Peščanik Ideja Jugoslavije nakon teritorije - Neime Reč - Peščanik\nIdeja Jugoslavije nakon teritorije\nPosted By Neime Reč On 05/02/2012 @ 15:51 In Ispod Slajdera,Tekstovi | Comments Disabled\nPovodom izložbe i pratećih programa: Misliti Jugoslaviju 20 godina posle (Slobodni briselski univerzitet, galerija Salvador Aljende, Brisel, novembar – decembar 2011)\nBranko Miljković1, Smrću protiv smrti, 1959.\nDvadeset godina nakon mračnog raspada, moderna Troja koja se odaziva na ime Jugoslavija dospela je u obavezni univerzitetski program i masu pitanja januarskog ispitnog roka, za studente sa pet katedri Slobodnog briselskog univerziteta: političkih nauka, istorije, pedagogije, prava i sociologije, a iz predmeta istorije, didaktike istorije i kritike istorijskog diskursa profesorke An Moreli. Ovim, postojanija i prisutnija (u stakleniku akademskog znanja) nego u vremenu svoje administrativne egzistencije, ideja Jugoslavija, nulta tačka praznog identiteta kao najgušće materije univerzalnog, ušla je u sferu međunarodnog političkog emancipatorskog nasleđa i time, upravo izalazeći iz vremena, ostala u vremenu zauvek. Iako su nadrealisti govorili da je nadrealizmu odzvonilo onoga časa kada stigne do univerzitetskih ekshumacija, belgijskim studentima uvedena ispitna obaveza proučavanja “nepostojeće stvari” Jugoslavije, sa distance i sa one strane nacionalnog patosa, donosi prostor novog početka. Tek sada, aktom prihvatanja gole ideje, bez ćudljivog ćebeta karte i teritorije, pomenuta univerzitetska operacija povratka Jugoslaviji otvara prostor dragocene istorijske fikcije koja krči dalji put u nemoguće. Na inicijativu nekolicine belgijskih profesora i grupe jugobelgijskih umetnika u saradnji sa muzejima i arhivskim institucijama, a pred dalja internacionalna putovanja izložbe i programa.\nPosvećeno: Veri Zogović, stenografu Prve proleterske brigade, piscu i prevodiocu. Sledeća stanica: Maribor, jun 2012. godine.\nUniverzum na univerzitetu\nU okviru međunarodnog naučnog skupa održanog krajem decembra 2011. i posvećenog “Jugoslovenskom prostoru 20 godina kasnije”, na poziv šefa katedre političkih nauka Slobodnog briselskog univerziteta Barbare Delkur (Barbara Delcourt; tema njenog doktorata bila je upravo kritička analiza evropskog diskursa o Jugoslaviji), u kreaciji Edicije Jugoslavija i kolektiva Eimigrative art, zamišljena je izložba kao eksperimentalni prostor za seriju susreta u okviru nje. U srcu univerziteta, u galeriji Salvador Aljende, osmišljena je učionica, živi razred, kao neka vrsta razgovora sa Mrtvim razredom Tadeuša Kantora. I/ili sa razredom napuštene škole jugoslovenstva koja je dugo zjapila prazna. Uz saradnju sa Muzejom istorije Jugoslavije (Beograd), Arhivom Jugoslavije, Muzejom grada Beograda, Muzejom grada Rijeke, kao i autorom izložbe “Drugarica à la mode” Ante Tonči Vladisavlićem čiji su delovi izložbe ostvarene u saradnji sa Muzejom Suvremene umetnosti, Zagreb, bili izloženi u okviru briselske postavke, belgijska izložba se tako dotakla paralelnih narativa, mogućih živih sećanja i promišljanja Jugoslavije, tačnije njenog socijalističko-federativno-republičkog nasleđa koje nastaje u periodu revolucionarnog oslobodilačkog rata (1941–1945)2 i postrevolucionarnog razdoblja (1945–1991). Autori izložbe, očevici “jugoslovenske stvari”, pred gledaoce tako postavljaju tri osnovna narativna pravca, kao tri osnovna glasa koja iz različitih tonaliteta grade, ponavljaju istu, u poslednjih dvadeset godina, gotovo neizgovorljivu reč: Jugoslavija.\n1) Jugoslavija – kao varijanta liberalnog imaginarija (vrsta hibridnog konzumerističkog komunizma);\n2) Jugoslavija – kao dogmatsko iskustvo (modalna podvrsta staljinizma);\n3) Jugoslavija – kao singularno iskustvo.\nEgalitaristička učionica jugoslovenskog znanja\nPonovno izgovaranje reči/imena Ju-go-sla-vi-ja, njeno rastavljanje na foneme i slogove, ponovno sricanje i novo čitanje slova i slika koji iza njih stoje, bilo je polazište umetničkog programa koji je pratio i prethodio naučnom skupu. Šta ostaje posle smrti države-nacije i jednog imena? Koje ideje preživljavaju slom administrativno/nominativne tvorevine nasukane o hridi realpolitike? Kako “razmestiti mesto”, otvoriti galerijski prostor u srcu Univerziteta za razmenu (umetničkog i svih drugih vidova nemogućeg) znanja, inaugurisati neku vrstu paralelnog univerziteta koji će raditi na razbijanju univerzitetske hegemonije (profesorskog i normativizovanog) znanja? Kako razvezati vezu između znanja i moći – otvoriti novo mesto razmene znanja? Žak Ransijer (Jacques Rancière) je tako prvi u okviru “skromnog časa” sa razgovorom na temu “Poetike (jugoslovenskog) znanja”, otvorio usred galerije Aljende eksperimentalni prostor “jugoslovenskog razreda”, sa sedištima napravljenim od prevrnutih građevinskih kolica, na samo nekoliko metara od tradicionalnih bastiona monopola znanja – univerzitetskih amfiteatara. Ubrzo posle Ransijera, na istom mestu, u srcu permanentno nastanjive scenografije živog razreda, smenjivali su se tokom pet nedelja učesnici i teme, vezani za jugoslovensko nasleđe: od večeri jugoslovenske nadrealističke poezije preko performansa belgijskog umetnika Lorana Dursela (Laurent d’Ursel) pod nazivom “Šta znači danas biti nesvrstan”, do “sobe slušanja” na temu jugoslovenske zvučne geografije u realizaciji belgijske alternativne pedagoške laboratorije RED.\nIspit iz Jugoslavije\n“Misliti Jugoslaviju 20 godina posle, Jugoslavija – singularno istorijsko iskustvo”, naziv je ispitnog pitanja iniciranog umetničkim programom An Moreli (Anne Morelli), profesorke istorije na predmetima istorijske kritike, kulturnih kontakata, istorije religije i istorijske didaktike, kojim se tokom celog januarskog roka bave studenti Slobodnog briselskog univerziteta. Autorka serije knjiga na temu italijanske emigracije u Belgiji i klasnog konteksta iseljenja i integracije, Morelijeva je usredsređena takođe na teme demitologizacije belgijskih identitarnih naracija, ratne propagande, kao i kritike religija i sekti. Poznata po svojim radikalnim stavovima o nerazlikovanju sekti i religije (ove poslednje shvaćene kao totalitarne iz familije zdravstvenih, vojnih i vaspitno-kaznenih institucija, kao i pojedinih korporacija), profesorka Moreli je autorka legendarne teze nepostojanja “političke aseksualnosti istoričara”, odnosno teze da je svaki istoričar deo određene epohe, nasleđa, interesovanja i kao takav se upisuje u prezent koji, svesno ili ne, konstruiše prošlost kakvom je on: sasvim subjektivno vidi; kako bi želeo da je vidi ili kako mu je traženo da vidi. Profesor za koga je istorija, prema sopstvenoj definiciji (iz izvora predavanja njenih studenata): interpretacija prošlosti koja teško može da pretenduje na status nauke (demistifikujući istovremeno uz podršku filozofa sa istog univerziteta Izabel Stengers /Isabelle Stengers/ tezu da postoji nešto poput “neutralne nauke”: iza svake “objektivnosti” krije se simuliranje moći), Morelijeva na svojim uvodnim predavanjima rezimira: “Istorija je problematična, nekompletna, kritička i relativna interpretacija prošlosti.” Kako je recept postidentitarne kuhinje Morelijeve zapravo priča o identitetu kao “lisnatom testu koje ima mnogo slojeva, ali nijedan čvrsti vezivni sos”, nije ni čudo što je baš ova profesorka prihvatila tezu slično konstruisane i u izložbeni prostor postavljene jugoslovenske identitarne singularnosti.\n– Interpretirajte smisao plakata izložbe; Citirajte tri (stvarne ili pretpostavljene) osnove jugoslovenskog socijalističkog iskustva; Navedite jugoslovensku političku osobenost za vreme hladnog rata; Da li je koncept “kulta ličnosti” objektivni koncept? Objasnite; Koje je ime specifičnog ekonomskog modela kojim se odlikovala socijalistička Jugoslavija – samo su neka od pitanja zbog kojih je nekoliko stotina studenata svakodnevno i revnosno u periodu od pet nedelja obilazilo izložbu i programe oko nje, tražeći odgovor pred ispitni rok. No sudeći po brojnim obraćanjima za pomoć autorima izložbe, budućim politikolozima i istoričarima, očigledno nenaviknutim da “subjektiviziraju pogled”, najviše muke zadalo je pitanje mišljenja slike, to jest plakata (realizovanog u saradnji Edicije Jugoslavija, Škarta i Ksavijea Loventala /Xavier Löwenthal/). Anonimna jugoslovenska vezilja maštovitog veza, poklonjenog posle 1945. predsedniku Titu, iz kolekcije Muzeja istorije Jugoslavije, koja je proletersku zvezdu crvenim koncem “zasadila” u plodnu zemlju socijalizma da niče i raste – očigledno je imala više slobode u domišljavanju i transgresiranju simbola i zadate ikonografije (crvene zvezde petokrake olistale u cvetu) nego savremeni, objektivističkom normom determinisani, studenti društvenih nauka.\nJugoslavija kao, pre svega, reč i jedno ime. Paradoksalno, u kraćem istraživanju autora izložbe, pokazalo se da Jugoslavija nije reč jugoslovenskih pesnika3 Ako je pronađeno vrlo malo njih koji su novu, sanjanu i oslobođenu teritoriju pevali pod tim imenom, razloge treba tražiti i u tome što je Jugoslavija4 bila najpre ime Kraljevine poznate po kaznionama i njihovoj brutalnosti. Samo u zatvoru Glavnjači (u Beogradu, na mestu današnjeg Prirodno-matematičkog fakulteta), centralnom političkom zatvoru ancien regimea, mučeni su i ubijani pod zastavom Jugoslavije brojni protivnici monarhističkog apsolutizma5 Zato je možda najtačnije imenovanje narodnog, anonimnog pesnika za “novu zemlju jugoslovenskih ravnopravnih naroda” – sretna zemlja: “Kud narodna vojska prođe, sretna će se zemlja zvat”, a koju su prihvatile mase (ovaj stih pesme Ustanak u Srbiji 1941, pevan je godinama, u raznim ritualnim prilikama snaženja novojugoslovenskog duha6\nIako nije reč pesnika, ni ime koje često koriste kada govore o “zemlji”, pesnici su u potrazi za tom “velikom reči” koja će zameniti mnogo toga u postrevolucionarnom društvu.\nVelika reč ni iz srca ni iz glave/ Već iz zemlje ko biljka il’ cvet/ Raste, i to je odbrana zemlje, piše Branko Miljković.\nJugoslavija, jedno od imena, jedna je od tih “velikih reči”. Reč koja će kao Snimci pesnika Oskara Daviča biti snimak “nečega što je” bilo pre svega: sloboda i oslobođenje, emancipacija, jednakost, samoupravljanje, egalitarnije školstvo, nesvrstanost, polna jednakost, manjinska prava, nova organizacija slobodnog vremena, antistaljinizam, prekid sa tradicijom “socijalizma u jednoj državi” (ali započinjanje puta “ceo svet u socijalizmu”), odumiranje države, ali i proamerički konzumerizam, “NO EAST, NO WEST, SOMETHING IN BETWEEN”, ili pak slepa vera u otadžbinu socijalizma koja je svoje istomišljenike terala na prevaspitavanje, ništa manje staljinističkim metodama u ekskluzivnom političkom zatvoru.\nŠta danas, posle duge tišine7 koja je odzvanjala opustelim rečnicima zajedničkog jezika, reč Jugoslavija znači, koje pojmove pokriva, ko se odaziva na njeno ime? Da li je, kao što tvorac zvezdanog jezika, zauma, ruski pesnik Hlebnjikov tvrdi za neke reči da su se od preterane upotrebe i “vučenja za uši i brkove raznoraznim dativima” izlizale, te počele da znače nešto samo za ljude koji govore istim jezikom, i Jugoslavija postala za sve druge “zvučna krpica” – samo su neka od pitanja kojima se bavio umetnički program. Drugim rečima, njegov zadatak bio je naći sva i naći nova imena za ono sa čim se Jugoslavija poistovećuje ili se poistovećivala, šta njeno ime danas znači, čega je ono ime8 Jer kao što kaže Mihail Bahtin (Marksizam i filozofija jezika, NOLIT, Beograd 1980; biblioteka Sazvežđa), u stvarnosti mi nikada ne izgovaramo reči i ne čujemo reči, već čujemo istinu i laž, dobro ili zlo, važno ili nevažno, prijatno ili neprijatno, reč je uvek ispunjena ideološkim i životnim sadržajem i značenjem. Šta onda zapravo čujemo danas kada kažemo Jugoslavija?\nFikcijom do prošlosti\n“Rad umetnika na sećanju omogućava svakome dostojanstvo fikcije.“9\nŽ. Ransijer (J. Rancière)\nU tekstu La fiction documentaire: Marker et la fiction de memoire10 povodom filma sećanja Krisa Markera (Chris Marker) na delo Aleksandra Medvedkina, sovjetskog reditelja dokumentarnih filmova i fikcije, Žak Ransijer nam govori o sećanju koje ima strukturu fikcije11 Otvarajući problematiku dokumentarnog žanra koji ima zadatak da “konzervira sećanje”, Ransijer nudi podizanje rikvanda istorijskog diskursa, izlazak u istoriju putem operatora fikcije, dakle naspram želje za konzerviranjem, reč je o “stvaranju sećanja”.12 “Sećanje je delo fikcije.“13 Stvaranje sećanja14 dakle postoji u osnovi svakog tretmana istoriografskog od Herodota, Tukidida, preko novih istoričara Brodela (Fernand Braudel) i De Sertoa (Michel de Certeau), do Tolstoja i dalje. Ransijerova “poetika znanja” u tretmanu istoriografskog ukazuje upravo na mešanje narativa, izlaženje na scenu javnog, skrivenog diskursa masa, potisnutog narativa koje logika normativizovanog znanja nije uzimala u obzir, kao i na postojanje različitih tipova temporalnosti i istoriciteta – sećanju. Kada u knjizi Les noms de l’histoire – essai de poetique du savoir15 Ransijer navodi senzacionalni početak novog tretiranja istorije, podseća nas na delo Fernana Brodela Mediterranée et le monde mediterranéen à l’epoque de Philippe II16 u kojoj istoričar u poslednjem poglavlju, pred sam zaključak, pominje nakratko da “ova knjiga nije govorila o smrti kralja Filipa II“. Događaj koji nedostaje, veliki događaj istorije ispunjen je isprekidanim narativima masa.\nU jugoslovenskom razredu (classe yougoslave) sastavljači izložbe, i samim tim i gledaoci, bili su pozvani da angažuju sopstvene imaginarne potencijale kako bi sećanje na Jugoslaviju bilo na trenutak moguće. “Realno mora da prođe kroz fikciju da bi bilo mišljeno”17, kaže Žak Ransijer u svojoj knjizi Le partage du sensible, esthetique et politique18 Četiri teksta Žaka Ransijera o odnosu istorije i fikcije/politike i estetike ponuđena su kao metodološka podloga rada na izložbi.\nŽanr: Ekspo-pravda, Expo-verité\nČetiri paviljona: Koreni jugoslovenske borbe (radnički pokret 19. veka, Oktobarska revolucija, španski građanski rat, jugoslovenski nadrealizam), Partizanska borba, Prekid sa staljinizmom i Samouprava, Nesvrstanost, paviljoni su jugoslovenske singularnosti koji su se ogledali sa drugim tematskim prečicama: “Konzumerizam/konformizam?”, “Obnova i izgradnja”, “Opismenjavanje (socijalizam u školi/socijalizam i škola)”, “Jednakosti”…\nPutem zvukova, slika, fotografija, linoreza, drvoreza, poema, dokumenata, plakata, publikacija i knjiga, sličica, objekata i reči (ispisanih na zidovima), jugoslovenski razred je tako građen na najvećem belgijskom univerzitetu kao otvoreni, zauvek nezavršeni prostor na prelomu oficijelne istorije i diskursa margine. Velika montažna soba sećanja u kojoj je dokumentarni materijal (iz Muzeja istorije Jugoslavije, Arhiva Jugoslavije, Muzeja grada Rijeke, ali i privatnih zabeleški “anonimnih”) izlagan prema nužnim fikcionalnim tokovima sećanja kao i građenja nove naracije. Farovi zvanične istorije i odblesci kratkog jugoslovenskog veka, fusnote i beleške sa margine sećanja, kao i velike naučene lekcije smenjivali su se na ovom mestu otvarajući nova polja mogućeg: novih asocijacija i disocijacija sa zajedničkom, jugoslovenskom prošlošću. Naspram istoričarskih metoda izlaganja: mentalne restrikcije (restrictio mentalis), načina interpretiranja događaja u kojima je uključeno svesno izbegavanje i ćutanje određenih sadržaja, rad na izložbi favorizovao je anakolut (νακόλουθος anakólouthos – “bez nastavka”), stilsku figuru elipse, prekida sintaksne konstrukcije u drugom vremenu, rad na nastavljanju različitih vremena, uz rizik stilske i gramatičke greške. Anakolut, kao premošćavanje i povezivanje različitih tokova i vremena naracije, usvojen je kao vrsta antigramatičke vežbe izložbe.\nČetiri varijante Titovog rukom pisanog i dopisivanog, žvrljanog i prežvrljavanog pisma Staljinu iz 1948, Staljinova kucana pisma Titu (sa pečatom “najstroža tajna”), rame uz rame sa privatnim ceduljicama i beleškama, uz albume akcijaša i učesnika Internacionalnih brigada koje su gradile radnim akcijama Jugoslaviju, dokumenti sa “Crvenog univerziteta” iz kaznione Sremska Mitrovica, tik uz nadrealističku zaplenjenu poeziju Turpituda Marka Ristića i Krste Hegedušića iz 1938. kao i dokument o zapleni; mural posvećen “Jami” Ivana Gorana Kovačića, kao i poema – odgovor Pola Elijara (Paul Eluard) na smrt Kovačića, sa Pikasovim ilustracijama; reči-panoi “JAVNA PTICA” (poeme preteče jugoslovenske nadrealističke poezije Milana Dedinca), kao i čaršavi – koreni reči “SAMOUPRAVA” (preuzete iz Pariske komune) na jugoslovenskim prostorima (izvezene prvi put zlatnim koncem na crvenoj zastavi kragujevačke fabrike 1876), primeri jugoslovenskog izdavaštva, štafete, globusi, vezovi poklanjani Titu, te mali objekti (primera radi, poštanske marke i sitne fotografije) uveličani i zumirani i veliki (posteri) smanjivani, baš kao u objektivu sećanja. Ruku pod ruku zvanična i nezvanična istorija kao gradivna materija izložbe, fikcija sećanja kao cement hipoteza budućnosti.\nBelgija – Jugoslavija\nU trenutku kada ruski pesnik Hlebnjikov govorio o rečima-ogledalima, u okviru univerzalnog budućnjačkog jezika, ni Jugoslavija, a ni Belgija kao simptomi komunitarističkog razlaganja, tj. zakona zajednice kao zatvorene grupe, nisu postojali. Cilj jednog zida (kabineta) u okviru velike jugoslovenske učionice bio je da ove pojmove koji danas predstavljaju striktne zakone zajednica otvori u pravcu novih uzajamno reflektujućih analiza. Nekoliko belgijskih umetnika i pesnika bilo je pozvano da inauguriše ovaj prostor.\nPrema mentalnim i fizičkim premeštanjima\nNa odluku da se umetnički program održi baš na samom univerzitetu, a ne na nekom drugom mestu, uticalo je ubeđenje urednika ovog programa da je Univerzitet kao mesto produkcije serijskog i normativizovanog znanja koje prekida diskurs profesora-gospodara i (privilegovanog) učenika vekovne privatne edukacije, nudeći demokratizovano znanje danas mnogih, i dalje zatvoren sopstvenim unutrašnjim zakonima i svojim imanentnim diskursom čak i kada se jednom izađe napolje19 Tako je teza sazivača umetničkog programa bila da je nužno i moguće otvoriti prostor Univerziteta u pravcu novog spolja koje bi se delovalo unutra. Zadatak nimalo lak, ako se uzme u obzir galopirajuća birokratizacija svake velike institucije, kao i realnosti Univerziteta kao tačke tradicionalističke i imperativno nerizične formacije budućih normativizovanih pripadnika jednog društva.\nYU WORKING CLASS\nTanani spoj forme koja je trebalo da “objedini ali i raspakuje” složeni sadržaj jednovekovnog jugoslovenskog emancipatorskog nasleđa (računajući i izvore jugoslovenske singularnosti kojima je posvećen veliki deo izložbe) realizovao je gotovo taktilno kolektiv Škart (tandem Balmazović – Protić), šireći parole i natpise slobodnom rukom po samim zidovima i prozorima galerije kao i van nje, nastanjujući tako nenastanjivo mesto muzejsko-galerijskog tranzita. Slobodnim potezima Škarta i Ljubomira Jakića (kolektiv Eimigrative art), uz podršku Mari Pjer de Busre (Marie-Pierre de Buisseret, advokat i vizuelni umetnik) i Natali Levi (Nathalie Levy, restaurator i istoričar umetnosti), nadomak ruke, okačeno o zrakove tog sada i ovde jugoslovenstva, bez zaštitnog stakla ispred sebe, spremno za upotrebu odmah i sada, našlo se mnogo toga: knjige, časopisi, značke, birgadirska odela, lutke partizanke, fotografije, reprintovani dokumenti, plakati, kao i “stavljeni na sigurno” eksponati Muzeja istorije Jugoslavije, baš kao i mobilna sedišta “yu working class” – jugoslovenskog radnog razreda (okrenuta naglavačke kolica sa gradilišta) koji su inaugurisali Žak i Danijel Ransijer, Leonardo Kovačević, pedagoška laboratorija RED iz Brisela i Ivana Momčilović. U jugoslovenskom razredu učenikaiprofesora (jedna reč, čita se u oba pravca) kohabitirali su tako tokom pet nedelja na tom zajedničkom, izmeštenom mestu: Jan Kempenaers, belgijski fotograf koji godinama, uzastopce, fotografiše jugoslovenske modernističke antifašističke spomenike; postavljenim “zvučnim zidom” i radio-instalacijom umetnici iz Nemačke: Ralf Homman i Manuela Unverdorben, umetnici iz Hrvatske: Milijana Babić, Nemanja Cvijanović, Siniša Labrović, Helena Klakočar, Igor Grubić (ovaj poslednji izlaganjem svog rada spomeničkog nasleđa); belgijski istoričari srednjih škola i univerziteta (na razgovoru o mestima sećanja), belgijski učesnici Internacionalnih brigada i jugoslovenskih radnih akcija (između ostalih, penzionisani profesor ULB-a Gi Desor /Guy Desolre/), belgijski poštovaoci i poznavaoci Jugoslavije (profesor istorije Žorž Gemuc /Georges Gemoetz/), grupa belgijskih studenata žurnalistike sa temom diplomskog rada “jugonostalgije”, belgijski vizuelni umetnici i performeri koji rade na temama postidentitarnih politika (Xavier Löwenthal, Laurent d’Ursel), belgijski pesnici (između ostalih Antoan But /Antoine Bout/, Erik Piet /Eric Piette/, Danijel Elin /Daniel Helin/), plesači-performeri Liza Penkova kao i pripadnici plesno-performerskog kolektiva “House of Bertha” (sa video-radom “nove jezičke univerzalnosti” specijalno napravljenim za ovaj program), mnogobrojni pesnici beogradskog Pesničenja čija je prevedena poezija čitana u “jugoslovenskom razredu”, članovi belgijskog projekta “Soba za slušanje” (Chambre d’écoute), vezilja savremenog emancipatorskog dnevnika i vezenog političkog plakata Lenka Zelenović (saradnica Škarta), kao i slovenački pesnik i pisac Miklavž Komelj čijim je predavanjem i promocijom istoimene knjige “Kako misliti partizansku umetnost”, kao i odlomcima iz knjige poezije Modra obleka, delovima poeme Nemi topot imen i završena belgijska sesija programa “Jugoslavija – Belgija: u potrazi za nultim identitetom” – večeri poliglotske polifonije.\nSvim pomenutima trebalo bi svakako dodati vernu svakodnevnu, masovnu univerzitetsku i (drugu) publiku, kao i učesnike međunarodnog, završnog skupa koji su nakon zadatog akademskog programa, entuzijastično postajali uče(s)nici ove eksperimentalne forme razmene poetskog znanja u sali “Aljende” (između ostalog, Nenada Vujatovića, lingvistu i pisca koji je i učestvovao u kreiranju pojedinih delova programa). Slobodan Karamanić, sociolog iz Minhena, i Ivana Momčilović, dramaturg, programom u Institutu evropskih studija, na temu samoupravljanja i “Šta znači biti Jugosloven danas”, obeležili su prelaz između umetničkog, političkog i striktno naučnog programa skupa kojim je dan kasnije završen ceo program.\nU delu koji se nastavlja i 2012. godine, pomenuti belgijski studenti novinarstva posetiće u okviru programa “Jugoslavija – Belgija, u potrazi za…”, zajedno sa Svenom Petersom, profesorom holandskog jezika iz Antverpena (i urednikom belgijsko-jugoslovenskog bloga Balkanboeken) nekadašnji jugoslovenski paviljon podignut povodom Svetske izložbe u Briselu 1958. (autori: Richter, Weber, Springer). Retko sačuvani paviljon danas je mesto belgijske srednje škole, nalazi se u flamanskom seocetu Vevelgemu (Wevelgem), a na samoj fasadi zgrade paviljona, prema originalu, i dan-danas se nalazi natpis Jugoslavija. Tim povodom, učenici te škole učestvovaće u razgovoru o imenima koja su sve ređe teme uskokomunitaristički orijentisanog školskog gradiva: imenima Jugoslavija i Belgija.\nTakođe, zahvaljujući podršci Muzeja jugoslovenske kinoteke iz Beograda i kancelarije Beograd 2020. (rad u pripremi kandidature za evropsku prestonicu kulture), realizovan je mini-ciklus “jugoslovenskog emancipatorskog filma”, titlovanog za ovu i buduće prilike, danas gotovo zaboravljenih autora, zaturenih negde između zvanične škole disidentskog crnotalasnog filma i “crvenog talasa” zvanične propagandne (partizanske) kinematografije. Film Azra (Mirze Idrizovića), filmovi Krste Škanate, Branka Bauera, Fadila Hadžića uverili su belgijsku i (novim prikazivanjima i francusku) publiku u značaj postojanja imanentne kritike i otvorenih lutanja jednog samoupravnog sistema i njegovog dragocenog filmskog nasleđa, danas nepravedno marginalizovanog.\nDara Džokić, glumica iz Beograda i glavna protagonistkinja Azre, teoretičar filma iz Sarajeva Nebojša Jovanović, Bruno Mertens, belgijski filozof i fizičar, autor knjige o polisemiji vela, Ronald Sušanj, inicijator projekta samouprave u brodogradilištu 3. Maj- Rijeka, kao i Silvio Mara, belgijski radnik nekadašnje železare, bili su gosti filmskog programa.\nNe manje važnu veb-sajt dimenziju dešavanja osigurao je antropolog, istraživač Slobodnog briselskog univerziteta, zaposlen na katedri prirodnih nauka i popularizacije nauke Serž Pao (Serge Pahaut), dok je prevode poezije Pesničenja i Lenkinih (Škart) kuvarica nadahnuto isporučivala Tihana Vujatović.\nNa kraju, važan deo Yu working class, postao je i Fransoa Nikola ( Francois Nicolas), kompozitor i filozof muzike, istraživač na École normale supérieure koji je posle posete izložbi u Briselu, započeo u svom političko-filozofskom elektronskom fanzinu http://www.egalite68.fr/ feljton pod nazivom “Vratiti pravdu onome čemu je Jugoslavija bila ime”.\nCelokupni eksperimentalni program “Misliti Jugoslaviju dvadeset godina kasnije” podržali su u Belgiji: Servis kulture Slobodnog briselskog univerziteta, Ministarstvo kulture frankofone zajednice Belgije (ministarka Fadila Lanaan prisustvovala je otvaranju izložbe), Fondacija Bernhejm (Pole Bernheim), Ministarstvo obrazovanja frankofone zajednice, organizacija “Causes communes”, a sa prostora bivše Jugoslavije: kancelarija Beograd 2020, Sekretarijat za kulturu grada Beograda, Muzej jugoslovenske kinoteke, Mikser organizacije, kao i Gordana Zrnić, lično, predstavnica Privredne komore Srbije u Briselu (u saradnji sa asistentom Jasminom Paunović-Marković), dok su eksponati i dokumentacija pozajmljivani iz Muzeja istorije Jugoslavije, Arhiva Jugoslavije, Muzeja grada Beograda, Muzeja grada Rijeke, kao i privatnih zbirki. Važno bi bilo pomenuti sve kustose tih institucija, a naročito Momu Cvijovića i Draga Kuprešanina (Muzej istorije Jugsolavije), kustoskinju Arhiva Jugoslavije Nadu Pantelić, kao i kustosa Muzeja grada Rijeke Mladena Grgurića, koji su svojim velikim entuzijazmom, dobrom voljom, strpljenjem i sugestijama umnogome doprineli uspešnom vraćanju “otpisane” teme Jugoslavije na evropski univerzitet.\nZaboravljeni Sartrov tekst o Jugoslaviji\n“SSSR nema sredstava da sudi Titu. Jer ako je subjektivnost nemoć, Tito bi trebalo da bude Rajk: ‘istorijski proces’ ne bi trebalo da mu ostavi ni najmanju šansu. Ovde se marksizam okreće protiv staljinizma, a staljinizam protiv samog sebe. (…) To što jedna određena individua, kaže Engels, i ne neka druga deluje u određenoj epohi naravno da je pitanje potpunog slučaja. Ali čak i ako slučaj eliminišemo, postojaće uvek potreba za supstitutom i taj supstitut će kako-tako biti pronađen. Potpuno je slučajno to što je Napoleon, taj Korzikanac, upravo on bio vojni diktator koga je trebala Francuska republika izmučena ratovanjem. Ali u nedostatku jednog Napoleona, neko drugi bi popunio njegovo mesto (Engels, Pismo Starkenburgu, 25. januara 1894)”. “Zamenite u ovom tekstu Napoleona Titom i titizam će naći svoje apsolutno opravdanje. Ekonomsko krvarenje Jugoslavije, strahovanje seljaka, radničko nezadovoljstvo, smanjivanje životnog standarda, zastoj industrijalizacije zahtevali su raskid sa SSSR-om, čak tačnije bili su taj raskid sam; u smislu u kome je proletarijat kontradikcija buržoaskog društva. (…) Tito, ako verujemo Engelsu i Staljinu, jeste objektivni proizvod jugoslovenske situacije (…) Treba izabrati: ili je marksističko tumačenje istorije lažno – s obzirom na to da bi istorijski proces primoravao socijalističke zemlje da primene između sebe zakon svetskog kapitalističkog tržišta – ili je birokratska koncepcija subjektivnosti ogromna greška; drugim rečima, ili se Titov uspeh objašnjava objektivnim uslovima Jugoslavije u perspektivi objektivizma koji sam sebe uništava, ili se objašnjava političkim greškama – koje su bile počinjene od strane SSSR-a ili jugoslovenskih državnika – što u tom slučaju navodi da treba priznati određenu efikasnost i konzistenciju subjektivnom: ta Jugoslavija, disidentska, bila je nemoguća. Nemoguća jer birokratski aparat SSSR-a ne može da se prevari u procenama objektivnih datosti; individualne greške su slučajevi koji se nagomilavaju; nemoguća takođe jer izdaja nije ništa drugo nego stari nemoćni san koji se raspršava čim dodirne realno. Ali ta objektivna nemogućnost živi i razvija se, dijalektička munja je nije pretvorila u pepeo; ona se razvija nasuprot svim očekivanjima i ta nemoguća Jugoslavija se nosi čak bolje nego ona prethodna Jugoslavija čija je realnost bila kontrolisana i obeležena Sovjetima. Naučnici su, kaže jedna pesma, pravili opite nad zečevima; objektivni rezultati tog iskustva bili su utvrđeni unapred putem rigoroznih zaključaka: zečevii su unapred znali šta treba da provere. No iskustvo nije pokazalo predviđene rezultate. Suočeni sa tim apsurdom, naučnici shvatiše da su zečevi bili lažni. Vrlo dobro: shvatismo da je Tito lažni divlji zec, a Jugoslavija lažna Jugoslavija.”\nU knjizi Jugoslovenski komunizam, posle raskida sa Moskvom Luja Dalmasa (Louis Dalmas), trockiste i Sartrovog sekretara, Sartr potpisuje predgovor Lažni (divlji) zečevi ili lažni naučnici u kome nečemu što naziva “staljinističkim objektivizmom” (naučni istoricizam koji želju za objektivnim i istinom pretvara u dogmu) suprotstavlja subjektivnu odluku pobune, greške i rizika kao neodvojivih vektora izgradnje socijalizma. Jugoslovensku polupobedu (upravo jer neizvesnu) Sartr ocrtava kao važnu za Francusku u onom smislu u kome vraća snagu subjektivnom aktu u politici. “Postoji jedno pitanje, i ono je naše koliko i Jugoslovena: kada se ceo svet guši u apsolutnom objektivizmu i kada se subjektivno odjednom iznova pronalazi, kako misliti istoriju i političku akciju kako bi se spasli istovremeno i jedan i drugi, i revolucionarni pokret i subjektivnost.”\nOvaj dragoceni tekst i knjiga (izložena između ostalog materijala), ali i splet subjektivnog i objektivnog u politici, bili su gradivna materija izložbenog projekta20\nO poetici umetničkog znanja\nDotičući umetničkim programom na univerzitetu pitanje strogo determinisanih domena, parohija i granica naučnog diskursa, kao i postojeću strogu separaciju između nauke i nenanuke, nauke i mišljenja, nauke i umetnosti, namera autora umetničkog programa na granici subjektivnog i objektivnog bila je zapravo dijalektiziranje pitanja neznanja i prava na saznanje, ali i osnaživanje emancipatorskog principa pluraliteta izvora i prava na samooobrazovanja van oubičajene lestvice hijerarhija obrazovanja, paralelno podstičući univerzalistički naspram specijalističkog principa saznavanja. Uz sećanje na Đanbatista Vika (Giambattista Vico), autora Nove nauke (1725), koji otvara vrata intuiciji, imaginaciji i fikciji pred hramom nauke, spajajući ordinarno sa čudesnim, u vreme imperativa ekspertnog i usitnjavajućeg, drugo ime za univerzalističku metodu korišćenju materijala tokom sastavljanja “analize o Jugoslaviji”, mogao bi biti i “nadracionalizam”, koncept epistemologa Gastona Bašlara (Gaston Bachelard) za koji njegov učenik Kangulem (Canguilhem) kaže: “Alijansa nadracionalizam sa nadrealizmom nije samo onomatološka. Da bi se postalo racionalistom nije dovoljno samo devalorizovati predrasude već i valorizovati dijalektiku suda.” Danas kada je poznato da je Baselarovom tekstu o nadracionalizmu prethodio razlaz između dve logike nadrealizma i dva saradnika, kasnije i dve struje, Bretona i njegovog saradnika sociloga i gramatičara Rožea Kajoa ništa manje, ali ni više nego oko meksičkog pasulja koji skače, pri čemu je Kajo želeo da jednostavnim “epistemološkim rezom” uzme nož i razotkrije tajnu “čudnog bića”, a Breton dozivao upomoć pravo na misteriju i enigmu, favorizovanje spoja intuitivnog i racionalnog ponovo obnavlja zaboravljene koncepte univerzalizujućeg i nadracionalnog. Situirajući temu Jugoslaviju van vremena, tražeći adekvatnu formu za ovaj sadržaj, ovakav pristup se suprotstavlja svakom linearnom evolucionizmu i istoricizmu. Dopuštajući u njemu saživot više temporalnosti i više poredaka, postavljajući pitanje originala i plagijata, pravog i lažnog izvora, elitizma i svedostupnosti, autorski tim izložbe (uključujući publiku) zajedno kreira novi jezik koji se upravo žestoko dotiče vlastitosti: nazovimo ga jugoslovenskim jezikom. Ili kako bi Žak Ransijer u Poetici znanja zaključio, a izložba “Misliti Jugoslaviju 20 godina kasnije” to i potvrdila: “Poetiku nazivam diskursom bez legitimnog položaja i specifičnog adresata koji ne pretpostavlja proizvođenje nekog učinka, nego podrazumeva odnos prema istini – i to prema istini koja ne bi imala svoj vlastiti jezik.”\nPluralitet jezika i izvora koji univerzalno čini mogućim. Poetika koja u ovom slučaju postaje metod, time kvalitativno različit od “nepostojećeg metoda” jednog Fajerabenda (Feyerabend), prepoznatog kao “anerho–epistemologa”, filozofa nauke usresređenog na demistifikaciju autoriteta nauke koji 1975, u svojoj knjizi Against Method zaokružuje tezu o nepostojanju ni jednog naučnog metoda koji ne bi stigao do svog vlastitog ograničenja. Metod-poetika kvalitativno je različit i od metoda pristalica falsifikacionizma, poznatih lovaca na razliku između prave i pseudonauke, onih koji “čistu nauku” favorizuju argumentom (naučnog, racionalnog) osporavanja. Poetika kao metod dokazivanja postojanja ideje Jugoslavije.\nO neizvesnom znanju\nJugoslovenska radna (radnička) učionica ugostila je nekoliko poetskih večeri, ukazujući da poezija i kreacija, taj nepostojeći jezik koji se traži i nastaje tu pred nama, treba da bude primarna gradivna materija obrazovanja koje se večno usavršava, znanja i usavršavanja kao nedovršivosti. Kada Marko Ristić, u knjizi Ljudi u nevremenu, piše da “Poezija i istorija, muzika i smisao, daleko su još od toga da budu jedno. Ali moje je duboko uverenje, da će to jednoga dana biti. Da smo mi današnji ljudi, mi ljudi u nevremenu, o toj integraciji, o tom osvajanju jedinstva sanjali, i kako smo znali i umeli na njemu radili, neka budućim pokolenjima to posvedoče i one nedovoljne, lomne reči kojima su pesnici hteli ogromnu pesmu vremena da proprate, da protkaju, da protumače, a katkada i da natkrile”, on pronosi kao moto ovog teksta, ali i čitavog svog dela, koje postaje zatim i moto celokupnog briselskog programa o Jugoslaviji onda, a mišljenoj danas – proročku rečenicu Lope de Vege “Istorija i poezija, sve može da bude jedno”.\nJugoslavija kao poetsko i nedovršeno znanje, tako postaje metafora nemogućeg. Odbacujući karte i tlocrte koji uvek odaju utisak da je svet prepunjen i da je naša krhka planeta odustala od enigme, Jugoslavija danas postaje drugo ime za enigmatičnu nedovršenost koja će uvek stremiti usavršavanju. Ako je karta simbol ambicije Zapada da otvorene prostore transformiše u zatvorene kutije, baš kao što to opisuje Bertran Vestfal (Bertrand Westphal) u svom delu Geokritika (La Géocritique, Réel, Fiction, Espace, ed. de Minuit), granice kartografskih praksi se danas mogu uporedo širiti njihovim reprezentacijama u literaturi, istorijskim dokumentima, kinematografiji, poeziji, jer svi zajedno grade određeno znanje o jednom prostoru – vremenu, van uobičajenih linearnih temporalnosti i prostornosti. Jugoslavija kao neizvesno znanje: juče, danas, i onog (boljeg) sutra koje još uvek nema (sigurno) ime? Jugosloveni kao Palestinci ili Ujguri sadašnjice? Narodi bez teritorije? Ili bez borbe za istu? Ljudi čija je borba danas usmerena na ideje koje ostaju da natkriljuju prostor koji se nekada zvao jugoslovenskim, a koje se zrakasto šire preko i izvan danas nenastanjive, nemoguće teritorije?\nU vreme Prvog svetskog rata\nU jednoj ćeliji italijanskog zatvora San Karlo,\nPunog uhapšenih vojnika, pijanaca i lopova,\nJedan vojnik-socijalist mastiljavom pisaljkom ugreba u zid:\nSasvim gore, u polumračnoj ćeliji, jedva vidljivo, ali\nispisano ogromnim slovima.\nKad stražari to videše, poslaše jednog molera s kofom kreča.\nI on četkom s dugačkom drškom premaza preteći natpis.\nAli pošto je krečom prešao samo po slovima,\nU ćeliji je gore sad stajalo krečom:\nTek drugi moler sve to premaza širokom četkom,\nTako da nekoliko sati ničeg nije bilo, ali u zoru,\nKad se kreč osušio, ponovo ispod njega izbi natpis:\nOnda stražari isposlaše protiv natpisa nekog zidara\nI on je, slovo po slovo, čitav čas grebao natpis.\nKad je završio, gore u ćeliji je stajao, ovoga puta bezbojan\nAli duboko usečen u zid, nepobedivi natpis:\nSad uklonite zid! – reče vojnik.\nBaš kao u Brehtovoj poemi, mnogobrojne intervencije Škarta, direktno i na samim zidovima sale “Aljende” Slobodnog briselskog univerziteta: Španski građanski rat, Oktobarska revolucija, Jak jugoslovenski radnički pokret, Jugoslovenski nadrealizam (kao izvori jugoslovenske singularnosti), ali i: Partizanska borba, Samouprava, Nesvrstanost, poeme jugoslovenskih pesnika i ime Jugoslavija) zahtevale su od strane odgovornih i zaduženih za galerijski prostor i predstavnika univerzitetske kultur-sekcije, brojne intervencije prefarbavanja. Sigurni smo da i sada, kada je u ovom prostoru druga izložba, ostaju tamo gde su, jer Jugoslavija jeste neprebrisivi natpis. I mnogo više od toga.\nSrodni link: Aktiv hrvatskih Novosti\nBranko Miljković (Niš, Srbija), pesnik pod uticajem Heraklita, Malarmea i Valerija, prevodio Mandeljštajma, tragično preminuo u Zagrebu 1961. godine.\nUzimajući u obzir faktore koji su doprineli organizaciji Narodnooslobodilačke borbe i koji su joj prethodili, izložba se odnosi i na period pre 1941. godine, tačnije na početke formiranja jugoslovenskog radničkog pokreta: zadire u sredinu 19. veka.\nUporedo sa izložbom, u saradnji sa Univerzitetskom bibliotekom Svetozar Marković u Beogradu, autorski tim izložbe započeo je istraživanje na uzorku određenog broja jugoslovenskih pesnika, sa željom da potvrdi svoje početne pretpostavke: nije li ime Jugoslavija ime kome su pesnici tražili nova imena?.\nU vezi sa pitanjem kada nastaje emancipatorska tvorevina Jugoslavija i koji su njeni izvori, v. tekst Za ovu Jugoslaviju, I. Momčilović, Novosti, 12. jun 2010, Aktiv br. 1. Jednako složenim pitanjem kada Jugoslavija prestaje i da li nestaje, koji njeni segmenti preživljavaju, a koji odlaze definitivno na otpad istorije, bavi se i ova izložba.\nBoris Ziherl u knjizi Stara i nova Jugoslavija, Kultura, 1945, govori o tri trula stuba na kojima se ljuljala stara Jugoslavija: bezočna eksploatacija radnog naroda, politička bespravnost građana, nacionalna neravnopravnost jugoslovenskih naroda, kao onih “koji su stogodišnju misao da se Južni Sloveni moraju osloboditi i ujediniti u zajedničku državu pretvorili 1918. u ‘ideal’ polukolonijalne balkanske države, bez ugleda.”\nPesma koju je dr Dušan Nedeljković, etnolog, filozof i učesnik NOB-a, objavio u svojoj studiji Prilog proučavanju zakonitosti razvitka našeg narodnog pevanja u periodu narodne revolucije, oslobodilačkog rata i izgradnji socijalizma Jugoslavije. Zapisao ju je za vreme izgradnje autoputa od strane dobrovoljnih radnih brigada 1949, koje su podizale i gradile novu Jugoslaviju, a koju je pevala izvesna Milica Rakić iz sela Mravška u Mačvi.\nU istorijatu imena Jugoslavija poznato je nekoliko faza: Kraljevina Jugoslavija (1918 − 1941/1943), Demokratska Federativna Jugoslavija (1943), Federativna Narodna Republika Jugoslavija (1945), Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija (1963 – 1991/1992), Savezna Republika Jugoslavija (1991/1992 – 2002/2003). Godine 2002, 14. marta, zvaničnici članica SR Jugoslavije, tj. Republike Srbije i Republike Crne Gore, uz prisustvo visokog predstavnika Evropske unije, potpisali su polazne osnove za preuređenje odnosa Srbije i Crne Gore, kojima je predviđeno da SRJ ubuduće nosi naziv Srbija i Crna Gora. Time je “posle deset godina rata Jugoslavija prestala da postoji kao geografska i nominalna magma i počela da živi kao ideja” (Iz knjige Zbogom partije, ljudi govore, str. 281, Emigrative art, 2002).\nDanas Jugoslavija postoji još u imenu asteroida “1554 Jugoslavija”. Otkrio ga je u Beogradu srpski astronom Milorad B. Protić, 6. septembra 1940. Njegova srednja udaljenost od Sunca iznosi 2,620 astronomskih jedinica.\nIndisciplinarity: “Discussing the cinematic work of Chris Marker, you write: ‘memory is a work of fiction’.Today, couldn’t this idea be systematically extended to any (artistic) attempt at fictionalisation appropriate to the imagery of catastrophes?”\nJacques Rancière: “Once again, I don’t in any way believe in an imagery or fictionalisation appropriate to the representation of catastrophes, because I do not believe that there is a general, homogeneous figure of catastrophe. On the one hand, what I’m saying there applies to memory in general: it is always a selection, an articulation between fragments, a superimposition of non-synchronous temporal series. That is to say, it is always fiction, in the sense in which I intend it: the construction of a relationship between something visible and some meaning, between heterogeneous spaces and times. On the other hand, insistence on fictional labour assumes its full significance when what’s involved are those destructive phenomena that transform their victims into pure objects of a documentary gaze. Godard used to say ironically that epic was for the Israelis and documentary for the Palestinians. The artistic work of memory is that which accords everyone the dignity of fiction” – isečak iz razgovora preuzetog sa http://www.16beavergroup.org/mtarchive/archives/002640print.html\n(Dokumentarna fikcija: Marker i fikcija sećanja) u La fable cinematographique, Seuil, 2001. (Filmska fabula, Klio, 2010).\nIako Dekart (Descartes) još u svom nedovršenom delu Règles pour la direction de l’esprit (Pravila za usmeravanje duha, 1628/1629), u 12. poglavlju kaže da se “treba služiti svim izvorima inteligencije, imaginacijom, smislom, sećanjem kako bi se oslobodila intuicija drugačija od jednostavnih predloga, kako bi se uporedilo ono što tražimo sa onim što poznajemo i kako bi se pronašle stvari koje treba porediti sa intuicijom: jednom rečju – ne treba zapostavljati nijedno sredstvo kojim je čovek obdaren”, italijanski filozof Đanbatisa Viko (Giambattista Vico) ostaje najvažniji zastupnik iracionalnog i imaginarnog koje pokušava da uzdigne do “zabranjenih visina” naučnog. U svom delu La scienza nuova (Nova nauka, 1725) on koristi sentencu (prvobitno formulisanu 1710) verum esse ipsum factum, skraćeno – verum factum: istinito je stvoreno i konstruisano, proverljivo kreacijom i imaginacijom, fantazijom, a ne samo racionalnom naučnom opservacijom, a koja otvara nove horizonte i na ovoj žanrovskoj probi expo-veritéa. Takođe, Vikovo uverenje da je interpretacija uvek i isključivo povezana sa imaginacijom i jezikom (imenovanjem), da je svaka interpretacija zapravo metafora, odnosno da svet “postoji tek kada postane kreacija metafore”, dodatna je trasa u građenju naracija programa prikazanog u Briselu.\n“Il en s’agit donc pas de conserver une memoire, mais de la creer”, J. R., La fable cinematographique, str. 201.\n“La memoire est est oeuvre de fiction”, J. R., La fable cinematographique, str. 202.\n“Fingere ne veut pas dire d’abord feindre mais forger“: fingere znači pre svega skovati, a ne sakriti.\n(Imena istorije – eseji poetike znanja), Seuil, 1992.\n(Mediteran i mediteranski svet u vreme Filipa II), BRAUDEL, Fernand, La Méditerranée et le monde méditerranéen à l’époque de Philippe II, Paris, Armand Colin, “Le Livre de poche”, 1990 (rééd.) (trois tomes).\n“Le réel doit etre fictionné pour etre pensé.”\n(Deoba osetilnog, estetika i politika), La Fabrique, 2000.\nBeleška, između ostalih, Žaka Lakana (Jacques Lacan) Quatre types de discours 1969–1970, L’envers de la psychanalyse, séminaire XVII, Seuil, 1991.\nBaš kao i zapis nadrealiste i komuniste Marka Ristića, na istu temu. “Gde smo, – kad smo tu gde se posle 1948. našao Elijar, gde se postavlja strašno pitanje svesti i savesti, tu gde naša odluka više nije naša, – gde smo to kad smo u ovim zagušljivim maglama, u Orvelovoj (Orwel) godini 1948-oj, u ovom turobnom Anti Edginu, tj. kad nismo, kad smo nigde, kad smo u ovoj prenaseljenoj ničijoj zemlji, kad smo u ovom carstvu zbrke i izobličenja, gde je i Elijar zarobljen, gde su se pesnici našli samo zato što su bili pošli putem jasnoće i istine, kad smo u ovom međuprostoru kamo ih je dovela njihova žudnja za čistom i potpunom potvrdom čoveka i njegove idealne slobode, a gde su čovečnost i sloboda, možda više no igde, porečene, osporene, opovrgnute, ukinute, – gde smo to kad smo tu gde nismo to što smo?” Marko Ristić 12 – C, Naknadni dnevnik, Sarajevo, Oslobođenje, 1989.\nURL to article: https://pescanik.net/ideja-jugoslavija-nakon-teritorije-2/


Indonezija: Najmanje 50 poginulih\nNajmanje 50 ljudi je nastradalo i više stotina kuća je poplavljeno kada se rano jutros srušila brana u predgradju Jakarte, saopćili su službeni izvori u Indoneziji. Do sada je iz vode izvučeno 50 tijela nastradalih, a stotine kuća su dva metra ispod površine nabujale vode, rekao je predstavnik ministarstva zdravlja Rustam Pakaja, dodajući da ih je pogodio "mali tzunami". Brana je zadrzzavala vodu jereza Situ Gintung u distriktu Tangerang, oko 20 kilometara jugozapadno od glavnog grada , a pukla je pod pritiskom velike količine vode nakon obilnih kiša. Kako je najavljeno, predsednik Indonezije Susilo Bambang Judhojono danas će obići ugrožena područja.


Najuspešnija godina ikad za domaći startap ekosistem | Nova Ekonomija\nNajuspešnija godina ikad za domaći startap ekosistem\nRazvojna platforma "Ethereum Blockchain Tenderly" prikupila je 58,6 miliona dolara u 2021. godini.\nU srpskom IT sektoru zaposleno je više od 42.000 ljudi. Svake godine na 26 fakulteta i visokoškolskih ustanova diplomira preko 3.000 inženjera.\nU srednjim školama u Srbiji postoji 44 predmeta informatičkog usmerenja, a programiranje je obavezan predmet za sve učenike starije od 11 godina.


Šta rade ANONIMUSI za ŽIVOTINJE i zašto? – Vegan Portal\nMarch 8, 2018 Aktivizam\nKo su Anonimusi i šta oni rade za životinje? Kako je nastao ovaj pokret i čemu služi? Šta rade anonimni aktivisti u Srbiji i kako funkcioniše KOCKA ISTINE?\nAnonymous for the Voiceless je aktivistička organizacija specijalizovana za ulični aktivizam koji ima za cilj da informiše zainteresovane prolaznike o tome šta svakog minuta, svakog dana doživljavaju životinje koje uzgajamo za ljudsku ishranu. Oni to čine pomoću snimaka i tehnologije virtuelne realnosti (gde im je takva tehnologija dostupna), pružajući kratka i informativna objašnjenja i optimalni proaktivni pristup zainteresovanim prolaznicima. Ova akcija trebalo bi da služi da zainteresovane informiše o načinu kako se tretiraju životinje u industrijama eksploatacije životinja, da ih opremi znanjima i resursima kako da prestanu da tome doprinose i pređu na veganski način života. Anonimusi imaju abolicionistički stav u odnosu na eksploataciju životinja i zalažu se za njihovo krajnje oslobođenje.\nPutem direktne akcije pomoću formacije KOCKE i anonimnog izgleda pod maskama, sa crnim kapuljačama, odeveni u crno, svi prolaznici slobodni su da učestvuju gledajući snimke, postavljajući pitanja i razgovarajući sa aktivistima van kocke. Kocka ima stroga pravila koja daju merljiv rezultat i efekat na prolaznike, da privuku upravo one otvorenog uma, spremne da saznaju više.\nphoto: Aleksandar Cvetanović\nPrednosti ovog vida aktivizma ogledaju se upravo u anonimnosti koja intrigira, ali i u proaktivnom, senzitivnom i otvorenom aktivističkom pristupu. Aktivisti treba da pokažu razumevanje za naučene predrasude, kao i spremnost da prepoznaju i reaguju na one pojedince koji pokažu interesovanje i otvorenost ka saznanjima o okrutnosti industrija eksploatacije. Prilika za direktni aktivizam je odlična i vreme i resursi se ne troše na one druge, nezainteresovane, zatvorenog uma ili agresivne. Baš kao u prodaji nekog proizvoda, “prodajemo” veganstvo onima koji žele da ga “kupe”.\nAktivisti iz Srbije uspešno su više puta organizovali KOCKU ISTINE u Beogradu, a predstoje dva događaja u organizaciji Anonymus for the Voiceless – u Novom Sadu 24. marta i ponovo u Beogradu 17. marta. 2018. godine.\nAktivizamAnonimusi za životinjeAnonymous for the VoicelessBeogradCube of TruthKocka istineNovi Sad


Kako su preneli britanski mediji, Mejveder je rekao šampionu lake kategorije UFC Mekgregoru da prestane da "plače" zbog novca i da potpiše ugovor sa šefovima iz UFC, kako bi mogli da se bore u junu.\n"Kada sam se borio protiv Artura Gatija na njegovom terenu, on je bio A a ja B strana. Pobedio sam ga i nisam plakao i nisam se žalio. Oskar de la Hoja je bio A, a ja sam bio B strana. Nisam plakao, nisam se žalio. Pobedio sam ga i postao A strana. Sada, Konore Megregor, vratio sam se iz penzije samo da bih se borio sa tobom. Ne želim da slušam više izgovore oko novca", naveo je Mejveder.\nAmerikanac traži borbu već ovog leta:


790 rsd za vikend školu dekupaza\nHrana i piće(55)\n1.900 din  rezervisani kuponi: 35\nPoručeno: 35 - Možete i dalje kupovati!\nObavesti druge o ovoj ponudi Decoupage je stara i popularna tehnika ukrašavanja raznih predmeta upotrebom salveta, rižinog papira ili decoupage papira u kombinaciji sa akrilnim bojama, posebnim lepkovima i lakovima.\nDecoupage Vikend škola Decoupage tehnike pomoći će Vam da naucite da sami pravite sve sto zamislite u decoupage tehnici). Održava se u Novom Sadu.\nDecoupage (dekupaž) tehnika je jedna od najstarijih tehnika ukrašavanja predmeta. To je lepljenje papirnih isečaka na materijale od drveta, plastike, keramike, metala.\nOni sa malo mašte i volje ovom tehnikom mogu potpuno da izmene izgled stana ili da učine gotovo sve što se može zamisliti.Kod ove tehnike cilj je postići da se isečci, motivi koje lepite potpuno uklope u pozadinu, tako da izgledaju kao da su slikani ili štampani na površini koju ukrašavamo.\nMožete ukrašavati i menjati nameštaj, nakit, razne predmete - tanjire, čaše, činije, vaze, flaše - šta god vam padne na pamet i šta god smatrate da treba proći restauraciju. Naučite da na lak i jednostavan način osvežite stare i izanđale predmete koji su trebali da završe u smeću - na taj način nećete opteretiti kućni budžet, ali ćete dobiti gomilu novih, divnih predmeta koje pritom niko drugi nema.\nPonesite neke predmete (kutijice, male vaze, platna slikarska sa ramom i sve što vam je pri ruci a da nije preveliko). Ostali materijal obezbedjuje škola kao i motiv koji ćete postavljati.\nVažno je znati da se ovom tehnikom možete baviti svi Vi sa potrebom za kreativnošću. Puno mašte, malo volje i spretne ruke!\nINSTITUT ZA ESTETIKU I LEPOTU ARTES\nBrace Ribnjikar 63 , Novi Sad\nPonuda obuhvata vikend kurs Dekupaza\nTermini vikendom, po dogovoru\nTrajanje kursa 5 skolskih casova\nPoneti neke predmete (kutijice, male vaze, platna slikarska sa ramom i sve što vam je pri ruci a da nije preveliko). Ostali materijal obezbedjujemo mi kao i motiv koji cete postavljati\nGrupe od 5-6 ljudi\nKupon možete iskoristiti do 16.09.2017.


Konkurs za uređenje Trga Nikole Pašića, Trga Terazije i Trga Republike u Beogradu\nGrad Beograd, Direkcija za građevinsko zemljište i izgradnju Beograda u saradnji sa Društvom arhitekata Beograda raspisali su otvoreni idejni dvostepeni urbanističko-arhitektonski konkurs za tri centralna trga u Beogradu.\nPredaja rada u I stepenu do: 06.03.2015.\nCilj konkursa je da se izabere što kvalitetnije urbanističko-arhitektonsko rešenje koje će, kroz neophodne procedure, omogućiti realizaciju prepoznatljivog i jedinstvenog uređenja tri centralna gradska trga i otvorenih javnih prostora koji ih povezuju.\nPostavljanja pitanja do: 15.01.2015.\nRezultati (I stepen): 20.03.2015.\nPočetak II stepena: 03.04.2015.\nPredaja rada u II stepenu do: 05.05.2015.\nRezultati (II stepen): 15.05.2015\nIzložba konkursnih radova i javna diskusija o rezultatima konkursa biće oragnizovana najkasnije 30 dana nakon objavljivanja rezultata konkursa u drugom stepenu.\nMilutin Folić, gradski arhitekta (predsednik)\nNebojša Minjević, zamenik predsednika\nAkademik prof. Branislav Mitrović\nProf. Boris Podreka\nUkoliko do utvrđenog roka pristigne najmanje 6 radova koji odgovaraju propozicijama konkursa dodeliće se sledeće nagrade u neto iznosu:\n1. nagrada – 1.000.000 RSD\n2. nagrada – 500.000 RSD\n3. nagrada – 300.000 RSD\nObeštećenja radova koji uđu u II stepen, ukupno 750.000 RSD\nPravo učešća na konkursu imaju fizička lica sa stečenom visokom stručnom spremom iz oblasti arhitekture, pejzažne arhitekture i dizajna, bez obzira na njihovu teritorijalnu pripadnost i njihove lične osobine. Učesnici konkursa imaju slobodu da u svoje timove, po želji, uključe stručnjake iz drugih struka koji bi svojim stručnim stavovima i znanjima doprineli unapređenju konkursnih rešenja, kao i studente arhitekture, pejzažne arhitekture i dizajna.\nKonkursnu dokumentaciju učesnici konkursa mogu preuzeti u prostorijama Društva arhitekata Beograda, Kneza Miloša 7a/III svakog radnog dana od 9h do 16h, uz uplatu iznosa od 1.000 dinara na račun broj: 355-1015085-91, Društvo arhitekata Beograda sa naznakom Konkurs za tri centralna trga u Beogradu. Na zahtev učesnika konkursne podloge će biti dostavljene preporučeno poštom.\nPreuzimanjem, odnosno naručivanjem konkursne dokumentacije uz prethodnu uplatu, zainteresovana lica stiču pravo učešća na Konkursu.


Robot nastavlja sa širenjem prodajnih kapaciteta – novi savremeno opremljeni Robot centar od 25. marta i u Kozarskoj Dubici – Radio Feniks\nRobot nastavlja sa širenjem prodajnih kapaciteta – novi savremeno opremljeni Robot centar od 25. marta i u Kozarskoj Dubici\nRaF 22/03/2022 Robot nastavlja sa širenjem prodajnih kapaciteta – novi savremeno opremljeni Robot centar od 25. marta i u Kozarskoj Dubici2022-03-22T14:29:32+02:00 KD INFO\nNakon uspješnog otvorenja Robota u Bugojnu, u petak, 18.marta, kompanija Robot nastavlja sa širenjem svojih prodajnih kapaciteta.\nTako će građani Kozarske Dubice u petak 25. marta dobiti novi, savremeno opremljeni Robot hipermarket prehrane i tehnike, koji će biti prilagođen novim trendovima, potrebama i kupovnim navikama kupaca.\nVeliko nam je zadovoljstvo da smo početak ove godine obilježili proširenom prodajnom mrežom i sa novim kolegama koji su se pridružili Robotovom timu. Također, nastojati ćemo u našim novim prodajnim objektima u Bugojnu i Kozarskoj Dubici ponuditi pažljivo odabrani asortiman, kvalitetnu uslugu i konkurentne cijene uz velike akcijske pogodnosti koje će im omogućiti dodatne uštede.\n”S ponosom najavljujemo širenje trgovačke mreže, 25. marta otvaramo još jedan hipermarket u nizu. Prepoznali smo potrebe lokalnog stanovništva, te ovoga puta usrećujemo sve građane Kozarske Dubice. Vjerujemo da će kupci biti zadovoljni ponudom i uslugom, a prije svega cijenama. Za sve posjetioce pripremamo veliki broj pogodnosti i iznenađenja, te super sniženja na svim odjelima. Otvorenje nove poslovnice Robot u Kozarskoj Dubici biti će ispraćeno kvalitetnim i zanimljivim sadržajem, kroz podjele poklona našim kupcima, nagradne igre, mnogobrojne promocije, degustacije domaćih proizvoda, i drugih iznenađenja.\nU subotu 26.03. organizovati ćemo roštiljadu i zabavu za najmlađe, te vam garantujemo super provod i odlično raspoloženje.\nOno što možemo istaknuti jeste da će građani Kozarske Dubice dobiti novo mjesto najbolje porodične kupovine uz super niske cijene. Više o samom otvaranju, javnost ćemo upoznati u narednom periodu.” – poručili su iz kompanije Robot.\nNovi, savremeno opremljeni hipermarket Robot nalaziti će se na površini preko 2500 m2 i jednoj etaži. Kompanija Robot će zaposliti preko 50 radnika za potrebe održavanja nove poslovnice, a za sve posjetitelje u okviru hipermarketa nalazit će se restoran, veliki parking, kao i ostali sadržaji uslužnih djelatnosti.\n„Mi smo tržni centar u kojem kupac ima priliku da nađe sve što treba na jednom mjestu uz prepoznatljivo najpovoljnije cijene. Odjel prehrane, mesnica, piljara, odjel hemije, robe široke potrošnje, igračke, namještaj, mali kućanski aparati, bijela tehnika, akustika i alati je ono što će naši kupci imati i u novootvorenom centru u Kozarskoj Dubici“- rečeno je iz marketing službe kompanije Robot.\nKao što smo već i ranije istakli, kompanija Robot će u narednom periodu i dalje raditi na proširenju prodajnih kapaciteta širom BiH. Nakon otvorenja Robota u Bugojnu, te ovosedmičnog otvorenja u Kozarskoj Dubici, najavljujemo otvorenje maloprodajnih objekata Zvorniku 01.04, kao i u još deset bosanskohercegovačkih gradova. U 2022/23. godini planiramo zaposliti preko 1000 novih radnika i ujedno otvoriti vrata domaćim proizvođačima kako bi plasirali svoje proizvode u našim objektima. Cijenimo kvalitet i kupujmo domaće u domaćim supermarketima Robot! Očekujte nas i u Vašem gradu!\n« Ovo su najbučniji događaji zabilježeni u istoriji čovječanstva\nSutra dan žalosti u Republici Srpskoj »


Politika Privatnosti - Book Of Sex\nOva Politika Privatnosti je važeća za članove bookofsexnow.hotsexbuddies.com\nbookofsexnow.hotsexbuddies.com web sajt i usluga su članica Dating Factory mreže, kojom upravlja Tyche Technologies AG, tvrtka registrovana pod zakonima Švajcarske, čiji registrovani ured je Hofstrasse 1A, CH-6300, Zug, Switzerland.\nbookofsexnow.hotsexbuddies.com je posvećen pružanju profesionalnog i visoko kvalitetnog servisa za predstavljanje i susrete, te je stoga posvećen zaštiti vaše privatnosti. Mi sledimo sve procedure koje su istaknute u ovom dokumentu, te ga je potrebno pročitati i razumeti zajedno Uveti Upotrebe na bookofsexnow.hotsexbuddies.com web sajtu. bookofsexnow.hotsexbuddies.com Politika Privatnosti ima nameru osigurati da vi možete koristiti mesto i kontaktirati druge članove bez brige o problemima s poverljivošću.\nbookofsexnow.hotsexbuddies.com može izmeniti neke rečenice ove Politike s vremena na vreme, a članovima savetujemo redovito pregledavanje ove Politike kako bi bili sigurni da su pročitali i razumeli najsvežiju verziju.\nSve informacije koje popunite o sebi na vašem profilu će biti prikazane na stranici profila. Od nas se zahteva uklanjanje bilo kakvog ružnog jezika ili reči i fraza koje ne sadrže informaciju ili nemaju smisla u interesu drugih članova s osvrtom na pružanje kvalitetnog servisa za susrete svakom članu bookofsexnow.hotsexbuddies.com web sajta. Mi ćemo objaviti samo slike i fotografije koje udovoljavaju uredničkim smernicama postavljenim u Uvetima korištenja.\nMi moramo dati informacije legalnim autoritetima ako imaju odgovarajuće ovlasti poput naloga za pretragu ili sudski nalog. Osim valjanog zahtjeva pravnog autoriteta vaše informacije su sigurne na bookofsexnow.hotsexbuddies.com web mjestu. Mi činimo najviše što možemo da bi osigurali da sve informacije sadržane koje se odnose na vas budu ažurne, točne i potpune, ali se također oslanjamo na vas da nas obavijestite ako vaše informacije treba ažurirati ili obrisati.\nVaša lična upotreba bookofsexnow.hotsexbuddies.com web mjesta i vaša interakcija s ostalim članovima kroz ovo mjesto će biti držana strogo privatnom.\nPovremeno ćemo da vam šaljemo imajlove trećih licaili promocije za koje smatramo da će da vam pomognu. Imajlove sa bookofsexnow.hotsexbuddies.com možete da prekinete u bilo kom času promenom postavki profila ili klikom na link za prekid pretplate u podnožju svakog imajla s bookofsexnow.hotsexbuddies.com.\nU slučaju posluživanja oglasa na ovom mjestu i kada vi koristite neki od delova ovog web sajta, mi ili oglašavač treće strane mogu postavili ili prepoznati jedinstveni kolačić postavljen u vaš pretraživač. Kolačići su normalni dio delovanja interneta i također se koriste na bookofsexnow.hotsexbuddies.com kako bi sigurno identificirali vas svaki put kada se logirate i koristite sajt te da bi održali vašu sesiju aktivnom kada ne koristite sajt dulje vremena. Sve informacije koje mi ili treće strane prikupljaju preko kolačića i softvera za marketinške kampanje su potuno anonimne.\nAko imate pitanja ili nedoumica, molimo vas upotrebite Podršku Kucima formu na bookofsexnow.hotsexbuddies.com web sajtu i naš tim će brzo odraditi vaš upit, profesionalno i efikasno, jer mi uzimamo privatnost naših članova vrlo ozbiljno i spremni smo nasloviti sve brige koje možete imati.


Socijalne Vesti – Page 2 – kvART\nBeograd, 1. septembar 2017. – Forum za odgovorno poslovanje i Smart Kolektiv zajedno sa kompanijom Delhaize Serbiau periodu od 31.07. do 19.08. sproveli su konkurs za odabir socijalnih preduzeća za učešće u projektu Odgovorno za društvo. Socijalna preduzeća koja su odabrana za učešće u programu su: Intitiative for social...\nin Dizajn, Socijalne Vesti\nMarija Savić,POP ART BLOG Jedan od trendova u veb dizajnu za 2017. godinu jesu i ručno crtane ilustracije. A kako to izgleda kad se sprovede u delo? Pogledajte nekoliko dobrih primera iz prakse.Trendove pokreću oni koji su izuzetni u svom poslu, a kada je u pitanju veb...\nOstavio svoj posao da bi pronašao nešto u čemu uživa, pa je počeo da crta majice za štrebere kao što je on. Šta mislite?\nMichal Sobel je radio kao samostalni dizajner brenda od svoje 15. godine. Od tada je uspeo da se brine o sebi. Volio je sledećih 8 godina. Bili su neverovatni. Iz dana u dan zabava je nestala. U 27-oj godini, odlučio je da ode i počne nešto...\n15 Saveta za dizajn koje svaki grafički dizajner treba da vidi\nZahvaljujući suptilnim podešavanjima, grafički dizajneri mogu učiniti jednostavne slike lepe i nezaboravne. Poppie Pack, grafički dizajner u Canva-u, napravio je 50 odličnih saveta za grafički dizajn prenetih prelepim slikama koje pokazuju tačno zašto ti saveti funkcionišu tako dobro. Izabrali smo par naših omiljenih da podelimo...\nBeogradski nocni market\nUspešno je protekao Beogradski nocni market.KVART ponovo sa svojim unikatnim proizvodima.Vidimo se ponovo. ...\nUspešno je održan prvi u Novom sadu noćni bazar.Po prvi put je učestvovao i KVART sa svojim proizvodima.Vidimo se sledeći put....


Kako ostati ’GMO fri’\nSrbija, u jednoj oblasti, ima ono što cela Evropa želi - kompletan lanac proizvodnje soje koja nije genetski modifikovana. I to dovoljno za svoje potrebe. Naša zemlja ima dugu i uspešnu tradiciju u proizvodnji i preradi soje, i posle Ukrajine i Italije najveći je evropski proizvođač. Srbija je i prva zemlja u regionu koja je regulisala promet i proizvodnju GM proizvoda, a takođe je i prva u regionu, 2009. godine, u potpunosti zabranila promet GMO, pa samim tim i uvoz GM soje i proizvoda od soje. I to je u ovom trenutku naša velika prednost, naročito ako se ima u vidu rastući trend zabrinutosti potrošača za zdravstvenu bezbednost hrane kao i korišćenje GM proizvoda.\nMeđutim, i to bi uskoro moglo da se promeni. Preporuka Evropske unije, kao i Svetske trgovinske organizacije, jeste da se važeći zakon o GMO uskladi sa EU regulativom, jer je aktuelni Zakon, koji deklarativno zabranjuje stavljanje u promet proizvoda od GMO, za njih neprihvatljiv. Najveći izazov u narednom periodu biće kako uskladiti zakonsku regulativu sa EU standardima, a pritom sačuvati domaću GMO fri proizvodnju soje i lidersku poziciju koju Srbija ima na tržištu Evrope.\nSoja je postala centralna tema i u evropskoj poljoprivredi, industriji stočne hrane i prehrambenoj industriji. Evropskoj uniji godišnje nedostaje oko 35 miliona tona soje za stočnu hranu i taj deficit se nadoknađuje uglavnom uvozom iz prekookeanskih zemalja - SAD, Brazila i Argentine. Iz uvoza stiže oko 23 miliona tona sojine sačme i 12,5 miliona tona sojinog zrna, pri čemu čak dve trećine uvoza čini genetski modifikovana soja. Zato nabavka soje iz tradicionalnih zemalja uzgoja u velikoj meri ne odgovara željama evropske prerađivačke industrije, niti željama potrošača. S obzirom na to da Evropska unija ne zahteva označavanje prehrambenih proizvoda (meso, mleko, jaja...), odnosno životinja koje su hranjene GM stočnom hranom, mnoge države, članice EU pronašle su način kako da zaštite svoje potrošače i ponude im pravo izbora. Zajedničko mnogim državama kao što su Nemačka, Austrija, Francuska, Italija, Slovenija... jeste da imaju implementiran sistem za kontrolu i označavanje "GMO fri" prehrambenih proizvoda.\nAustrija je prva članica EU koja je uspostavila "GMO fri" standard označavanja prehrambenih proizvoda, i postavila jasnu strategiju o neuzgajanju GMO proizvoda. Danas ima više od 2.300 proizvoda sertifikovanih kao "proizvodi bez GMO". Iskustvo Austrije pokazuju da se za sada ova oznaka najčešće koristi u proizvodnji mleka, jaja i živine. Mađarska je ustavom zabranila GMO proizvodnju, a do kraja godine očekuje se i da uvede jasno obeležavanje genetski nemodifikovanih proizvoda. I Srbija je omogućila proizvođačima mesa, mleka i jaja da označe svoje proizvode oznakom kvaliteta "Hranjeno Dunav sojom", što je garancija upotrebe genetski nemodifikovane soje proizvedene u regionu Dunava na održiv način. Takođe, 14 zemalja duž Dunava potpisale su Dunav soja deklaraciju čiji je cilj da se bolje koriste domaći resursi i umanji zavisnost od uvezene GMO soje. Srbija je taj dokument potpisala 2013. godine, što bi mogla da bude dobra polazna tačka za stvaranje jakog brenda genetski nemodifikovanih proizvoda. Prethodnih godina kretanja na tržištu obeležile su visoke cene, ali i velika potražnja i visoki profiti proizvođača. Kao posledica toga Srbija je prošle godine proizvela najviše soje u svojoj istoriji, a ove godine tom kulturom zasejano je rekordnih 200.000 hektara. Sorte koje se uzgajaju veoma su adaptibilne i proizvod su domaće pameti. To je važno zato što se na taj način podstiče upotreba sertifikovanog semena, i može se pratiti ceo proces uzgoja i biti siguran da je dobijeni proizvod stvarno "GMO fri".\nAsocijacija Dunav soja ima više od 180 članova i prisutna je u 20 zemlja Dunavskog regiona. Osnovana je kao nezavisna, međunarodna i neprofitna organizacija čiji je osnovni cilj promocija gajenja "GM fri" soje u podunavskim zemljama i ispunjavanje evropske proteinske strategije.\nAutor: Marija Kalentić, regionalna direktorka Udruženja Dunav soja


5 koraka do bolje organizacije - Anja Mi\n5 koraka do bolje organizacije\nBy Anja Miii - среда, мај 10, 2017\nSvi potajno patimo za dobrom organizacijom. Lišava nas nervoze, kašnjenja i odrađivanja stvari u poslednjem trenutku. Pomaže nam da uredimo svoje živote, da lakše i u manje koraka stignemo do zactranog cilja. Potajno patimo jer smo svi u nekom momentu probali da se držimo zapisanog, ali smo vrlo brzo odustali od istog. Da li zbog lenjosti ili smo prosto shvatili da nismo u stanju da se vodimo time - prekinuli smo i nastavili po starom. Priznajem da sam i ja u više navrata pokušavala da zapisujem dnevne / nedeljne obaveze. Neko vreme sam se držala toga, a onda sam prosto odustajala i nešto kasnije bivala strahovito besna na sebe samu. Od kada sam krenula na faks, mada ni sada ne mogu da se pohvalim savršeno organizovanim životom, delimično sam promenila svoje navike. Shvatila sam koji tip organizacije mi odgovara. Smatram da je to izuzetno važno. Nismo svi isti i dok postoje osobe koje se tačno u sat drže isplaniranog, one druge (među kojima sam ja), funkcionišu malo drugačije. U nastavku vam pišem kako ja funkcionišem, kao i šta vam još preporučujem. Nadam se da će vam pomoći da se bar delimično organizujete. Ne forsirajte sebe i ne mislite da ste nedgovorni i lenji jer u vašem slučaju određeni način ne funkcioniše. Uvek postoji više načina i uverena sam da ćete pronaći onaj koji je najbolji po vas!\n1. PRONAĐI ODGOVARAJUĆI PLANER\nProšle godine sam naručila prelep planer sa Instagram profila Uređeni haos. U ovom (klik) postu sam vam pisala o njemu. On funkcioniše po principu zapisivanja obaveza po satima. Naravno, ne morate da ga koristite tako, niti morate da naručite konkretno taj planer (u ponudi su i oni mnogo bolji i sadržajniji). Ja sam se zaista trudila. Želela sam da ga koristim i da se upravljam po njemu, ali nisam uspela. Takav vid planiranja mi prosto ne prija. U početku to nisam shvatala. Mislila sam da sam suviše lenja, ali sam nešto kasnije shvatila da je krajnje glupo da idem protiv sebe i da radim nešto što mi ne odgovara. Nakon toga nisam kupovala druge planere. Jedan sam dobila na poklon, ali slično funkcioniše, te nisam ni pokušavala da ga popunjavam.\nPre par meseci sam ušla u knjižaru da kupim sveske za faks. Palo mi je na pamet da pokupim još jednu svesku sa spiralom i da probam da je uredim tako da bude moj lični planer. Došla sam u dom, ušla na Pinterest, pinovala gomilu inspirativnih planera i počela da uređujem svoj. Nisam uradila Bog zna šta. Nema šarenih washi traka, gomile boja i crteža. Zapravo je vrlo jednostavan. Zapisujem koje knjige sam pročitala, do koje epizode serije sam stigla, koje sam filmove pogledala. Svake večeri u par crta ispišem šta moram da obavim narednog dana. Pravo je zadovoljstvo kada naredne večeri štikliram ono što sam odradila i to me motiviše da i narednog dana ispunim sve planirane obaveze.\nZaključak: Probajte sa već gotovim planerima. Znam, slatki su, imaju lepe printove i samim tim mogu da vas navedu na to da ih koristite. Međutim, ako vam brzo dosade i ako vidite da naprosto ne funkcionišete na taj način, probajte moju metodu. Pravac Pinterest po svežu dozu inspiracije i osmislite svoj planer. Biće vam interesantno da ga crtkate i osmišljavate, a usput ćete dobiti motivaciju da isti redovno koristite. Šta sam ja to pinovala u vezi organizacije planera, možete da pogledate na mom Pinterest nalogu - klik klik.\n2. ODŠTAMPAJ MESEČNI KALENDAR\nMesečni kalendar, sa poljima za upisivanje obaveza, u mom slučaju je pravo malo otkriće! Besplatne mesečne kalendare sam pronašla takođe na Pinterestu. Prosto ukucajte free printable monthly planners ili mi se javite na nekoj od društvenih mreža i ja ću vam poslati onaj koji ja koristim. Suština je da njega zalepite na neko vidno mesto (meni, recimo, stoji iznad kreveta) i da redovno zapisujete obaveze koje imate. Na primer, kontrolne, odgovaranja, ispite, preglede kod zubara, rođendane dragih ljudi itd. Kalendar će vam konstantno biti na oku, jer ćete više desetina puta dnevno proći pored njega, tako da ćete biti u toku sa obavezama i time kada treba da ih izvršite.\nI za ovo važi isto što i za prethodno. Možda se vama ovakav vid organizacije neće dopasti. Možda će vas neprestano podsećati na gomilu obaveza i samim tim vam stvarati osećaj nelagode, ali kada počnete da radite na svojoj organizaciji, bićete efikasniji i te obaveze će se smanjivati, stoga ih neće biti previše kao, eventualno, u toku prvog meseca vašeg zapisivanja.\n3. SKINI APLIKACIJU/E\nJasno je da nismo u prilici da nosimo planere i sveske za sobom baš svuda gde krenemo. Problem nastaje kada u tim sveskama imamo nešto baš važno - šta treba da kupimo, gde treba da odemo itd. Za to služe aplikacije. Ipak su telefoni uvek sa nama i u ovom slučaju su vrlo korisni. Aplikacija koju ja koristim se zove lista zadataka i možete je skinuti na svaki Android uređaj. Postoje i brojne druge, slične, aplikacije, ali ova je najjednostavnija i zauzima minimalno prostora. U nju možete da upisujete sve svoje dnevne obaveze, liste i planove, a ona će vas u određeno vreme podsećati na to da bi trebalo da izvršite iste.\nJoš jedna korisna aplikacija može da bude i sticky notes. Funkcioniše isto kao i kada na prave samolepljive papiriće ispišete neku podsetnicu i zakačite je na vidno mesto u svojoj sobi. U ovom slučaju obaveze zapisujete na papiriće na telefonu, stavljate ih na pozadinu i tako ćete imati uvid u svoje obaveze čim otključate telefon.\nMesečni štampani kalendar o kome sam maločas pisala može da zameni aplikacija Month: The calendar Widget, u kojoj radite apsolutno isto što i na kalendaru koji ste odštampali. Dakle, po datumima i mesecima zapisujete svoje obaveze. Mana je što morate da uđete u aplikaciju da biste imali uvid u iste, dok vam je štampani kalendar uvek na oku, ali ako vam ulazak u aplikaciju postane navika i ako shvatite da tako bolje funkcionišete - odlično! Meni ova aplikacija posluži kada, na primer, saznam za neki kolokvijum, ispit i slično na samom času. Tada zapišem u telefon, a kasnije prepišem na štampani kalendar.\n4. ODRŽAVAJ SVOJ RADNI PROSTOR UREDNIM\nMesto na kome provodiš najviše vremena u toku dana (u mom slučaju je to domska soba, a posebno radni sto), uvek treba da bude uredno. Uzmimo primer mog radnog stola. Preko dana se na njemu nalazi sve i svašta. Papiri, sveske i knjige, gomila olovaka, laptop, telefon, gomila kablova i punjača. Na kraju dana se potrudim da ga sredim, tako da se na njemu nađu samo laptop, čašice sa olovkama, čaša vode i planer sveska. Tako ujutru kada ustanem imam lepši i pregledniji prostor i motivisanija sam da krenem sa izvršavanjem svojih obaveza i upisivanjem novih.\nPredlog: Nabavite plutanu tablu, ona može sjajno da vam posluži za organizaciju. Stavite je na radni sto ili na zid iznad radnog stola. Ja je imam kod kuće, a kako je moja soba trenutno u fazi krečenja i sređivanja, jedva čekam kraj juna da dođem kući i da svoju tablu iznova uredim. Kada to uradim, pisaću vam post o predlozima za ukrašavanje iste. Osim plutane table, predlažem vam da iznad radnog stola okačite male motivacione citate vezane za organizaciju. Ja uživam čitajući ih, verujem da će i vama prijati!\n5. NE DRŽI SE SLEPO SVIH PLANOVA\nNa kraju, moram da kažem da ne ide uvek sve po planu. Iako ste sinoć skoro sasvim isplanirali današnji dan, danas može da se desi nešto nepredviđeno. To je sasvim u redu. Posvetite se tom nepredviđenom događaju i jedan deo planova odložite za sutra. Odredite prioritete, ono što danas mora da bude gotovo, a ostalo ostavite za sutra. Sutra će verovatno biti naporniji dan, jer ćete imati više obaveza, ali dan posle toga se vraćate u kolosek.\nZaključak: Niko ne voli osobe koje izbegavaju druženja i ispijanja kafa samo zato što moraju da uče ili da rade nešto drugo. Dakle, postoje stvari koje mogu da sačekaju i koje ne morate da uradite u istom momentu. Naučite da odredite prioritete i da se jednako posvetite svemu. U početku će biti teško, ali kada naviknete, pa to će biti mačji kašalj!\nPa, nadam se da sam vas motivisala da se ubuduće malo bolje organizujete. Ovo su najjednostavniji načini kako da budete organizovani bez mnogo muke i truda i idealni su za one koji tek počinju da se bave organizacijom svojih obaveza. Srećno!\nAnjaxly 10. мај 2017. 16:21\nBaš si me motivisala, svaka ti čast. Ja se moram dosta potruditi oko organizacije, jer mogu reći da nisam baš najorganizovanija osoba. Odmah odlazim da odštampam kalendar jer sam sigurna da će mi pomoći. :)\nMarijana Petojević 10. мај 2017. 22:03\nDivan post, Anjice! :)\nDugo sam vodila svoj lični planer koji sam sama crtkala i ukrašavala, a onda sam odlučila da probam i vć gotov planer i u mom slučaju je zaista bio od koristi. :)\nTakođe, apsolutno se slažem,ništa lepše od štikliranih obaveza u planru! :D\nMinnah's life 10. мај 2017. 23:23\nOdličan post Anja, doista od velike korsti. Ja jedini vid planera koji koristim, zapravo i nije planer, je kalendar da odbrojavam dane do raspusta. Nikad se nisam znaala koristit planerima,ali nadam se da hoću kad budem imala više obaveza. :)\nАнониман 11. мај 2017. 23:07\nAnja divna si!Pratim te vec dve godine i uzivam citajuci svaki tvoj post.Svaka cast,samo tako nastavi!\nZanima me da li ces ponovo poceti sa postivima "Anja savetuje"?\nAnja Miii 13. мај 2017. 10:07\nHvala ti puno, i ti si divna! <3\nHoću, ali na nešto drugačiji način, i to kroz nešto više od mesec dana, otprilike :) :*\nDanijela - Girly World 12. мај 2017. 13:27\nObožavam tvoje postove! Uvek sam mišljenja 'kvalitet pre kvantiteta'. To se i sama trudim da ostvarim na svom blogu (ne mogu baš da se pohvalim neopisivom aktivnošću :D). Ali tvoj trud je neverovatan. Ideje takođe! Volim da planiram i da se organizujem, svakog vikenda podelim planer na 5 delova i pišem po danima kad šta imam. Mada ovaj mesečni kalendar je još bolji i slađi☺ dala si mi sjajnu ideju! <3\nNovi post na mom blogu☺\nAnja Miii 13. мај 2017. 10:09\nHvala ti puno, draga moja! Drago mi je što sam ti dala neke lepe ideje! <3\nDelilah's stories 13. мај 2017. 13:13\nOvi savjeti su odlični, a fotografije kao i uvijek odlične. Jako mi se dopada tvoj planer kojeg si sama radila, a sve navedene filmove koje sam vidjela sam stavila i na svoju listu gledanja xd Još jednom odličan post\nFeliz 14. мај 2017. 11:59\nObožavam tvoje postove za organizaciju. Jer ja se jednostavno ne mogu organizirat. Pročitala sam već 300 postova na tu temu, no mislim da se popravljam, pomalo no vidim razliku. Definitivno ću si probati isprintati mjesečni kalendar pošto još uvijek nisam pronašla planer.\nAmina Bahović 14. мај 2017. 17:28\nDivan post Anjice! Mnogo si mi pomogla i čitajući post shvatila sam kod kojih sitnica griješim. Ja imam baš dosta obaveza tako da mi je uvijek potrebna dobra organizacija... Hvala ti na ovom korisnom postu :) ♥\nАнониман 15. мај 2017. 18:59\nMoze jedan savet molim te.Svidja mi se jedan decko oko 5 meseci. Svidjala sam se i ja njemu ali se osjednom situacija okrenula.2000 sam a on 01 god. Na jednom rodjendanu su se njegovi drugovi napili i rekli nesto na foru da ne zna sta ds radi jer sam starija i tako te gluposti. Pricala sam i sa nim na taj rodj ali neke glupe teme,nista o nama. Posle se dop sa mojom naj drugaricom i po njegovoj reakciji svidjam mu se. Kad sam se ja njemu javila on je bio malo neAingeresovan i ja sam pitala u cemu je problem on je rekao da ima vise i kad sam trazila da mi kaze on se izvinio i rekao da mu se ne svidjam,ne moze vise da precutkuje to bla bla. Sa mojom naj deugaricom se dop,ona je bila sa njegovim bratom rodjenim ,ona se sa njim dopisivala samo da bi meni pomogla. Medjutim pre neki dan kad sam imala utakmicu on je dosao na njen nagovor,ja sam se samo okrenula kad sam ga videla a ona je pricala daleko s njim i kad je trebao da ide on je rekao njoj"svidjas mi se" ona rekla molim on rekao moram da idem i otisao. Moja naj drugarica je rekla da su pricali danas i da je on rekao kao da je to trenutno,kaze moja bff da mu je danas bilo glupo kad to pricali i ona rekla kao da se ne cuju neko vreme dok se ne ohladi. Ona kaze da nece s njim nista i da ga smatra samo drugom a i bila je sa njegovim rodjenim bratom. Verujem da nece ona s njim nista da ima,ali kako njega da povratim? Volim ga mnogo(svidja mi se). Ne zivi daleko,ali se retko kad vidjamo jer ne idemo u isti grad u sk,moja bff ga vidja,ja ne. MOLIM TE ODGOVORI.❤\nHannah's Life Diary 16. мај 2017. 19:32\nDraga još jedan woow post!! Kako bih voljela da izbacuješ postove češće :(...\nAli shvatam,nemaš ni ti vremena :) .\nUnknown 20. мај 2017. 08:26\nSjajno! Ovo je svima potrebno, sada pogotovo, ali i tokom citave gpdine. Dobra organizacija je kljuc svega :D\nPerfect High 20. мај 2017. 16:16\nPredivan post Anjice, mnogo mi se dopada i dosta mi je pomogao <33!\nPo koja majska preporuka\nSve što muči male i velike maturante\nVodič za pisanje sponzorisanih postova / saveti za...


Tuzla: Ugledali policiju pa iz automobila izbacili ruksak pun droge | Tuzlanski.ba\nDijeljenja: | 22.10.2021. u 10:41\nU srijedu 20. oktorba u Tuzli, policijski službenici Uprave policije MUP-a TK Sektora kriminalističke policije Odsjek za borbu protiv zloupotrebe opojnih droga su, obavljajući redovne poslove i zadatke na suzbijanju i sprečavanju zloupotrebe opojnih droga, uočili putničko motorno Golf u kojem su se nalazila 2 lica, od ranije poznata policijskim službenicima, koji su po uočavanu policijskih službenika vozilom se pokušali udaljiti i tom prilikom od sebe odbacili predmete (ruksak).\nU službenim prostorijama izvršena je kriminalistička obrada nad R.H., rođen 1993.godine i H.P., rođen 1997.godine, oba iz Tuzle, te su imenovani dana 21.10.2021.godine, uz izvještaj, predat Kantonalnom tužilaštvu Tuzlanskog kantona na daljnje postupanje, zbog postojanja osnova sumnje da su počinili krivična djela Sprečavanje službene osobe u vršenju službene radnje iz člana 358. i Neovlaštena proizvodnja i stavljanje u promet opojnih droga iz člana 238. Krivičnog zakona FBiH.\nKljučne riječi: droga, izdvojeno, tuzla, Uprava policije


Objavljen Izvještaj o reviziji Godišnjeg konsolidovanog finansijskog izvještaja Bošnjačke stranke za 2018. godinu\nPodgorica, 11. novembar 2019. godine - Državna revizorska institucija je izvršila finansijsku reviziju Godišnjeg konsolidovanog finansijskog izvještaja i reviziju pravilnosti Bošnjačke stranke za 2018. godinu.\nNa bazi sprovedene revizije, utvrđenog činjeničnog stanja i Izjašnjenja subjekta revizije na Preliminarni izvještaj DRI, nadležni Kolegijum u sastavu senator DRI Nikola N. Kovačević, rukovodilac Kolegijuma i senator DRI Zoran Jelić, član Kolegijuma, izražava pozitivno mišljenje sa skretanjem pažnje na finansijsku reviziju i uslovno mišljenje na reviziju pravilnosti.\nFinansijskom revizijom je utvrđeno da je Godišnji konsolidovani finansijski izvještaj Bošnjačke stranke za 2018. godinu sastavljen i prezentovan na fer i objektivan način u skladu sa važećim okvirom finansijskog izvještavanja osim za navedeno u Izvještaju pod tačkom 10.2.2. Rashodi- Troškovi zakupa i troškovi iz ranijih godina.\nRevizijom pravilnosti utvrđeno je da subjekt revizije nije sve finansijske i druge radnje uskladio sa zakonskim i drugim propisima koji su identifikovani kao kriterijumi za predmetnu reviziju. Neusklađenost se odnosi na nedosljednu primjenu Zakona o finansiranju političkih subjekata i izbornih kampanja (čl.18 i 18a), Zakona o radu (čl.25, 26, 143c i 170) i Pravilnika o kontnom okviru i sadržini računa u kontnom okviru za privredna društva i druga pravna lica.\nRevizijom Godišnjeg finansijskog izvještaja za 2018. godinu je takođe izvršena provjera realizacije preporuka datih u Izvještaju o reviziji Godišnjeg finansijskog izvještaja za 2017. godinu. Revizijom Godišnjeg finansijskog izvještaja Bošnjačke stranke za 2018. godinu utvrđeno je da je ista od devet datih preporuka u Izvještaju za prethodnu godinu realizovala tri preporuke, djelimično je realizovala jednu preporuku, dok nije realizovala pet preporuka.\nKonačan Izvještaj o reviziji Godišnjeg konsolidovanog finansijskog izvještaja Bošnjačke stranke za 2018. godinu je objavljen na zvaničnoj internet stranici Državne revizorske institucije.\nIzvještaj o reviziji Godišnjeg konsolidovanog finansijskog izvještaja Bošnjačke stranke za 2018. godinu\nMore in this category: « Bilateralna posjeta Nacionalnoj kancelariji za reviziju Bugarske\tUčešće predstavnika DRI na radionici o digitalnoj reviziji u Skoplju »


CDNL GODIŠNJI SASTANAK – GRUPA ZA DISKUSIJU\nU susret predstojećem CDNL (Konferencija direktora nacionalnih biblioteka) godišnjem sastanku, 06. septembra 2021. godine organizovana je online diskusiona grupa u čijem su se sastavu našli predstavnici 4 nacionalne biblioteke, iz sljedećih zemalja: Estonije, Irske, Rumunije i Crne Gore.\nSastanak je održan preko Webex aplikacije, a glavna tema diskusije bili su izazovi koje je bibliotekama donijela kriza koju je prouzrokovala pojava COVID-19 virusa i šta smo imali priliku da naučimo iz njih. Posebno je bilo govora o tome kako smo se uspjeli nositi sa nepredviđenom situacijom i koliko je to uticalo na naše poslovanje i dostupnost korisnicima. Nacionalna biblioteka Crne Gore „Đurđe Crnojević“ se, između ostalog, mogla pohvaliti neprekidnim stavljanjem na raspolaganje korisnicima, budući da ni u jednom trenutku čitaonica nije prestala sa radom, već smo u tom pogledu pažljivo slijedili smjernice i preporuke IFLA-e i postupali u skladu sa njima.\nČlanovi grupe u ime NBCG bile su mr Dragica Lompar, direktorica i Slađana Sjekloća, koordinator za međunarodnu saradnju. Predstavnici nacionalnih biblioteka imaće priliku da svoju priču prodube u okviru CDNL godišnjeg sastanka koji će se održati u srijedu, 08. septembra.


Rudarova kamera posjetila trening vratara – nogometni klub RUDAR\nRudarova kamera posjetila trening vratara\nMnogi ni ne znaju da se više puta tjedno na stadionu NK Rudar održava i vratarski trening. „Oko“ naše kamere zabilježio je pionirski na kojem su sudjelovala dva vratara; Nino Basanić i Marko Damjanić, a sve pod budnom prismotrom klupskog trenera vratara Deana Načinovića.\n„Specijalizirani treninzi za vratare su nužni i zbog toga pokušavamo što više ovakvih odraditi, iako je ponekad teško jer je mnogo vratara u klubu, a nije produktivno raditi sa više od dvojicom-trojicom odjednom“, rekao je Načinović pa pohvalio svoje dečke:\n„Naravno da smo ponekad i ljuti, ali dečki većinom daju što više mogu, a to je najvažnije. Afiniteta ima svaki od njih, samo je pitanje tko će koliko raditi. Mi smo tu da ih potičemo i da u hodu ispravljamo greške.“\nU klubu trenutno trenira deset čuvara mreže, od čega jedan koji nije član kluba. Da se u klubu već duže vrijeme dobro radi s vratarima, govori i podatak da Sanjin Vozila, prekaljeni majstor na toj poziciji, ima već dva mlada konkurenta u seniorima, Valnera Radočaja i Paola Blažinu.\nUpdated: 04/02/2016 — 14:27


Label: PGP RTB - LP 5260 • Format: Vinyl LP, Album • Country: Yugoslavia • Genre: Latin • Style: Mariachi\nkada ona, o tome nema pojma. I uvek smisljam neki novi stih il’ neki fazon drukciji od svih al’ uvek kad je sretnem kazem ja, istu stvar. Ref. Pa dobro gde si ti bas sam ovih dana hteo da te zovnem hej, reci mi, da l’ jos uvek imas onaj broj sa dvesto tri. Pa dobro gde si ti sto ne navratis kod kuce sam popodne hej, reci mi, kako mama.\n· O NJOJ JE PEVAO U MNOGIM SVOJIM PESMAMA Đole Balašević o devojci koju je voleo pre Olivere. Đorđe Balašević već 35 godina u braku je sa Oliverom, sa kojom ima ćerke Jelenu i Jovanu i sina Aleksu. Sada je sa svojim pratiocima na Fejsbuku podelio Estimated Reading Time: 4 mins.\nVladika Petar II Petrović Njegoš - Gorski vijenac. Analiza dela - Gorski vijenac dovodi u nedoumicu svojom formom, pa se često postavlja pitanje je li on drama ili spev (ep). On ima jasno vidljive elemente dramske forme kao što su opis lica, dijalog i monolog kao isključiva sredstva pripovedanja i iskazivanja, didaskalije ili remarke koje su negde vrlo obimne.\nti si moj album u kojem su sve one pronasle mjesto i znam da nema vise trazenja jer ja sam u tebi pronasao sve sve ono sto nikad u nijednoj nisam i zato ostani uz mene ovu noc ti znat ces da sam ja za tebe i da cu uvijek biti tvoj. Ref. Vjeruj mi kad ti kazem da te volim kad ti kazem da u tebi imam sve vjeruj mi, ja cu od sad uvijek biti samo tvoj.\n· Uvodimo Vas u svet zvukova stare Jugoslavije, muzika, sport, teatar, politika, literatura, propaganda, reklame i to sve u obliku zvuka. Sve što je nekad činilo Titovu Jugoslaviju govori pred vama svoju priču. Priča o Jugoslaviji ima jako puno i sve su lepe. Priče možete i vi da ispričate a mi da objavimo. JUGOSLAVIJA je oduvek bila pozitivna inspiracija. Here on this weblog you can hear.\nЯ Крутой Алкаш - Лёша Маэстро И Восточный Округ - Гоп-Стоп (CDr, Album)\nWhen The War Is Over - Uriah Heep - Raging Silence (Vinyl, LP, Album) X JAPAN - Art Of Life 1993.12.31 Tokyo Dome (DVD) Electric Ocean People - ...For The Wired Youth (File, MP3)\nBy Mukazahn 22.10.2021 1 Comments on Nema Ni Suza Više (Llora, Paloma Llora) - Đorđe Masalović - Meksiko (Vinyl, LP, Album)\n1 Replies to “Nema Ni Suza Više (Llora, Paloma Llora) - Đorđe Masalović - Meksiko (Vinyl, LP, Album)”\n· Davši reč, Đorđe je po povratku u domovinu, dugo išao po beogradskim grobljima, dok najzad nije na ploči video ime, s kojim se još malo pa srodio - piše na početku teksta. HtmlCode - I skoro 30 godina posle rata, Jekaterina Semjonovna Perebejnova dobila je pismo: na fotografiji, Đorđe Marjanović sa buketom cveća, na grobu njenog Pećted Reading Time: 2 mins.\nFegul on Nema Ni Suza Više (Llora, Paloma Llora) - Đorđe Masalović - Meksiko (Vinyl, LP, Album)


Početak uništenja Velikog parka ili gradnja sporske dvorane - Užičanstveno\nPočetak uništenja Velikog parka ili gradnja sporske dvorane\nVeliki park pre gradnje sporske hale\nBilo je to vreme kada je predsednik užičke Opštine bio Petar Antonijević, vreme kada su urađena dva najveća urbanistička zločina – srušena je “Sokolana” i počelo uništavanje Velikog parka.\nRestoran u Velikom parku pre gradnje sporske dvorane\nKamen temeljac za gradnju sporke dvorane postavio je lično Petar Antonijević, koji je bio inicijator i graditelj brane Vrutci. Rođen u Ponikovici, Učiteljsku školu i Pedagošku završio je u Užicu. U politiku je ušao rano, kao predsednik omladine na izgradnji auto puta Beograd – Niš, kada kreće negova munjevita politička karijera u Savezu komunista. U dva mandata je bio predsednik Skupštine Opštine Užice, kada je dao i incijativu da se izgradi novi Hotel “Zlatibor” od Užičana prozvan “Sivonja”. U njegovo vreme je srušeno najviše delova staroga Užica, kada je građen Dom zdravlja i druge ustanove. Inicijator je i gradnje spomen obeležja “Kadinjača”. Bio je ministar u Vladi Srbije, gde se zalagao za razvoj ugostiteljstva i turizma. Nosilac je mnogobrojnih komunističkih odlikovanja. Godine 2012, na predlog tadašnjeg zamenika gradonačelnika Vidoja Drdarevića, postrojenje za preradu vode nosi ime po Petru Antonijeviću. Tadašnji gradonačelnik, Jovan Marković, je rekao: “Petar Antonijević je bio veliki Užičanin, a ovo je način da mu se oda počast. Mi smo privilegovani, jer u vreme ovako velikih suša, ne patimo od nedostatka vode za piće. Složili smo se da ovo postrojenje nosi ime po Peru Antonijeviću, to je izraz poštovanja i zahvalnosti prema njemu i njegovim saradnicima, ali i svim generacijama radnika koji su nakon toga radili na tome da imamo dovoljno zdrave vode za piće”. Posle nekoliko dana otkrio je spomen ploču sa sinom Petra Antonijevića, režiserom Predragom Antonijevićem, koji se posle 20.godina vratio iz Amerike. Da li je bilo tako kako je Marković rekao, pokazala je bliska budućnost, kada je Užice ostalo bez pijaće vode.\nPetar Antonijević je kamen temeljac za sporsku dvoranu u Velikom parku postavio 13. februara 1974. godine. Projektant je bio Sport projekt Beograd, a halu je gradilo GP “Zlatibor”. Užičani su navikli da imaju svoj Sokolski dom još od 1930. godine, u kome su sve generacije prošle kroz redovnu nastavu gimnastike, kasnije “fizičkog vaspitanja”, kao Sokoli ili kao članovi DTV “Partizan”. U Sokolani su održavana i većina značajnih kulturnih događanja. Užička Sokolana se političkom odlukom našla na putu pruzi Beograd-Bar, a delom na prostoru, kako su tada objasnili, gde treba da bude putnička stanica. Doneta je odluka da se “Sokolana” mora rušiti, iako je bilo raznih drugih rešenja. Antonijević nikada nije dao uverljivo tumačenje zašto je srušen užički hram sporta i kulture. Za sporsku halu su bila moguća tri mesta – za gradnju na Carini, Krčagovu i u V.parku, uslovno novu Sokolanu.\nHala i park danas (foto Aleksandar Križan)\nDvorana je na svečan način puštena 24. septembra 1975. godine. Ostatak parka i dvorana su bili u svečanom ruhu. Organizovana je i izložba dokumenata i fotografija o izgradnji dvorane, gde je sve prikazano u slikama i brojkama. Od parka je tada “otkinuto” više od 5000 metra kvadratnih. Ipak, tokom gradnje dvorane je vođeno računa da opstane funkcija parka. Ostatak parka je kasnije uništen raznim, najpre brzopletim, političkim odlukama. To su danas većinom sporki tereni uz koje su poređana dečija igrališta i teretane na otvorenom, među retkim drvećem uz kameni kej Đetinje.\nVeliki park danas, izgradnja trim staze (foto Užička nedelja)\nPrethodni članakRastislava Raja Gačić\nSledeći članakProfesor Ostoja Vasilić


ODUZETA NELEGALNA RAKIJA U VREDOSTI OD MILION RSD | Jefimija TV, Kruševac\nPodaci pokazuju da od 2.266 kontrola izvršenih za godinu i po dana, 1.753 su u ugostiteljskim objektima, gde je oduzeto i uništeno 457 litara rakije u rinfuznom stanju bez deklaracije i provere bezbednosti proizvoda, čija je vrednost 1.063.000 dinara. Otkriveno je 168 prekršilaca protiv kojih je podneto 168 kaznenih mera.\nNa pijacama je obavljeno 513 kontrola, oduzeto je i uništeno 105 litara rakije u rinfuznom stanju bez deklaracije i provere bezbednosti proizvoda, a vrednost oduzete robe je 93.000 dinara. Otkriveno je 17 prekršilaca protiv kojih je podneto 17 kaznenih mera, a u resornom ministarstvu dodaju da je donet isto toliko upravnih mera. Obavljena je i 91 kontrola jakih alkoholnih pića sa uzorkovanjem, a ispitivani su brojni parametri, sadržaj etanola, ekstrakta, ukupnih kiselina, metanola…\n“Neispravnost deklaracija kod rakija u poslednjih nekoliko godina, prvo je pokazala rastući trend, da bi potom blago opala i zadržala tu tendenciju. U ovim kontrolama pokazuje se pad i to najmanji broj u poslednjih pet-šest godina”, ističu nadležni. Neispravnost kvaliteta je, dodaju, nešto manja u odnosu na poslednjih pet-šest godina, dok je količina etanola, koji nije poreklom iz voća, najniža u poslednjih pet do šest godina. O tome svedoči i podatak da je od 91 analiziranog uzorka, samo u dva pronađen etanol koji nije poreklom iz voća.


/ SEVASTOPOLJSKA RUŽA\nKetrin Makman\tSEVASTOPOLJSKA RUŽA\nRusija, 1854. Kako se Krimski rat razbuktava, Ruža Bar, mlada,\nsvojeglava i prelepa devojka, putuje na bojište, rešena da spase\nšto više ranjenika. Za Marijelu Lingvud, Ružinu rodjaku, rat je\nnešto što se nalazi na stranicama njenog albuma, medju damama koje\nšiju, i u pismima koje dobija od Henrija, svog verenika, čuvenog\nhirurga koji je takodje dobrovoljno otišao da radi pod senkama\ntopova. Ali kad se Henri razboli, a Ruža prestane da piše, Marijela\nbiva nemilosrdno uvučena u rat. Prateći trag svoje neuhvatljive,\nočaravajuće rodjake, Marijelu putovanje odvodi iz suzdržanog\nviktorijanskog Londona u divlji krimski krajolik. Upuštajući se sve\ndublje u tamno središte sukoba, Marijelin uredjen svet počinje da\nse ruši i uvidja da treba mnogo toga da nauči o tajnovitosti,\nodanosti i ljubavi... ISBN\nodanosti i ljubavi. Ovo je tekst sa prednje potkorice Ketrin Makman\nnam je podarila prvoklasni istorijski roman; teško je zamisliti\nneki bolji ove godine. Independent on sandej Makmanova piše\nozbiljno i dobro, i premošćuje razdvajanje naučnog i emocionalnog\nsaznavanja. Ovo je poznata materija, ali Makmanova je veoma\ninteligentno predstavlja. Dejli telegraf Lik Džejn Er lebdi nad\novom ljupkom raspravom u formi romana o tome šta žene doista žele.\nModerne i viktorijanske vrednosti se bore u savremenom pogledu\nMakmanove o prednostima obrazovanja. Mejl on sandej Komentari


ŠĆEPANOVIĆ: Cedevita u ovom trenutku kvalitetnija od nas | Najnovije vesti - Srbija danas\n24.10.2020. • 13:15 Srbija Danas\nPartizan dočekuje goste iz Ljubljane sutra od 19 časova.\nKošarkaši Partizana sutra će od 19 časova dočekati u dvorani ''Ranko Žeravica'' Cedevitu Olimpiju u četvrtom kolu ABA lige, jednu od četiri neporažene ekipe u prva tri kola. Zbog toga je i trener Partizana Vlado Šćepanović naglasio da su gosti u ovom trenutku u mnogo boljoj situaciji od crno-belih, ali da očekuje da njegovi igrači pokažu karakter.\n- Igramo protiv ekipe koja je u ovom trenutku, verovatno u mnogo boljoj situaciji nego mi. Kada imate dva igrača iz prve petorke van ekipe, jednog najboljeg napadača i jednog najboljeg defanzivca, jasno je u kakvom stanju dočekujemo taj derbi protiv ekipe koja je u ovom trenutku kvalitetnija od nas. Imaju veći fond igrača i jednostavno su u boljoj su formi, ali to ne znači ništa. Imam momke koji su već pokazali karakter i koji će ga pokazati u nedelju. Stojim iza njih, verujem u njih i mislim da Partizan u kakvom god sastavu da igra, ima velike ambicije. A to je da ide na pobedu - rekao je Šćepanović.\nUzdigao se Mančester Junajted posle blamaže protiv Totenhema - savladao je kao gost Njukasl i PSŽ i danas (18.30) želi da nastavi seriju protiv Čelsija na Old Trafordu. Čelsi igra dosta promenljivo. Kvota na pobedu Mančestera je 2,50, na Čelsi 2,75, dok je na iks 3,40. Pogledajte sve kvote kladionice MOZZART za Mančester Junajted - Čelsi.\nNa isti način razmišlja i Nemanja Dangubić, koji smatra da je samo maksimalan pristup put koji vodi do pobede.\n- Očekuje nas utakmica protiv ekipe koja je pokazala da su nedavni problemi sa koronom daleko iza njih i da su u jako dobroj formi. Igraju raznovrsno, sa puno igrača u rotaciji i veoma su nezgodan protivnik. Sa druge strane, mi moramo dati svoj maksimum da odigramo i za saigrače koji neće biti u timu. Preko je potrebno da energijom i zalaganjem pokušamo da nadomestimo Mozlijevo i Ogijevo odsustvo i da na taj način dođemo do pobede koja bi nam mnogo značila - istakao je Dangubić.\nABA liga KK Partizan Vlado Šćepanović


ZAVRŠEN KONKURS ZA MENADŽERA POGONA ZA PRIKUPLJANJE I PLASMAN MEDA PČELARA SPOS-a | Savez pčelarskih organizacija Srbije\nZAVRŠEN KONKURS ZA MENADŽERA POGONA ZA PRIKUPLJANJE I PLASMAN MEDA PČELARA SPOS-a\nDatum objavljivanja vesti: 12. avgusta 2017.\nSavez pčelarskih organizacija Srbije raspisao je sredinom aprila Konkurs za radno mesto glavnog menadžera (direktora) privrednog društva, tj. pogona za prikupljanje i plasman meda pčelara SPOS-a „NAŠ MED“ doo, a rok za podnošenje prijava bio je 4. maj 2017. Danas je završen selekcioni proces za 107 prijavljenih kandidata.\nSa oko 40% prijavljenih kandidata je razgovarano, a danas je obavljen poslednji krug razgovora sa Komisijom koju je izabrao Izvršni odbor SPOS-a, i možemo da saopštimo da nismo uspeli da nađemo 5 traženih kandidata za tromesečni probni rad, već samo 2 koji po svemu odgovaraju zadatim kriterijumima. Bilo je i drugih kvalitetnih kandidata, ali svako je imao slabe tačke zbog kojih nismo mogli da ga izaberemo. Zahvaljujemo se svim prijavljenim kandidatima, i izvinjavamo im se što je selekcioni proces trajao malo duže. Možda će biti prilike da sa nekima od njih sarađujemo po drugim osnovama u narednom periodu.\nNarednih dana biće ponovo objavljen gore navedeni konkurs, kako bismo, nadamo se, kroz novi konkurs, došli do još 3 kandidata.\nPo prvom konkursu, izabrana su dva kandidata koji će ovih dana biti i zaposleni (probni rad do tri meseca):\n1. Aleksandar Ristić iz Novog Sada, 1991. godište, diplomirani ekonomista, trenutno na master studijama (međunarodni menadžment). Odlično govori engleski jezik, a služi se francuskim i nemačkim. Iza njega stoji impresivno kontinuirano usavršavanje.\n2. Ljiljana Bašura iz Temerina, 1957. godište, diplomirani pravnik. Ima i završenu višu školu unutrašnjih poslova, sa diplomom projektnog menadžmenta i diplomom poslovnih studija koje su stečene u Pertu (Australija). Sudski je tumač za engleski jezik. Služi se i ruskim jezikom. Iza nje stoji bogata impresivna biografija sa obavljanjem poslova na vrlo odgovornim dužnostima.\nNarednih dana, biće objavljen novi konkurs na sajtu Infostud, ali uslovi konkursa ostaju nepromenjeni.\nNadamo se da ćemo na kraju izabrati pravu osobu za glavnog menadžera (direktora) pogona za prikupljanje i plasman meda pčelara SPOS-a „NAŠ MED“ doo (OVDE), kako bi on što kvalitetnije počeo sa radom nakon što bude završena izgradnja objekta. U međuvremenu će svi izabrani kandidati proći odgovarajuću obuku za taj odgovorni posao.\n< SA 992.000 DINARA MINISTARSTVO POLJOPRIVREDE PODRŽALO KANDIDATURU ZA DOMAĆINA KONGRESA APIMONDIJE\nPOTPISAN UGOVOR O DODELI SREDSTAVA ZA PROJEKAT „PČELINJAK – CENTRIFUGA ZNANJA“ IZMEĐU OPŠTINE RAŠKA I UP „RAŠKA“ >