Lukáš Cirok - Romea.cz\nvideoVIDEO: Romskou historii, hudbu, literaturu, jazyk i výtvarné umění představují nástěnné školní obrazy\n23.4.2021 13:15 Romská historie, literatura, hudba nebo umění - témata, která nejsou součástí běžné výuky na českých školách. Organizace Cesta do školy ve spolupráci s Muzeem romské kultury v Brně vytvořili nástěnné školní obrazy, které mají žákům Romy přiblížit. celý článek\nvideoRenáta Plachetková z Velké Británie pro ROMEA TV: Kdo nezíská status usedlíka, bude muset opustit Velkou Británii\n17.2.2021 16:15 O status usedlíka požádalo ve Velké Británii zatím asi 47 tisíc lidí z České Republiky. Úřady odhadují, že na území Velké Británie žije asi 120 000 lidí z ČR, z toho je asi 70 000 Romů. České ministerstvo práce a sociálních věcí vyslalo do Velké Británie Renátu Plachetkovou, která pomáhá jako ministerský rada v Leedsu s vyřizováním dokladů k získání statusu usedlíka. Pokud nebudou mít Češi žijící na území Velké Británie do 30. června 2021 status usedlíka, dojde k jejich vyhoštění, upozornila v rozhovoru pro ROMEA TV Renáta Plachetková. celý článek


Rozhovor s nejlepším Mladým chemikem ČR - Průmyslová ekologie\n17. 6. 2019 | Zpravodajství | Autor: Svaz chemického průmyslu ČR\nRozhovor s nejlepším Mladým chemikem ČR\nNejlepší Mladý chemik ČR se jmenuje Robin Dočekal a je žákem Základní školy Letovice v okrese Blansko. Jeho učitelkou chemie je RNDr. Hana Nečasová. Jeho zájmy jsou kromě chemie také skateboard, pennyboard, hra na trumpetu a dramatický kroužek.\nRobine, před pár dny jsi získal titul krále mladých chemiků pro rok 2019. V obrovské konkurenci téměř 18 000 soutěžících jsi dokázal zvítězit. Jaký to je pocit? Věřil jsi, že bys mohl vyhrát?\nNa soutěž jsem se připravoval už od osmé třídy a samozřejmě jsem do ní šel s tím, že bych rád vyhrál. Když jsem ale pak přebíral pohár a šerpu, byl jsem z toho jako introvert dost rozhozený. Pořád jsem nemohl uvěřit, že se mi to podařilo.\nRadost mám ohromnou, vítězství v Mladém chemikovi je mým největším úspěchem. Účastnil jsem se sice i jiných soutěží, převážně olympiád, ale tam se mi příliš nedařilo, vždycky jsem postoupil maximálně do krajského kola.\nRodiče byli z mého prvenství také unešení, jejich nadšenou reakci jsem vůbec nečekal. Ještě teď se nacházím v mírném opojení, ale je mi jasné, že příjemné pocity časem opadnou a že je třeba pokračovat dál. Vítězství v soutěži je hodně motivační...\nCo rozhodlo o tvém vítězství? Vrozený talent a nadání, nebo důkladná příprava a vůle něčeho dosáhnout?\nUrčitou dávku talentu asi mám, hlavně na matematické disciplíny, ty mi jdou samy a moc mě baví. Naopak předměty, které mě neoslovily, mívám problém se naučit.\nPříprava na soutěž probíhala v režii paní učitelky, která mi nosila odborné knihy k prostudování. Pokud jsem něco nechápal, tak mi to ochotně vysvětlila, případně mě vzala do laboratoře, kde jsme si procvičili praktickou úlohu.\nChtěl bych na tomto místě paní učitelce Haně Nečasové moc poděkovat. Byla to právě ona, kdo mě k chemii přivedl a dokázal mě pro ni nadchnout. Bez její schopnosti podat látku tak, aby zaujala a zároveň i bavila, bych nikdy soutěž nevyhrál. Chemie se sice učí až v osmé a deváté třídě, já ji ale díky paní učitelce potkal mnohem dříve.\nKdyž jsem chodil do první třídy, konal se u nás ve škole den otevřených dveří. Nakoukl jsem zvědavě do laboratoří, kde zrovna probíhaly chemické pokusy, a byl jsem úplně okouzlený.\nNakonec jsem v laboratoři zůstal celý den. Tak moc se mi pokusy líbily, že jsem se paní učitelky zeptal, jestli bych ještě někdy mohl přijít. Od té doby jsem dvakrát týdně navštěvoval laboratoř a nasával její zvláštní, opojnou atmosféru.\nLetovická základní škola patří mezi nejúspěšnější v soutěži: ze sedmi ročníků celostátního finále vyhráli třikrát právě její žáci. Čím si to vysvětluješ? V čem je podle tebe vaše škola výjimečná?\nVýjimečnost naší školy je hlavně v lidech, kteří v ní učí. Máme totiž vynikající učitele, kteří od nás nevyžadují tupé biflování dat, ale samostatný přístup k problémům a jejich logické řešení. Vlastně nás učí myslet. Klidně si udělají ráno čas a trpělivě nám vysvětlují obtížnější látku, dokud jí sami neporozumíme.\nDalší naší výhodu je, že v rámci rozvrhu chemie máme i hodiny praktických činností, takže pravidelně chodíme do laboratoří. Ty jsou výborně vybavené a často se v nich zdržujeme i mimo vyučování, třeba při přípravě na různé soutěže.\nChemie je tvým velkým koníčkem, kterému věnuješ spoustu času. Zbývá ti prostor i na jiné aktivity?\nNejsem svým založením společenský typ a rozumím si jen s těmi lidmi, kteří se pohybují na stejné vlně a s nimiž si vzájemně něco dáváme. Jinak mám povahu spíš introverta, který dává přednost individuální zábavě. Baví mě jízda na skateboardu nebo pennyboardu, rád hraju na trumpetu v dechovém orchestru zdejší hudební školy a navštěvuji také dramatický kroužek.\nChemie je oborem, který se často předává z generace na generaci. Našli bychom nějakého chemika i ve vaší rodině?\nNe, vůbec ne. V naší rodině se nevyskytuje ani jediný chemik, u nás jsou jen účetní, zedníci a jeden muzikant. Já jsem chemii propadl spíš nedopatřením, které má na svědomí paní učitelka Nečasová. Rád bych jí za tento krásný omyl poděkoval...\nPo prázdninách se staneš studentem chemické průmyslovky v Brně. Přemýšlel jsi už o tom, kam tvé kroky povedou po maturitě?\nAno, přemýšlel jsem nad tím a samozřejmě bych rád využil stipendia, které mi nabídla Fakulta chemicko-technologická Univerzity Pardubice. Od mnoha lidí už jsem slyšel, že fakulta má vysokou úroveň, a líbí se mi i její moderní architektura. Navíc má perfektně vybavené laboratoře a panuje v ní příjemná atmosféra, což jsem zažil během soutěže. Pokud všechno půjde podle plánu, rád bych po maturitě studoval právě v Pardubicích.\nZúčastnil ses i jiných soutěží. V čem bylo celostátní finále Mladého chemika odlišné?\nMladý chemik je mnohem štědřejší a naděluje fantastické ceny, které žáky motivují natolik, že do soutěže dají úplně všechno. Já jsem třeba vyhrál kvalitní notebook, z něhož mám velkou radost a který mi poslouží k dalším studijním účelům, protože hraní her pokládám za ztrátu času.\nOrganizace soutěže je další skvělá věc, kterou se Mladý chemik liší od podobných akcí. Finálový den totiž netvoří jen soutěžní část, ale také perfektní doprovodný program pro žáky i učitele, který si všichni užijí.\nZadání soutěžních úloh je podle mě středně náročné a neobsahuje nezvládnutelné věci, takže člověk má radost, když úlohy vyřeší. Největším zážitkem pro mě ale bylo slavnostní vyhlášení výsledků.\nKromě úžasné atmosféry se mi moc líbilo, že ceny nám předávali významní lidé, kteří toho v životě už mnoho dokázali, takže jsou pro nás velkou inspirací...\nDěkujeme Robinu Dočekalovi za rozhovor a přejeme mu mnoho dalších úspěšných životních reakcí!\nCHEMIE | SOUTĚŽ | MLADÝ CHEMIK


Etikoterapie | OpenYourEyes\nEtikoterapie nás učí, jak se stát vědomým tvůrcem svého života. Umí nastartovat proces sebeuzdravování, vnáší do života spokojenost, radost, lásku i zdraví. Dokáže změnit nás, a tím i naše okolí. Etikoterapie vede k sebepoznání a zabývá se uzdravováním nemocných vztahů k sobě i k druhým. V těchto nezdravých vztazích hledá příčiny problémů a nemocí člověka.\nČlověka ovlivňují negativní pocity jako je strach, závist, zloba, lítost, nenávist, křivda a trápení se pro druhé. Tyto destruktivní pocity narušují harmonii duše a těla. Vznikají tak fyzické potíže a nemoci. Etikoterapie se zabývá uzdravováním nemocných vztahů k sobě i ostatním. Nemoc těla je z tohoto pohledu jen hmotným otiskem nemocné duše.\nJedná se o celkový pohled na člověka, na jeho tělo, duši i ducha. Jde se do hloubky člověka, do jeho nitra. Je určena pro ty, kteří už nechtějí jen pasivně přihlížet své nemoci a polykat prášky, ale pro ty, kteří mají odvahu vykročit na cestu objevování sebe a svých chybných postojů a jednání, na které nemoc a problémy upozorňují. Léčí a řeší vaše trápení.\nNaše tělo nám spolehlivě ukazuje cestu k nalezení smyslu našeho života. Tělo zrcadlí naše chování, myšlenky a přesvědčení.\nPozitivní emoce a myšlenky nás povznášejí, dodávají pozitivní energii, chuť do života a optimisticky hledět do budoucnosti.\nNegativní chování, emoce a myšlenky v nás postupně vytváří nemoci. Nemoc k nám přijde jako varování, že ve svém životě děláme něco špatně a něco není v pořádku. Musíme se zastavit, naslouchat a popřemýšlet, kde ve svém životě chybujeme. Situaci najít, pochopit a změnit. Dojde tak ke skutečnému uzdravení a vymizí hmotný příznak nemoci v těle.\nEtikoterapie říká, že nemoc je zdravá reakce těla na nezdravé myšlení. Stává se, že neumíme dobře pochopit a přijmout to, co nám život přináší. Často, až přes bolestné životní zkušenosti, jsme ochotni a schopni změnit své negativní chování a myšlení. Etikoterapie nás učí vědomě vytvářet láskyplné myšlenky, přijmout sám sebe, umět se radovat ze života a být spokojený. Neubližovat sobě, ani nikomu jinému. Skutky, slovy a myšlenkami, které mají obrovskou sílu.\nPokud chceme v přítomnosti dosáhnout trvalého pocitu štěstí, musíme se naučit milovat sami sebe. Přijmout se takový, jací jsme. Osvobodit své vnitřní dítě a naplnit ho chybějícími pocity lásky a bezpečí.\nPohled na děti\nDěti jsou velmi citlivé a v jejich srdcích je touha po opravdové, bezpodmínečné lásce. Když dítě nějakým způsobem strádá, začne se jeho duše bránit a dítě nějakým způsobem na situaci reaguje. Stáhne se do sebe, zlobí, vzteká se nebo se snaží přizpůsobit a podřídit. To vše může vést k nemoci. Onemocní-li dítě, je potřeba se podívat na to, jak a v jakém prostředí dítě vyrůstá. Zda v láskyplném prostředí nebo naopak. Dítě je napojeno na své nejbližší a nejvíce na své rodiče. Zrcadlí jejich energii a pocity na sobě.


David Copperfield - kouzelník, který změnil svět\nŽijící legenda – kouzelník David Copperfield\n22.10.2015 Mato Comments Off\nKouzelník David Copperfield ze svojí show “Dreams and Nightmares” lámal rekordy\nV roce 1956 se ve městě Metuchen v New Jersey narodil David Seth Kotkin. Když mu bylo 7 let, naučil se od svého dědečka první kouzlo s kartami, které mimochodem dodnes používá na svých představeních. Jinak samotářský David si díky kouzlům získával pozornost, a právě to ho motivovalo trénovat stále náročnější kousky. Tehdy ještě nikdo netušil, že tento mladík jednou dobije svět kouzel pod jménem David Copperfield. Kouzelník se inspiroval hrdinou z románu Charlese Dickense. Své první představení absolvoval už jako 12 letý. O něco dříve se dokonce stal členem Společnosti Amerických Kouzelníků.\nV 16 letech začal vyučovat magii na univerzitě v New Yorku. Ještě během svého studia dostal nabídku vystupovat v muzikálu „The Magic Man“. V tomto muzikálu, kromě svých kouzelnických triků, dokázal, že není špatným zpěvákem a tanečníkem. V roce 1977 nastartovala jeho mediální sláva, když mu televizní stanice ABC nabídla vlastní program se jménem „The Magic of ABC“. Dokonce dostal svůj vlastní speciál „The Magic of David Copperfield“, který je mimochodem vysílán až dodnes.\nPeter Šesták pomáha svojimi kúzlami deťom na Slovensku.\nSe svými vystoupeními, kterých měl mnohdy i více než 500 ročně, dosáhl velkých úspěchů. Získal několik cen Emmy, jednu cenu Bambi a se svým představením „Dreams and Nightmares“ překonal prodejní rekordy. Sám David prozradil, že příprava kouzel a iluzí není jednoduchá. Jediná iluze má prý 7 různých provedení a příprava jednoho jediného kouzla trvá přibližně 2,5 roku. Mezi jeho největší trumfy patří zmizení sochy Svobody, průchod skrze Velkou čínskou zeď nebo iluze levitace. Jak sám kouzelník přiznal, právě nacvičení této iluze mu trvalo neskutečných 7 let.\nNavzdory jeho obrovským, bezkonkurenčním iluzím za svůj největší úspěch považuje „Project Magic“, který založil v roce 1982. Tento projekt pomocí jednoduchých kouzel pomáhá zlepšit motoriku postižených pacientů – hlavně dětí. David má kromě své hvězdy na chodníku slávy i rytířský titul francouzské vlády a dokonce se objevil i na poštovních známkách mnoha krajin na světě.\nDavid Copperfield byl kouzelníkem, kterého už jen velmi těžko někdo překoná. No na Slovensku je rovněž několik skvělých talentů, mezi kterými vyniká Peter Šesták se svojí „Magic Show“ pro dospělé i děti.


Žena s dětmi přišla o střechu nad hlavou. Strážníci rodině sehnali bydlení - Brněnský deník\nBrno – O střechu nad hlavou přišla osmatřicetiletá žena se dvěma dětmi. V noci na neděli jí v zoufalé situaci pomohli strážníci, které na rodinu upozornila svědkyně v brněnské ulici Sýpka.\nStarší dcera ženy má devět let, mladší dítě je teprve v kočárku, má necelé dva roky. Strážníci, kteří přijeli na místo, plačící ženu i děti odvezli do tepla na služebnu na severu Brna. „Kolegové mezitím obvolali asi dvě desítky krizových center a azylových domů, nakonec jim s nalezením dočasného útočiště pomohl sociální zaměstnanec, kterého kolegové o situaci informovali,“ uvedla mluvčí strážníků Tereza Kadrnožková.\nStrážníci pořádkové jednotky pak ženu s dětmi převezli k lékaři. „Konstatoval, že dcery jsou v pořádku. Po vyšetření je hlídka převezla do krizového centra, kde si rodinu převzala jeho zaměstnankyně,“ doplnila Kadrnožková.\nrodina, bydlení, sýpka, Brno


Časté píchání na hrudi | uLékaře.cz\nuLékaře.cz Poradna lékaře Časté píchání na hrudi\nOrtopedie Hana 8.4.2012\nje mi 21 let, nekouřím, nepiju, užívám Eurothyrox 50 na štitnou žlázu 1tabletu denně a 2x týdně 1,5 tablety a chtěla jsem se zeptat, zda nevíte čím je, že asi 5x do měsíce mě začne buď při sportu nebo když jsem i v klidu píchat nad levým prsem(cca. 10 ran) Tohle mě trápí už asi 3 roky. Moje doktorka mi řekla, že to nic není. Jak byste postupovala vy? Děkuji za odpověď\nKaždá potíž má jistě svou příčinu. Může se jednat jen o svalový spasmus, svalovou křeč, ale také blokádu v oblasti spoje, kloubu, mezi pateřním výběžkem a žebrem.\nAbsolvujte vyšetření u rehabilitačního lékaře a pohybovou léčbu u fyzioterapeuta, měl by se dostavit výsledek


Průmyslové pračky a odmašťovače se slevou až 10% ! – Detail ( E-shopy )\nPracujete v průmyslových provozech nebo vlastníte velmi vybavenou dílnu, které neustále něco chybí? Do nabídky jsme pro Vás zařadili vysoce kvalitní průmyslové pračky a odmašťovače, které slouží k odmaštění a dokonale odstraní veškeré nečistoty před krokem, jako je lakování.\niOdhadce.cz – Detail ( Ostatní )\nJezte švestky – Detail ( Obchody )\nŠvestka je velice známá pro svou dobrou chuť i zdravotní účinky na naše tělo. Tato peckovice je plodem slivoně švestky a ve střední Evropě má její pěstování dlouholetou tradici. U nás v Čechách se jedná o nejčastěji pěstovanou a velice ceněnou dřevinu. Švestka se velice snadno množí, má ráda teplo a daří se jí v mírném podnebí. Švestky dozrávají až ke konci léta, takže nás před zimou nabíjejí nezbytným zdrojem vitaminů a minerálů. Ve švestkách najdeme také důležité antioxidanty, které pomáhají bojovat proti volným radikálům.\nJesenné potulky po Slovensku so SOREOU so zľavami – Detail ( Ostatní )\nDarujte si podzimní relax, pohodu a kochejte se krásou přírody – Detail ( Ostatní )\nDarujte si jesenný relax, pohodu a kochajte sa krásou prírody – Detail ( Ostatní )\nV Liptovskom Jáne sa koná konferencia CHÉMIA 2015 – Detail ( Ostatní )\nNa jubilejnom 10. ročníku konferencie CHÉMIA, konanom v dňoch 23.-25.9.2015 v Liptovskom Jáne v Hoteli Sorea Máj, sa účastníci zaoberajú iniciatívou Responsible Care a bezpečným manažmentom chemických látok. Konferenciu organizuje Zväz chemického a farmaceutického priemyslu (ZCHFP) SR, spolu so spolupracujúcimi organizáciami a odbornými garantmi, pod záštitou Ministerstva hospodárstva SR. Informuje o tom Silvia Surová, generálna sekretárka ZCHFP SR.\nRychlá půjčka bez registrů | DnesPujcka.cz – Detail ( Ostatní )\nEvent marketing prohlubuje obchodní vztahy – Detail ( Firmy )\nJe solární ventilační panel vyrobený podomácku opravdu výhodnější? – Detail ( Stavba )\nVymáhání pohledávek od dlužníka – Detail ( Servisy )\nTajná zbraň úklidových pracovníků – Detail ( Firmy )\nKorálkování – Detail ( Móda )\nProč mít microsite? – Detail ( On-line služby )\nResponzivní web design je nevyhnutný – Detail ( On-line služby )\nAPHRODITE PALACE potěší bohaté návštěvníky ještě větším luxusem – Detail ( Ubytování )\nVýsledek hospodaření 2015 – Detail ( Reality )\nVýsledek hospodaření za rok 2015 je v zemědělství žalostný. Řada farmářů již zvažuje pokračování v zemědělské činnosti i dále.\nJak vybrat nábytek? – Detail ( Nábytek )\nZařizujete si nově interiér domu nebo bytu? Ať už jde o prostory nové nebo zrekonstruované jistě chcete, aby Vaše domácnost vypadala příjemně a Vy se zde cítili útulně.\nTIP: Měřící technika se slevou až 51% ! – Detail ( Stavba )\nPracujete na výstavbě Vašeho nového domu a čeká Vás spousta vyměřování? Pokud chcete, aby bylo vše přesně, aby Vám vše dokonale vycházelo na centimetr, měli byste vědět o produktech, které Vám k tomuto dokonale pomohou. Inspirujte se nabídkou na Peddy.cz, kde naleznete širokou nabídku, ve které naleznete měřící přístroje.\nEnergie2 od septembra znížila ceny zemného plynu – Detail ( Firmy )\nSvětoznámá Vincentka se plní do lahví už téměř 200 let – Detail ( Ostatní )\nOživte svatební oznámení jutovým vzorem – Detail ( Ostatní )\nZnačkové dámské mikiny 100% skladem ! – Detail ( E-shopy )\nBohužel pro někoho možná bohudík tu brzy budeme mít kalendářový pravý podzim. Podle počasí už tu však už dávno je. Pokud si ještě užíváte posledních dní, kdy sluníčko ještě hřeje přes den, měli byste myslet na chladnější večery,kdy jistě rádi sáhnete po kvalitní hřejivé mikině.\nOriginální náušnice se slevou až 50% ! – Detail ( E-shopy )\nDámy, rády nosíte nejrůznější šperky? Patří mezi Vaše nejoblíbenější šperky náušnice? Pokud ano, v tom případě pro Vás máme exkluzivní nabídku náušnic různého typu. Neváhejte ani okamžik a navštivte dokonalou nabídku na Goldex.cz, kde naleznete více než 1400 různých typů.\nOriginální bavlněné tašky se slevou 20% ! – Detail ( E-shopy )\nChodíte téměř denně na běžné nákupy potravin a potřebných produktů do domácnosti? Pokud Vás nebaví si neustále v obchodech kupovat zbytečně drahé igelitové tašky, neváhejte a nechte se inspirovat skvělou nabídkou, ve které naleznete zcela originální bavlněné tašky, které zaručeně zaujmou ihned na první pohled.\nVýběr správného regálu – Detail ( Obchody )\nPodzimní bundy od známých značek se slevou až 82% ! – Detail ( E-shopy )\nPodzim je pomalu tady. Jak je na tom Váš šatník? Jste už dokonale připraveni na typické podzimní sychravé počasí plné deštivých přeháněk a nižších teplot? Pokud jste ještě nenarazili na vhodnou podzimní bundu, nyní máte skvělou příležitost. Pokud rádi nosíte stylové a značkové oblečení, do naší nabídky jsme pro Vás zařadili kvalitní podzimní bundy.\nPepe Jeans oblečení a doplňky se slevou až 45% ! – Detail ( E-shopy )\nRádi nosíte pouze kvalitní a moderní oblečení, protože si dost zakládáte na svém vnějšku? Cítíte se dobře v oblečení, které je pohodlné a navíc víte, že ho nepotkáte na každém rohu na někom jiném? Doporučujeme Vám nahlédnout do naší nabídky, do které jsme pro Vás připravili značkové oblečení a doplňky Pepe Jeans.\nZnačkové mikiny Lonsdale, Everlast a další nyní výhodně ! – Detail ( E-shopy )\nPodzim už nám klepe na dveře! Připravujete pomalu svůj šatník na toto období, které s sebou přináší spoustu chladných a deštivých dnů? Neváhejte a následujte naši skvělou nabídku, ve které naleznete značkové mikiny pro celou rodinu nyní se slevou až 77%! Vybírat můžete celá rodina, takže všichni se společně můžete dokonale připravit na nadcházející sezónu. Mikiny zaručeně patří do základních kousků oblečení, které zaručeně nesmí chybět v žádném šatníku.\nPodzimní práce na zahradě – Detail ( Ostatní )\nPoslední letní den je za námi a nyní nadchází čas připravit zahradu zimnímu spánku. Připomene jaké podzimní práce na zahradě nevynechat.


Recenze: Já, padouch 3 - Valeas Blog\nFilmová sárie "Já, padouch" patřila již od prvního dílu k nejlepším animovaným filmům vůbec. To se autorům podařilo především díky originálním postavám mimoňů, které pobaví nejen děti, ale i dospělé. Bohužel samostatný film o mimoních zas až tak úžasný nebyl (recenzi si můžete přečíst ZDE).\nUpřímně netuším, proč se animované filmy dělají ve 3D. Předpokládám, že náklady jsou mnohem nižší než v případě hraných filmů, přesto věřím, že i pro děti by bylo pohodlnější sledovat film bez težkých brýlí na nose.\nBohužel poslední díl této oblíbené série nepatří mezi ty nejpovedenější. Důkazem bylo i dětské osazenstvo kina, které se smálo mnohem méně než obvykle. Vtipy byly velice předvídatelné a spousta pasáží byla zcela bez nápadu, nejlepší scény byly bohužel již v traileru. Ať tak či tak, děti byly veskrze spokojené a film si maximálně užily.\nVíce z této kategorie: « Recenze: Wonder Woman Recenze: Spider-Man Homecoming »


Třikrát Polda 3 - od nás, pro Vás - iDNES.cz\nTřikrát Polda 3 - od nás, pro Vás\n11. prosince 2000 12:00, aktualizováno 10. prosince 11:44\nSoudě dle zájmu o demo a recenzi jsme usoudili, že vás nová česká adventura Polda 3 od Zima Softare velice zaujala, a proto jsme neváhali a sehnali pro vás pár kousků do soutěže. Nuže, nemeškejte a pojďte se podívat, na koho z vás se usmálo štěstí.\nJsou tomu přesně dva týdny, co se na pultech prodejen s počítačovými hrami objevila nová česká adventura Polda 3 od Zima Software. Tak jako nás i vás, soudě dle zájmu o demo a recenzi, poslední pokračování hry s policistou (dnes již soukromým detektivem) Pankrácem v hlavní roli zaujalo, a proto jsme neváhali a "poslali posly", kteří se vrátili s dobrou zprávou a to, že jsme pro vás měli tři originálky třetího dílu Poldy do soutěže, která před několika málo hodinami skončila. Naše redakce tedy bude zase o tři originálky chudší, oproti tomu právě uděláme radost třem našim čtenářům.\nNež vám ale prozradíme jména tří šťastlivců, prozradíme si správné odpovědi:\nPříběh Poldy 3 začína v Praze\nVe hře naleznete 160 inventářních předmětů\nTřetí díl Poldy ovládáte myší\nO trenýrky můžete lehce přijít u hry Prší\nBigPeter doporučil v závěru recenze autorům hry, aby si najali korektorku\nBohužel nás v případě Poldy 3 postihly technické potíže a mnoho z vás si stěžovalo, že ačkoliv vše vyplňujete korektně, náš script vám odmítá přijmout odpověď na poslední otázku. Bohužel vzhledem k tomu, že některým čtenářům to fungovalo a některým zase ne, přičemž ani my v redakci jsme nenarazili na žádné problémy (kromě chybějících odpovědí v došlých emailech), nedokázali jsme technickou závadu identifikovat ani odstranit a tudíž jsme na poslední otázku nebrali zřetel. Pokud jste tedy odpověděli špatně nebo vám náš script odpověď nepřijal, byli jste i přesto zařazeni do slosování. Za vzniklé potíže se tímto všem čtenářům velice omlouváme.\nNuže, podívejme se, na koho se při losování usmálo štěstí:\nKlára Hamáková, Kralupy nad Vltavou\nJaroslav Krejčí, Sokolov\nPavel Hrdlička, České Budějovice\nCeny do soutěže věnovala firma Bohemia Interactive.\nTémata: software, Soukromý detektiv


Kapitola 25. Vezmi mě domů - Fanfiction poviedky o Harrym Potterovi\n· Kapitola 20. Spojení spojených\n· Kapitola 19. Konečné vítězství\n· Kapitola18. Had útočí\n· Kapitola 17. Vyložit všechny karty na stůl\n· Kapitola 16. Život ohrožující odhodlaní zubaři\n· Kapitola 15. Dva kroky vpřed a jeden vzad\n· Kapitola 14. Někam patřit\n· Kapitola 13. Spáč se probouzí\n· Kapitola 12. Sbírání kousků\nPublikované: 04.04. 2018\nKapitola 25. Vezmi mě domů\nPřemístění vyvolává pocit, jako by kouzelník či čarodějka byli taženi úzkou, těsnou trubkou, která jim stiskne plíce tak, až se často dusí. Naštěstí pro řečeného kouzelníka či čarodějku je přemístění téměř okamžité a tudíž se tento pocit objeví jen na zlomek vteřiny. Po chvíli nepohodlí pak mohou pokračovat, jako by se nic nestalo.\nAvšak když Severus dorazil do cíle, zhroutil se na všechny čtyři, kašlal a popadal dech. Převalil se na záda, zíral do nebe a snažil se hlubokými nádechy uklidnit.\nKyslík nikdy nechutnal tak sladce.\nBylo to nejdelší přemístění jeho života, trvalo několik dlouhých minut. Byl zvyklý na přemístění bez konkrétního cíle – pokaždé, když se hůlkou dotkl Znamení zla, byl přenesen na neznámé místo. Stávalo se mu to v životě natolik často, že když se nepřemisťoval v odpověď na volání Pána zla, mnohdy to nezvládl, protože selhal v soustředění na cíl cesty, nebo myslel na jiné věci a přemístil se na špatné místo.\nToto přemístění se lišilo od všech.\nZatímco Londýn halila mlha, tma a koupal se v měsíčním svitu, teď Severus ležel v ostrém slunci a zíral na bezoblačné modré nebe. Bylo zde teplo, příliš teplo na pozdní zimu Anglie, a to na sobě ani neměl plášť. Rozhlédl se kolem a zjistil, že není nikde blízko Londýna, Anglie, dokonce ani Evropy – podle denní doby a počasí. Navzdory všem známým hranicím přemístění se zjevně na jeden zátah přemístil napříč zeměkoulí.\nNechte to na Albusi Brumbálovi, že vyvine přístroj poháněný silou lásky.\nBrumbál často v záchvatech sentimentality básnil o tom, že láska je ta nejsilnější magie známá v kouzelnickém i mudlovském světě. Mezi tančící světelnou koulí a jinak nemožným přemístěním napříč kontinenty a oceány Severuse napadlo, že ten dědek možná nemusel být vůbec sentimentálním bláznem. Možná, alespoň v této oblasti, jeho slova skrývala pravdu. Koneckonců Brumbál sestavil zatemňovač svýma vlastníma rukama, nosil ho u sebe roky a odkázal ho Ronaldu Weasleyovi, který jej dal Severusovi. Zaručeně zvláštní a neočekávaný řetěz vlastnictví.\nZatímco Severus bojoval o dech a jeho kontrolu, přemýšlel o Brumbálových motivech k vytvoření takového předmětu. Zajímalo by ho, čí hlas chtěl Brumbál zaslechnout ve výbuchu světla. Doufal, že i Brumbála vzbudilo volání vycházející z toho válce. Severus se ho nikdy nezeptal na milostný život. Teď si přál, aby to tehdy udělal. Vždy se bavili o Pánovi zla, válce, Řádu, Bradavicích, Potterových nebo o samotném Severusovi. Nikdy o Albusi Brumbálovi. Nikdy.\nZavrtěl hlavou (proč vůbec zrovna teď přemýšlí o Albusi Brumbálovi?) a s trhnutím se začal horečně rozhlížet. Světlo ho poslalo sem. Teď musí udělat jediné – zjistit, jestli je na správném místě. Myslel, že je. Cítil, že je.\nProhrábl prsty zem. Písek. Byl na pláži. Naklonil hlavu na stranu a sledoval, jak vlny narážejí na břeh. V dálce se ozval křik racka. Alespoň myslel, že to je racek. Zněl trochu jinak než ti, které slýchával.\nPosadil se; na jeho neviditelné tělo se lepil písek. Švihnutím hůlky jej odstranil z oblečení, stejně tak i ten, který se mu dostal pod něj. Jak jen to ten písek dokáže?\nVyštrachal se na vratké nohy a rozhlédl se. Pláž se táhla v půlměsícovém tvaru a obklopovaly ji budovy, útesy a cesta. Voda byla tmavě modrá, tak modrá. Pár lidí v černých celotělových plavkách neslo dlouhá prkna. Surfaři. Vítr sfoukl Severusovi krátké černé vlasy do obličeje. Musí být blízko. Věděl to tak jistě jako nic v životě. On, muž, který strávil život v černém oblečení, ale přesto viděl vše v odstínech šedi, zvažoval všechna znamení.\nProhledal lavičky a útesy, až konečně očima zavadil o postavu na vrcholu jedné ze skal, o postavu s kučeravými hnědými vlasy povlávajícími ve větru a s koleny skrčenými u hrudi. Byla to ona. Severus vydechl – ani si neuvědomoval, že zadržuje dech. Byla v bezpečí. Zádumčivá, ale v bezpečí.\nSeveruse opravdu neuchvacovala představa šplhání na jakoukoli skálu. Ale po dokončení neuskutečnitelného přemístění si nemyslel, že by bylo moudré pouštět se do dalšího tak brzy. Bez rozštěpení by se mu to nepovedlo. Naštěstí nebude muset lézt přímo nahoru. Od pláže až k místu, kde seděla, vedla pohodlná cestička. Tudy se tam Hermiona jistě dostala. Přestože byl vyčerpaný a trpěl nedostatkem spánku, zastrčil zatemňovač do kapsy a co nejrychleji vyrazil.\nV půli cesty na sebe seslal tiché Finite, aby ukončil zneviditelnění. I když byla čarodějka, zjevení se jen tak ze vzduchu by ji vyděsilo. Ne, nechá se vidět a dopřeje jí možnost otočit se a odejít, aniž by s ním musela mluvit, pokud by chtěla. Dlužil jí to.\nZpomalil krok. Došel až sem, ale nevěděl, co jí chce říct.\nCo by jí měl říct?\nPodruhé v životě Hermiona Grangerová provedla impulzivní a bezhlavé rozhodnutí, aniž by se zamyslela nad důsledky, a opět kvůli Severusovi.\nZvláštní, že bylo potřeba Zmijozela, aby jednala přesně jako Nebelvír.\nPřišla na toto místo bez přemýšlení, slepě věřila, že věci budou v pořádku, jakmile sem dorazí. Jako držitelka Merlinova řádu první třídy měla – stejně jako Severus – volnou ruku k vytvoření vlastního přenášedla. Netrvalo dlouho, než si uvědomila hloupost svého rozhodnutí.\nOpustila svoji rodinu. Odešla od dětí, které začala považovat za vlastní. Utekla od nich beze slova.\nPovzdechla si. Chtěla jít domů.\nMohla? Měla vůbec ještě domov?\nSlova, která na ni před dvanácti lety vykřikl Severus v Chroptící chýši, teď docela seděla.\nA jeho poslední slova zasáhla hluboko. Nebyla pyšná na noc s Harrym – od okolností po samotný akt k událostem poté, nebyla pyšná, jak se chovali. Utěšovalo ji, že se to stalo jen jednou a že je k tomu dovedly náročné okolnosti. Zvláště ji utěšovala skutečnost, že to udrželi v tajnosti – nikde se nic nezmiňovalo, v žádné knize ani jiném souhrnu válečných událostí, žádné pomluvy ve společenských rubrikách či bulvárních plátcích. Ginny a Ron se osvědčili jako spolehliví důvěrníci. Nenapadlo ji, že to vyjde na světlo v nějakém dalším vztahu, ale samozřejmě, se Severusem Snapem musela vyjít na světlo všechna tajemství. Nebyla pyšná, že – až na jediného – spala se všemi mužskými kamarády, jako by byla nějaké zavazadlo putující na večírku. Tak to samozřejmě vůbec nebylo, ale stejně… přišlo jí to nevhodné. Jako by o tom každý věděl. Taková ona nebyla. Ale musela se takto cítit.\nTa hádka ji přenesla zpět k nejhoršímu okamžiku jejího života – k okamžiku, kdy Ron odešel ze stanu. Zase jí bylo osmnáct, vyděšená holka ve stanu, s mužem, kterého milovala a který ji zranil a udělal pár narážek, a pak, aniž by jí dal čas na vysvětlení, odešel. A nestaral se.\nDělo se to znovu. Zase byla opuštěná.\nKdyby byla k sobě naprosto upřímná, nebyla to Ronova slova, která nenapravitelně poškodila jejich šance na společné štěstí. Mohla za to skutečnost, že ji nechal, aby zemřela sama.\nSeverus nic takového neudělal. Severus by nic takového neudělal.\nJeho slova ji hluboce zasáhla. Ale nebyla omluvou pro to, aby jej opustila, aby opustila je. Žádnou omluvou pro to, že si sbalila věci a pláchla.\nSeverus své děti (a ano, byly jeho dětmi) chránil jako každý jiný rodič. Ujasnil jí už na začátku, že jsou na prvním místě, i před ní, a že zradu nebude tolerovat. Váhal vystavit děti jí i Harrymu, protože se bál přesně tohoto. Bál se, že až půjde do tuhého, s Harrym je opustí jako všichni v jejich životech.\nDošlo to do tuhého.\nCo bylo horší, uhodila ho. Byl týraným dítětem a ona mu vrazila facku.\nJaká zrůda by toto provedla? Jaká zrůda by to završila odchodem od rodiny? Kvůli něčemu tak pitomému?\nNikdy se za sebe tolik nestyděla.\nSeverus jí to nikdy, opravdu nikdy neodpustí. A právem.\nZe všeho nejvíc si cenil věrnosti. Když se někomu nebo něčemu oddal, pak zcela a napořád a to samé čekal na oplátku. Zatímco vzájemně se nijak formálně nezaslíbili, ona se mu zavázala k péči o děti. A pak odkráčela bez varování nebo zprávy o svém místě pobytu nebo kdy se vrátí. Věděla, jak si to vysvětlí – bude to vnímat, jako by opustila děti i jeho.\nNeměla v úmyslu je opustit, bez ohledu na charakter vztahu se Severusem. Ale uvidí to tak on? Uvěří jí?\nNikdy nebyla násilnická, ale ve vzteku na něj vztáhla ruku a on kvůli tomu odešel. Věřil jí a ona jej zranila jako jeho násilnický otec. To byla ta největší zrada.\nAž ho uvidí, co jen mu u všech všudy řekne?\nHermiona si objala kolena skrčená u hrudi. Seděla na útesu s rozhledem na moře, vítr jí rozevlával vlasy do všech směrů, takže byly střapatější než obvykle, a zašeptala jeho jméno do vzduchu jako omluvu.\n„Severusi.“ To tiché slovo se ztratilo ve větru a zvuku moře. „Severusi… odpusť mi.“\nJejí hlas se nesl zlehka nad zemí a přes moře a prostorem deset tisíc mil daleko, kde jej zaslechl muž a v posteli se zpříma posadil a porušil zákony fyziky a magie, aby za ní přišel. A jen o pár minut později, aniž by si ho byla vědoma, stál deset stop od ní a odhodlával se k posledním krokům.\nMezitím, tisíce mil daleko, zůstaly v nebelvírské společenské místnosti vzhůru dvě postavy a osnovaly plán. Šeptaly, aby se vyhnuly odhalení.\n„Co je to testrál?“ zeptal se Leopold Clary.\nClara ukázala na ilustraci něčeho, co vypadalo jako černý kůň s křídly, vychrtlým tělem a prázdnýma očima. „Testrálové. Profesor Hagrid je má v Zakázaném lese. Obyčejně je ukazuje páťákům, ale jsou tam venku, takže je můžeš najít.“\n„Má je pořád na jednom místě?“\nClara zavrtěla hlavou. „Má, ale… no… pro většinu lidí jsou neviditelní.“\nClara přikývla. „Starším studenům tahají kočáry, ty, co podle všeho jezdí samy. Neviděli jsme je, protože jsme připluli na loďkách. Ale stejně testrály asi neuvidíme.“\n„Kdo je vidí?“\n„Říká se: ‚Jen ti, co byli svědky smrti nebo smrtí ovlivnění mohou testrály vidět.‘ Takže pro nás může být nemožné je najít.“\nLeopold zavrtěl hlavou. „Já je najdu.“ Popadl Claru za ruku. Její prstíky se propletly s jeho. „Jestli půjdeme hned, získáme náskok, než někdo zjistí, že jsme zmizeli. Pojď.“\nPřikázal si, aby přestal být pitomý. Zavolala ho. Chtěla, aby tu byl. A jestli ne, jestli si přetlumočil zatemňovač špatně… no, alespoň to zkusí. S Lily to nikdy opravdu nezkusil. Tu chybu dvakrát neudělá. A byl si zatraceně jistý, že si to nevysvětlil špatně. Nebude zpochybňovat intuici. Již ne. Tato jeho část zmizela.\nNebylo to jen tím, že se ten hlásek ztratil. To už se stalo dřív a stejně se vrátil. Věděl, že tentokrát k tomu nedojde. V hlavě vycítil, že chybí, a bylo mu skvěle. Ne, nejen že chyběl hlásek. I ty pocity spojované s ním – strach, sebenenávist, sebepochybnosi, ty pocity, které jej dovedly od světla k temnotě, od Lily ke Smrtijedům, od Hermiony k prázdné posteli a prázdnému srdci. Ta část jeho, která sabotovala vše dobré, co kdy měl, teď zmizela.\nSeverus zmenšil vzdálenost mezi nimi, ujistil se, že jsou jeho kroky slyšet. Otočila se a zarudlé oči se jí rozšířily. Jako obyčejně její výraz rozhlašoval emoce – šok, úlevu, strach, lítost, štěstí, nejistotu, lásku. Pořád lásku. Pusa se jí pootevřela, jak se do něj pohledem vpíjela.\nPosadil se vedle ní, nechal mezi nimi mezeru a také si objal kolena. Hermiona od něj nemohla odtrhnout oči a ani on od ní neodvrátil zrak. Jeho výraz, jako obvykle, nic neprozrazoval, což Hermiona brala jako slibné znamení. Kdyby se na ni zlobil, poznala by to. A kdyby ji nechtěl ve svém životě, nepřišel by.\nVlastně, jak ji našel?\nUpřeně ji sledoval, až ticho přerušil Hermionin hlas. Sebrala se a co nejvyrovnaněji vyhrkla jediné, co jí přišlo na mysl.\nSeverus naklonil hlavu. „Ahoj, Hermiono.“\nTolik otázek mu chtěla položit. Jak ji našel? Jak se sem dostal? Proč byl tady, pokud ji nechtěl ve svém životě? Odpustí jí někdy?\nA tolik mu toho chtěla říct. Jak je jí to líto. Že se chce vrátit domů. Chce se vrátit domů k němu. Domů k nim. Nikdy si neodpustí, že ho uhodila.\nPříliš mnoho otázek. Příliš mnoho, co chtěla říct. Odkud začít?\nNapůl si přála, aby použil nitrozpyt a ušetřil jí té těžké zkoušky, kdy bude muset sama zformovat slova.\n„Vím, že bych mohl číst tvoji mysl, Hermiono, ale raději bych to nedělal,“ Severusův hlas nebyl ani podrážděný, ani rozrušený.\n„Přišel jsi ukončit moji práci na Grimmauldově náměstí?“ zašeptala.\n„Ne,“ odvětil tiše. „Přišel jsem tě vzít domů.“\nHrdlo se jí stáhlo, když jí hlavou proběhlo nesčetně emocí najednou.\n„Je mi to tak líto, Severusi.“ Zabořila hlavu do kolen a rozplakala se, až se její unavené tělo otřásalo.\n„Hermiono moje,“ zamumlal Severus a zvedl ruku, aby ji položil na její rameno, ale rozmyslel si to. „Miláčku, to já bych měl prosit tebe o odpuštění.“\nAniž by zvedla hlavu, zavrtěla jí. Povzbudilo ji použití něžnůstky. „Ne,“ zamumlala. „Beze slova jsem odešla od tebe a dětí, což jsi mi pořád říkal, že nebudeš tolerovat. A taky vím, jaký byl tvůj otec a – uhodila jsem tě! Vrazila jsem ti facku!“ Roztřeseně se nadechla a zvedla hlavu, aby mu čelila. Znovu promluvila slabým hlasem. „Jak můžeš říct, že mě chceš vzít domů? Jak mě jen můžeš vystát?“\nSeverus se zamyslel nad Hermioninými slovy. Byla pravdivá, když s tímto projektem začali uvnitř ministerského sirotčince před víc než rokem, kdy nevěřil jí ani Harrymu. I po přestěhování na Grimmauldovo náměstí ho naštvalo, když ji viděl číst dětem, protože se bál, že je to k Hermioně přitáhne, jen aby je pak opustila. A děti byly opravdu zoufalé, když odešla. Uklidnilo je jen jeho ujištění, že odešla na krátkou dobu, ale nebudou samy sebou, dokud se jim nevrátí. Že chybělo varování, pro ně bylo těžké.\nPřed rokem by ji Severus odepsal a pokračoval se svým životem. Řekl by dětem, aby na ni zapomněly, aby se posunuly dál, aby to přijaly jako velkou životní lekci – lidé odcházejí. Nic nepřetrvá.\nNicméně Severus už nebyl stejný. Už nebyl samotář odvádějící nevděčnou práci pro tabuizovanou skupinu. Už nepracoval a neupíjel se k smrti a nežil na ostří nože. Už se nesnažil udělat příliš mnoho věcí najednou, takže už neselhával ve svých závazcích při pokusu všechny je naplnit.\nSeverus byl teď částí společenství. Bohužel těžce zastoupeného Nebelvíry, ale nicméně společenství. Lenka tam pořád byla. Právě teď, když děti spaly, hlídala je. Longbottom dohlížel na Leopolda v Bradavicích a i Harry se vrhl na svůj úkol s plnou vervou. Ti nikam nepůjdou.\nHermiona odešla. A přesto to nevnímal jako neodpustitelný hřích, jak by tomu bylo dříve. Vlastně ho ani nenapadlo, že by ji nechtěl zpátky. Vlastní vina a strach o její bezpečí jej požíraly natolik, aby jej ani nenapadlo, že by tomu mělo být jinak.\nKdyby byl k sobě naprosto upřímný, poznal by, že doopravdy neodešla. Byla odehnaná.\nVlastně to bylo prosté. Chtěl ji. Chtěl ji na Grimmauldově náměstí s ním, s dětmi, s Lenkou, s Harrym a (bůh mu pomoz) s Longbottomem. Tam patřila. Ne proto, co pro ně udělala v rámci vyučování nebo jak přitahovala podporu ministerstva, ale pro to, kým byla – společnicí, partnerkou, milenkou, přítelkyní. Chtěl mít Hermionu doma, u sebe. O tom neměl žádné pochybnosti. A co se týká dětí…\n„Bylo by pro ně mnohem větší trauma, pokud by ses nevrátila, než když se vrátíš po nečekaných prázdninách,“ pravil nahlas.\nPotáhla a přikývla. „Ale pořád je to pro ně zlé,“ dumala.\n„Nežijeme v bublině, Hermiono,“ řekl Severus stejně tak jí jako sobě. „Děti nežijí v bublině. Nemůžu je chránit napořád. Krátkodobé rozrušení je připraví na nevyhnutelně větší později v životě, ne?“\nZnovu přikývla. „Máš pravdu. Jen… nechtěla jsem tou lekcí být já, víš?“\nTa otázka visela ve vzduchu, zatímco oba otočili pohledy na vodu a sledovali surfaře jako černé tečky ve vlnách.\n„Ty nejsi tou lekcí,“ pravil tiše. „To já.“ Otočil se k ní a smutně se usmál. „Omlouvám se, Hermiono,“ přerušil ticho Severus. „Že jsem tě obvinil, za to, co jsem po tobě žádal, co jsem řekl… Bylo to nespravedlivé. To sis nezasloužila, vůbec nezasloužila.“\nNadechla se k protestu, ale on zvedl ruku, aby ji zastavil. „Myslím to vážně, Hermiono. Měla jsi plné právo na vše, co jsi řekla a udělala. Včetně té facky.“\n„Nikdo si to nezaslouží,“ vstoupila do toho Hermiona smrtelně vážným hlasem. „Nikdo. A už vůbec ne ty.“\n„Já si to zasloužil, Hermiono. Tolik… tolik mi to připomnělo, co se stalo s Lily, že jsem zareagoval, jako bych byl opět zrazeným chlapcem. Ty situace se ale nedají srovnávat. Lily byla s Potterem, i přestože věděla, jak mě mučil, a ani ne šest měsíců po konci našeho vztahu mu zase vběhla do náručí. Ty a Harry, na druhou stranu,“ zatvářil se nesměle, „jste se mně netýkali. Hermiono, je mi to líto.“\nHermiona se k němu otočila, zjevně ji jeho přiznání překvapilo.\n„Mluvil jsem s Harrym a on mi ukázal, co se stalo… mezi vámi.“\nHermiona zrůžověla a odvrátila se, ale tentokrát ji Severus bez přemýšlení popadl za ruku a obrátil ji tváří k němu.\n„Bylo ode mě špatné, že jsem za ním šel, Hermiono, ale jsem rád, že jsem to udělal. Viděl jsem – teď rozumím. Rozumím potřebě útěchy uprostřed té ohromné těžké zkoušky. Nikdy… Jsem rád, že jste tam pro sebe byli. Obzvláště poté, co tě člověk, kterého jsi milovala, tak ošklivě obvinil a nechal v bryndě.“\nPolkl. „Neignoruju paralely mezi mnou a Weasleym. Vím, že jsi s ním nepřekonala minulost a co ti řekl. Velice doufám, že my dva to překonat můžeme. Pokud v srdci najdeš odpuštění, zbytek života se zasadím o to, abys toho nelitovala.“\n„Severusi…“ Hermiona se natáhla k jeho obličeji, zakryla tak jeho ruku, kterou ji držel za bradu, a propletla si prsty s jeho. „S Ronem jsme to nemohli překonat, protože mě a Harryho opustil v tak vážné situaci. Jen jeho slova jsem nakonec překonala – pořád jsme skvělí kamarádi, i když se to nevrátilo do dřívější úrovně. Mohli jsme být spolu jinak šťastní, ale nedokázala jsem vyhnat z hlavy obrázek toho, jak odchází ze stanu a přemisťuje se a já vím, že už ho znovu neuvidím.\nVíš… tvoje slova zranila, Severusi, nebudu lhát. Nechci, abys mi ještě někdy takto hodil minulost do tváře.“\n„Nikdy,“ slíbil Severus vážně a upřímně se jí podíval se jí do očí. „Jsem tím posledním člověkem na světě, který může urážet něčí minulost, což víš líp než kdokoliv jiný. Nikdy jsi ve mně nevyvolala stud nebo vinu za to, co jsem provedl, kdo jsem a kým jsem býval. Právě teď ti přísahám,“ vzal její ruku a položil si ji na srdce v prastarém gestu věrnosti, „že to už nikdy nezmíním, ani proti tobě nepoužiji, ani se nezachovám tak, aby ses kvůli tomu cítila špatně. Pokud se mne týká, je to minulost a co je minulost nemá důsledky na nás. Miluji tě, Hermiono. Nechci žít bez tebe.“\nSmutně se na něj usmála. „Taky tě miluju,“ zašeptala. „A také se omlouvám, Severusi. Přehnala jsem to, neměla jsem odejít. Jako ty jsem si nesprávně vykreslila souvislost mezi minulostí a přítomností a bylo to ode mě špatné. V tu chvíli jako bych se zase ocitla ve stanu s člověkem, kterého miluju a který na mě chrlí obvinění a odchází ode mě. Ale mýlila jsem se. Ty jsi mě neopustil ani mě neobviňoval. Pochopitelně tě rozrušilo, že jsem před tebou něco skrývala, a ty sis ospravedlnitelně odešel zchladit hlavu, když jsem tě uhodila. Bylo to ode mne špatné, neměla jsem prásknout do bot.“\nStiskl jí ruku. „Ani jeden jsme v té situaci nejednali moc obdivuhodně, že?“\nHermiona se slabě zasmála a zavrtěla hlavou. „Ne. Asi v tom ani jeden nemáme příliš zkušeností.“\n„Jsem v tom nováček,“ přitakal Severus.\n„A já jsem nerad nováčkem v čemkoliv,“ pokračoval.\n„Rád bych se v tom zlepšil.“\nPoprvé se zatvářila nadějeplně. „Já taky.“\n„Zabalila sis všechny věci…“ prohodil tiše. Podle světla zatemňovače věděl, že ho stále miluje a chce s ním být, ale potřeboval to slyšet od ní.\nZahanbeně uhnula očima. „Promiň,“ zašeptala. „Zuřila jsem a byla jsem rozčilená a ve vzteku jsem zvedla hůlku, všechno hodila do kabelky,“ ukázala na malou korálkovou kabelku, kterou měla ve válce, „a vyšla bez dalšího přemýšlení.“ Riskla pohled. „Uvědomuju si, jak to muselo vypadat.“\n„Takže se nechceš odstěhovat?“\nZavrtěla hlavou. „Myslela jsem, že mě už třeba nebudeš chtít,“ přiznala se tiše. „Aspoň tehdy jsem o tom byla přesvědčená. Nechtěla jsem čekat, až mě sám vyhodíš.“\n„Hermiono,“ zašeptala. „Pamatuješ, co jsem ti říkal? Jsem tvůj, dokud mě budeš chtít. Jsem ti oddaný. Jsem stálý muž. Nevyhodil bych tě.“\n„Tvoje slova nebyla zrovna povzbudivá,“ reagovala.\nPolknul a uhnul očima. „Ne, nebyla.“\n„Už nikdy?“ zeptala se s nadějí.\nPřikývl. „Už nikdy.“\nNakonec se zase podívali na sebe a oba věřili slovům toho druhého.\nSeverus si dovolil úsměv a na chvíli chtěl jen sedět a počkat, až první krok udělá ona. Pak toho nechal. To bylo jeho staré já. Jeho život – jeho nový život – začal dnes.\n„Můžu tě políbit?“ zeptal se tiše.\nOdměnila jej nepatrným smíchem. „Samozřejmě, lásko.“\nPřitáhl si ji do jemného a vášnivého polibku a vložil do něj vše, co nedokázal zformulovat slovy. Odpověděla se vším nadšením, jak slíbilo světlo v jeho srdci.\n„Jak jsi mě našel?“ zeptala se Hermiona zadýchaně po dlouhých minutách kajícného líbání.\nS ostýchavým, ale jistým pohledem Severus vytáhl z kapsy malý stříbrný předmět. „Toto určitě znáš?“\nOhromená Hermiona si vzala zatemňovač do rukou. „Kde jsi… jak jsi…?“ Otázka jí na rtech zanikla.\n„Vaše přátelství je silnější, než sis uvědomovala,“ dal jí Severus záměrně zmijozelskou odpověď.\n„Ron,“ zašeptala. „Pomocí tohoto nás tehdy našel.“\n„Je to velmi užitečný, i když neortodoxní nástroj.“\n„Velice,“ přitakala, ale pohled z předmětu neodtrhla.\n„Doufám, že už ho nikdy nebudu potřebovat.“\n„Ale jak ses dostal sem?“ zeptala se Hermiona, ztracená v myšlenkách nepochytila jeho poslední větu. „Když ho Ron použil, dostal cíl přemístění. Ale ty by ses nemohl přemístit až sem.“\n„Nikdy nepodceňuj sílu přístrojů, které zkonstruoval Albus Brumbál.“\nNevěřícně na něj zírala. „To není možné. Nedá se přemístit na takovou dálku.“\n„Ostatně, kde přesně jsme, Hermiono?“\n„Ty – ty ses opravdu přemístil až sem, aniž bys věděl, kam míříš? Jako Ron?“\n„Jsme na pláži Bondi,“ osvětlila. „V Sydney, v Austrálii,“ zcela se k němu otočila a vtiskla mu zatemňovač do rukou. „Severusi, ty ses přemístil z Londýna do Sydney a nerozštěpil ses?“\nPřikývl, jako by to byla ta nejnormálnější věc na světě.\n„Ale ani mudlovská letadla nezvládnou takovou vzdálenost na jeden zátah!“\nPokrčil rameny. „Nejsem letadlo, ne?“\n„Ne, to nejsi.“ Dál na něj zírala s pusou dokořán. „Muselo to být… můj bože, ani si neumím představit, jaké to bylo.“\n„Nebyl to nejpříjemnější zážitek mého života, ale vydržel jsem krutější zacházení pro mnohem menší odměnu.“\n„Asi jsem podcenila sílu magie.“\n„Brumbál by to nazval silou lásky,“ prohodil Severus suše, ale zcela selhal při skrývání, že to ve skutečnosti považoval za pravdivé prohlášení.\nHermiona se zasmála a políbila ho na nos. „Někteří by to nazvali obojím.“\n„Ovšem.“ Vtáhl Hermionu do náručí a nadechl se vůně jejích vlasů. Stále pomerančové květy. Pořád tady. „Půjdeme domů?“ zeptal se.\nPřikývla. „Ano, prosím.“\nVyskočil na nohy a podal jí ruku, kterou přijala.\n„Jak ses sem dostala ty?“ zeptal se Severus cestou dolů.\n„Vytvořila jsem přenášedlo,“ odpověděla.\nJako správný Zmijozel položil další otázku, přestože již znal odpověď. „A přišla jsi sem, protože…“\n„Chtěla jsem vidět rodiče,“ zašeptala po chvíli.\nZavrtěla hlavou. „Nedokázala jsem je najít. Vím, že tady byli a bydleli tu, když sem dorazili, ale nemůžu zjistit jejich současnou adresu. Prodali svoji zubní ordinaci a nedokázala jsem najít žádné záznamy o tom, co dělali pak. Hledala jsem, ale… už nedoufám, že je najdu.“ Povzdechla si. „Fakt pitomý plán. Vím, že nezlomím paměťové kouzlo, a nejsem ani zcela rozhodnutá, že bys měl ty, navzdory tomu, co jsi řekl. I kdybych to dokázala, vím, jaká by byla reakce. Jen… jsem je chtěla vidět. Jednou. Abych věděla, že jsou v pořádku.“\nSeverus přikývl. Většinu života strávil sledováním těch, se kterými nemohl mluvit, jen aby se ujistil, že jsou v bezpečí. Věděl, že to přináší jistou útěchu, i když malou.\n„Pořád ještě je můžeme najít,“ nabídl Severus. „Existují záznamy ze sčítání lidu, záznamy majetku, daní…“\nHermiona zavrtěla hlavou. „To už jsem zkusila, ale marně. Poslední tři dny jsem strávila kombinováním všech záznamů, co jsem našla, každé sousedství, kde by mohli žít, a nic. Co vím, opustili Sydney, nebo dokonce i Austráliii. Můžou být kdekoliv.“ Slabě se na něj usmála. „Už nejsou moji rodiče. Jsou to jiní lidé, cizinci. A i když byli mými rodiči… nebyli jsme moc rodina. Vždy je budu milovat a vždy o ně budu mít starost a vždy budu litovat, že jsem je ztratila. Ale už mám jinou rodinu.“\nPři Severusově překvapeném pohledu mu stiskla ruku. „Tebe. Ty a děti jste teď moje rodina. Stejně jako Harry a Ginny a Lenka a Neville a Ron. Tak to je… pokud mě pořád chceš.“\n„Navždycky Hermiono,“ vydechl Severus a vtáhl ji do dalšího spalujícího polibku. „Navždycky.“\nUkončili polibek a upřeli pohledy na moře, když Severus znovu promluvil.\nJeho nově nalezená důvěra v sebe a v ni byla osvobozující. Teď byla stejně vhodná doba jako kdykoliv jindy. Vyplýtval tolik času obavami. Proč čekat?\n„Vezmi si mě.“\nHermioně se zadrhl dech. „Cože?“\n„Chci, aby sis mě vzala,“ řekl. Shlédl na ni s tím nejpřesvědčivějším pohledem, jaký kdy na jeho tváři viděla.\nVěděl, že ji miluje. Proč si odpírat, co vždy chtěl, co teď mohl mít?\n„Ano,“ odvětil. „Hermiono, vím, že jsem to pokazil. Nelhal jsem, když jsem ti řekl, že jestli mi dáš šanci, do konce svých dnů budu usilovat o to, abys toho nelitovala. Slibuji. Zbytek života chci strávit s tebou. Chci tě jako partnerku. Chci tě jako manželku. Prosím.“\nZaskočil ji natolik, že musela hledat slova. Takto si rozhodně nabídku k sňatku nepředstavovala. Vlastně si žádnou nepředstavovala, zvlášť ne od Severuse. Ani když jí projevil lásku, ani když se sestěhovali, ani poté, co spolu začali vychovávat patnáct dětí. Nikdy ji taková možnost ani nenapadla.\nNa druhou stranu ten muž se právě přemístil deset tisíc mil a neodštěpil se, jen aby přišel za ní a vzal ji domů. Jak by mohla zpochybňovat jeho nebo jeho úmysly?\nNedokázala se vyjádřit slovy a tak jen přikývla a přitáhla si jeho obličej, aby jej políbila. Když se oddělili, Severus se na ni usmál: „Děkuji.“\nHermiona si položila hlavu na snoubencovo rameno. Byla zasnoubená a vezmou se. Bylo to naprosto neromantické, pustošivě praktické, velmi improvizované a zapeklitě zdrženlivé.\nByl to Severus. Bylo to perfektní.\n„Měli bychom se vrátit,“ nadhodil Severus. „Ještě to není ani hodina a Lenka ví, že jsem odešel, ale asi bude nejlepší nezdržovat se zbytečně dlouho.“\nHermiona přikývla. „Asi se nemůžeme vrátit stejně, jako ses dostal sem?“\nSeverus se uchechtl. „To asi ne. Jednou to stačilo.“\n„Možná bychom si měli zajistit oficiální přenášedlo do Londýna?“ zeptala se. V Austrálii neměli stejnou svobodu ve vytváření přenášedel jako v Británii.\n„Mohli bychom,“ odvětil. „Jen pokud se necítíš trochu… dobrodružně?“\nS mrknutím se na něj usmála. „Jsem Nebelvírka.“\nÚsměv jí vrátil. „To jsi. Moje Nebelvírka.“ Přesunul se za ni a objal ji kolem pasu. „Drž se mě,“ zašeptal. „A věř mi, že tě nepustím, ať už se stane cokoliv.“\n„Dobře,“ vydechla nejistě. Další věc, kterou si uvědomila, byl fakt, že se Severus odrazil od útesu. Její výkřik zanikl, když ji přitáhl a oba letěli nad mořem. Pláž i surfaři zmizeli, zatímco mířili k nebi. Stoupali výš a výš, uhýbali mrakodrapům v centru Sydney a mířili do oblak.\n„Sev-co-nem-“ prskala Hermiona. „Jak ses to naučil?“\n„Nedůležité,“ odvětil. „Podstatné je, že takto můžeme cestovat rychle a velice bezpečně. Jestli nás to začne nudit, přemístíme se nebo někde seženeme přenášedlo.“\nHermiona přikývla a rozhlédla se po zemi pod nimi. Vždy se bála létání, ale teď, v náručí svého milého, s větrem bičujícím jí vlasy, se cítila… živá. Věděla, že ji nepustí, a i kdyby spadla, snesl by se dolů a chytil ji. Byl to báječný pocit.\n„Jak daleko se takto dokážeš dostat?“\n„Jak budu potřebovat.“\nZavrtěl hlavou. „Není nic víc povzbuzujícího.“\nHermiona se zasmála a opatrně rozpřáhla ruce. Připadalo jí, že letí vlastní silou.\n„Dokážeš to až do Londýna?“\nPřikývl. „Myslím, že ano.“\n„Jak dlouho to bude trvat?“\n„Nevím. Nikdy jsem to nezkoušel.“ Usmál se. „Ale rád to zkusím, jestli i ty.“\n„Jdu do toho s tebou, Severusi,“ Hermiona nemluvila jen o letu domů.\nClara zoufale bušila na profesorovy dveře. Ředitel její vlastní koleje se neozýval a toto byl jediný další nebelvírský profesor, kterého by v tuto hodinu mohla přivolat. Pochybovala, zda je to dobrá volba. Nebyla jeho studentkou, a jakožto běžný učitel a ne ředitel koleje nemusel na hradě zůstávat přes noc. Musela to však zkusit.\nOpravdu, opravdu si přála, aby nepomáhala Leopoldovi s jeho plánem. Litovala, že mu ukázala ty knihy, litovala, že ho poslouchala, litovala všeho. Měla mu říct, aby počkal do Velikonoc. Do nich chyběl už jen měsíc. Co mohlo být tak důležité, že musel odejít hned, před úsvitem, aby se dostal do Londýna? Pokud šlo o naléhavý případ, mohl to říct paní ředitelce, nebo řediteli koleje, nebo jinému učiteli, někomu z učitelů. Mohli kontaktovat příbuzné.\n„Nemám žádné,“ přiznal Leopold přiškrceně. „Ani jednoho. Proto musím jít – nemáme nikoho. Moje sestra nemá nikoho, kdo by se o ni postaral. Musím ji zachránit.“\n„Tvoje sestra?“ to Caru zmátlo. Leopold nikdy sourozence nezmínil.\nOči měl poraženecky zabodnuté do země. Zjevně neměl v úmyslu, aby mu tohle uklouzlo.\n„Leo, co se stalo s tvojí sestrou?“ zeptala se Clara a sevřela mu ruku. Leopold zavrtěl hlavou. „Leo, můžeš mi říct všechno, to víš.“\nZavrtěl hlavou. „Ne, ne všechno.“\nVzala mu druhou ruku do svých. „Leo, vím, že něco skrýváš od té doby, co jsem tě potkala. Poznala jsem to. Můžeš mi věřit. Jsme nejlepší kamarádi… nebo ne?“\n„Pak mi řekni, co je špatně. Nemůžeš jen tak skočit na testrála a zmizet. Co když se ti něco stane?“\n„Kdybych ti to řekl, Claro, mohl bych stejně tak rovnou skočit na testrála a zmizet. Takto můžu aspoň někomu pomoct a udržet tajemství.“\n„Přísahám, že to nikomu neřeknu,“ slibovala a myslela to vážně.\n„Nebojím se, že bys to někomu řekla, bojím se, co si o mně budeš myslet, až to zjistíš. Nechci tě ztratit jako kamarádku. Jsi nejlepší kamarádka, jakou jsem kdy měl.“\n„Nepřestanu být tvoje kamarádka, Leo, ať už je tím tajemstvím co chce.“\nOpět zavrtěl hlavou. „Je mi to líto, Claro, nemůžu.“ Vtáhl ji do objetí a políbil ji na tvář. „Je mi to líto,“ zašeptal do její kůže. „Nemůžu.“\nSnažila se nemyslet na pocit jeho rtů na její tváři, než se vydal na let na neviditelném stvoření, jako by plul nocí svojí vlastní silou, až už nemohla sledovat jeho siluetu proti temnému nebi. Dál klepala na dveře.\nUtéct do neznáma uprostřed noci? Na zádech neviditelného stvoření? Aniž by to někomu řekl? V jakémsi pochybném pokusu někoho zachránit? Není divu, že si Zmijozel dobíral Nebelvíra za bezhlavost.\n„Pane profesore?“ zakřičela tak hlasitě, jak jen si troufla. Není třeba, aby ji objevila paní Norrisová. To by jí jen přidalo na problémech. „Pane profesore, prosím!“\nPomuchlaný, ospalý a neoholený profesor Longbottom otevřel dveře. „Co je? Co se děje?“\n„Pane profesore!“ vykřikla Clara úlevou i strachem. „Musíte rychle jít, provedla jsem něco strašného a teď už je pozdě to zastavit!“ Znepokojený profesorův výraz ji uklidnil a začala mu vyprávět svůj příběh.\nKdyž skončila, profesor Longbottom přikývl. „Pojďte,“ pokynul jí roztřeseně, ale se zřetelnou snahou o uklidnění hlasu. „Musíme zajít za paní ředitelkou.“\nPři prvních paprscích denního světla Severus jemně přistál na bílém útesu Doveru. Let trval jen pár krátkých hodin, byl mnohem rychlejší než letadlo. Použít oficiální předášedlo by nebylo o moc kratší. Ani jeden si nevšiml ubíhajícího času, protože sledovali svět, který se před nimi rozevíral – džungle přecházely do savan, ty se přetvářely do pouští, které se změnily na hory, aby ty nahradila města.\nCelý den Severusovou hlavou běhala jediná myšlenka.\nVezme si mě. Vezme si mě.\nChtěl jí ukázat svět, zažít krásu světa s ní po tolika letech ošklivosti. Chtěl se cítit silně a živě s ní v náručí. Chtěl jí ukázat to, co by nikdo jiný nedokázal.\nNemohl si pomoci, ale úspěch na všech frontách v něm vyvolával samolibost.\nSeverusovo malé nepěkné tajemství se týkalo létání bez koštěte, jako létal Petr Pan v mudlovské hře (kterou napsal mudlorozený kouzelník J. M. Barrie). Let byl poháněn šťastnými myšlenkami. Asi jako Patron. Pán zla létal na sílu svých ambicí a plánů pro kouzelnický svět. Takové myšlenky v něm vyvolávaly cosi podobného nadšení. Severus na druhou stranu mnoho let létal na sílu svých citů k Lily. Nyní létal na sílu svých citů k Hermioně. Letěl výš a rychleji než kdy předtím.\nNěkdy se ‚temná magie‘ může zrodit ze světla.\nZemě se nedotkli přes tři kontinenty a teď roztřeseně stáli a drželi se v náručí.\n„Děkuji,“ zašeptala Hermiona.\nPovzdechla si a přitiskla se tváří k jeho hrudi. „Za všechno.“ Pevně ho sevřela a snažila se pocity vyjádřit spíš dotekem než slovy. Asi to fungovalo, protože Severus jí stisk vrátil, políbil ji na čelo, a když se jejich oči setkaly, chápavě přikývl.\nZavrtěl hlavou. „To já děkuji tobě, Hermiono. Vždy tobě. Slibuji, přísahám, že od této chvíle ti dám výhodu pochyb. Měla jsi ji mít od začátku.“\nStiskla ho v odpověď.\n„V trezoru u Gringottových,“ zamumlal, „mám matčin prsten. Není nic moc, avšak vážil bych si toho, kdybys ho nosila.“\nPřikývla, pochopila, jak je to pro něj důležité.\n„Můžeme?“ zeptal se. Přikývla a on je přemístil zpět na Grimmauldovo náměstí. Domů k ostatním, kam oba patří.\nObjevili se na vrcholu schodů. Bylo dost časně, takže jeho zmizení mohlo zůstat bez povšimnutí a Hermionin příchod bude vítaný.\nPoprvé po dlouhé době se Severus cítil opravdu dobře. Možná vůbec poprvé. Protože hlásek a vše, co reprezentoval, zmizel v modrém světle, mohl se soustředit na budoucnost. Najde způsob, jak děvčata vytáhnout z toho místa. Hermiona měla pravdu – když se chce, všechno jde, jen musí najít způsob. Aktivně se začne zasazovat za vytvoření poradenství a služby při traumatech v Bradavicích, jak sliboval od začátku. Jednoznačně cítil, že je tu šance. Nezažíval přímo optimismus, něco takového by nepřiznal. Spíš něco jiného, prostšího a univerzálnějšího. Naději.\nAle když otevřel dveře a uviděl Nevilla, Lenku, Harryho a Minervu McGonagallovou stát v přízemním obývací pokoj, okamžitě poznal, že něco není v pořádku.\nPA: Doufám, že Hermionini rodiče nebyli přílišným zklamáním. Toto (nedostatečné) řešení jsem plánovala od počátku. Pokud někoho skryjete, vymažete mu paměť, dáte mu jiné vzpomínky a identitu, opustíte jej v cizí zemi, aby si sám poradil, a pak budete sedm let čekat, pravděpodobně ztratíte jeho stopu. Váhavost je stejná jako rozhodnost, se stejnými důsledky. S touto lítostí bude muset Hermiona žít. Ale jak sama řekla, Severus a děti jsou teď její rodina. Může to pomalu nechat být.\nAno, Severus doletěl ze Sydney do Doveru za pár hodin. Je to magie, ano?\nKapitola 23 z Relikvií smrti naznačuje, že přemístění má své limity:\n„To věděl Harry i bez ní. Jizva mu div nepraskla bolestí, cítil, že se Voldemort řítí oblohou odněkud zdáli nad tmavým rozbouřeným oceánem, věděl, že za chviličku bude dost blízko, aby se k nim mohl přemístit, a neviděl jedinou možnost úniku.“\nKapitola 24. Ukaž mi cestu – 2. část Kapitola 26. Přichází soumrak\n"Kapitola 25. Vezmi mě domů" | Prihlásiť/Registrovať | 35 komentárov | Hľadať v diskusii\nOd: larkinh - 04.04. 2018\nOd: Nosska - 04.04. 2018\nOd: anizne - 04.04. 2018\nRe: Kapitola 25. Vezmi mě domů (Hodnotenie: 1)\nOd: margareta - 04.04. 2018\nTak si myslím, že kdyby Hermiona neutekla se všemi věcmi, nemělo by to na Severuse takový silný vliv, aby ji tak intenzivně hledal a dokonce požádal o ruku. Uvědomil si to, až zjistil, jaké to je, být úplně bez ní a taky dostal příučku do budoucna. A Hermiona už taky ví, že je lepší věci řešit, než před nimi utíkat. Uf, ale se mi ulevilo!\nTeď jsem napjatá, jak to dopadne s Leonem. Tohle bude problém, který asi zasáhne jak Bradavice, tak i dětský domov a netroufám si odhadnout, jakým způsobem. Opustí Clara Leona? Odmítnou ho jeho spolužáci? Jak se k tomu postaví ostatní profesoři?\nMoc děkuji za kapitolu! A netrpělivě čekám na další!!\nOd: Lupina - 04.04. 2018\nAno, je možné, že Hermionin útěk vyvolal takový otřes. Možná by si to Severus uvědomil i tak, ale tento její čin to rozhodně uspíšil a utvrdil. Na této frontě už rozhodně máme klid. Otázkou už jen zůstává, co Leo a ostatní děti.\nAle to až příště. A jo, má to šťastný konec... :-)\nDěkuji za komentář, margareto.\nOd: soraki - 04.04. 2018\nOd: ell - 04.04. 2018\nOd: lucky - 04.04. 2018\nOd: Sebelka - 04.04. 2018\nOd: maria - 04.04. 2018\nOd: louzenka - 04.04. 2018\nOd: jajuska - 04.04. 2018\nOd: luisakralickova - 04.04. 2018\nOd: barca666 - 04.04. 2018\nOd: AAZUZA - 04.04. 2018\nOd: Gift - 04.04. 2018\nVim, ze je to magie, ale co ta rychlost, letecke kontroly, mudlove kteri je mohli videt...? Sice to byla uzasne romanticka zalezitost, ale poprve jsem mela u autorky pocit, ze neco nedomyslela. (Prestoze inspirace s Petrem Panem ma samozrejme neco do sebe.)\nAle zpet k povidce. Tentokrat to bylo na muj vkus trochu moc "umluvene", ale chapu, ze si ti dva meli hodne co rict. Kdyz si to v hlave nesrovnaji ted, tak kdy?\nMoc dekuji za dalsi, dlouhou kapitolu. Pristi dil asi nebude jeden z tech poklidnejsich, presto se na nej moc tesim!\n:D Umluvené je slabě vyjádřeno. Víš, jak jsem u překladu prskala? Toto je asi jediná kapitola, u které jsem trpěla. To létání jsem si vysvětlila tak, že na sebe seslali kouzlo odpuzující mudlovské zraky a radary. Jen to autorka nenapsala, aby ta kapitola byla kratší.\nPříště už začne nějaká akce :-)\nDíky za komentář, Gift :-)\nOd: martik - 04.04. 2018\nOd: anynka - 04.04. 2018\nOd: petty002 - 04.04. 2018\nOd: onigiri - 04.04. 2018\nOd: Lenka24 - 04.04. 2018\nOd: jerry - 04.04. 2018\nOd: Reni38 - 05.04. 2018\nOd: zuzule - 05.04. 2018\nOd: JSark - 05.04. 2018\nTomu sa hovorí zabiť dve muchy jednou ranou. :D Len dúfam, že Leo bude v poriadku a že raz nájde odvahu povedať kamarátke pravdu.\nOd: Lupina - 10.04. 2018\nTak Leo je Nebelvír, takže naděje tu je, že řekne pravdu :-)\nOd: denice - 05.04. 2018\nTak jsem se dneska celý den těšila, až budu mít konečně čas sednout si k této kapitole a pořádně si ji vychutnat. Dojímaly mě Hermioniny výčitky sobě samé, chudák děvče. Strašně moc se mi líbilo vysvětlení, proč si nedokázala vzít Rona - protože odešel a nechal ji, aby zemřela sama.\nTohle jsou pro mě body, proč je povídka nezapomenutelná - jak došlo k intimní chvíli s Harrym ve stanu, důvod, proč se rozešla s Ronem a nakonec Severusovo naprosté a bezvýhradné otevření se Hermioně. Chvíle, kdy padly všechny hradby. Žádný strach, pýcha, pochyby, sebepodceňování. Jo, věřím, že před rokem by ji odepsal ze strachu, že ona nějak ranní jeho pýchu, jeho ego. Stáhl by se a o samotě se užíral, plnil své povinnosti a upíjel se k smrti. Tohle je absolutní proměna, když to čtu, ztrácím dech. On se před Hermionou dokázal naprosto osvobodit od strachu, mluvit absolutně upřímně.\nTahle kapitola je pro mě psychologickým vrcholem příběhu.\n"Severus si dovolil úsměv a na chvíli chtěl jen sedět a počkat, až první krok udělá ona. Pak toho nechal. To bylo jeho staré já. Jeho život – jeho nový život – začal dnes." - Krucinál, Severusi, rozbrečel jsi mě.\nA líbí se mi, že Severus s Hermionou za pár hodin doletěli domů. Ano, je to magie a já jim to přeju :-)\nUž se nemůžu dočkat Leopoldových dobrodružství...\nVíš, jsem ráda, že je tady tak široké spektrum čtenářů. Takto kapitola, která se mi špatně překládala a chtěla jsem ji mít rychle za sebou, nabere nový rozměr. A musela tu být. Autorka potřebovala ukázat, nakolik se Severus uzdravil a je schopný skutečné oddané lásky. Jak se změnil.\nDěkuji, denice :-)\nOd: Ponyska - 05.04. 2018\nOd: elllie9 - 06.04. 2018\nOd: Irena - 09.04. 2018\nProsím o pokračování. Je to neskutečně krásné. Irena\nPovídka je dokončena a zaplánovaná, kapitola co 2 týdny. Předposlední a poslední týden po sobě :-)\nOd: silrien - 10.04. 2018\nOd: sisi - 19.04. 2018\nTakže SS/HG nám jde velmi dobře, teď ještě zachránit děti. Je na čase probudit svědomí kouzelnické veřejnosti, zapojit média, udělat nátlakové akce, nebo rovnou rozmáznout případ u Starostolce, pozavírat bordely na Obrtlé, učinit obrovskou razii a zamávat s ředitelkou v Bradavicích, která strpěla šikanu na nesnesitelné úrovni. Proč ona nebojovala, copak to nevěděla?\nJsem zvědavá, jak to vyřeší.\nAmarti: ( Lupina ) 18.04. 2018 Kapitola 26. Přichází soumrak\nAmarti: ( Lupina ) 04.04. 2018 Kapitola 25. Vezmi mě domů\nPočet videní: 108050\n[Videní: 1671 Krát]\n[Videní: 4326 Times]\n[Videní: 3321 Times]\n[Videní: 3021 Times]\n[Videní: 3012 Times]


Předefinovat pojmy a principy platné v mezinárodních vztazích\nBenedikt XVI. na summitu FAO, sídlo OSN pro výživu zemědělství v Římě\n1. S velkým potěšením jsem přijal pozvání pana Jacques Diouf, generálního ředitele FAO, abych promluvil na úvodním zasedání tohoto světového summitu o potravinové bezpečnosti. Srdečně ho zdravím a děkuji za jeho milá slova na uvítanou. Zdravím také přítomné autority a všechny účastníky. Rád bych v návaznosti na své ctěné předchůdce Pavla VI. a Jana Pavla II. znovu vyjádřil uznání činnosti FAO, kterou církev a Svatý stolec pozorně sledují a zajímají se o každodenní službu těch, kteří tam pracují. Díky vaší velkodušné práci, kterou shrnuje motto Fiat panis, zůstávají rozvoj zemědělství a potravinová bezpečnost mezi primárními cíli mezinárodní politické činnosti. Jsem si jist, že v tomto duchu budou orientována rozhodnutí nynějšího summitu, jakož i ta, která budou brzy přijata společně za účelem boje proti hladu a podvýživě světa.\n2. Mezinárodní společenství se v těchto dnech vyrovnává se závažnou ekonomicko-finanční krizí. Statistiky dosvědčují dramatický růst počtu těch, kteří trpí hladem a s tím souvisejí růst cen potravinových produktů, snížení ekonomické disponibility nejchudších populací a omezený přístup na trh a k potravinám. To vše se děje v době, kdy je prokázáno, že země je schopna dostatečně uživit všechny její obyvatele. Třebaže totiž v některých regionech přetrvávají nízké hodnoty zemědělské produkce i v důsledku klimatických změn, globálně tato produkce stačí pro uspokojení jak aktuální, tak předpokládané budoucí poptávky. Tyto údaje vyjadřují absenci kauzálního vztahu mezi růstem počtu obyvatelstva a hladem a dokazuje to také politováníhodné ničení potravinových přebytků za účelem ekonomického zisku. V encyklice Caritas in veritate jsem poznamenal, že ?hlad neplyne tolik z materiálního nedostatku, jako spíše z nedostatku společenských zdrojů ? a ten nejzávažnější má institucionální povahu. Chybí totiž řádně etablované ekonomické instituce, které by byly schopny jednak zaručit pravidelný a z hlediska potřeb dostatečný přístup k jídlu a vodě, jednak řešit nouzové situace, kdy je třeba zajistit primární potřeby během skutečných potravinových krizí..? A dodal jsem: ?Problém potravinové nejistoty je zapotřebí řešit v dlouhodobější perspektivě odstraňováním strukturálních příčin, které ji vyvolávají, a podporou zemědělského rozvoje v nejchudších zemích. To se může dít investicemi do venkovské infrastruktury, do zavodňovacích soustav, dopravy, organizace trhů, vyvíjení a šíření zemědělských technik, které by byly schopné lépe využívat lidské, přírodní, společenské a ekonomické zdroje přímo na místě, čímž by se zajistila jejich dlouhodobá udržitelnost? (č.27). V této souvislosti je také nezbytné postavit se na odpor určitým formám dotací, které působí vážný zmatek v zemědělském sektoru, proti přetrvávajícím modelům výživy, které jsou orientovány na konzum a zbaveny vyhlídek na širší dostupnost a zejména proti egoismu, který umožňuje spekulovat dokonce na akciových trzích, kde je s potravinami nakládáno stejně jako s každým jiným zbožím.\n3. Samo svolání tohoto summitu v jistém smyslu potvrzuje slabost aktuálních mechanismů potravinové bezpečnosti i nezbytnost jejich opětovného promyšlení. Ačkoliv jsou totiž nejchudší země integrovány do světové ekonomiky v míře mnohem větší než v minulosti, stávají se mnohem zranitelnější v důsledku dění na mezinárodních trzích a jsou nuceny žádat o pomoc mezivládní instituce, které bezpochyby poskytují cennou a nezbytnou pomoc. Avšak pojem spolupráce musí být koherentní s principem subsidiarity: je nezbytné, aby ?místní komunity rozhodovali o tom jak a která půda se bude využívat? (ibid.), protože integrální lidský rozvoj vyžaduje zodpovědná rozhodnutí všech i solidární postoj, který nebude rozvojovou pomoc nebo nouzi považovat za nástroj těch, kteří dávají k dispozici zdroje anebo elitních skupin, které se vyskytují mezi dárci. Mezinárodní společenství tváří v tvář zemím, které vykazují potřebu zahraniční pomoci, má povinnost podílet se svými nástroji na spolupráci a cítit se spoluodpovědné za jejich rozvoj, ?solidaritou, vyjádřenou přímo na místě, doprovázením, vzděláváním a projevováním respektu? (č.47). Do tohoto kontextu odpovědnosti se řadí právo každé země definovat svůj vlastní ekonomický model a volit způsoby záruky vlastních svobodných rozhodnutí a cílů. V takovéto perspektivě se spolupráce musí stát účinným nástrojem, oproštěným od pout a zájmů, které mohou pohltit nezanedbatelnou část zdrojů určených na rozvoj. Kromě toho je nezbytné zdůraznit, že solidarita s rozvojem chudých zemí může být východiskem ze stávající globální krize. Podporovat ekonomicky chudé země financováním, jež je prodchnuto solidaritou ? s cílem, aby poptávku svých občanů po spotřebním zboží a rozvoji uměly uspokojit ony samy ? může vést nejen k jejich ekonomickému růstu, ale může mít také pozitivní dopad na integrální lidský rozvoj v ostatních zemích (srov. č.47).\n4. Dosud přetrvává stav nerovného rozvoje v národech a mezi národy, který v mnoha oblastech planety podmiňuje bídu a zvětšuje protiklad chudoby a bohatství. Tato konfrontace se netýká pouze modelů rozvoje, ale také a zejména samotného vnímání, pojícího se k fenoménu potravinové bezpečnosti. Existuje totiž riziko, že hlad bude pojat jako strukturální a integrální součást sociálně-politické reality nejslabších zemí s pocitem rezignované sklíčenosti, ne-li přímo lhostejnosti. Tak tomu není a nesmí být! K boji proti hladu a jeho odstranění je podstatné předefinovat pojmy a principy dosud aplikované v mezinárodních vztazích a odpovědět tak na otázku: co může zaměřit pozornost a následné jednání států na potřeby těch nejposlednějších? Odpověď netřeba hledat v operativním plánu spolupráce, nýbrž v principech, které jej mají inspirovat: jedině ve jménu společné příslušnosti k lidské rodině lze požadovat na každém národu a tím na každém státě, aby byl solidární, tj. ochoten nést konkrétní odpovědnost, vyhovět potřebám druhých a usnadnit opravdové sdílení založené na lásce.\n5. Nicméně, ačkoli je solidarita živena láskou, která přesahuje spravedlnost, protože milovat znamená darovat, dávat druhému to, co je ?moje?, nikdy nepostrádá také spravedlnost, která vybízí dávat druhému to, co je ?jeho?, to co mu patří z důvodu jeho bytí nebo jeho jednání. Nemohu ?darovat? druhému ze svého, aniž mu nejprve dám to, co mu náleží podle spravedlnosti (srov. č.6). Usiluje-li se o odstranění hladu, je mezinárodní činnost povolána nejenom usnadňovat vyvážený a udržitelný ekonomický růst a politickou stabilitu, nýbrž také hledat nové parametry. Nejprve etické a pak právní a ekonomické, které jsou s to inspirovat spolupráci při vytváření rovného vztahu mezi státy, jež se ocitly na odlišných stupních rozvoje. To by kromě zmenšení existujícího rozdílu, mohlo vést k uschopnění každého národa, aby se cítil protagonistou, a zároveň by to potvrzovalo, že základní rovnost mezi různými zeměmi koření ve společném původu lidské rodiny, zdroji oněch principů ?přirozeného zákona?, které mají inspirovat rozhodnutí a opatření politické, právní a ekonomické povahy v mezinárodním životě (srov. ibid., 59). Svatý Pavel pronesl v této souvislosti prozíravá slova: ?Nebylo by dobré, že byste jiným v tísni ulehčili, a sami do ní upadli. Spíše má nastat jakési vyrovnání: za nynějších okolností to, co vám přebývá, jim prospěje v nedostatku, aby zase jejich přebytek doplnil to, co potřebujete vy. Tak se to vyrovná, jak stojí v Písmu: ?Kdo nasbíral mnoho, tomu nepřebývalo, a kdo málo, neměl nedostatek?? (2 Kor 8,13-15).\n6. Pane prezidente, dámy a pánové, k odstranění hladu prosazováním integrálního rozvoje je třeba také rozumět potřebám zemědělského světa a vyhýbat se tomu, aby tendence snižování sponzorských darů vytvářela nejistotu při financování aktivit spolupráce: je třeba důrazně varovat před rizikem, aby byl zemědělský svět krátkozrace považován za druhotnou skutečnost. Současně je třeba usnadnit přístup na mezinárodní trh produktům, které pocházejí z chudších oblastí a jsou dnes často odkázány na omezený prostor. Pro dosažení těchto cílů je nezbytné vyprostit pravidla mezinárodního obchodu z logiky samoúčelného zisku a nasměrovat je ku prospěchu ekonomických iniciativ těch zemí, které mají rozvoj nejvíce zapotřebí, aby za použití větších příjmů mohli dosáhnout soběstačnosti, která je předzvěstí potravinové bezpečnosti.\n7. Nesmí se přitom zapomínat na základní práva lidské osoby, mezi nimiž vystupuje do popředí právo na dostatek zdravé a výživné potravy a stejně tak na vodu. Ta mají zásadní význam pro uznání dalších práv, počínaje tím prvním, tj. právem na život. ?Je proto nezbytné, aby rostlo solidární vědomí, které bude pokládat výživu a přístup k vodě za univerzální práva všech lidských bytostí, a to bez rozdílu a jakékoli diskriminace? (Caritas in veritate, 27). To co v těchto letech trpělivě uskutečňovala OSN pro výživu a zemědělství (FAO) jednak usnadnilo rozšíření cílů tohoto práva, pokud jde o záruku naplňování primárních potřeb, a jednak ukázalo na nezbytnost její náležité regulace.\n8. Metody potravinové produkce mimo jiné nutí k obezřetné analýze vztahu mezi rozvojem a ochranou životního prostředí. Přehnaná a nezřízená touha vlastnit a užívat zdroje planety je první příčinou jakéhokoliv zhoršení životního prostředí. Ochrana životního prostředí je aktuální úkol pro zaručení harmonického rozvoje, respektujícího plán Božího stvoření a tedy schopného chránit planetu (srov. ibid., 48-51). Celé lidstvo je povoláno uvědomit si vlastní povinnosti vůči budoucím generacím a stejně tak platí, že státům a mezinárodním organizacím náleží povinnost chránit životní prostředí jako kolektivní dobro. V této optice je třeba prohloubit existující interakce mezi bezpečností životního prostředí a zneklidňujícím fenoménem klimatických změn a přitom mít na zřeteli ústřední postavení lidské osoby a zejména populace, které jsou oběma fenomény nejvíce ohroženy. Nestačí proto normativy, zákony, plány rozvoje a investice, ale je nutná změna osobních i kolektivních životních stylů, pokud jde o spotřebu a skutečné potřeby, ale zejména je nutné mít na paměti mravní povinnost rozlišovat v lidských skutcích dobro od zla a tak znovu objevit svazky společenství, které pojí osobu a celé stvoření.\n9. Důležité je připomenout ? poznamenal jsem také v encyklice Caritas in veritate ? že ?zhoršování stavu přírody jde ruku v ruce s kulturou utvářející lidské soužití; pokud je společností respektována ?ekologie člověka?, pak z toho má prospěch i ekologie životního prostředí. ? A ?rozhodujícím problémem je celkový morální stav společnosti?. Proto ?jsou naše povinnosti vůči životnímu prostředí propojeny s povinnostmi, jež máme k lidské osobě jako takové i ve vztahu k druhým. Nelze vymáhat jedny povinnosti a šlapat po jiných. Zde leží závažný rozpor dnešní mentality a praxe, která ponižuje lidskou osobu, rozvrací životní prostředí a škodí společnosti? (srov. ibid., 51).\n10. Hlad je nejkrutějším a nejkonkrétnějším znamením chudoby. Není možné přijímat nadále nadbytek a plýtvání, když drama hladu nabývá stále větších dimenzí. Pane prezidente, dámy a pánové, katolická církev bude vždy pozorně sledovat snahy o odstranění hladu; bude zapojena slovy i skutky do podpory plánované, zodpovědné a regulované solidární pomoci, k jejímuž poskytnutí jsou volány všechny složky mezinárodního společenství. Církev si neklade nároky zasahovat do politických rozhodnutí; respektuje vědecké poznatky a výsledky, jakož i rozhodnutí, přijatá lidským rozumem za odpovědného osvícení autenticky lidskými hodnotami a připojuje se k úsilí o odstranění hladu. To je bezprostřední a konkrétní znamení solidarity oživované láskou, znamení, jež neponechává žádný prostor otálení ani kompromisům. Solidarita využívá techniky, zákonů a institucí, aby vyšla vstříc očekáváním lidí, společností a celých národů, ale nesmí přitom vylučovat náboženskou dimenzi a její velkou duchovní sílu a povznesení lidské osoby. Uznat transcendentní hodnotu každého muže a ženy zůstává prvním krokem pro usnadnění konverze srdce, jež je schopna nést závazek vykořenit bídu, hlad a chudobu ve všech jejích formách.\nDěkuji za zdvořilou pozornost a na závěr se přáním všeho dobrého obracím v oficiálních jazycích FAO ke všem členským států OSN (anglicky, francouzsky, španělsky, arabsky, čínsky a rusky):\nAť Bůh žehná snaze zajistit každému člověku vezdejší chléb.


Recept na domácí zdravé bubble tea - Prostřeno.cz\n21.06.2021 | Dobroty do spíže a ledničky\nRecept na domácí zdravé bubble tea.\nOblíbily si vaše děti fenomén zvaný „bubble tea“? Ovšem to kupované je všechno, jenom ne zdravé. Máme pro vás alternativu, jak vyhovět dětskému přání, a přitom dodržet zásady zdravého doplnění tekutin.\nBubble tea zná asi každý – tenhle moderní nápoj oblíbený především díky kuličkám v něm obsažených. Původně pochází z Tchai-wanu, kde se míchala kombinace čaje s ovocným sirupem nebo mlékem. Mezitím ale vznikly po celém světě specializované obchody, kde se bubble tea nabízí v mnoha barvách a příchutích.\nMůžete ale ušetřit docela dost peněz, když si ho jednoduše připravíte doma. A navíc bude domácí varianta i mnohem zdravější. A nebojte – příprava je až směšně snadná.\nDodejte čaji chuť – a tapiokové perly\nNa začátku byl bubble tea jenom smíchaný studený černý nebo zelený čaj s mlékem, které bylo vyšlehané do pěny. Podle chuti se pak přidávaly jako posyp tapiokové perly, gumové bonbony nebo želé. Tapioka je přitom škrob získané z kořene stromu manioku.\nV současnosti se na přípravu nápoje a „posypu“ používají nespočetné variace. Mléko se dá nahradit ovocným sirupem nebo třeba použít obě přísady. A protože černé tapiokové perly nebo želé není pro každého, existují například ještě ovocné bubbles.\nTapiokové perly seženete v obchodech s asijskými potravinami nebo i na internetu. Koupené perly stačí jen 20–30 minut povařit v docela velkém množství vody a dalších 10 minut potom nechat v hrnci odstát. Hotové ovocné bubbles najdete na internetu také.\nJahodové bubble tea\novocný sirup podle chuti\n2 sáčky ovocného čaje (nejlépe malina, jahoda nebo borůvka)\ntapiokové perly nebo ovocné bubbles\n1 Nejdříve uvařte vodu a z obou sáčků nechte vylouhovat čaj. Jahody rozmixujte.\n2 Smíchejte čaj, rozmixované jahody, sirup a drcený led v shakeru a řádně protřepejte.\n3 Nalijte do skleničky a přidejte perly nebo bubbles (eventuálně připravené podle návodu).\nSamozřejmě můžete recept změnit podle vlastních chutí.\nNevím že to je


DiCaprio zachraňuje přírodu. Vydražil půl miliardy korun - Aktuálně.cz\n4. 8. 2014 9:31\nDražil se hercův Harley-Davidson nebo kytara zpěváka kapely U2. Za účast na slavnostním večeru neváhali hosté zaplatit 130 tisíc dolarů.\nPaříž - Více než půl miliardy korun (25 milionů dolarů) vynesla dražba v Saint-Tropez nadaci amerického herce Leonarda DiCapria, která se věnuje ochraně přírody. Informovala o tom dnes agentura AFP.\nDo aukce přispěla svými věcmi k vydražení řada známých osobností. Sám DiCaprio charitativní večer v jihofrancouzském městě zahájil nabídkou k prodeji svého motocyklu Harley-Davidson podepsaného Martinem Scorsesem a Robertem De Nirem.\nVedle boháčů, ochotných podle AFP zaplatit za účast na slavnostním večeru 7500 až 130 tisíc dolarů, byla řada osobností showbyznysu.\nAukce se účastnila modelka Petra Němcová, herečky a zpěvačky Marion Cotillard, Joan Collins, Selena Gomez a Cara Delevingne a jejich kolegové Robin Thicke a Jared Leto.\nVelký DiCaprio si zahraje prezidenta Woodrow Wilsona\nChcete si koupit vlastní ostrov? Stačí vám sedm milionů\ncelebrity Magazín.Aktuálně.cz Paříž ochrana přírody Leonardo Dicaprio Robert De Niro Damien Hirst Pablo Picasso Petra Němcová Jared Leto Selena Gomez šoubyznys


SYBA - OBALOVÝ PORTÁL - Smurfit Kappa Bag-in-Box uvádí na trh novou termolaminovanou fólii\nJana Žižková, obalový specialista 17.12.2021 5:41 Materiály\nZávod Smurfit Kappa Bag-in-Box Ibi ve Španělsku zahájil výrobu sáčků do BIB obalů. Novinkou je materiál, ze které je „bag“ vyroben, jedná se o nový typ udržitelnější termolaminované fólii – M-Compact 77 s metalizovanou bariérovou vrstvou.\nDíky technologii termolaminace, která spojuje jednotlivé fólie působením tepla bez použití lepidel, která jsou potřebná pro klasickou laminaci, je výroba M-Compact 77 šetrnější k životnímu prostředí a efektivnější z hlediska zdrojů. Dalším benefitem obalu je 12% snížení hmotnosti a 7% snížení emisí CO2.\nVictor Juan, manažer společnosti Smurfit Kappa Ibi, k novince řekl: „Folii jsme vyvíjeli více než dva roky. Výsledek pak následně prošel našimi nejpřísnějšími testovacími protokoly. V současnosti můžeme říct, že jsme získali plnou kontrolu nad výrobními procesy ve všech krocích, a můžeme zaručit vynikající výkon výroby nových obalů na výrobních linkách, rychlost i spolehlivost dodávek i jejich výbornou kvalitu“.\nPříznivost k životnímu prostředí\nPascual Martinez, generální ředitel Smurfit Kappa Ibi, dodal: „Udržitelnost je součástí všech našich obchodních operací. Dnes si Smurfit Kappa Bag-in-Box nedokáže představit vývoj jediného produktu, který nezahrnuje snížení uhlíkové stopy životního cyklu našich tašek. Investice do pokročilých technologií a výzkumu a vývoje nám umožnily dosáhnout významného pokroku směrem k našim cílům v oblasti životního prostředí. M-Compact 77 rozšíří široké portfolio fólií nabízených Smurfit Kappa Bag-in-Box pro různé tržní aplikace a požadavky dodavatelského řetězce. Doplňuje také řadu flexibilních materiálů společnosti se sníženou hmotností plastu spolu s dříve představenými EVOH fóliemi E-Compact ve spojení s ventilem Vitop® Compact.


Crocs Béžové Na Klínku Sloane Kovový Žabky Dámské Outlet\nV létě si v těchto dámských žabkách Crocs budete vykračovat stylově, pohodlně a smyslně jako šelma! kolekce jaro/léto 2018klínek cca 3 cmmasážními body, podpora klenbypatentovaný materiál Croslitenártová část je zdobená...\n1,050.48 CZK 612.78 CZK\nElegance skloubená s praktičností a neuvěřitelným pohodlním. Takové jsou dámské žabky Crocs z kolekce jaro/léto 2018. platforma 1-3 cmmasážními body - velmi příjemné při chůzipodpora klenbypatentovaný materiál Croslite - boty jsou...\nCrocs Na Klínku Sloane Embellished Flip Žabky Dámské Online\nPohodlné a vkusné dámské žabky na klínku od Crocs z kolekce jaro/léto 2017. Sportovně-elegantní žabky Crocs s vysokou platformou klamou "tělem". Působí sice bytelně, jsou ale neuvěřitelně pohodlné a lehké. Jakmile je vyzkoušíte, už...\n809.75 CZK 503.36 CZK\nPříjemné dámské žabky Crocs na klínku z kolekce jaro/léto 2017. Užijte si léto na vysoké noze! Žabky Crocs sice působí bytelně, ale jsou neuvěřitelně lehké a pohodlné a dokonale oživí váš letní outfit. pohodlné celoplastové...\nCrocs Šedé Na Klínku Sloaneembellished Flip Žabky Dámské Online\nDo módního nebe vás vynesou vyšší dámské žabky Crocs. Jejich design je romantický a provedení pohodlné tak, že vám vždy vykouzlí úsměv na tváři. platforma 1-3 cmmasážními body, podpora klenbypatentovaný materiál Croslite - boty...\nV nepřehlédnutelných dámských žabkách Crocs budete i vy nepřehlédnutelná! kolekce jaro/léto 2018platforma 1-3 cmmasážními body pro příjemnou stimulaci chodidelvhodné pro celodenní nošení - velmi pohodlné a lehképodpora...\nDesigual Barevné Libra Liana Žabky Dámské Outlet\nDesignové dámské žabky od značky Desigual, které jednoduše zkombinujete s vašimi letními outfity. kolekce jaro/léto 2018červený základbarevné květinové motivyortopedická stélkakorková výplňgumová podrážkaměkké a pohodlné ...\n962.94 CZK 590.90 CZK\nIpanema Mentolové Kirei Žabky Dámské Online Prodej\nIpanema Černé Wave Hits Ii Žabky Dámské Prodej\n919.17 CZK 547.13 CZK\nIpanema Fuchsiové Kirei Růžový Žabky Dámské Online Prodej


Vybrané báchorky L. Bechsteina, br. Grimmů a j./Muž bez srdce – Wikizdroje\nVybrané báchorky L. Bechsteina, br. Grimmů a j./Muž bez srdce\n< Vybrané báchorky L. Bechsteina, br. Grimmů a j.\nVybrané báchorky L. Bechsteina, br. Grimmů a j.\nDvě Marie Muž bez srdce Dvanáct bratrů\nTitulek: Muž bez srdce\nZdroj: Vybrané báchorky L. Bechsteina, br. Grimmů a j. Přeložil P. J. Šulc. Praha : Alois Hynek, 1885. s. 42–46.\nLicence: PD anon 70\nPřeklad: Pavel J. Šulc\nJednoho času žilo pospolu sedm bratrů. Byli sirotci a neměli nikoho, i musili všecky práce konati sami, pročež uradili se, že se ožení. Poněvadž v městě, kde bydlili, nebylo nevěst pro ně, pravili starší, že půjdou do cizí krajiny hledati nevěst, by nejmladší zatím zůstal doma, že mu přivedou krásnou nevěstu. Ten byl spokojen a šest ostatních bratrů vydalo se do světa. Na cestě té přišli v lese k malému, osamělému domku, před nímž stál muž prastarý, jenž oslovil bratry takto: „Aj, vy čilí mladíci, kam tak pospícháte?“\n„Hledáme nevěst a též jednu pro nejmladšího bratra doma,“ odvětili oni.\n„Ó, milí hoši, žiju tady opuštěn, přiveďte mi také nevěstu nějakou, ale mladou a hezkou.“\nBratři odcházejíce myslili sobě: „Proč pak chce takový prastarý muž mladou nevěstu?“\nKdyž přišli do města, nalezli tam sedm sester mladých a hezkých, že si lepších ani přáti nemohli, i vzali je s sebou — tu nejmladší pro bratra. Šli opět lesem okolo domku, před nímž stál stařec, jenž na ně čekal i pravil: „Aj, to jste hodní lidé, že jste mi přivedli s sebou tak mladou a hezkou nevěstu.“\n„Není pro tebe,“ odpověděli bratři, „ta jest pro našeho bratra, jemuž jsme ji slíbili.“\n„Tak,“ pravil stařec, „aby vás něco — já vám také slíbím —“\nI chopil bílou hůlku, zabručel několik slov čarodějných, dotkl se bratrův i sester, až na tu nejmladší — a hle, všickni proměnili se v šedé kameny.\nNejmladší sestru pak uvedl dědek do své chýže, kdež musila starati se o domácnosť a pořádek. Činila to ráda, avšak měla strach, že by stařec mohl zemříti, tak že by pak zůstala tu v lese samotna. I řekla mu to jednou, načež on jí řekl: „Toho se neboj, že bych já zemřel. Nemám srdce! Kdybych pak zemřel, nalezneš nade dveřmi mou kouzelnou hůlku, a když tou se dotkneš šedých kamenů, oživnou sestry tvé i jich ženichové, a budeš míti společnosť dosti velikou.\n„Kde pak je srdce tvoje, když je nemáš v prsou?“ tázala se mladá nevěsta.\n„Což musíš vše věděti?“ tázal se stařec, „nuže, věz, že vězí v pokrývce.“\nKdyž pak stařec nebyl doma, počala nevěsta vyšívati na pokrývce krásné květiny, by potěšilo se jeho srdce, a když to spatřil stařec, usmál se a řekl: „Ty dobré dítě, byl to pouhý žert; moje srdce vězí —“ „Nu, kde vězí?“ — „Ve dvéřích.“\nKdyž pak druhého dne stařec odešel, ozdobila ona dvéře, navěsivši na ně květin a věnců.\nStařec přišed domů, tázal se, co to znamená. I řekla mu: „Chtěla jsem obveseliti srdce tvoje.“ Dědek usmál se a pravil: „Dobré dítě, srdce moje vězí jinde —“\nDívka se zarmoutila řkouc: „Ach, otče, ty máš přec srdce a můžeš umříti a já pak budu samotna.“\nStařec jí pravil zase, co byl jednou již řekl, a když neustala doléhati naň otázkami, kde že má srdce své, počal vyprávěti takto: „Daleko odtud v pustině jest veliký, prastarý chrám, opatřený dobře železnými dveřmi a hlubokým příkopem obehnaný. Přes ten není mostu. V chrámě tom létá pták, jenž nežere a nepije a neumře, a nikdo není s to, aby jej chytil, a pokud bude žíti on, budu žíti také já, neboť v ptáku tom je moje srdce.“\nDívka zarmoutila se, že nelze jí ničím srdce starcovo obveseliti i nudila se. když on byl celý den pryč.\nJednou přišel pocestný k chýži, jenž ji pozdravil a přistoupil k ní. Ona pak se ho tázala, odkud přichází a kam jde.\nPocestný jí vypravoval, že měl šest bratrů, jižto odešli hledati nevěst slíbivše mu také jednu, avšak že se nevrátili již a že jde jich hledati.\n„Ach, milý příteli.“ zvolala dívka, „netřeba ti jíti dále. Posaď se. pojez a napij se, a pak mne poslyš.“ I počala mu vypravovati, jak bratři jeho přišli do města a jak chtěli její sestry i ji domů odvésti, ale že stařec ji podržel u sebe, proměniv ostatní v šedé kameny — také mu pověděla, že stařec nemá srdce, jež jest daleko v chrámě v ptáku nesmrtelném. I pravil jinoch: „Půjdu hledati ptáka toho, snad pomůže mi Bůh, bych jej lapil.“\nOna schválila jeho úmysl a schovala jej, poněvadž nastával večer, a když ráno stařec odešel, dala mu na cestu jídla i nápoje v hojnosti a přála mu mnoho štěstí.\nKdyž jinoch ušel hodný kus cesty, měl hlad i posadil se, rozevřel tlumok, vyňal pokrmy a nápoje, i volal, vesele: „He, kdo chce snídati se mnou, pojď sem.“\nTu se ozvalo za ním hlasité „mú“, a když se ohledl, uzřel velikého, červeného vola, jenž pravil: „Zval jsi hosty; chci býti hostem tvým.“\n„Buď mi vítán a jez, pokud mám co já sám.“ Vůl ulehl do trávy a pochutnával si statně, olizuje při tom hubu svou, a když se nasytil, pravil: „Díky tobě, a kdybys v čas nouze nebo nebezpečí potřeboval pomoci, zavolej jen mne.“\nTo řka vzchopil se a zmizel.\nJinoch sebral zbytky pokrmův a kráčel statně dále, až se mu zdálo, že jest poledne. Usedl, vyňal pokrmy a nápoje, i zvolal: „Hle, tu oběd, kdo chce pojísti se mnou.“\nI zarachotilo to v křoví a přiběhlo divoké prase, jež přihlásilo se k obědu.\n„Jez a pij, pokud tu něco je,“ pravil pocestný, i jedli a pili spolu. Potom pravilo prase: „Díky, a kdybys mne potřeboval, jen mne zavolej,“ i zmizelo.\nPocestný ubíral se dále, až večer pocítil opět hlad, i vyňal zase pokrmy a nápoje a zval hosta jakéhokoli.\nV tom zašumělo to v povětří, a veliký noh objevil se řka:\n„Někdo zval tu k večeři; zdali zbude něco pro mne?“\n„Posaď se jen, a pochutnej si na tom, co jest!“ řekl mladík a pták usedl, nasytil se a řka: „Kdybys mne potřeboval, zavolej mne,“ zmizel.\nI myslil si pocestný: „Má na spěch, mohl mi ukázati cestu k onomu chrámu, jižto já sám s těží naleznu“ — i sebral své věci, chtěje se bráti dále. Ušel malý jen kousek cesty, když uzřel před sebou chrám, k němuž záhy dorazil. U příkopu si ulehl, a hnedle usnul, jsa velmi po cestě unaven. Ráno chtěl přes příkop i myslil si, kdyby tu byl červený vůl a měl hodnou žízeň, mohl by vypíti vodu v tom příkopu, a já bych se dostal na druhou stranu. A hle, v tom objevil se tu vůl a jal se píti vodu. Pocestný pak přešel ke chrámu, jenž měl silné zdi a železné věže, i pomyslil si: „Tu by snad pomohlo divoké prase.“ I hle, tu přiběhlo prase a počalo rýti, až vyrylo jeden kámen, a pak zase jiný, a tak rylo, až byla do zdi díra, kterou mladík mohl do kostela vniknouti.\nI spatřil tu ptáka, létajícího sem tam, ale nemohl jej lapiti. I pravil: „Kdyby tu byl pták noh, ten by tě zajisté chytil.“\nIhned přiletěl pták noh, chytil onoho ptáka, v němž bylo srdce starcovo, i dal jej mladíkovi, načež zase odletěl.\nJinoch spěchal potom k nevěstě své i vypravoval jí vše. Ona pak mu dala jídla i pití v hojnosti a poručila mu, by vlezl pod postel s ptákem, by jej stařec neuzřel. Ten přibyl záhy domů, i počal naříkati, že je mu zle, poněvadž pták s jeho srdcem byl lapen.\nJinoch to slyšel pod postelí a vzpomněl si. že stařec okouzlil bratry jeho a nevěsty jejich, také jeho nevěstu že chtěl sobě nechati, i počal škrtit ptáka.\nV tom jal se bědovati stařec. „Ach, bolí mne to velice — smrť mne štípe — dítě — umírám.“ Klesl na zem omdlelý a nežli se mladík nadál, byl pták uškrcen a stařec mrtev.\nMladík potom vylezl z úkrytu svého.\nNevěsta jeho vzala bílou hůlku, jak jí stařec poručil, dotkla se jí kamenů šedých, a ty proměnily se v šest bratrův a sester. Všickni měli radost velikou, i nastalo vroucí objímání, načež chystali se k odchodu domů. Stařec byl a zůstal mrtvým. Oni pak odešli domů a slavili hlučnou veselku i žili dlouho blaženě pospolu.\nCitováno z „https://cs.wikisource.org/w/index.php?title=Vybrané_báchorky_L._Bechsteina,_br._Grimmů_a_j./Muž_bez_srdce&oldid=243959“\nMonitoring:Textinfo automaticky nekategorizující stránku s vyhrazeným autorem\nLicence:PD anon 70\nMonitoring:Textinfo/LICENCE/PD anon 70\nStránka byla naposledy editována 27. 1. 2020 v 12:11.


Zveme na sobotní kurz resuscitace a defibrilace s AED\nPoužití aplikace Záchranka u dopravní nehody\nPrvní pomoc – použití termofolie\nPrvní pomoc u křečí\nPrvní pomoc – otravy u dětí\nPrvní pomoc – odhad krevní ztráty\nPrvní pomoc u dětí – dušení\nPrvní pomoc při bodnutí vosou do úst nebo do jazyka\nPrvní pomoc – jak přivolat záchrannou službu\nPrvní pomoc – jak vyšetřit základní životní funkce\nHasičský kurz a kurz první pomoci u dopravní nehody\nPrvní pomoc při resuscitaci – jak použít AED\nPrvní pomoc při alergické reakci – anafylaxe\nAplikování adrenalinu do srdce je dávno minulostí\nChyby řidičů při uhybání sanitce\nKurz první pomoci pro organizaci Člověk v tísni\nDopravní nehoda s aktivací airbagů\nKurz první pomoc u nehody\nKongres Operační řízení a Medical Dispatching 2014\nPrvní pomoc u hypoglykemie – diabetika\nZmiňovanou zdravotní komplikací u diabetiků, kteří užívají inzulin nebo perorální antidiabetika, bývá stav hypoglykémie – nízká hladina cukru v krvi. Ta se na první pohled může jevit jako opilost. Při poklesu hladiny cukru v krvi dochází k ovlivnění stavu vědomí postiženého. Může být zmatený, může zapomenout kde je, jak se tam dostal, může být verbálně nebo fyzicky agresivní.\nPokud víte, že je postižený léčeným diabetikem, pokuste se na něj v klidu mluvit. Pokud je ještě při vědomí a je schopný se sám napít, můžete rozpustit cukr ve vodě. Pokud se stav vědomí zhoršil, doporučujeme užít GlucaGel, který je dostupný v lékárně a při jeho správném použití nehrozí aspirace do dýchacích cest (roztírá se na dáseň).\nPokud se hladina krevního cukru dostane pod kritickou mez, člověk ztratí vědomí. V tomto případě postupujte dle doporučených postupů – zkontrolujte zda je místo události bezpečné, poté vyšetřete stav vědomí, dýchání, přivolejte záchrannou službu.\nLéčení diabetici mohou mít v lednici lék GlucaGen Hypokit. Ve videu je ukázán způsob použití.\nPrvní pomoc u hypoglykemie – diabetika was last modified: březen 19th, 2017 by Ondřej Březina\nOndřej Březina 29.8.2016


King Hu | ČSFD.cz\nzem. 14.1.1997 (65 let)\nKing Hu byl známým čínským režisérem, který se proslavil především díky filmům v žánru wuxia (hrdinský film). Ovlivnil celou řadu současných asijských režisérů, jako např. Ang Lee, Zhang Yimou, Tsui Hark, Tsai Ming-liang (poslední jmenovaný odkazuje na Hua ve filmu Good Bye, Dragon Inn). Huovy filmy unikátním způsobem kombinují prvky z estetiky tradiční čínské opery, buddhistické filozofie a klasických tvůrčích postupů literatury wuxia nebo čínské novely.\nHu se narodil v roce 1932 v Pekingu do rodiny bývalých vysokých úředníků (mandarínů) ve vládě dynastie Qing. V Pekingu studoval uměleckou školu, po nastoupení komunistické strany k moci (1949) emigroval do Hong Kongu. V Hong Kongu pracoval pro různé mediální a reklamní společnosti jako producent, konzultant, designér; v roce 1958 jej přijalo studio Shaw Brothers Studio (SBS) na místo asistenta režie, herce a scénáristy. V SBS jej ovlivnil zejména tchajwanský režisér Li Han-Hsiang, který mu pomohl s nastartováním režisérské kariéry.\nV roce 1963 natočil svůj první debut SONS OF THE GOOD EARTH, ve kterém pojednává o odboji proti japonské invazi do Číny během druhé světové války. V roce 1966 natočil svůj první film v žánru wuxia nazvaný COME DRINK WITH ME. V tomto, i ve svých pozdějších filmech wuxia se inspiroval estetikou pekingské opery, samurajskými filmy a hollywoodskými filmařskými postupy.\nV roce 1966 se odstěhoval na Tchaj-wan, kde založil vlastní filmové studio. Prvním filmem, který natočil na Tchaj-wanu, je DRAGON GATE INN, který slavil velký úspěch a je považován za kultovní klasiku. V roce 1971 natočil film TOUCH OF ZEN, ve kterém je centrálním tématem čínský chanový buddhismus. Film vyhrál cenu za technické provedení na filmovém festivalu v Cannes v roce 1975; inspirovali se jím současní režiséři Ang Lee (Tygr a drak) a Zhang Yimou (Klan létajících dýk).\nVe svých pozdějších filmech RAINING IN THE MOUNTAIN a LEGEND OF THE MOUNTAINS (1979) zfilmoval tradiční povídky spisovatele Pu Songlinga. Jeho pozdější filmy se nedočkaly takového ohlasu jako DARGON GATE INN a TOUCH OF ZEN. V roce 1990 pracoval na filmu THE SWORDSMAN, jehož producentem byl Tsui Hark. Hu projekt odmítl dokončit, režii proto musel kompletně převzít Tsui. V posledním filmu PAINTED SKIN se Hu opět inspiroval Pu Songlingovými povídkami. Poslední roky svého života strávil ve Spojených státech a na Tchaj-wanu. Zemřel v roce 1997 v Tchaj-peji na srdeční selhání.\nJi ren yan fu


Mu'en Church (Šanghaj, Čína) - Recenze - Tripadvisor\nHotely v blízkosti Mu'en Church\nHotely v blízkosti Changle Road\nHotely v blízkosti Old City Wall at Dajing Road (Dajing Ge)\nHotely v blízkosti Shanghai Yufo Temple\nHotely v blízkosti Yueyuanyuan Sculpture Park\nHotely v blízkosti Century Square\nHotely v blízkosti Minhang Sports Park\nHotely v blízkosti Shanghai Children’s Museum\nRestaurace poblíž – Mu'en Church\nAktivity v blízkosti atrakce Mu'en Church\nMu'en Church, Šanghaj - Recenze\nČ. 219 z 1 339 zařízení v kategorii aktivity – Šanghaj\nNo.316 Xizang Middle Road, Huangpu District, Šanghaj 200000, Čína\nMarcos M napsal(a) recenzi lis 2019\nSeattle, Washington57 příspěvků14 bodů za pomoc\nPěkná budova v centru města, ale místo již zřejmě není hostitelem služeb v Englisu\nPěkná budova přímo v centru města, ale už to nevypadá, že by palce hostil služby v angličtině. Informace jsou však trochu matoucí. Šel jsem tam, abych se zkontroloval a bylo řečeno, že v tomto kostele již nejsou pořádány služby v angličtině. Z tohoto důvodu jsem našel Shanghai…\nRLBAllen napsal(a) recenzi čvc 2018\nLoughborough, Spojené království577 příspěvků105 bodů za pomoc\nPěkně vypadající kostel v centrální oblasti\nZjevně jediná křesťanská církev v Šanghaji. Krásná lokalita v blízkosti dna východní silnice Nanjing, přes silnici z národního parku. Nechodila dovnitř, ale vypadala nádherně zvenčí\nsureshbabu2017 napsal(a) recenzi dub 2018\nŠanghaj, Čína97 příspěvků20 bodů za pomoc\nNachází se v samém srdci Šanghaje, to je náměstí People's Square. Hlavním centrem metra Šanghajské metro, stanice metra People's Square je nejbližší kostel. Na druhé straně Xizang Middle Road je pamětní kostel Moore. Částečně skryté uprostřed nákupních center, podívejte se na…\nGwen23_12 napsal(a) recenzi lis 2017\nRotterdam, Nizozemsko332 příspěvků33 bodů za pomoc\nČínská křesťanská zkušenost\nVidět plnou fungující katolickou církev v srdci oblasti Šanghajské náměstí lidí bylo tak zajímavé. Šel jsme v neděli kolem 13:00 a probíhaly plné služby. Návštěvníci všichni respektovali masu a já jsem viděl svou první čínskou bibli! Docela pokorný zážitek!\nKRUIZ8204 napsal(a) recenzi srp 2017\nBridgeport, Connecticut413 příspěvků31 bodů za pomoc\nBydlel jsem v nedalekém hotelu a pokaždé, když jsem chodil u kostela, vypadal to, že jsem byl zavřený. Na přední straně je brána vždy zavřená. Bylo by hezké navštívit vnitřek katolické církve. Možná příště.\nČasté dotazy týkající se zařízení Mu'en Church\nKdy je místo Mu'en Church otevřené?\nOtevírací doba místa Mu'en Church:\nKteré hotely se nacházejí poblíž místa Mu'en Church?\nHotely poblíž místa Mu'en Church:\nZobrazit všechny hotely poblíž místa Mu'en Church na Tripadvisoru\nKteré restaurace se nachází poblíž místa Mu'en Church?\nRestaurace poblíž místa Mu'en Church:\n(0.24 km) Windows on the Park\n(0.24 km) Shanghai First Foodhall\n(0.25 km) Je Me Souviens Restaurant\nZobrazit všechny restaurace poblíž místa Mu'en Church na Tripadvisoru\nKteré atrakce se nachází poblíž místa Mu'en Church?\nAtrakce poblíž místa Mu'en Church:\nZobrazit všechny atrakce poblíž místa Mu'en Church na Tripadvisoru