René Vydarený končí. Hrozně rychle to uteklo, ohlíží se za úspěšnou kariérou | Hokej | Sport | Budějcká Drbna - zprávy z Českých Budějovic a jižních Čech\nsobota, 6. března 2021, 12:13\nV neděli čeká Motor poslední zápas v této sezóně. René Vydarený ale odehraje nejen svůj poslední zápas v sezóně, ale dokonce v životě. Urostlý obránce končí kariéru, která byla opravdu bohatá. Co všechno prožil, čeho ze své kariéry lituje, a co naopak bere jako největší zážitek? Dozvíte se v rozsáhlém rozhovoru.\nByl jste už před letošní sezónou rozhodnutý, že po ní ukončíte svou hráčskou karieru?\nJá už končím třetí rok (smích). Vždy jsem se nechal přemluvit, ale letos jsem si řekl, že je to opravdu naposledy. Těžké rozhodování to nebylo, už je to věk, už to hrozně bolí a není to ono. Odchází záda, už je prostě čas a nechci dojít do bodu, kdy nebudu stíhat. Žádný hokej už neplánuji.\nAž budete v neděli nastupovat do posledního zápasu kariéry na led Budvar arény, troufáte si odhadnout, jaké budete mít pocity?\nAni ne. Bude to zápas jako každý jiný. Připravuji se pořád stejně a v momentě, kdy se hodí puk, nějaké myšlenky vytěsním a soustředím se jen na hokej.\nVzpomenete si na vaše hokejové začátky? Vynikal jste odmala?\nNemyslím si, určitě ne. Zlomový přechod přišel až v sedmém, osmém ročníku, do té doby jsem byl průměrný hokejista.\nVychoval vás bratislavský Slovan. V roce 1999 jste byl draftován Vancouverem a pět let jste strávil za mořem. Jak na Kanadu a USA vzpomínáte?\nTam mě naučili bránit, hokej se tam rychle posouvá a hrozně moc mi to dalo, jak psychicky, tak i to, že jsem se v mladém věku musel osamostatnit a pak už jsem se vlastně nevrátil domů (smích). Vzpomínám na to dobře, jsou tam sice i negativa, ale to vše mě posilnilo do budoucna.\nByl jste někdy blízko přesunu do Vancouveru a startu v NHL?\nDá se říct, že ano. Dostal jsem prostor i na farmě, ale v té době byl ten hokej trochu jiný, byl zákeřnější a tvrdší a já to moc neustál. To je taková moje slabost, kterou si vyčítám dodnes a vždycky budu, že jsem neudělal ten krok. Byl jsem povolaný i do play-off, kdyby nevyšli hráči, ale nevyšlo to.\nPak jste se rozhodl pro návrat domů na Slovensko. Už jste v zámoří neviděl perspektivu?\nPoslední rok jsem šel do Montrealu. V play-off se záložnímu týmu zranilo hrozně moc útočníků a já jsem hrál chvilku centra a pak ze mě chtěli udělat útočníka, ale já si řekl, že to není cesta, kterou chci jít. Pak byla výluka, Evropa byla plná hráčů, ještě jsem byl chvíli v Německu, a nakonec jsem skončil na podzim ve Slovanu.\nVáš návrat byl rovnou mistrovský. Se Slovanem jste se stali mistry Slovenska a v roce 2005 přišel přestup do Českých Budějovic. Proč jste se tehdy rozhodl zrovna pro jih Čech?\nV tom má trochu prsty Michal Hudec, který tu také hrával. Michal tady zrovna podepsal smlouvu. Budějovice postoupily do extraligy a hledaly beka, tak se mě zeptal, jestli bych nechtěl jít sem. A Jarda Látal jako sportovní manažer, Pepa Jandač jako trenér měli zájem, tak jsem to tu podepsal. My jsme s Michalem hráli spolu v juniorce, když jsem se vrátil z Ameriky, tak jsme spolu byli ve Slovanu a pak slovo dalo slovu a šli jsme sem. Byla to trochu náhoda, ale změnilo mi to celý život.\nJak to rozhodnutí jít do Budějovic zpětně hodnotíte? Celkem jste zde nakonec s přestávkami strávil jedenáct let…\nVelice pozitivně. Mně se tady moc líbí. Bratislavu mam rád, je to moje rodné město, ale už se hrozně změnila, je hodně evropská a už to není ta vesnice, ve které jsem vyrůstal (smích). A tady mi to přišlo jako to místo, ve kterém bych chtěl zůstat žít. Mám tady hromadu kamarádů a toho rozhodnutí určitě nelituji, naopak.\nUž tehdy jste svým typickým způsobem zakládal útoky, kdy jste přebral puk u vlastní brány a zatáhl ho až do útočného pásma. To se už u obránců moc nevidí. Jakým typem obránce jste chtěl být?\nDo svých šestnácti let jsem hrál jako útočník. Až potom, když jsem šel za juniorku do národního týmu, kde byl trochu deficit v obraně, tak mě tam šoupli. Takže mně se ta hra trochu míchala s útokem. Vždycky mě bavilo jezdit s pukem, to je to, co mi teď už chybí, už se do té hry tolik nedostávám.\nJací trenéři nejvíce ovlivnili vaši kariéru?\nMusel bych vyjmenovat všechny trenéry, kterými jsem prošel, protože každý mi něco dal. Největší rozhodnutí udělal pan Venutti, který mě dal do té obrany s větou: „Ty mi jednou poděkuješ, ty mě teď nenávidíš, ale jednou poděkuješ.“ Je pravda, že jsem ho tehdy za to nenáviděl, ale měl pravdu. Je to trenér, co má velké úspěchy, a s mládeží uměl pracovat. Říkal, že útočníků je hrozně moc a obránců málo. On mi zásadně změnil můj hokejový život. Jinak jsem měl na trenéry štěstí i neštěstí, ale každý mi něco dal.\nNesmíme zapomenout na vaše reprezentační úspěchy. V dresu Slovenska jste hrál proti nejlepším hokejistům té doby na olympijských hrách v roce 2014 v Soči. Byl to váš největší zážitek?\nZ osobního hlediska mi turnaj moc nevyšel a Slovákům celkově také ne. Výsledky nebyly ideální, ale co se týče sportovního zážitku, tak to bylo neskutečné. Jsem rád, že jsem měl možnost se tam dostat. Stálo to za to.\nTaky jste hrál finále mistrovství světa v roce 2012, v semifinále jste vyřadili Českou republiku. Kam řadíte tohle vítězství a stříbrnou medaili?\nTo je asi ten největší úspěch, který může hráč zažít. Je škoda, že nám to nevyšlo, ale Rusové byli opravdu dobří, neprohráli ani jeden zápas v turnaji a nám už došly síly. A co se týče zápasu proti Česku, tak jsem to bral jako každého jiného soupeře a jako zápas, který chci vyhrát. Žádné rozdíly v tomhle nedělám.\nLetošní sezona z týmového hlediska nevyšla. Jak jste výsledky nesl? Naučil jste se za vaši kariéru snášet porážky?\nPrávě že ne. Já jsem ve své kariéře snad jen třikrát nebyl v play-off. Měl jsem štěstí na mužstva, která vyhrávala. Když jsem byl mladší, tak manželka je svědkem, že když se prohrálo, tak jsem nemluvil. Letos jsem si to vyžral opravdu hodně. Už je to spočítané a člověk se s tím nějak srovnal, ale během sezony, kdy ještě ta šance byla a šlo o zápasy, kde nám chyběla ta koncovka, tak to bolelo opravdu hodně.\nČekal jste před začátkem sezóny, že ta sezona bude až takhle špatná?\nNikdo nečekal žádný orchestr, ale to riziko tam bylo. Celkově ta situace s koronavirem, ta nezkušenost dotáhnout zápasy. Člověk pak zjistí, jak je těžké se z toho vyhrabat. Hledáte řešení, já přísahám, že my jsme hledali řešení každý den, jak se z toho dostat. Ale skončí to opět na těch samých chybách.\nVaše individuální výkony ale nezklamaly, trenér vás opakovaně chválil. Nastoupil jste jako jediný v týmu Motoru do všech dosavadních utkání. To o něčem svědčí. Čím to je, je to zkušenostmi z extraligy, nebo vaším přístupem? Nebo je štěstí, a klepeme to na dřevo, že se vám vyhýbají zranění?\nTo, že jsem se nezranil, má na tom určitě velký podíl, ale nechci to zakřiknout, ještě máme před sebou dva zápasy, které bych rád odehrál. Ale nevím, já se prostě snažím hrát hokej. To je něco, co mě baví. To je těžké tohle hodnotit.\nV 39 letech jste nejstarší v motorácké kabině. Jak vycházíte s mladými? Snažíte se jim radit? A přijmou vaše rady?\nPokud někdo stojí o radu, tak poradím rád. Ale vlastně to vychází ze hry. Když s někým hraju v obraně, tak je lehké mu radit. Musím uznat, že kabinu máme velmi dobrou. Doufám, že kluky budu vídat i po skončení sezóny.\nV jednom rozhovoru si velice chválil spolupráci s vámi Karel Plášil.\nMně se s Karlem dobře hraje. Už je to vlastně vyhraný bek, který udělal velký pokrok. Když jsme spolu před třemi roky začínali a on třeba udělal chybu, tak mu hrozně dlouho trvalo, než se vrátil do zápasu. Teď se hrozně posunul. Letos měl trochu hluché okno, ale myslím, že Venca Prospal to dobře vysvětlil, že každý se musí sžít s narozením dítěte, navíc ta celková situace. Mně se s ním dobře hraje, protože je to hotový bek. Je to rozdíl než hrát s někým mladším.\nZměnila se nějak hokejová kabina dneška a času, kdy jste začínal?\nTrochu se to změnilo. Přístup starších hráčů k mladším je jiný. Já si pamatuji, že jsem v kabině vykal starším hráčům. Člověk si musel vydobýt svojí pozici. Já jsem se bál chodit ze začátku na tréninky s muži, bál jsem se, že špatně nahraju. Tlak byl mnohem větší. Ale zase kdo to zvládl, tak ho to posunulo. Hráče to naučilo hrát trochu pod tlakem. Myslím si, že v dnešní době je tohle trochu chyba. Říká se, že všichni jsou si rovní, ale to tak úplně není. Vždycky někdo bude hrát lépe než ten druhý a podle toho se vytváří pozice v kabině. Ale co se týče humoru, tak to se nemění. Ať je někomu dvacet nebo čtyřicet, jsme prostě furt kluci.\nNa jakou partu nejraději vzpomínáte?\nTo je těžké, ale minulý rok jsme tu zažili něco neskutečného, to jsem v životě nezažil. Na to budu hodně dlouho vzpomínat. Kdyby se ty sezóny bodově spojily, tak máme dvě vynikající sezony (smích). Ale bohužel… Jedna byla extrémně dobrá a jedna extrémně špatná.\nNa čem jste si v kariéře nejvíce zakládal, co pro vás v hokeji bylo nejdůležitější?\nNedostávat góly. Já hrozně nerad dostávám góly. To je moje priorita do teď. Když se daří, tak samozřejmě pomoci dopředu.\nTak to jste letošní sezonu asi dost trpěl, když nerad dostáváte góly?\n(smích) Není to až tak hrozné, ale ano. U nás hrála roli psychika. My jsme dostali gól a pak jsme se úplně složili.\nA čeho si z kariéry nejvíce ceníte?\nJá ještě nevím. Určitě toho, že jsem docela zdravý a můžu ještě hrát. Všichni neměli takové štěstí.\nPotkalo vás někdy v kariéře velké zranění?\nAle ano, absolvoval jsem hodně operací, ale vždycky jsem se z toho nějak dostal. Jednou jsem měl tři zlomeniny za sebou, to už vypadalo, že to zabalím. Ale nakonec jsem se z toho vyhrabal a teď jsem tady.\nJe něco, čeho jste chtěl dosáhnout a nepovedlo se to? Vlastně už jste trochu nakousl vaše působení v zámoří…\nTo, že jsme si nezahrál NHL mě bude hodně mrzet. Příčiny toho jsem si časem už objasnil. Měl jsem si dávat větší pozor na signály od trenéra. Ale to je chyba hodně mladých hráčů, že neberou hokej, jak by měli. To je však přirozený vývoj. Je škoda, že jsem ty signály nepostřehl, možná bych si tu NHL i zahrál.\nJak moc vás mrzí, že se nemůžete rozloučit přímo v Budvar aréně s fanoušky při posledním zápase?\nNejde ani tak o můj poslední zápas, ale celkově hokej bez lidí je hrozný. Myslím si, že to, kde v tabulce jsme, je trochu příčinou toho, že se hraje bez fanoušků. Dali by nám daleko větší náboj, větší emoce. A když bychom padali na hubu, tak by nám pomohli to nějakým způsobem urvat, alespoň ty domácí zápasy. Kdyby měla být ještě jedna taková sezóna, tak je to špatně.\nPo čem ze života hokejisty se vám bude stýskat a po čem naopak ne?\nZačnu tím negativním. Chybět mi nebude letní příprava. Když jsem byl mladý, tak mi to ještě tolik nevadilo, ale ve starším věku už toho bylo dost. A taky přípravné zápasy. O nic se nehrálo, člověk se jen musel připravit na to, co přijde, a to nemám rád. Je to bez emocí. A co mi bude chybět? Samotný hokej, nervozita před zápasem a samozřejmě kabina, ta prdel v té kabině, to mi bude chybět asi nejvíc.\nUž máte představu, jak bude vypadat sportovní důchod Reného Vydareného? Budete chtít zůstat u hokeje?\nAsi ano, nějaké tendence tam jsou. Já to teď nějak neřešil, úplně jsem to vypustil. Říkal jsem si, že to vyřeším až po sezóně. Možná se budu věnovat mládeži, na dospělý hokeji potřebuji zkušenosti. Navíc je těžké si budovat kariéru ve čtyřiceti letech. Ještě chvilku jsem zvažoval hasiče, ale pak jsem se začal soustředit na trénování.\nČím je vlastně René Vydarený vyučený?\nElektrikářem. Ale to nehrozí, já zvládnu vyměnit tak žárovku, ale nevyměním už ani zásuvku a do takových věcí bych se raději už nepouštěl. Nikdy jsem se tím neživil. Ale v rodině máme hodně elektrikářů. Mamka měla elektrikářskou provozovnu, takže proto jsem to šel studovat. Ségry to mají také, ale na rozdíl ode mě v tom mají nějakou praxi.\nKdyž přišla řeč na mládež. Jak vnímáte aktuální situaci okolo mládežnického hokeje?\nO tom by se dalo hodně diskutovat, ale do toho se pouštět nebudu. Jediné, co si myslím, že někteří rodiče zbytečně vyvíjí tlak už na malé děti, aby z nich byli hokejisti. Mně třeba hokejový život začal až v sedmé třídě, takže mi bylo třináct let. To je věk, kdy kluci se začínají měnit v chlapy. A do té doby by se děti hokejem měly pouze bavit a nevytvářet na ně zbytečný tlak. To je takový můj cíl a uvidíme, zda se mi to podaří.\nKdo vás vlastně přivedl k hokeji?\nV roce 1985 bylo mistrovství v Praze a my jsme slavili titul. Já mám o dost starší sestry, o deset a čtrnáct let, a ony hrozně žily hokejem. Dá se říct, že mně k němu přivedly ony. Můj děda byl fotbalista, takže mamka mě chtěla dát na fotbal. Rozhodnutí naštěstí padlo na hokej a asi to bylo správné.\nAutoři Petra Bicková | Foto Josef Pavlíček, hcmotor.cz\nŠtítky René Vydarený, hokej, Motor, rozhovor


Chemičkou Synthesia otřásl výbuch, ven unikl toxický plyn - tn.cz\naktualizováno 13:53 20.8.2012\nExploze z horka\nOd nočních hodin zasahují pardubičtí hasiči v nedaleké chemičce. V noci tam explodoval zásobník s kyselinou. Kvůli hrozbě další exploze hasiči celou noc ochlazovali proudy vody další zásobníky. Do vzduchu unikl oxid dusíku.\n"Událost nám byla nahlášena v pondělí v 01.30. Došlo k výbuchu zásobníku na kyselinu sloužící k úpravě celulózy," řekl Mediafaxu hasičský operační důstojník. Podle jeho slov uniklo do vzduchu nepatrné množství škodlivin, avšak pouze na území areálu společnosti. Bezprostředně po mimořádné události zasahovaly na místě dvě jednotky hasičů. "Nyní na místě zůstává už jen jedna jednotka," dodal v pondělí po šesté hodině operační. Nehoda se obešla bez zranění. Příčiny nehody vyšetřuje policie. "Zjišťujeme, zda nemohl výbuch zavinit někdo cizí," informoval pardubický policejní mluvčí Jozef Bocán. Podle dosavadního vyšetřování je však zřejmé, že k explozi došlo s největší pravděpodobností kvůli přehřátí materiálu. Výše škody také nebyla zatím stanovena. Výbuch v Explosii, který zabil čtyři lidi, zavinila vadná odstředivka\nO nehodě v chemičce byly informovány okolní obce. "Ihned po události jsme rozeslali varovnou sms všem příslušným orgánům státní správy i starostům obcí," uvedla tisková mluvčí společnosti Synthesia Jaroslava Doležalová s tím, že nebezpečné látky se nedostaly mimo areál SemtinZone.\nmuf s přispěním Jakuba Bystrzyckého\nLidi vyděsil černý dým. Valil se totiž z chemičky


Spook House: Minghags (2008)\nTak tohle není druhý Haggard, ale pořád ještě celkem prdelní záležitost. DiCamillo válí jako hovadskej Rut Ru a jinak si zahraje ještě pár dalších charakterů - což je sama o sobě skvělá zpráva pro všechny jeho fanoušky. Zase je tady pomalu každý Bamův starý známý, s vyjímkou Raaba, z toho nějak zvlášť vyzdvihnout si zaslouží výkon Hanny, hroznýho mentála Marka The Baggera, Bamova dědka a zpátky je i Don Vito! Zajímavostí je minirole Ginny Lynn. Je to tak mezi 3 a 4, nic extra určitě nečekejte - občas jsem se tlemil, ale celkově mi to určitě nepřišlo tak dobrý jak bych chtěl. Jinak mě moc nenapadá, co víc o tom napsat... snad jen, že místy je patrná inspirace Pink Flamingos.\nVystavil Ondra Novotný v 15:50\nKurva..dost se toho bojim, kdyz si to takhle zkrouhnul..\n18. prosince 2008 18:37\nhele momenty jsou tam vostrý, neboj se toho... Dico si to dává, ale celkově to prostě není jako Haggard... tomu srovnání se neubráníš\n18. prosince 2008 20:43\na už si viděl Santu? zajímá mě co říkáš na Baggera... to je hroznej píčus, jako v dobrym slova smyslu:D nejlepší je že skoro nemusí nic hrát a má nejhustší hlas, je to fakt takovej mentál, kterýho někde vyhrabali do show Howarda Sterna, kde končej další podobný případy jako je on\n18. prosince 2008 20:54\ntoho curaka vubec neznam, ale vsim jsem si ze si o nem uz kolikrat psal..vubec nic jsem zatim nevidel, mam plnou prdel filmu a na nic necumim, dycky to stahnu a vyseru se na to, nevim co se to deje:D\n18. prosince 2008 22:41\nprostě nemáš náladu čumět na filmy, to samý měl já od jara do podzimu...\n19. prosince 2008 11:17\nje to spíš horší\n21. prosince 2008 11:14\nSel jsem na to cumet spis jako na podprumernou vec a nic moc jsem od toho teda necekal, ale uplne me to rozsekalo. Haggard je pro me klasika a mam k ni svuj vztah, ale tohle se me momentalne asi libi jeste vic. Je to fakt narez, kterej me absolutne nenudil. Bagger je podle me 100% nahrazka Raaba, inspirace Pink Flamingos je tam taky jasna. To jak DiCamillo picuje mi staci a Bam mi taky prijde docela OK (uvidim co Where the fuck is Santa, ale tusim, ze to bude jen kokutek v hadrikach). Celkove se me libi jak je to natoceny - interiery (napr. kdyz Bam chlasta s Dunnem, tak provedeni tech svetel)a vsechny ty mista ve West Chesteru me uplne dostavali. D.\n21. prosince 2008 15:10\nSnad se mi povede mrknout na to v nejbližší době ještě jednou... Bagger je nejlepší a nic přitom nemusí hrát. Dico taky super jeho Rut Ru je geniální. Jinak náhrada za Raaba je spíš Novak, ale ne v tomhle filmu no. Jo ty místa - třeba ten růžek jak tam Dunn čte ty noviny, to je starý známý místo z Haggard.\n22. prosince 2008 1:01\nMyslel jsem, ze to je nahrada za Raaba, co se tyce konkretne ty postavy ve filmu, protoze mi prijde, ze mluvi podobne jako ten Dicuv bratranek z Haggardu..\n22. prosince 2008 9:47\nHlavne se mi jeste libi jak se tam porad neco deje - proto me to nenudi. Kazda scena prinasi neco novyho, takze je to takovej "zmatek", ale to je podle me jenom do plusu. Haggard je oproti tomuhle prece jenom klidnejsi film - ale to tomu nevycitam.\nTak jsem rád že tě to nezklamalo... Mě spíš jo než ne, ale možná jsem měl jen blbou náladu. Hele někdo psal že bonus features jsou prej lepší než ten film samotnej, takže to chce se po tom podívat...\nJo je pravda že Raab hrál něco podobnýho (napůl retardovanýho), ale já spíš myslel tak celkově, že ten kdo Raaba nahradil a koho Bam šikanuje, je teď Novak. V Minghags ale zas tak moc prostoru nedostal - ale hraje taky dobrej charakter...\n22. prosince 2008 17:23\nJo, zajimalo by me co teda s Raabem vlastne je..jinak BAGGER je fakt silenej, nevim co k nemu dodat..\n22. prosince 2008 19:03\nno v Santovi je rozhodně největší prdel s nim, ty jeho hlášky na Missy:DD\n22. prosince 2008 19:29\nWhen I say reveal boy, you better reveal:D\n22. prosince 2008 21:28


Baťa Červené psaníčko s řetízkem | Baťa.cz\nBaťa Červené psaníčko s řetízkem\nStylové dámské psaníčko ve výrazném červeném odstínu. Kovový kroužek dodává tomuto jinak minimalistickému a jednoduchému kousku šmrnc. Psaníčko můžete nosit díky popruhu přes rameno anebo jej vyměňte za řetízek a noste jej v ruce. Tento univerzální model slaďte s lesklými lodičkami a můžete vyrazit na párty nebo na drink s kamarádkou.\nČíslo artiklu: 961-5164 Značka: Baťa Barva: červená Šířka: 34 cm Výška: 24 cm Hloubka: 11 cm Délka ucha: 49 cm Doplňkový popruh: 109-121 cm


Deníček rodiny Šafaříkovy: 30.10.2009\nAsterix slaví padesáté narozeniny\nVčera tomu bylo přesne na den 50 let, kdy se v časopise Pilote poprvé objevil příběh o Asterixovi. Od té doby se z kreslené postavy stal fenomén. Na celém světě se prodalo 325 milionů knih s příběhy galského bojovníka proti římskému impériu a před týdnem vydal Albert Uderzo už čtyřiatřicáté pokračování jeho příhod.\nNarozeniny Asterixe a Obelixe - Zlatá kniha (34.)\nRozměr: 287x218x7 mm\nV nabídce od: 2009-10-22\nAsterix a jeho věrný přítel Obelix slaví letos na podzim 50. narozeniny. A právě u příležitosti jejich kulatin vychází 22. října po celém světě nové album, v kterém najdete jako obvykle plno kresleného i psaného humoru.\nDoufejme, že nás vydavatelství Egmont v brzké době potěší zatím posledním nevydaným dílem této série a tím by v českém jazyce vyšla kompletní série. Jedná se o díl 32 - Asterix et la rentrée gauloise (2003). Příčemž stejně jako u Zlaté knihy nejde o klasické album s uceleným příběhem.\nVyčerpávajícím způsobem se o fenoménu Asterix dozvíte na stránkách http://asterix.comics.cz/.\nPosted by JAN at 9:55 Žádné komentáře:\nLabels: Humor, Různé


Obsedantně kompulzivní porucha: Despotický Patrik z Výměny manželek vyděsil i ty největší milovníky pořádku - Lifee.cz\nKdo včera viděl Výměnu manželek, jistě dlouho nezapomene na hysterického agresora s vášní pro úklid. V reality show zaznělo, že Patrik trpí obsedantně kompulzivní poruchou. Pojďme se tedy podívat na to, co to vlastně znamená. Třeba se v diagnóze najde nejeden z vás, milovníků přehnaného úklidu.\nStředeční Výměna maželek opět posunula hranice lidského chápání o level výš. Protože jinak by nikdo nemohl pochopit, proč mezi námi žijí lidé jako Patrik (26), který šikanoval svou náhradní manželku po celou dobu výměny.\nMarcela (32) se nemohla v jeho domácnosti ničeho dotknout. Pedant Patrik jí asistoval u mytí nádobí, vaření, praní i věšení prádla. Vše podle jeho slov dělala špatně, takže jí hadr, pardon hygienické vlhčené ubrousky, doslova trhal z ruky a vše si dělal raději sám. Vlhčené ubrousky používal skoro na všechno včetně mytí miminka, které vzal deseti ubrousky pěkně svědomitě od hlavy až k patě.\nZatímco náhradní maminka proseděla celý den na gauči, on stokrát vytřel, vysál pod lednicí, otřel linku, umyl dva kousky nádobí, vyrovnal na milimetry písek na nádobí a drátěnku a přitom stále nadával, jaký je doma bordel. O tom, že se Marcela neměla z čeho napít, protože jen si někam odložila skelničku, už startoval, aby ji mohl po tisící jít umýt, nemluvě.\nPatrikova partnerka Veronika (21), se kterou vychovává patnáctiměsíční dcerku Adelhaid, se sama vyjádřila, že její vyvolený trpí obsedantně kompulzivní poruchou. Pojďme se tedy podívat, co to obsedantně kompulzivní porucha vůbec je.\nProkrastinace. Porucha, nebo obyčejné lajdáctví?\nOCD je zvláštní porucha chování. Člověka, který trpí touto poruchou, trápí nepříjemné myšlenky. Úlevu od nich nalézá tak, že se neustále ujišťuje a opakovaně provádí nějakou činnost. Neustále myje jednu skleničku, i když je čistá, luxuje pod lednicí, i když pod ní nejsou žádné drobky ani prach, nebo se neustále strachuje, že je doma nepořádek a stále dokola uklízí uklizené, možná dokonce sterilně čisté.\nI když si třeba člověk uvědomuje, že jsou jeho myšlenky nesmyslné, nemůže je potlačit, zastavit. Už jen z toho důvodu jsou velmi nepříjemné a bývají spojené s pocity úzkosti.\nObsedantně kompulzivní poruchou trpí 2 až 3 % lidí, což je asi každý 42. člověk. Díky narůstající komunikaci na sociálních sítích, postupné sociální izolaci a ke zvýšenému dohledu rodičů vůči dětem je možné, že toto číslo je v české společnosti daleko větší. To vše ještě zvyšuje fakt, že lidé, kteří mají poruchu OCD, se stydí o ní mluvit. Přestaňte se tedy bát a pokud rysy OCD u sebe pozorujete, vyhledejte pomoc profesionála. Tato porucha se totiž dá celkem běžně léčit.\nGALERIEObsedantně kompulzivní porucha: Despotický Patrik z Výměny manželek vyděsil i ty největší milovníky pořádku\nnemoc obsedantně kompulzivní porucha pořádek úklid Výměna manželek


O nás :: Abrabetong\nAbrabetong > O nás\nProvádíme vodorovné dopravní značení na území ČR a Slovenska. Při aplikaci značení používáme nejmodernější technologie a postupy.\nABRABETONG opravuje propadlé kanalizační a vodovodní poklopy na celém území ČR a SR. Profesionální přístup a technologie ukládání poklopů . Specilazovaná firma v České republice usazuje samonivelační poklopy přímo za finišerem. Jedná se o bezvýřezovou technologii uložení poklopů do nových asfaltových povrchů. Systém je šetrný k životnímu prostředí, šetří náklady investorovi stavby a urychluje spuštění plného silničního provozu. SYSTEM se skládá z kvalitních kanalizačních poklopů, kvalitních rychletuhnoucích směsí.\nPostaráme se o vaše kanály.\nAbrabetong je česká firma s tradicí v profesionálních opravách a výměnách kanalizačních, vodovodních poklopů a uličních vpustí. Používáme jedinečný technologický postup na zabudování samonivelačních kanalizačníc a samonivelačníích vodovodních poklopů. IZOLSAN FIX je rychletuhnoucí malta s možným plným zatížením po 90 min. IZOLSAN HF je rychletuhnoucí cementová zálivka s možným plným zatížením po 30 minutách. IZOLSAN ASFALT je modifikovaná studená asfaltová směs bez příměsí ropných produktů.\nAbrabetong působí na celém území ČR a Slovenska. Provádíme vodorovné dopravní značení . Při aplikaci používáme nejmodernější technologie a postupy. Nabízíme kompletní realizaci vodorovného dopravního značení silničních komunikací , prúmyslových areálů , obchodních zon , logist . center ,...


Po přepadení hrůzou nespala, bála se jít ven. Teď přišla první dobrá zpráva - Plzeňský deník\nPo přepadení a bezdůvodném zmlácení zfetovaným pachatelem se dívka ze západu Čech psychicky sesypala. Klepala se doma hrůzou, bála se otevřít dveře, vyjít sama na ulici. Neobešla se bez pomoci psychologa. Vyšetřování případu se vleklo, měla strach, aby na agresora zase nenarazila. Teď, po tři čtvrtě roce, se dočká od policie první dobré zprávy – útočník má být obviněn hned z několika trestných činů. K soudu a případnému rozsudku je ale ještě dlouhá cesta.\nNásilí na ženách. Ilustrační fotografie. | Foto: Shutterstock\nDnem, který mladá žena už z paměti nikdy nevymaže, je letošní 19. březen. Tehdy šla ráno jako tradičně v Klatovech vyvenčit své dva psy. Z jednoho z domů vyšel mladý muž a začal na ni křičet. Sprostě jí nadával. Ona nereagovala a raději přešla na druhý chodník. Bohužel si nevšimla, že se mladík vydal za ní. Nečekaně na ni zaútočil zezadu. „Udeřil mě do hlavy tak, že jsem upadla, pak mě pěstmi mlátil do hlavy a krku,“ líčila tehdy Deníku se slzami v očích. Dodala, že se jí podařilo vysmeknout a začala utíkat. Křičela přitom o pomoc. „On na mě řval, že mu neuteču, že mě zabije,“ popsala dívka s tím, že ji zachránil náhodný svědek.\nUtrpěla otřes mozku a měla poraněnou krční páteř. Musela být hospitalizována v nemocnici, po propuštění byla v pracovní neschopnosti. S tím, co se jí stalo, se vyrovnávala velmi těžko. „Pořád to nemohu dostat z hlavy. Ráno se probudím a je to to první, na co myslím, večer to samé. Beru prášky na nervy, na spaní, na bolest, abych se vůbec tři, čtyři hodiny denně vyspala. Bojím se vycházet ven. Jdu maximálně na deset minut, a to jen v doprovodu partnera. Sama neodemknu ani dveře, když někdo zvoní,“ řekla Deníku několik dní po přepadení.\nPo tři čtvrtě roce už se přece jen cítí lépe, je schopna chodit i do práce. „Moc mi pomohlo, že mám kolem sebe lidi, kteří mě nenechali spadnout na úplné dno. Když přítel třeba musel jít do práce, tak přijeli rodiče z Rakovníka a byli se mnou. Pomohl mi i psycholog, k němuž jsem docházela, a také to, že byl útočník hospitalizován v psychiatrické nemocnici v Dobřanech, takže jsem věděla, že už ho nemohu potkat,“ řekla nyní Deníku. Doba, kdy policie případ šetřila, se jí zdála nekonečná. „Ten člověk je nebezpečný, i další lidé na sociálních sítích psali o tom, že zažili něco podobného. A vlastně nic se nedělo,“ posteskla si.\nTeď už se ale ledy hnuly. Klatovská policejní mluvčí Dana Ladmanová se v současné fázi sice nechtěla k trestnímu stíhání pachatele vyjadřovat, podle dobře informovaného zdroje Deníku si ale muž z Klatov v nejbližších dnech převezme obvinění hned ze tří trestných činů – ublížení na zdraví, nebezpečného vyhrožování a výtržnictví. Vše zdrželo vypracování znaleckých posudků na pachatele i poškozenou. Podle informací Deníku útočník sice trpí duševní nemocí, ale na spáchání činu neměla vliv. Naopak výrazný podíl měly požité drogy, údajně šlo o marihuanu i pervitin.\n„To, že padne obvinění, je pro mě velká úleva. Uvítám jakýkoli trest, i podmíněný. Kdyby pak něco udělal, už dostane tzv. natvrdo. Jen doufám, že se s ním nepotkám ani u soudu, už ho nikdy nechci vidět, dodnes jsem s z toho všeho nevzpamatovala,“ uzavřela mladá Klatovanka.


✅ Povinnost DPH vůbec nevznikla - BusinessCenter.cz\nBusinessCenter.cz » Diskuse » Povinnost DPH vůbec nevznikla\nPovinnost DPH vůbec nevznikla\n30. 10. 2005 9:48\nPodnik zahrnoval z neznalosti do svých přiznání k DPH na výstupu za zprostředkovatelské služby, i když byly splněny podmínky podle § 10, odst. 13 zákona o DPH, tj. že místo plnění bylo v jiném členském státě (SR).\nJedná se o ne bezvýznamné částky jak v r. 2004 tak i dosud 2005.\nPříjemce služeb (SR) DPH neuplatnil, celou částku vč. DPH použil nákladově.\nPokud nevzniklo na území ČR zdanitelné plnění, neplatí tedy pro našeho plátce ani ustanovení o chybě z jiné sazby ani o chybě z osvobození a je tedy šance získat od státu zpět zcela zbytečně odvedenou DPH ? a jak ? a za jakou dobu ?\n30. 10. 2005 10:36\nRe: Povinnost DPH vůbec nevznikla\n§ 10 odst. 12 a 13 se vztahuje pouze na služby na základě plné moci dle mandátní nebo obdobné smlouvy. Podstatné je, že jednáte jménem a na účet jiné osoby. Pokud se jedná o zprostředkování, pak jednáte na základě zprostředkovatelské nebo obdobné smlouvy vlastním jménem a na vlastní účet.\n30. 10. 2005 14:39\nAno, děkuji tomu rozumím a právě na základě toho byl problém otevřen. V příslušné smlouvě o obchod. zastoupení je totiž výslovně uvedeno:\n... obchodní zástupce (ČR) se zavazuje uzavírat jménem zastoupeného (SR) a na jeho účet kupní smlouvy se zájemci (zákazníky) ... za podmínek dále uvedených ...\n.... Zastoupený (SR) se zavazuje zaplatit obchodnímu zástupci (ČR) za jeho činnost odměnu provizi ....\nV praxi to probíhá tak, že zastoupený (SR) fakturuje přímo českému zákazníkovi a ten platí přímo na jeho účet do SR.\nČeský obchodní zástupce jednou za měsíc sumarizuje uzavřené obchody, vypočte a vyfakturuje k celkové částce DPH.\nNejedná tedy se zákazníky vlastním jménem a na vlastní účet.\nVyfakturovanou daň opak běžně dá do svých výstupů v přiznání k DPH.\nNyní byla otevřena otázka, zda to není v zásadě celé špatně - viz ust. odst. 13. Pokud to tedy bylo či je špatně a zdanitelné plnění vlastně nevzniklo a neměla být tedy DPH ani fakturována ani vykazována v přiznání, natož placena. Slovenská strana údajně DPH z opatrnosti zahrnovala do svých nákladů a nevykazovala je v přiznáních k DPH.\nPlatí-li tedy § 10) odst. 13) pro tento případ, jak dále postupovat k tomu, aby český obchodní zástupce dostal omylem zaplacenou DPH zpět od českého fin. úřadu?\nDěkuji za pozornost a trpělivost\n30. 10. 2005 16:50\nPokud vám bylo poskytnuto DIČ objednatele, které objednatel uvedl pro poskytnutí služby spočívající v zajištění zboží podle mandátní nebo obdobné smlouvy, pak místo zd. plnění je Slovensko. Vy jste měl uvést do ř. 510 (§ 24a) a firma ve SR si měla přidanit a zároveň mohla uplatnit DPH na vstupu (samozřejmě za splnění zákonem daných podmínek). Pokud si slovenská firma přidanila (základem daně byla vámi vyfakturovaná částka vč. DPH), pak by jejicjh postup byl správný a na vašem místé bych podala dodatečná daňová přiznání. Zřejmě vás vyzvou k vytýkacímu řízení. Já osobně bych celou záležitost zkonzultovala ještě na kontrolním oddělení FÚ. Snad se někdo ještě přidá se svým názorem, ale já se shoduji s vaším postupem, pouze nesouhlasím s tím, že by toto zd. plnění nemělo být uvedeno v daňovém přiznání (má být v ř. 510).\n30. 10. 2005 21:41\nMoc děkuji za posilu v názoru. O tom, že příslušná hodnota patří na ř. 510 jsem nepochyboval, ale vyjádřil jsem to nejasně.\nJeště jednou dík - možná se přidá někdo další ...


1 As 8/2009 - 56\n1 As 8/2009 - 56Rozsudek NSS ze dne 22.04.2009\nPři stanovení přiměřené lhůty k doplnění podkladů v územním řízení podle § 35 odst. 3 stavebního zákona z roku 1976, musel stavební úřad vycházet z objektivních časových možností účastníka územního řízení obstarat si požadované podklady. Přitom bylo třeba vzít v potaz lhůty, které jsou k získání jednotlivých konkrétních dokumentů obvyklé a které by měly být správnímu orgánu alespoň rámcově známy z jeho činnosti. Pokud bylo požadováno doložení správních rozhodnutí či jiných aktů dalších správních orgánů, musel rozhodující správní orgán rovněž zvážit zákonné lhůty pro vydání těchto aktů, jakož i lhůty vytvořené ve správní praxi příslušných správních orgánů. Naopak pro stanovení lhůty nebyly určující případné subjektivní problémy účastníka řízení, tedy například jím zaviněná nečinnost, či jiné důvody ležící výlučně na straně účastníka řízení.\nNejvyšší správní soud rozhodl v senátu složeném z předsedkyně JUDr. Marie Žiškové a soudců JUDr. Lenky Kaniové a JUDr. Josefa Baxy v právní věci žalobkyně: ZAPA beton a. s., se sídlem Vídeňská 495, 142 00 Praha 4, zastoupené JUDr. Ludmilou Maškovou, advokátkou se sídlem Římanská 7, 101 00 Praha 10, proti žalovanému: Krajskému úřadu Zlínského kraje, se sídlem třída Tomáše Bati 21, 761 90 Zlín, proti rozhodnutí žalovaného ze dne 2. 5. 2007, č. j. KUZL 15415/2007, v řízení o kasační stížnosti žalobkyně proti rozsudku Krajského soudu v Brně ze dne 30. 10. 2008, č. j. 31 Ca 113/2007 - 26,\nNávrhem doručeným dne 21. 3. 2006 Magistrátu města Zlína (dále jen „stavební úřad“) zahájila žalobkyně územní řízení o umístění stavby „Betonárna Zlín“ na pozemcích parc. č. 413, 388, 1094, 1095, 412/1, 1166, 1177/7, 461/3, 457/3, 457/5, 457/4 a 462/6 v katastrálním území Prštné. Jelikož návrh nebyl úplný, vyzval stavební úřad dne 23. 3. 2006 žalobkyni, aby návrh do devadesáti dnů doplnila o čtrnáct potřebných podkladů, a současně územní řízení usnesením z téhož dne na stejnou dobu přerušil. Žalobkyně ve stanoveném termínu sedm požadovaných dokladů nedodala, a proto stavební úřad usnesením ze dne 10. 7. 2006 územní řízení zastavil podle § 35 odst. 3 zákona č. 50/1976 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon). K odvolání žalobkyně žalovaný rozhodnutím ze dne 6. 10. 2006 usnesení stavebního úřadu zrušil a věc mu vrátil k dalšímu řízení. Své rozhodnutí zdůvodnil nepřiměřeností lhůty devadesáti dnů k doložení podkladů, jmenovitě k předložení závěru zjišťovacího řízení podle zákona č. 100/2001 Sb. o posuzování vlivů na životní prostředí a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o posuzování vlivů na životní prostředí).\nStavební úřad tedy pokračoval v řízení a dne 18. 10. 2006 vyzval žalobkyni k doplnění původního návrhu o celkem osm podkladů (část chybějících podkladů byla sice doložena v průběhu odvolacího řízení, některé další však již pozbyly platnosti) a stanovil jí k tomu opět lhůtu devadesáti dnů. Usnesením z téhož dne pak územní řízení přerušil. Žalobkyně však ve stanovené lhůtě, která uplynula dne 22. 1. 2007, nedodala dva požadované dokumenty, a to projektovou dokumentaci obsahující řešení dopravní obslužnosti a souhlasné stanovisko Magistrátu města Zlína, odboru dopravy a silničního hospodářství. Stavební úřad proto usnesením ze dne 2. 2. 2007, č. j. MMZL 9808/2007, územní řízení opět zastavil. Odvolání žalobkyně žalovaný rozhodnutím ze dne 2. 5. 2007, č. j. KUZL 15415/2007, zamítl a napadené usnesení stavebního úřadu potvrdil.\nProti rozhodnutí žalovaného brojila žalobkyně žalobou, kterou krajský soud rozsudkem ze dne 30. 10. 2008, č. j. 31 Ca 113/2007 - 26, zamítl.\nVe včas podané kasační stížnosti žalobkyně namítla, že délka lhůty pro doplnění požadovaných podkladů v územním řízení je v § 35 odst. 3 stavebního zákona omezena pouze tak, že nesmí překročit 12 měsíců. Podle žalobkyně tedy ve složitějších případech, jako je posuzovaný, není devadesátidenní lhůta odpovídající a v takto nepřiměřeně stanovené lhůtě žalobkyně spatřuje porušení stavebního zákona.\nŽalobkyně nesouhlasí s tvrzením žalovaného, že zpracování dokumentace mohlo být zadáno již od počátku řízení (tj. od 21. 3. 2006). Podle žalobkyně je totiž třeba brát do úvahy vždy pouze rozsah a komplikovanost požadované dokumentace uvedené v tom opatření správního orgánu, ve kterém je tato lhůta stanovována. Opatření stavebního úřadu ze dne 18. 10. 2006, kterým byla devadesátidenní lhůta stanovena, požadovalo doložit celkem šest podkladů (pozn. soudu: správně osm), mimo jiné i projektovou dokumentaci uvedenou do souladu se stanoviskem k posouzení vlivů provedení záměru na životní prostředí (EIA) a řešení dopravní obslužnosti. Jednalo se tedy o rozsáhlou dokumentaci, která předpokládala provedení časově náročných zkoušek a měření včetně ověření reálnosti studie s vlastníky dotčených pozemků, a proto měla být žalobkyni poskytnuta delší lhůta.\nŽalobkyně připomíná, že předmětné územní řízení již bylo jednou usnesením ze dne 10. 7. 2006 zastaveno proto, že žalobkyně nebyla schopna včas předložit časově a odborně náročné stanovisko k posouzení vlivů provedení záměru na životní prostředí (EIA). I v tomto případě byla žalobkyni k předložení stanoviska stavebním úřadem určena lhůta pouze v délce devadesáti dnů. Územní řízení pak pokračovalo až po ukončení odvolacího řízení, které probíhalo od července do října, a proto žalobkyně objektivně musela zbrzdit práce na zpracování tak finančně nákladné studie řešení dopravní obslužnosti po dobu, než jí byl znám výsledek tohoto odvolacího řízení. Jelikož tato dokumentace byla stavebním úřadem vyžadována již ve výzvě ze dne 23. 3. 2006, snažila se ji žalobkyně zajistit u projektanta v předstihu. Práce však byly zbrzděny právě odvolacím řízením a poté částečně i nevyjasněností personálního obsazení Magistrátu města Zlína, když projektant nemohl získat potřebné podklady a informace k podmínkám řešení dopravní studie tak, aby mohlo být vydáno kladné stanovisko Magistrátu města Zlína, odboru dopravy a silničního hospodářství.\nPostup žalovaného považuje žalobkyně za účelový a šikanózní, neboť žalobkyně zahájila přípravy stavby (včetně koupě pozemků) na základě sdělení vedoucího stavebního úřadu ze dne 13. 12. 2004, podle nějž byly potřebné pozemky určeny mimo jiné i pro umísťování průmyslových areálů. Nicméně po zahájení územního řízení bylo na stavebním úřadě započato s projednáváním změn územního plánu v daném území s cílem změnit účel využití předmětných pozemků. I z tohoto důvodu bylo stanovisko dotčeného orgánu na úseku dopravy (které žalobkyně obdržela až 22. 2. 2007, a tedy je ve stanovené lhůtě objektivně předložit nemohla) ne zcela jednoznačné, byť umístění stavby z hlediska dopravní obslužnosti nevylučuje.\nŽalovaný ve svém vyjádření ke kasační stížnosti odkázal na své rozhodnutí a vyjádření k žalobě. Dále uvedl, že žalobkyně měla námitku nepřiměřenosti lhůty k doplnění studie řešení dopravní obslužnosti uplatnit již v prvoinstančním řízení případně jako důvod prvního odvolání. Žalobkyně však v tomto prvním odvolání namítala nepřiměřenost stanovené lhůty jen ve vztahu k doložení stanoviska EIA a skutečnosti týkající se dalších dokladů vůbec nezmiňoval. Takový postup není podle žalovaného v souladu s § 82 odst. 4 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, zakotvujícím zásadu koncentrace odvolacího řízení. Složitost uvedení projektové dokumentace do souladu se závěry EIA pak žalobkyně uplatnila až v kasační stížnosti. Z těchto důvodů žalovaný navrhl, aby Nejvyšší správní soud kasační stížnost zamítl.\nŽalobkyně v kasační stížnosti namítá nesprávné posouzení právní otázky soudem [§ 103 odst. 1 písm. a) zákona č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, s. ř. s.], konkrétně přiměřenosti lhůty k doložení podkladů podle § 35 odst. 3 stavebního zákona.\nUstanovení § 35 odst. 3 stavebního zákona ve znění účinném v rozhodné době zakotvovalo povinnost stavebního úřadu vyzvat navrhovatele, aby návrh na zahájení územního řízení v přiměřené lhůtě, maximálně však 12 měsíců, doplnil potřebnými údaji nebo podklady, pokud předložený návrh neposkytoval dostatečný podklad pro posouzení umístění navrhované stavby nebo jiného opatření v území, zejména vlivů na životní prostředí. Pokud navrhovatel návrh na vydání územního rozhodnutí požadovaným způsobem ve stanovené lhůtě nedoplnil, stavební úřad územní řízení zastavil. Lhůtu o přerušení územního řízení přitom nebylo lze prodloužit dalším rozhodnutím.\nSmyslem tohoto ustanovení bylo řešit nežádoucí stav, kdy spolu s návrhem na zahájení územního řízení nebyly předloženy veškeré podklady potřebné pro rozhodnutí. Aby nedocházelo ke zbytečnému prodlužování řízení, stanovil zároveň zákon sankci ve formě zastavení územního řízení, pokud nebyly potřebné dokumenty doloženy včas (ve stanovené lhůtě). Již na tomto místě je nicméně nutno zdůraznit, že podklady potřebné pro rozhodnutí v územním řízení byly specifikovány v § 3 vyhlášky Ministerstva pro místní rozvoj č. 132/1998 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení stavebního zákona. Jelikož povinnost předložit bezvadný návrh s požadovanými přílohami přitom byla primárně povinností účastníka řízení (správní orgán naopak nebyl povinen chybějící dokumenty za účastníka dohledávat), mělo dojít k předložení potřebných podkladů pro rozhodnutí současně s podáním návrhu. Z tohoto pohledu byla lhůta předpokládaná v § 35 odst. 3 stavebního zákona lhůtou náhradní.\nZmiňovaná lhůta k předložení chybějících podkladů nebyla zákonem přímo stanovena: její délka byla omezena pouze maximální hranicí (12 měsíců). Správní orgán tak při jejím stanovení mohl volit z relativně široké škály časových úseků od lhůty v řádu dnů až po jeden rok. Úvaha správního orgánu o délce lhůty však nebyla zcela neomezená, naopak správní orgán musel dostát požadavku přiměřenosti. Přiměřenost lhůty pak bylo třeba posuzovat ve vztahu k okolnostem daného případu, resp. k charakteru podkladů, které jsou správním orgánem požadovány k doplnění.\nÚvahy správního orgánu musely vycházet z objektivních časových možností účastníka územního řízení obstarat si požadované podklady. Přitom bylo třeba vzít v potaz lhůty, které jsou k získání jednotlivých konkrétních dokumentů obvyklé, a které by měly být správnímu orgánu alespoň rámcově známy z jeho činnosti. Pokud bylo požadováno doložení správních rozhodnutí či jiných aktů dalších správních orgánů musel rozhodující správní orgán rovněž zvážit zákonné lhůty pro vydání těchto aktů, jakož i lhůty vytvořené ve správní praxi příslušných správních orgánů. Naopak pro stanovení lhůty nebyly určující případné subjektivní problémy účastníka řízení, tedy například jím zaviněná nečinnost, či jiné důvody ležící výlučně na straně účastníka řízení\nObjektivní přístup ke stanovení lhůty k doložení chybějících podkladů nicméně neznamenal, že by měl správní orgán při stanovení lhůty postupovat mechanicky. Naopak požadavek přiměřenosti lhůty směřoval právě k tomu, že bylo třeba vážit specifika konkrétního případu. Konečně správní orgán musel vzít do úvahy i skutečnost, že stavební zákon neumožňoval prodloužení již stanovené lhůty a její nedodržení striktně spojoval se sankcí zastavení řízení: již z toho důvodu bylo na místě stanovovat spíše lhůtu delší se započítáním možných nepředvídaných situací, které při získávání podkladů mohly nastat.\nPři aplikaci výše uvedených úvah na projednávaný případ musel Nejvyšší správní soud nejprve vyřešit, ve vztahu ke kterým požadovaným podkladům bude přiměřenost stanovené devadesátidenní lhůty zkoumat. Z usnesení stavebního úřadu o zastavení řízení jakož i z rozhodnutí žalovaného vyplývá, že žalobkyně v předmětné lhůtě nepředložila dva dokumenty – konkrétně projektovou dokumentaci obsahující řešení dopravní obslužnosti a souhlasné stanovisko Magistrátu města Zlína, odboru dopravy a silničního hospodářství. Z této skutečnosti jakož i ze správního spisu vyplývá, že ostatní stavebním úřadem požadované podklady byly ve stanovené lhůtě žalobkyní předloženy: devadesátidenní lhůta tedy byla v jejich případě dostatečná, resp. přiměřená. Z tohoto důvodu nepovažoval zdejší soud za nutné zabývat se přiměřeností lhůty k těmto podkladům, a to včetně projektové dokumentace uvedené do souladu se stanoviskem EIA – ostatně skutečnosti týkající se tohoto podkladu uvedla žalobkyně až v kasační stížnosti a jedná se proto o nepřípustná skutková nova (§ 109 odst. 4 s. ř. s.).\nNejvyšší správní soud se zabýval zejména přiměřeností stanovené lhůty ve vztahu ke studii řešení dopravní obslužnosti, jejíž vypracování a předložení bylo v plné dispozici žalobkyně (narozdíl od souhlasného stanoviska Magistrátu města Zlína, odboru dopravy a silničního hospodářství, které však mohlo být vydáno až v návaznosti na zpracování studie). S žalobkyní lze souhlasit v tom, že vypracování předmětné studie bezpochyby vyžaduje provedení měření a dalších časově relativně náročných činností. Z toho však samo o sobě nevyplývá, že by devadesátidenní lhůta byla nedostatečná. Nejvyšší správní soud pak po prostudování správního spisu neshledal žádné objektivní důvody, které by svědčily o nepřiměřenosti této lhůty.\nŽalobkyně předložila ke svému druhému odvolání několik dokumentů, které se týkaly vypracování zmiňované studie. Z nich vyplývá, že žalobkyně uzavřela již dne 15. 5. 2006 smlouvu o dílo s Ing. J. S., jejímž předmětem bylo právě vypracování studie řešení dopravní obslužnosti. Termín vyhotovení byl stanoven od 15. 5. 2006 do 30. 6. 2006. Ve spisu je dále zařazena objednávka vypracování studie ze dne 6. 6. 2006 objednatelem Ing. J. S. u dodavatele Ing. J. H. s termínem dodání 10. 11. 2006. Nicméně již dne 25. 6. 2006 byl podepsán dodatek k citované smlouvě o dílo, podle nějž bude studie vypracována subdodavatelem, společností S-projekt plus, a. s., a to nejpozději do 31. 3. 2007. Až po půl roční pauze však byla dne 16. 1. 2007 (tj. šest dní před koncem devadesátidenní lhůty stanovené stavebním úřadem) uzavřena smlouva mezi Ing. J. S. (resp. jeho společností OSTAP Kolín, spol. s r. o.) a společností S-projekt plus, a. s., která měla studii vypracovat ve lhůtě pěti týdnů.\nSérie těchto smluvních ujednání vzbuzuje v soudu značné pochybnosti o tom, že by studie nemohla být vypracována ve stanovené lhůtě devadesáti dnů. Žalobkyně sice tvrdí, že již v září roku 2006 probíhala měření, resp. sčítání dopravy včetně „zjištění dalších podkladů“ (což dokládá zápisem z jednání mezi společností S-projekt plus, a. s., a Ing. S. datovaným 13. 2. 2007) a že tyto a další činnosti byly časově náročné, nicméně z nabídky projektových prací ze dne 16. 1. 2007 vyplývá, že zmiňovaná měření a další činnosti teprve budou společností S-projekt plus, a. s., provedeny („práce zahájíme po doručení Vaší objednávky“), a to v poměrně krátké lhůtě pěti týdnů. Nejvyšší správní soud proto uzavírá, že byla-li studie realizovatelná v průběhu pěti týdnů (a skutečně v tomto termínu byla dodána), pak devadesátidenní lhůta stanovená stavebním úřadem k jejímu předložení byla přiměřená. Pokud žalobkyně předložila studii až poté, co uplynula stanovená lhůta a řízení bylo zastaveno, bylo to důsledkem smluvních ujednání mezi žalobkyní a jejími subdodavateli, nikoliv kvůli objektivní nemožnosti vypracovat studii ve stanovené lhůtě.\nOstatně skutečnost, že sama žalobkyně byla přesvědčená o tom, že stanovený termín pro doložení požadované studie řešení dopravní obslužnosti je reálný, vyplývá i z jejího postupu v prvním odvolacím řízení. Žalobkyně totiž byla k předložení studie řešení dopravní obslužnosti vyzvána stejnou výzvou a ve stejné devadesátidenní lhůtě jako k předložení stanoviska EIA. Ve svém prvním odvolání však považovala lhůtu devadesáti dnů za nepřiměřenou pouze ve vztahu k předložení stanoviska EIA a jakékoliv problémy se studií řešení dopravní obslužnosti nezmiňovala. Přitom je třeba uvést, že na stanovisku EIA nebylo vypracování studie řešení dopravní obslužnosti nijak závislé.\nI kdyby příprava studie vyžadovala období delší než devadesát dnů, o čemž však zdejší soud pochybuje, je třeba přihlédnout právě k tomu, že žalobkyně byla vyzvána k předložení předmětné studie již ve výzvě ze dne 23. 3. 2006. Žalobkyně tak měla k vypracování studie de facto deset měsíců. Tvrdí-li žalobkyně, že přípravy studie zbrzdilo odvolací řízení probíhající od července do října 2006, pak i po odečtení této doby měla žalobkyně k předložení studie k dispozici období delší než půl roku. Nejvyšší správní soud v tomto ohledu nesouhlasí s argumentací žalobkyně, že stavební úřad při novém stanovení lhůty ve výzvě ze dne 18. 10. 2006 nemohl přihlédnout k původní výzvě a k době, která od ní uplynula. Jak bylo uvedeno výše, „přiměřenost“ lhůty směřuje právě k tomu, aby správní orgán při rozhodování o její délce vzal v potaz konkrétní okolnosti případu – tedy například i to, že účastník řízení již byl v minulosti k předložení shodných dokumentů vyzván, a lze tudíž předpokládat, že s jejich opatřováním již započal.\nPokud jde o námitku žalobkyně týkající se šikanózního jednání ze strany stavebního úřadu spočívající ve změně územního plánu a námitku nevyjasněnosti personálního obsazení Magistrátu města Zlína, jež měly mít za následek obtíže se získáváním souhlasného stanoviska Magistrátu města Zlína, odboru dopravy a silničního hospodářství, pak se jedná o tvrzení, která žalobkyně nepodepřela žádnými (byť nepřímými) důkazy. Ani ze správního spisu nelze vyčíst, že by tyto otázky byly nějakým způsobem řešeny nebo že by ovlivňovaly rozhodování stavebního úřadu a žalovaného.\nNejvyšší správní soud proto uzavírá, že žalovaný ani krajský soud nepochybili, pokud lhůtu devadesáti dnů k doložení podkladů v územním řízení považovali v daném případě za přiměřenou.


Meghan poruší 40 let starou tradici, porodí mimo Londýn. Dítě vévodů bude influencer - Aktuálně.cz\nMeghan poruší 40 let starou tradici, porodí mimo Londýn. Dítě vévodů bude influencer\nAktualizováno 2. 4. 2019 10:28\nVévodkyně Meghan a princ Harry očekávají na jaře narození svého prvního potomka. Podle řady zpráv by se první dítě vévodů ze Sussexu, kteří se vzali loni v květnu, mělo narodit během dubna. Vévodové se před narozením potomka odstěhují z Londýna do Frogmore Cottage, která je součástí areálu hradu Windsor. A podle nejnovější zpráv by manželka prince Harryho měla jejich potomka přivést na svět nikoliv v tradiční londýnské nemocnici Lindo Wing, ale v porodnici blíže Windsoru. Poruší tím tradici nastavenou od 70. let 20. století. Podívejte se, co dalšího se o budoucím členovi královské rodiny zatím ví.\nVévodkyně Meghan je momentálně podle zpráv v devátém měsíci těhotenství. Pár radostnou novinku oznámil loni v říjnu před svou cestu po Austrálii, Novém Zélandu, Fidži a Tonze.\nPředpokládá se, že dítě prince Harryho a vévodkyně Meghan by se mohlo narodit v dubnu nebo začátkem května. Některá média spekulují, zda se dokonce nenarodí ve stejný den jako královna Alžběta II., tedy 21. dubna.\nKrálovský kvíz: Kde se zamilovala Kate, čím byla Meghan a kdy se vdávala Diana?\nMagazín.Aktuálně.cz celebrity královská rodina princ Harry vévodkyně Meghan ze Sussexu dítě Porod vévodkyně Meghan\nSchodek rozpočtu letos může stoupnout na 400 miliard korun


O hledání pozitivna | SvetMotoru.cz\ni ten na nebesích ví, že jsem si od pondělí lámal hlavu, co optimistického napsat do tohoto úvodníku. Vím, že mi mnozí z vás často oprávněně vyčítáte přílišnou skepsi. Bože, jak já bych byl rád pozitivní! Pátral jsem jako Sherlock Holmes střižený Herculem Poirotem a maličko ovlivněný i zrzavým géniem z Kriminálky Miami. Nebylo to nic platné. Já na tom dělal, já na tom makal, a ono ne a ne a ne! Že by snad nějaký pozitivní záblesk z nedávných komunálních voleb? Ani náhodou. Skoro všude vládnou sdružení, pro něž je slovo auto urážkou na úrovni slova konzervativec. Všechny ty Desítky pro šťastnou Dolní Lhotu a Občané za zdravý Vidlákov mají jasno. Auta pryč, parkování zrušit, všude chytré lavičky, pestrobarevné cyklostezky a prostor pro sousedské radovánky. A věřte, že vím, o čem píšu. Naše redakce funguje v Holešovicích, jež jsou součástí Prahy 7, a metody pana Čižinského, který letos opakovaně triumfoval ve svém domovském obvodu a poprvé i celopražsky, zažíváme denně na vlastní kůži. Nařízených 30 km/h kam se podíváš, retardéry, zelené ostrůvky, cyklostezky na páteřní magistrále, kdysi dvouproudé, nyní kvůli vyhrazeným místům pro neexistující cyklisty jen jednoproudé… Automobilisté dnes mají v Praze práva zhruba na úrovni Němců v Československu těsně po skončení druhé světové války. A určitě všemu ještě zdaleka není konec. Do toho si přidejte tažení EU proti autům údajně ve jménu boje proti emisím, tragické výkony Česka na poli dopravních staveb, soudy stojící výhradně na straně státního aparátu… Holt někdy člověk na optimistickou notu nenaladí, ani kdyby se zbláznil. Třeba vám ale při jejím hledání pomůže toto číslo Světa motorů. Nebo hezké oslavy sta let naší krásné republiky.\nInspirující čtení vám přeje