubili Đinđića to svi znaju, i zna se ko je naručio to ubistvo.\nНезамисливо је у озбиљној држави да председник Републике и министри у влади присуствују изрицању неке, било које, пресуде. О страним дипломатама да се не говори. Фарса без укуса и мере. На шта смо спали!\nPratio sam sudjenje ubojicama Vaseg premijera s osobitom pozornoscu. Poznato je kako sam osobno i emotivno vezan za taj slucaj. U surovoj danasnjici, mozda je to pogibeljno priznati javno. Putem Beogradskih novosti npr. Medjutim, kriminalu i kriminalcima treba pokazati i dokazati im da ih se ne bojimo! To je primarna i najefikasnija odlika u borbi protiv mita, korupcije, kriminala, terorizma... Zato sam uvjeren kako ce se i Vecernje novosti nastaviti ukljucivati i u javno razotkrivanje imena i prezimena NARUCITELJA likvidacije dr. Zorana Đinđića. Sa stovanjem, Vjekoslav Škreblin, Zagreb\nKo sa djavolom posao sklapa zna se kako zavrsava.\nI 40 godina je malo... Za Jagodinca odgovor - prava kazna je da se Legija, Zvezdan i ostali puste na ulicu, među narod, pa da im mi presudimo. To isto je 5. oktobra trebalo uraditi sa starim režimom. To bi onda bila prava revolucija.\nKao sto je vec stotinu puta pomenuto,tako i ja kazem da su "ubice" uhvacene i "najstroze" kaznjene,a naredbodavci ostali na slobodi.Ima tu mnogo nejasnih stvari,ali opet nisam komepetentna da o tome govorim.Samo se iskreno nadam,da ce doci i to vreme,kada ce se otkriti prava istina.Verujmo i nadajmo se u bolje sutra.Jedino nam je nada i ostala.\nNinoslavu Konstantinoviću (35 godina zatvora), Vladimiru Milisavljeviću (35 godina zatvora), Sretku Kaliniću (35 godina zatvora), Milošu Simoviću (30 godina zatvora), Milanu Jurišiću Juretu (30 godina zatvora).


Na zahtev čitalaca: Brinete li zbog energetske krize i kako se grejete? - KruševacGrad\nRat u Ukrajini uzdrmao je energetsku infrastrukturu cele Evrope. Rusija je najavila prekid u snabdevanju gasom Poljske i Bugarske, koja je I tranzitna zemlje preko koje se Srbiji doprema taj energent\nOvakva situacija brine sugrađane, koji sve više strahuju od nestašice gasa, te razmišljaju o alternativama koje im se nude.\nDa postoji realna opasnost od nestanka gasa, svesni su i ovdašnji trgovci drvima za ogrev.\n– Sve više ljudi se raspituje za cenu metra drva. Za sada je 60 evra. U tu cenu uključen je prevoz, kao i istovar. Primećujem da se ljudi interesuju, ali nema još uvek neke veće prodaje. Moguće je da cena dodatno skoči kako se grejna sezona bude približavala – rekao nam je jedan od prodavaca.\nNaša čitateljka, Danijela Nedeljković, je u komentaru objave o grejanju na našoj fesjbuk stranici, napravila je računicu za grejanja na drva.\n– Metar drva je 60 evra, plus sečenje i cepanje koje se plaća odvojeno (sečenje 400 dinara po metru i cepanje 400 dinara po metru). Loženje i čišćenje svakog jutra i čišćenje odžaka jednom godišnje (minimum). Tako se grejemo mi koji nismo priključeni na Toplanu – napisala je ona.\nMilan Ćirić rekao je za KruševacGrad da ne strahuje od nestanka gasa, ali da je spreman i na takav scenario.\n– Mislim da do nestašice ipak neće doći i da će se cela ova kriza uskoro srediti jer ne odgovara nikome. Kada sam uvodio grejanje na gas, pored postojećeg kotla ostavio sam i kotao na drva. Drva imam, dokupiću još malo, tako da sam se na nekin način obezbedio – objasnio je on.\nOni koji se godinama unazad greju na drva, već su počeli sa pripremom.\n– Uvek u ovom periodu počinjem sa pripremom ogreva. Kasnije je vrućina, pa mi je sada najlakše da sve obezbedim. Uz to, iako su drva sve skuplja, više mi se isplatilo da kupim sada nego da čekam još koji mesec kada cena može dodatno da se uveća. Za 50 kvadrata kupujem oko osam metara drva, cepanje i slaganje ne plaćam jer to radimo sin i ja – objašnjava Zoran Urošević.\nIako se svi nadaju skorom razrešenju ratnih sukoba, ipak se razmišlja o eventualnim problemima naredne grejne sezone. Uz gas i drva, jedna od opcija je grejanje na struju. Međutim, sugrađani su skeptični i po tom pitanju jer, kako navode, ni cena struje nije stabilna, pa se ne može unapred izračunati trošak koji može da bude veoma visok.\n19.06.2022 0 533\n21.04.2022 0 383\n26. juna 2022., 12:28


Vučić o eksploziji u fabrici "Sloboda": Ima jedna čudna stvar ... | WebTribune\nHome U FOKUSU Vučić o eksploziji u fabrici “Sloboda”: Ima jedna čudna stvar … VIDEO\nPosted date: јун 20, 2021 In: U FOKUSU\nPožar, koji je u fabrici oružja „Sloboda“ izbio posle eksplozije u subotu uveče, ugašen je, a noć u Čačku protekla je bez novih detonacija.\nEvakuisano je 11 porodica, odnosno oko tridesetak građana koji žive u blizini fabrike. Predsednik Srbije Aleksandar Vučić izjavio je da će sve biti podrobno i detaljno ispitano.\nKako se dodaje, vidno je prisustvo policije, parkirana su dva vatrogasna vozila, a bespilotne letelice nadletale su krug fabrike.\nMilo ima novi plan za povratak na vlast\nNovi svetski trend uplašio farmako lobi: Ljudi hoće namerno da se zaraze koronom da dobiju trajni prirodni imunitet


Titov plavi voz za turiste - Svet - Dnevni list Danas\nPočetna » Svet » Titov plavi voz za turiste\nTitov plavi voz za turiste\nŽeleznice Federacije BiH daće na korišćenje deo Titovog Plavog voza Nacionalnom parku „Una“ za unapređenje turističke ponude najmlađeg parka prirode u ovom delu Evrope, potvrđeno je portalu Klix.ba.\n3Piše: Fonet 15. aprila 2017. 19.52\nDelegacije Vlade Unsko-sanskog kantona i JP Nacionalni park „Una“ razgovarale su sa upravom Železnica Federacije BiH o revitalizaciji železničkog saobraćaja u ovom delu Bosne i Hercegovine.\nŽeleznice su obećale Nacionalnom parku „Una“ luksuzne deo Titovog Plavog voza koji se nalazi u Rajlovcu, a koji je sada van funkcije. Reč je o najluksuznijem delu Titovog Plavog voza, o restoran-vagonu koji će biti postavljen na Železničkoj stanici u Bihaću.\nTaj deo Plavog voza biće na raspolaganju turističkim agencijama za atraktivnu panoramsku vožnju Smaragdnom dolinom. Voz će, kako se planira, saobraćati na relaciji Bihać-Martin Brod, kroz srce Nacionalnog parka Una. Ipak, Plavi voz neće ove sezone biti u turističkoj ponudi jer ima problem sa motorom koji se mora naći u Italiji jer je reč o o Fijatovom motoru.\nplavi voz, tito\nVoz i z Soluna za Beograd će kasniti 10 sati\n16. aprila 2017. u 04.24\nKamo srece da su i nasi aktivirali, po mogucstvu ceo voz koji bi imao interesantne rute po Srbiji. Ali, za takve stvari nema para, a zarada bi vrlo brzo pokrila pocetne troskove.\nDejan Miletic kaže:\n16. aprila 2017. u 10.42\nKompletan, pa i najekskluzovniji deo, Titovog Plavog voza je u posedu preduzeca "Srbija Voz" u Beogradu, i smesten je u depou u Topcideru. Ovo u Bosni i Hercegovini nije deo Plavog voza, vec samohodni dizel motorni salon vagon nekadasnjeg RIV-a Bosne i Hercegovine.\n16. aprila 2017. u 10.46\nOd 1990.god. Plavi voz je u komercijalnoj upotrebi ZTP Beograd, JP Zeleznice Srbije, i danas Srbija Voza. I imao je veliki broj komercijalnih voznji.