Miroslav Donutil na Žofíně — Česká televize\n00:00:43 Dobrý večer.\n00:00:46 Dobrý večer, děkuji vám za tak krásné přivítání.\n00:00:51 Vítám vás na Žofíně.\n00:00:54 Žofín, to je místo, kudy kráčela historie.\n00:00:58 Tudy prošlo něco významných osobností kultury a politiky.\n00:01:03 Tady se odehrávaly velké věci.\n00:01:06 Doufám, že dnes večer se tu budou odehrávat rovněž.\n00:01:10 Protože dnes večer se budeme věnovat slávě, popularitě,\n00:01:14 slavným, významným, zajímavým osobnostem.\n00:01:19 Lidem, kteří mohou něco říct nám všem, kteří jsme sem přišli.\n00:01:25 Nedaleko odsud, naproti vlevo, stojí Národní divadlo.\n00:01:30 Národním divadlem prošly rovněž za celá desetiletí významní lidé.\n00:01:35 A když jsme na začátku, možná že bych hned tím Národním divadlem\n00:01:41 mohl začít, protože jsem v ND v angažmá, a tak mám možnost\n00:01:46 se přesvědčovat o tom všem, co tím ND všechno prošlo a také kdo.\n00:01:54 Já jsem se potkal se spoustou významných lidí,\n00:01:58 kteří v Národním divadle jsou nebo byli angažováni.\n00:02:02 Ale nepotkal jsem se třeba s člověkem, kterého jsem toužil\n00:02:06 potkat - s mistrem Janem Pivcem.\n00:02:09 A přesto o něm znám spoustu krásných historek,\n00:02:13 které stojí za to, abych vám je aspoň trošku přiblížil.\n00:02:18 Pan Pivec na stará kolena už trošku zlobil.\n00:02:21 Rozhodl se, že půjde do angažmá do Liberce. Tak přišel a říkal:\n00:02:25 "Ježišikriste, já bych tam seděl na té lavičce, a teď oni by chodili\n00:02:31 kolem a všichni by mě zdravili a já bych je taky zdravil..."\n00:02:36 A oni mu říkali, ale to vy už nemůžete, vy už patříte národu.\n00:02:40 "Ježišikriste, oni mě znárodnili?!"\n00:02:44 To byl takový jeho povzdech.\n00:02:52 Dokonce mám jednu takovou osobní vzpomínku.\n00:02:55 Přišel jsem na jednu zkoušku, kde pan Pivec zkoušel.\n00:03:01 Režisér mu říkal: "Mistře, už brzy bude premiéra, myslím si,\n00:03:05 že už byste měl trošičku přidat."\n00:03:09 A on řekl: "Ne, ne, ne, chlapče, já až na premiéře.\n00:03:13 V levém portále Záhorský, v pravém Šejbalová,\n00:03:15 oni by mi to všecko vykradli."\n00:03:18 Když se na někoho opravdu zlobil, nebo když s někým nechtěl,\n00:03:23 tak to přitom na jevišti nebylo vidět.\n00:03:27 Třeba s panem Högerem, což bylo úžasné,\n00:03:30 oni stáli tenkrát vedle sebe, mezi nimi stál jeden kolega,\n00:03:34 a pan Pivec řekl:\n00:03:35 "Řekněte tomu kolegovi, co stojí vedle vás,\n00:03:38 ať se kousek posune, protože mně nevyhovuje tam, kde stojí."\n00:03:42 A tak ten kolega, co stál uprostřed, řekl panu Högerovi:\n00:03:44 "Mistře, ono to nevyhovuje, kdybyste se mohl posunout,\n00:03:47 vám vzkazuje tady Mistr."\n00:03:50 Pan Höger se otočil a řekl jenom: "Nee." A bylo.\n00:04:04 Myslím si, že v tomhle já mám docela čerstvý zdroj inspirace,\n00:04:08 protože v šatně se mnou sedí herec, který tohle všechno pamatuje,\n00:04:12 a to je pan Miloš Nesvadba.\n00:04:15 Já tě tímto, Miloši, vítám zde. Sedí čestně v první řadě. Ahoj.\n00:04:25 Další takovou legendou je pan Jiří Sovák.\n00:04:28 To je žijící legenda!\n00:04:30 Já ho mám strašně moc rád.\n00:04:32 Když jsme v Třebíči, v mém rodném městě, vyhlašovali\n00:04:35 "Horácké knížectví", tak jsme tam pana Sováka pozvali a jmenovali ho\n00:04:40 čestným nestorem knížectví. On kdysi v Horáckém divadle začínal.\n00:04:45 A on byl velmi potěšen a měl tam nádherné vystoupení pro 3000 lidí.\n00:04:50 A mj. řekl: "Já jsem tady začínal a kdysi jsem se tady taky zamiloval\n00:04:54 a mám problém, že už si nepamatuji, zda se jmenovala Květa nebo Helena.\n00:05:00 Ale jestli tady ta baba je někde v publiku, tak ji tímto zdravím."\n00:05:05 A pak přišla taková starší paní a říká: "Mistře, já jsem vás\n00:05:09 obdivovala už od svých dvaceti let. Nemohl byste se mi podepsat?"\n00:05:14 A on se tak na ni podívá a říkal:\n00:05:16 "Kde jste byla, babo, když vám bylo dvacet?"\n00:05:19 A pak se jí podepsal.\n00:05:21 Ale já se vrátím ještě k Milošovi, protože mně to nedá, když tady je.\n00:05:25 Miloš Nesvadba je v Národním divadle od roku 1946.\n00:05:29 A když se na něj podíváte, nevypadá. 54 let je tam!\n00:05:32 Neuvěřitelný dědek. Já bych chtěl v jeho letech takhle vypadat.\n00:05:36 Nebudu schválně říkat, kolik mu je, to je neuvěřitelný věk!\n00:05:40 A za těch 54 let tam zažil spoustu krásných věcí.\n00:05:44 A je dobře, že nám je může aspoň sdělit.\n00:05:46 Ale já s ním taky zažívám krásné věci.\n00:05:49 On už přece jen má právo na to, aby něco zapomněl,\n00:05:52 sem tam si něco neuvědomil, tam už to trošku je na postupu,\n00:05:55 co si budeme, Milošku, nalhávat.\n00:05:58 On třeba odejde v zimě, v prosinci, my hrajeme, on odejde z divadla,\n00:06:03 a až u metra si uvědomí, že mu je hrozná zima od nohou,\n00:06:06 poněvadž jde v botech, které mají filcové podrážky.\n00:06:09 A vrací se do divadla zpátky a teprve se přezuje.\n00:06:12 Nebo se mu stala taková věc.\n00:06:15 My máme kousek od Stavovského divadla tu Perlovku,\n00:06:17 jak jsou tam ty pražské noční sociální pracovnice.\n00:06:21 A on mi vyprávěl - už se chytá za hlavu - on mi vyprávěl,\n00:06:25 jak tudy šel a jak ta jedna se na něj tak podívala a říká mu:\n00:06:29 "Tak co, dědku, nechceš si vrznout?"\n00:06:32 -"Miloši, a co jsi udělal?"\n-"Já jsem utekl."\n00:06:36 Popravdě řečeno, dotkl se ho ten "dědek".\n00:06:40 To on by si jinak klidně..., kdyby byla ta příležitost.\n00:06:44 My jsme toho spolu zažili už hodně za tu dobu, co se v té šatně\n00:06:48 deset let potkáváme, např. jednu moc krásnou věc.\n00:06:52 Kdysi dávno jsme hráli hru W. Shakespeara Jak se vám líbí.\n00:06:57 On po 1. jednání odcházíval vždycky domů a nechodil na děkovačku.\n00:07:01 A mě to zamrzelo, tak jsem jednou, když odešel, zatelefonoval\n00:07:05 paní Nesvadbové a říkám: "Je hrozný průšvih.\n00:07:07 Lidi skandují při děkovačce Nesvadba! a navíc šéf je trošku\n00:07:11 nesvůj a rád by ho tady měl." "Ježiš, tak já ho pošlu."\n00:07:15 Tak Miloš přijel do divadla\n- a v divadle nikdo.\n00:07:19 Tam už byl jenom inspicient, balil si věci a on se ptá:\n00:07:21 "Co se stalo?"\n00:07:23 "Já nevím, co se stalo, běž se podívat na jeviště."\n00:07:26 Miloš přišel na jeviště, já seděl v loži č. 14,\n00:07:28 zvýšené přízemí, on mě tam uviděl, tak se krásně uklonil,\n00:07:32 já jsem mu zatleskal a oba dva jsme šli domů.\n00:07:35 Miloši, děkuju.\n00:07:49 Dovolte mi závěrem výčtu vynikajících osobností\n00:07:53 jmenovat jednu osobnost, kterou jsem měl rád.\n00:07:56 Sice nebyla členem činohry ND, ale vůbec to nevadí.\n00:08:00 Tou osobností, tím vynikajícím hercem byl pan Miloš Kopecký.\n00:08:04 My jsme se potkali poprvé, když jsme v brněnské televizi\n00:08:08 točili Potulné pohádkové divadlo.\n00:08:11 To byla taková pohádková série, kde on mi hrál principála a otce\n00:08:16 a oslovoval mě "synu můj milený".\n00:08:19 Od té doby, do konce svého života, mě takto oslovoval.\n00:08:23 To natáčení bylo krásné, protože když byla pauza a šli jsme na oběd,\n00:08:27 tak jsme dojedli, přišel číšník kvůli placení a uklonil se\n00:08:31 k panu Kopeckému. On noblesně ukázal na mě - a já to ze svého\n00:08:35 stipendia (300 Kč/měs.) platil.\n00:08:38 Ale pak mi to vrátil krásným a noblesním způsobem,\n00:08:41 protože se podíval na mou smlouvu a řekl: "Za tohle to točíte?\n00:08:45 To je vyloučeno. Paní produkční!" a zavolal tu produkční,\n00:08:48 "Okamžitě mu to zvedněte o 200 %."\n00:08:51 A ona mi to zvedla o 200 % a já jsem měl neuvěřitelný honorář.\n00:08:55 A pak jsme na to doplatili oba, protože tehdejší ředitel\n00:08:57 brněnské televize nám zakázal 2 roky točit.\n00:09:00 Ale nás to sblížilo.\n00:09:03 Když jsem přišel do Prahy a slavil jsem čtyřicátiny v klubu VnD,\n00:09:07 tak pan Kopecký přišel a donesl mi knížku jako dárek.\n00:09:12 A řekl mi, ta knížka má tady vzadu napsáno, že stojí 19 Kč.\n00:09:16 Ale ona už prošla mnoha inflacemi a teď ji mám v držení já,\n00:09:21 čili má v podstatě nedozírnou hodnotu. Jinak bych vám ji nedával.\n00:09:27 Gratuluji, hodně štěstí. A dal mi tu knížku.\n00:09:30 A já jsem ji založil mezi dárky.\n00:09:33 A když jsme se stěhovali, tak jsem všechny věci probíral,\n00:09:36 kousek po kousku, a ta knížka se mi dostala do ruky.\n00:09:39 A já jsem otevřel tu knížku a na 1. straně byla báseň.\n00:09:43 Báseň, kterou napsal pan Kopecký pro mě. Nebudu ji říkat celou,\n00:09:48 ale řeknu závěr té básně: "A dál už mě nic nenapadá.\n00:09:53 Já jen, že na vás je teď řada. Miloš Kopecký."\n00:10:06 Čas utíká a já se dožiju snad dnů,\n00:10:11 ve kterých mohl bych jen vzpomínat.\n00:10:16 Jen pouštět si film dějů, které jsem žil\n00:10:20 a vědět, že nikdy jsem neublížil.\n00:10:26 Tak tohleto je moje přání. Ach, tuhletu pohodu mít.\n00:10:33 Jen pouštět si biograf všeho, co měl jsem rád,\n00:10:37 a v duši mít pokoj a po bouři klid.\n00:10:43 Já na cestě životem musím se prát,\n00:10:47 však údery pod pás, ty já nechci dát.\n00:10:52 Pak po létech možná mí protivníci\n00:10:57 mi přátelsky zamávaj' na ulici.\n00:11:02 Tak tohleto je moje přání. Ach, tuhletu pohodu mít.\n00:11:09 Jen pouštět si biograf všeho, co měl jsem rád,\n00:11:14 a v duši mít pokoj a po bouři klid.\n00:11:19 Kéž z domova důchodců přišel by list.\n00:11:24 V tom listu bych něžné chtěl vyznání číst:\n00:11:28 My holky, co mívals nás před léty rád,\n00:11:33 jen s láskou si na tebe chcem' vzpomínat.\n00:11:38 Tak tohleto je moje přání. Ach, tuhletu pohodu mít.\n00:11:45 Jen pouštět si biograf všeho, co měl jsem rád,\n00:11:50 a v duši mít pokoj a po bouři klid.\n00:12:11 Děkuji, děkuji.\n00:12:13 Teď se dostaneme k takové další zajímavé skupině lidí.\n00:12:17 Říkám schválně "zajímavé".\n00:12:18 Ne nějak zvlášť významné, i když místy také, ale zajímavé.\n00:12:22 A to jsou velvyslanci. Velvyslanci naší země v cizině.\n00:12:25 Já jsem měl možnost za celou tu dobu, co jsem byl v divadle\n00:12:28 Na provázku, i později, potkat se s celou řadou velvyslanců.\n00:12:32 Asi k jednomu z nejvýznamnějších setkání došlo s velvyslancem\n00:12:37 v Belgii. To byl asi čtvrtý člověk Novotného vlády.\n00:12:41 Mluvil ne nepodobně tomu člověku, kterého já jsem hrál\n00:12:45 v Černých baronech. Přiznám se, že mě trošku inspiroval.\n00:12:48 My jsme tam tenkrát přišli a on nám to líčil a říkal:\n00:12:51 "V podstatě tahle budova, kterou my tady máme jako velvyslanectví,\n00:12:55 to vzniklo tak, že jeden americký miliardář se zamiloval do baletky\n00:12:59 z královského baletu z Bruselu. Ona se pak na něj vybodla,\n00:13:03 tak to republika koupila jako velvyslanectví."\n00:13:06 A my jsme se ptali, jestli v té budově bydlí všichni dohromady?\n00:13:10 "Ježišmarjá, to ne, tady bydlím jenom já s manželkou.\n00:13:13 Všichni bydlí tady okolo v těch barákách.\n00:13:16 To je takové malé Československo v Bruselu.\n00:13:19 Tady mám svoje služební auto mercedes a taky jsme si koupili\n00:13:24 tu škodovku, tak z nostalgie. Já jsem v tom teda ještě nejel.\n00:13:28 Manželka v tom vyrazila tuhle na nákup a chválila si to.\n00:13:32 Já už jsem tam dlouho nebyl v tom Československu.\n00:13:35 Já už ani nevím, jak to tam chodí.\n00:13:37 Kdysi jsme to s Tondou Novotným řídili centrálně,\n00:13:40 to všechno šlapalo, a teď ani nevím, jak to tam je.\n00:13:44 Kdo to řídí tu kulturu u vás v tom Brně?"\n00:13:46 A my jsme řekli jméno toho krajského tajemníka.\n00:13:48 A on řekl: "Čuňas! To já musím Karlovi hned napsat."\n00:13:52 A teď vzal tužku a papír, zavolal jednoho toho poskoka\n00:13:56 a říkal: "Karle, ty čuňasi, proč je nepouštíš ven?\n00:14:00 Vždyť oni tady měli ohromující úspěch."\n00:14:03 A řekl tomu poskokovi, pošlete to potrubní poštou.\n00:14:06 A on to odnesl. Já nevím, jakou poštou to šlo,\n00:14:09 ale faktem je, že hned jak jsme přijeli domů, už nás vyslýchali.\n00:14:14 Ten nám to zavařil neuvěřitelným způsobem, tenhle pán.\n00:14:18 Pak bylo zajímavé velvyslanectví třeba v Austrálii.\n00:14:20 Když jsem tam přijel, tak ještě před tím,\n00:14:23 než jsem šel na velvyslanectví, proběhla velmi zajímavá akce\n00:14:27 v hl. městě Kambera, kde jsem měl 1. vystoupení a přišlo 136 lidí.\n00:14:31 A já byl smutný, protože 136 lidí je málo.\n00:14:33 A ta paní pořadatelka se ptala, proč jsem smutný?\n00:14:37 Já říkám: "Já nevím, 136 lidí je trošku málo, ne?"\n00:14:40 "Prosím vás, a víte, kolik v Kambera bydlí Čechů a Slováků?"\n00:14:44 -To nevím.\n-Sto třicet osm.\n00:14:58 To já jsem nevěděl.\n00:15:00 To je jako kdyby přišla celá Praha a dva zůstali doma.\n00:15:04 A ona říkala: "No ne, oni pasou ovce, takže oni nemohli přijít."\n00:15:08 Pak tam seděl velvyslanec a pozval nás k sobě na ambasádu.\n00:15:12 A já jsem říkal: "Pane velvyslanče, 4. den jsem tady, dávám protest.\n00:15:16 Já jsem za 4 dny neviděl klokana, a přitom to mají ve znaku."\n00:15:19 "Není problém." Vyšli jsme před ambasádu, on zamlaskal\n00:15:23 a přišlo hejno klokanů. Já jsem to nikdy neviděl.\n00:15:26 Já říkám: "Já to o vás budu šířit. Vy jste jediný velvyslanec\n00:15:29 na světě, který dokáže přivolat klokany."\n00:15:32 To jsem ještě netušil, že za 4 dny si přivolá odvolání.\n00:15:35 Fakt je, že tam dlouho nevydržel.\n00:15:38 Pak jsem zažil nádherný zážitek v Litvě.\n00:15:41 Možná někteří z vás to i viděli, protože jsem dostal na toto téma\n00:15:45 spoustu dopisů. Že jsem byl v TV přenosu přes celou obrazovku.\n00:15:49 Jestli fandím fotbalu, že jsem v té Litvě byl tak vážený.\n00:15:53 To se stalo tak. Já to vysvětlím.\n00:15:56 Večer, když byl odjezd na stadion, tak jsem zaspal.\n00:15:59 Řekl jsem Rudolfovi Baťovi, gen. sekretáři Českého fotb. svazu,\n00:16:03 aby mě probudil. On mi to slíbil, ale neprobudil mě.\n00:16:06 Odjeli na stadion, já zjistil s hrůzou, že jsem v hotelu sám.\n00:16:09 Tak jsem se telefonicky spojil s Rudolfem Baťou.\n00:16:12 Rudolf Baťa mi po telefonu říkal cestu, já jsem jel taxíkem,\n00:16:16 a ten taxikář odmítal mluvit rusky a anglicky neuměl.\n00:16:20 Když jsem začal mluvit rusky, tak si zacpal uši a přestával\n00:16:24 řídit, tak já jsem mu ty ruce oddělal a říkal jsem:\n00:16:27 "Izvinitě, centralnyj tribun, kuda vchaďať VIP?"\n00:16:32 A on nevěděl, co je VIP, tak já musel znovu:\n00:16:34 "Centralnyj tribun, kuda vchaďať prezidenti?"\n00:16:38 On se zarazil. Teď jsme přijeli k stadionu, tam stáli ozbrojení\n00:16:42 chlápci se samopaly, on jim řekl něco litevsky, tomu jsem nerozuměl.\n00:16:48 A oni otevřeli tu bránu, my jsme s tím taxíkem vjeli dovnitř,\n00:16:52 tam číhal Baťa, odkud přijedu, a najednou ho málem porazil taxík.\n00:16:57 "Člověče, jak jsi se sem dostal s taxíkem?"\n00:17:01 "Já nevím, oni mi otevřeli bránu."\n00:17:03 "Vždyť sem nechtěli pustit ani předsedu Chvalovského?"\n00:17:06 "Já nevím, proč mě pustili?"\n00:17:08 A už mě vedli nahoru, do lože. Já jsem si tam sedl,\n00:17:11 režisér dal pokyn kameramanům, ti okamžitě otočili kamery na mě.\n00:17:15 A já byl v detailním záběru, poněvadž oni si mysleli,\n00:17:17 že přijel český prezident.\n00:17:31 Co způsobí jeden blbej taxikář.\n00:17:34 Jak se český herec dostane do detailního záběru v litevské TV.\n00:17:39 Já teď udělám takový skok, protože tady vidím sedět\n00:17:42 svého kamaráda Karla Wagnera.\n00:17:45 A to je člověk, který je spojený s mým současným životem,\n00:17:48 protože mi do něho vstoupil a místy mi ho totálně přetáčí.\n00:17:51 Nedělá to jenom mně, dělá to spoustě lidí.\n00:17:54 A dobře, protože to je profesionál a umí to.\n00:17:56 K němu se váže spousta krásných historek.\n00:17:59 My spolu občas vyrazíme na nějaké moje představení a Karel řídí auto.\n00:18:03 Když my spolu vyrazíme, tak vždycky padá něco,\n00:18:07 co se přímo nedá popsat.\n00:18:10 My jsme jeli v zimě do Znojma, to byla sněhová průtrž,\n00:18:13 to byly obrovské sněhové clony.\n00:18:16 My jsme tím jeli jako po kluzišti, všude převrácené kamiony.\n00:18:20 Já jsem Karla popoháněl, aby jel rychle.\n00:18:23 On nechtěl, on se bránil, on měl pud sebezáchovy.\n00:18:25 Říkám, musíme tam dojet, lidi na nás čekají.\n00:18:28 O třičtvrtě hodiny jsme se opozdili, než jsme tam přijeli.\n00:18:32 Ti lidi byli tak hodní, že na nás čekali před divadlem.\n00:18:35 A teď nás uviděli, Karel otevřel ty dveře a oni říkali:\n00:18:38 "Je to dobrý, přijel, vidím jeho šoféra!"\n00:18:49 Tomu se říká za dobrotu na žebrotu.\n00:18:53 Ředitelka hudebního vydavatelství, u kterého vydávám svoje CD,\n00:18:59 která se jmenuje Renata, je to noblesní žena a taky ji tady vidím,\n00:19:04 a vůbec jí nevadí, že má V místo R. Dokáže skvěle jednat s lidmi.\n00:19:10 Jednou jeli Jožkovi Černýmu křtít desku do Břeclavi\n00:19:14 a nemohli najít kulturní dům.\n00:19:15 Karel řídil, a on je prudší povahy, a Renata seděla vedle něj.\n00:19:19 A tam šel chodec po ulici a on na něj přes tu Renatu volal:\n00:19:22 "Kudy ke kulturáku, prosím vás?" A ten chodec mlčel a šel dál.\n00:19:25 Tak Karel přitvrdil: "Ptám se, ke kulturáku kudy?"\n00:19:29 Chodec zase nic. Tak on: "Kudy ke kulturáku, se ptám!"\n00:19:32 A ta Renata už to nevydržela:\n00:19:34 "Ale Karle, to si nejprve musíš srolovat to okýnko."\n00:19:49 Ona to dokáže vždycky zasadit nádherně jako perlu do náhrdelníku.\n00:19:54 Navíc jeho přátelům se stávají krásné věci.\n00:19:57 Jeden jeho kamarád byl nedávno na rybách v Norsku džipem.\n00:20:03 Tím džipem spěchal na trajekt a jel jednoproudou silnicí.\n00:20:08 Druhý proud byl za skálou.\n00:20:12 Po pravé straně byl spád 80 metrů do moře,\n00:20:16 tam musíte jet velmi opatrně.\n00:20:19 Ale jak na potvoru, před ním volkswagen brouk a jel pomalu.\n00:20:22 A on na něj dojížděl, protože spěchal na trajekt.\n00:20:25 Pořád dojížděl na toho volkswagena a ten chlap už se bál,\n00:20:30 tak pořád přidával. V té smrtelné hrůze jel, co to dalo.\n00:20:33 A ten džip pořád do něj tlačil a troubil.\n00:20:36 Ten druhý chlap jel o život, o svůj i o toho chlapa v džipu.\n00:20:41 Dojeli na poslední chvíli, tři minuty před odjezdem trajektu,\n00:20:45 přeletěli tu lávku, vjeli do trajektu a zaparkovali.\n00:20:49 Ten Karlův kamarád šel do restaurace, měl už dávno\n00:20:51 vypité kafe, když se ozvalo: "Majitel džipu AHK 55-55,\n00:20:55 nechť se okamžitě dostaví do kajuty kapitána."\n00:20:59 Tak on tam šel, tam seděl zborcený chlápek vedle kapitána,\n00:21:03 trajekt couval a ten kapitán mu říkal:\n00:21:07 "Zaplatíte 15 000 norských korun za couvání, protože tohle je\n00:21:10 majitel volkswagenu, on sem vůbec nechtěl."\n00:21:25 Pak mi to nedá, Karle, ale musím říct ještě jednu krásnou historku.\n00:21:30 Karel totiž kdysi byl jeden z průkopníků účinkujících\n00:21:33 ve světových muzikálech.\n00:21:36 On hrál v Hair s celou řadou vynikajících muzikantů v Německu.\n00:21:42 Jednou jeho kolega, Zdeněk Dvořák, přijel z návštěvy Prahy\n00:21:48 s odřeným obličejem. Někde uklouzl. "Nebyla to pěkná dovolená."\n00:21:55 Karel jel asi za týden nato domů, letěl letadlem, kde byla taková\n00:22:01 pěkná letuška, což Karla nenechalo lhostejným, je to chlap.\n00:22:06 Začal ji mírně opruzovat, vyprávěl jí, jak je z toho muzikálu Hair,\n00:22:11 jak je český muzikant, jak letí domů, co kdyby ona a tak.\n00:22:15 A ona říká: "Vy jste vůbec divní z toho Hairu, a Češi zvlášť.\n00:22:20 Minulý týden taky. Tady byl nějaký Herr Dvořák, kytarista.\n00:22:23 Ten se nám tady zrubal. A po přistání jsem otevřela dvířka,\n00:22:28 čekala jsem na schůdky, on se za mnou kymácel s kytarou,\n00:22:32 pak řekl "auf viedersehen" a vystoupil.\n00:22:38 Karle, promiň, ale musel jsem to zveřejnit, nedá se nic dělat.\n00:22:54 Karel hrál v muzikálu Hair.\n00:22:57 My jsme Na provázku taky v té době muzikály provozovali.\n00:23:01 Měli jsme tam velice úspěšné muzikály. Baladu pro banditu\n00:23:06 znala téměř celá republika.\n00:23:08 Nedávno jsme natočili novou desku, právě s Karlem,\n00:23:12 která se jmenuje Písničky z Provázku.\n00:23:16 Tam je jedna z takových melodií právě z jednoho úspěšného muzikálu.\n00:23:20 Je to písnička z muzikálu Pohádka máje.\n00:23:23 Jmenuje se: Kdybych byl princem v Troji.\n00:23:27 Je to milostná písnička, je to duet, tak musím pozvat i partnerku.\n00:23:34 Linda Finková.\n00:23:47 Kdybych byl princem v Troji, ty řeckou královnou,\n00:24:00 zavelím vojsku k boji a jsi už dávno mou.\n00:24:14 Ať padne moje matka, můj otec, moje vlast,\n00:24:20 tvá láska, ty má sladká, i pak mě bude mást,\n00:24:26 i pak mě bude mást.\n00:24:54 Kdybych já byla vdána a tys byl svobodný,\n00:25:07 opustím svého pána, svůj život a své sny.\n00:25:20 Ať plivne po mně Řecko a s válkou přijde trest,\n00:25:27 tvá láska bude všecko, i pak mě bude vést,\n00:25:32 pak mě bude vést.\n00:26:53 Teď mi dovolte, abych se vrátil na chvilku ještě do Brna.\n00:26:57 Brno, to je město, které pro mě hodně znamenalo.\n00:27:00 Já jsem tam prožil 25 let.\n00:27:02 Za ta léta jsem tam zažil spoustu neuvěřitelných věcí.\n00:27:05 Mezi ně mj. patřila akce s názvem "tekutý kapřík".\n00:27:09 Tekutý kapřík je nádherný název.\n00:27:13 Vymyslel ho můj kamarád Franta Kocourek.\n00:27:16 V podstatě to spočívalo v tom, že tátové od rodin 24. prosince\n00:27:21 na Štědrý den ráno vyrazili do města koupit dětem stromeček\n00:27:27 a rybu, a už se nikdy nevrátili domů.\n00:27:31 Protože skončili na tekutém kapříkovi. Tam se všichni zlili.\n00:27:36 Tam jsme Rudolfa Kovandu, náš objev, vyhlásili Zlatým slavíkem\n00:27:40 a pravidelně jsme Karlu Gottovi napsali výhružný dopis.\n00:27:44 Na tuhle akci, na toho tekutého kapříka, chodila celá plejáda\n00:27:48 vynikajících osobností a tvořila jednolitou partu.\n00:27:53 Chodili tam sportovci bratři Pospíšilové, mistři světa,\n00:27:57 dále košíkáři bratři Bobrovští, chodili tam mistři republiky\n00:28:01 ve fotbalu, Zbrojovka, Kometa, hokejisti, básníci Skácel,\n00:28:05 Mikulášek, spisovatelé, chodili tam malíři Vlasta Zábranský,\n00:28:09 Lojza Mikulka, režiséři...\n00:28:12 Mimochodem, když jsem u těch dvou malířů, Vlasta Zábranský,\n00:28:16 tomu jsme vždycky říkali mistr konfrontace.\n00:28:20 Kromě toho, že to je Leonardo da Vinci současnosti,\n00:28:23 tak konfrontovat se dokázal se současností úžasně.\n00:28:27 My jsme třeba jednou jeli z Prahy z jeho výstavy, kterou já jsem mu\n00:28:32 otevíral, zastavili jsme na dálnici u jediného existujícího motorestu.\n00:28:36 A on měl žízeň a přišel do toho motorestu a říkal:\n00:28:39 "Prosím vás, já jsem se chtěl jenom zeptat, jestli máte nějaké\n00:28:43 alkoholické pití?"\n00:28:46 A paní říká: "Máme tady vzorkové lahvičky. Máme tady pfefermintku,\n00:28:49 pak tady máme becherovku, vaječný likér, byla by tu vodka."\n00:28:54 -"A kolik toho zhruba máte?"\n-"Máme toho tak dvacet lahviček."\n00:28:58 "Tak mi to všecko zabalte."\n00:29:01 Tak si to dal do sáčku a nesl to do toho auta.\n00:29:04 A když byl u toho auta, tak vedle zastavil autobus,\n00:29:07 ze kterého vystoupili samí esenbáci. Jeden vedle druhého.\n00:29:11 A v čele šla dívka ve stejnokroji.\n00:29:14 Já se na ni zadíval, to byla moje první láska.\n00:29:17 Ona koukala na mě, já na ni, říkám: "Jsi to ty?"\n00:29:19 A ona taky: "Jsi to ty?" Teď jsme na sebe oba zírali.\n00:29:22 V tom se ten Zábranský otočil a říká: "Kdo to je, proboha?"\n00:29:25 "To je, Vlasto, moje první láska."\n00:29:28 On se na ni dívá a říká: "Vy jste teda dopadla otřesně, madam."\n00:29:33 Mě v tu chvíli "omejvali".\n00:29:36 Jenomže to nic nebylo, on pokračoval dál.\n00:29:39 Ještě se otočil a říká: "Proč jezdíte se samými policajty?"\n00:29:43 "To nejsou policajti, to jsou celníci."\n00:29:46 "Jo celníci? To je všechno jedna pakáž."\n00:29:48 V ten moment já jsem ho naložil do auta a tak tak jsme ujeli,\n00:29:51 protože celníci za námi běželi. A velmi rychle, musím říct.\n00:29:55 Lojza Mikulka, stejně jako Vlasta Zábranský a stejně jako celá řada\n00:30:00 malířů, se nerad vzdává svých děl. Má jich plný ateliér.\n00:30:05 Je to nádherný pohled, ta barevnost je úžasná.\n00:30:09 Nerad vám něco dá nebo něco prodá.\n00:30:13 Taky měl výstavu v Praze, je to už dávno, byl to asi rok 1976-7.\n00:30:18 Já jsem sem přijel, otevíral jsem mu tu výstavu,\n00:30:21 a on tam zrovna zavěšoval obraz Kůň a slívy.\n00:30:24 A když to viděl malíř Jirka Slíva, tak to chtěl, protože se to\n00:30:27 jmenovalo po něm. A on mu říkal:\n00:30:29 "To nejde, v žádném případě. To já ještě musím přemalovat.\n00:30:32 Navíc to je Mirkovo."\n00:30:34 A jak to vyřkl, já už jsem si ten obraz hlídal.\n00:30:37 V momentě, kdy mu za dva dny tu výstavu zakázali\n00:30:40 a jeli jsme to likvidovat, tak jsem přišel a řekl jsem,\n00:30:43 jestli by byl tak laskav a ten obraz mi dal.\n00:30:45 Už jsem si to cpal do kufříku a on říkal: "Počkej,\n00:30:48 to já musím ještě přemalovat."\n00:30:50 Já říkám, ne, tys řekl, že to je moje, je moje.\n00:30:53 Tak ten obraz doma mám, visí mi na stěně a mám ho rád\n00:30:56 já a má ho ráda i moje žena Zuzana.\n00:30:59 (Hlas Waldemara MATUŠKY:) Zuzano!\n00:31:01 Chci ti jenom jednu větu, jenom jednu prostou větu vyjevit.\n00:31:08 Dámy a pánové, není třeba představovat.\n00:31:22 Waldemar Matuška!\n00:31:35 Já ti strašně moc děkuju za to, jak jsi originálně a ihned\n00:31:39 zareagoval na to, co jsem řekl.\n00:31:41 Jen jsem se zmínil o jméně mojí ženy, už jsi zareagoval a zpíval.\n00:31:46 Já jsem vděčný a musím ti říct, že jsem jí dost často tu písničku\n00:31:49 zpíval. Ne tak bravurně, to bych ani omylem nedokázal.\n00:31:53 Ale já bych tě dnes poprosil o jinou věc, jestli můžu.\n00:31:57 Já osobně jsem měl strašně rád, a myslím si, že nebudu sám,\n00:32:00 tvoji písničku Tereza. Zuzana se doufám neurazí.\n00:32:25 Tereza, jedině Tereza,\n00:32:29 měla by slyšet píseň mou.\n00:32:37 Ostatní prominou, nestojím o jinou,\n00:32:46 jen pro tu jedinou chci tady žít a zpívat.\n00:32:56 Tereza, jedině Tereza,\n00:33:03 je toho pravou příčinou,\n00:33:11 že tady statečně, hrdě a zbytečně\n00:33:20 do větru zpívám píseň svou.\n00:33:29 Lalalala, možná, za rok za dva, že pozná,\n00:33:36 kdo měl její úsměvy rád.\n00:33:47 Láska, že je sladká a hrozná,\n00:33:53 když se dostaví nečekaně a jednostranně.\n00:34:03 Terezo, přečti si, Terezo,\n00:34:10 otázku, kterou v očích mám.\n00:34:18 Nápisem tiskacím k tobě se obracím\n00:34:27 a ty víš předem, nač se ptám.\n00:34:41 A ty víš předem, nač se ptám.\n00:35:16 Já ti mockrát děkuju, nejenom mně jsi splnil přání.\n00:35:20 Já si myslím, že všechny Terezy se teď cítí báječně.\n00:35:23 A nejenom Terezy, ale i ostatní dívky.\n00:35:26 Myslím si, že i ostatní pánové, protože tahle písnička byla bomba.\n00:35:31 Když ty jsi zpíval tyhle písnička, tak já jsem v té době v Brně.\n00:35:35 Já si myslím, že i ty máš k Brnu svůj vztah.\n00:35:38 Samozřejmě. My jsme s Olinkou hostovali ve Večerním Brně.\n00:35:43 Olinku zdravíme.\n00:35:49 Chtěl bych se zmínit o jednom člověku, kterého jsem měl\n00:35:53 strašně moc rád, a to byl Franta Kocourek.\n00:35:55 Toho jsme měli rádi všichni.\n00:35:58 Jednou jsme seděli s partou, kde byl jeden člověk,\n00:36:02 který byl fanda na country western. Jmenuje se Waldemar Plch.\n00:36:08 -Podle tebe.\n00:36:11 Plch ne, ale Waldemar.\n00:36:14 Sedíme u stolu a ten Franta do mě takhle pořád strká:\n00:36:17 "Jak se to jmenuje, ta, jak s kytkou v tlamě drží...\n00:36:22 Víš, jak tam zpíváš to..." Já říkám: "Tuhle rundu platím já."\n00:36:26 V tom přišel číšník, postavil tam 5 koňaků a říká: 480 Kč.\n00:36:31 Tak mě dojeli. Ti na mě udělali takovou chatrč...\n00:36:46 Nic si z toho nedělej, protože to jsou přesně momenty,\n00:36:49 které Franta dokázal skvěle. My jsme měli dotočnou jednou.\n00:36:52 To je, když se něco dotočí.\n00:36:55 My jsme seděli v hospodě, nikdo nás neznal a on za mnou\n00:36:58 přišel a říká: "Ty, Miro, já mám teď v televizi hrát vožralca.\n00:37:02 Já si s tím nevím rady. Ty jsi takový luxusní herec,\n00:37:04 nemohl bys mi to předvést?"\n00:37:07 A já jsem mu to předváděl\n- a najednou mě vlekli ven.\n00:37:10 Já jsem se tomu divil a čekal jsem, kdy ten Franta zasáhne,\n00:37:14 protože on měl sílu. A on zasáhl, on říká:\n00:37:16 "Vyveďte ho. Neznámý člověk, pozvracel se nám pod stůl."\n00:37:20 To je Franta. Tohle byl Franta.\n00:37:29 Waldo, já se ti musím k něčemu přiznat.\n00:37:32 Já jsem u kdekterého táboráku oblboval s písní Huga Aufroye,\n00:37:36 kterou ty dobře znáš, jmenuje se Sbohem, lásko.\n00:37:40 Ale nejde mi dodnes jediná věc.\n00:37:43 Já jsem si nikdy nezapamatoval ten recitativ.\n00:37:47 Ty, herec?\n00:37:48 To nemá s herectvím nic společného.\n00:37:51 Ty to říkáš tak krásně, že to říkáš jako ze života.\n00:37:54 Vždycky se má člověk co učit a já bych tě chtěl poprosit,\n00:38:00 pojďme si to zazpívat. A kdybys tam řekl ten recitativ,\n00:38:06 tak já už si ho po dnešku stoprocentně zapamatuju.\n00:38:10 -Přece jenom mě k tomu donutil.\n00:38:23 Ač bylo mě i jí tak šestnáct let.\n00:38:30 Zeleným údolím jsem si ji ved'.\n00:38:38 Byla krásná, to vím, a já měl strach,\n00:38:43 jak říct, když na řasách slzu má velkou jako hrách.\n00:38:53 Sbohem, lásko, nech mě jít,\n00:38:57 nech mě jít, bude klid.\n00:39:00 Žádnej pláč už nespraví ty mý nohy toulavý.\n00:39:08 Já tě vážně měl moc rád, co ti víc můžu dát,\n00:39:16 nejsem žádnej ideál, nech mě jít zas o dům dál.\n00:39:28 A tak šel čas a já se toulám dál.\n00:39:35 V kolika údolích jsem takhle stál?\n00:39:43 Hledal slůvka, co jsou, jak hojivej fáč,\n00:39:48 bůhví, co jsem to zač, že přináším všem jenom pláč.\n00:39:58 Sbohem, lásko, nech mě jít,\n00:40:02 nech mě jít, bude klid.\n00:40:06 Žádnej pláč už nespraví ty mý nohy toulavý.\n00:40:12 Já tě vážně měl moc rád, co ti víc můžu dát,\n00:40:20 nejsem žádnej ideál, nech mě jít zas o dům dál.\n00:40:31 Já nevím, kde se to v člověku bere?\n00:40:35 Ten neklid, co ho tahá z místa na místo,\n00:40:38 co ho nenechá, aby byl sám se sebou\n00:40:41 spokojenej jako většina ostatních.\n00:40:44 Aby se usadil, aby dělal jenom to, co se má,\n00:40:48 a říkal jenom to, co se od něj čeká.\n00:40:51 Já prostě nemůžu zůstat na jednom místě.\n00:40:54 Nemůžu. Opravdu. Fakt.\n00:41:08 Žádnej pláč už nespraví ty mý nohy toulavý.\n00:41:30 Waldemar Matuška!\n00:41:46 Tak a pojďme na další setkání, na další zajímavé lidi.\n00:41:50 Pro mě velmi zajímavými lidmi jsou režiséři.\n00:41:53 Já jsem už několikrát mluvil o režisérce ze svých nejmilejších.\n00:41:58 Tou je režisérka Věra Chytilová. To je můj miláček.\n00:42:02 Když jsme točili ty "Pastičky", tak když mi řekne "prosim tě",\n00:42:07 tak to já už vím, že je zle.\n00:42:10 "Prosím tě, jak tam máš tu erotickou scénu\n00:42:14 s tou svou filmovou manželkou, tak já bych potřebovala,\n00:42:18 abys tak na ni jako nalehnul, vytočil nohu a vyběhl by jezevčík\n00:42:24 a hryznul by tě do prstu."\n00:42:27 Já říkám: "Věro, vždyť to bude strašně blbý a bude mě to bolet."\n00:42:32 "Prosím tě, nech to na těch cvičitelích, oni už to zvládnou."\n00:42:36 Je pravda, že tam jsou cvičitelé, kteří dokáží s těmi zvířaty dělat\n00:42:42 neuvěřitelné věci. Tam chlap přivedl soba, to polární zvíře,\n00:42:47 takhle na šňůrce a řekl mu: "Capyky, capyky, capyky!"\n00:42:50 A on udělal: "Uáááá!"\n00:42:52 Pak mu řekl: "Cuk, cuk." a on šel dozadu.\n00:42:55 Tenhle náš přivedl jezevčíka.\n00:42:57 Říká: "Dobrý den, jezevčík je Pepík, on vás bude za chvilku\n00:43:01 hryzat do prstu..."\n00:43:03 A já říkám, že nechci, aby mě hryzal do prstu.\n00:43:05 To říkala paní režisérka, tak ať si hryže režisérku, ale ne mě.\n00:43:08 "On vás nebude hryzat, on vás bude jakoby žvachlat.\n00:43:12 Pepík kdyby vás měl doopravdy hryznout, to já bych mu\n00:43:15 musel dát blbej pokyn." Tak jsem s tím souhlasil.\n00:43:19 Věra řekla: "Tři sta třicet tři potřetí!"\n00:43:23 Klapli klapkou, já jsem nalehl na filmovou manželku,\n00:43:27 vytrčil jsem nohu - ten vůl mu dal blbej pokyn.\n00:43:44 To byla tak strašná bolest!\n00:43:46 S jezevčíkem to dopadlo ještě dobře.\n00:43:49 Toho sundali, vyprovodili a hotovo; ale majitel, ten dopadl!\n00:43:54 Když Věru někdo zklame, tak ona po něm jde.\n00:43:57 A ona šla za ním a říká:\n00:43:58 "Až se to naučíš, ty parchante, tak potom teprve přijď! Smrade!"\n00:44:11 Ten chlap dodneška hledá východ z toho ateliéru.\n00:44:15 Krásně mě dostala - ona mě dostane vždycky, ale já ji za to miluji -,\n00:44:20 my jsme byli na festivalu ve Varech s filmem Pelíšky.\n00:44:24 Po filmu byla recepce, kde jsme samozřejmě byli.\n00:44:27 Věra přijela trošku se zpožděním a recepce už pomalu končila.\n00:44:31 Ona říká: "Prosím tě, pojď, už jdeme odsud."\n00:44:34 "Ne, vždyť já tady mám kamarády, měli jsme dneska premiéru a tak."\n00:44:38 "Ale co tady budeme dělat, tam je ještě recepce novinářů."\n00:44:42 "Já tam nechci, já budu tady, Věro."\n00:44:45 Tak ona šla za mou ženou, spikly se spolu a za chvilku přišly obě dvě.\n00:44:49 A jestli bychom už nevyrazili a moje žena se k ní přidala.\n00:44:53 Já říkám, že na žádnou recepci novinářů nejedu.\n00:44:56 Ona říká: "Pojeď, co tady budeš dělat? Tady už celkem nic není."\n00:45:01 Tak jsme nasedli do auta a jeli jsme na tu recepci.\n00:45:04 Ujeli jsme asi půl kilometru, já jsem seděl vpředu,\n00:45:07 ona s mou ženou vzadu.\n00:45:09 Já jsem se na ně otočil, dívám se, jak si tam libují a ona mi říká:\n00:45:14 "Stejně už jsi trošku změknul, co? Já kdybych se rozhodla,\n00:45:19 že někam nejedu, já bych nejela ani omylem."\n00:45:35 Věruško, zdravím tě, doufám, že mi to promineš.\n00:45:39 Jarda Hykl, další takový mladý, temperamentní režisér.\n00:45:43 My jsme spolu točili jednou milostnou scénu.\n00:45:45 Jedna kolegyně herečka měla se mnou zuřivou hádku\n00:45:49 a pak jsme měli vlézt do postele.\n00:45:51 A pořád to nebylo ono a ten Jarda mi to přišel říct.\n00:45:54 "Já vím, že to není ono, to vidím, to poznám."\n00:45:57 On říká: "Tak mě napadlo, dej jí facku."\n00:46:00 -"Ale ona to neví."\n-"To je právě ono, ne?"\n00:46:05 Já říkám: "Tak zkusit to můžeme."\n00:46:07 Tak jsme rozjeli tu hádku, najednou ona dostala facku.\n00:46:10 Ona to profesionálně přijala, ale bylo vidět, jak jí to nedělá dobře.\n00:46:14 Začala se se mnou hádat opravdově, prásk, a už jsem ji měl zpátky.\n00:46:19 To zase vymotivovalo mě a za chvilku jsem vedl 2:1.\n00:46:24 Ovšem ona brzy srovnala skóre a hádali jsme se opravdu vážně.\n00:46:29 A pak se ukázalo, že ta svině Hykl to poradil oběma.\n00:46:46 Ti režiséři opravdu někdy vymýšlejí takovéhle věci.\n00:46:50 Třeba na Slovensku existuje takový temperamentní režisér\n00:46:55 Dušan Trančík, a my jsme spolu jednou točili takový film.\n00:47:00 On je strašně temperamentní, on nevydrží chvilku na místě.\n00:47:04 "Prosim ťa, Miro, teraz mám pre teba takú úlohu.\n00:47:08 Teraz príjde jedna taká prekrásna, mladá, urostlá, sympatická,\n00:47:13 populárná slovenská herečka a ty jej to urobíš pri plotě.\n00:47:18 Ona o všetkom vie, rozumieš. Čiže ak ona príjde,\n00:47:22 ty z něj strhneš tie šaty a urobíš presně to,\n00:47:26 čo ja po tebe chcem."\n00:47:28 -"Tak jestli ona to ví?"\n-"Ona vie o všetkom."\n00:47:31 Ona přišla a omlouvala se, že se trošku opozdila,\n00:47:34 protože měla v divadle zkoušku: "Teraz už som pripravená,\n00:47:36 som tu a viem o všetkom." Já si říkám, ví o všem.\n00:47:40 Ona se postavila k plotu, oni klapli, já se na ni vrhl,\n00:47:42 strhl jsem z ní šaty - urobil som prostě to, čo on chcel.\n00:47:45 A ona mě začala škrábat, kousat, štípat a já jsem si říkal,\n00:47:48 to je herectví, to slovenské. To nemá s tím českým\n00:47:51 vůbec nic společného, to je temperament!\n00:47:54 Ale ona řvala i po záběru a řvala pořád víc a víc.\n00:47:56 "Pozritě sa, ako já vyzerám! Já som nemala takto vyzerať!\n00:48:00 Ja som nemala byť nahá v tomto filme. Já si buděm sťažovať!"\n00:48:03 A Trančík běhal kolem a řval:\n00:48:05 "To bolo presně ono! Nič neveděla! Nič neveděla!"\n00:48:22 Vlastně jsme se tím dostali až do zahraničí.\n00:48:25 Při své dosavadní praxi jsem se potkal s řadou zahraničních herců.\n00:48:30 Musím říct, že mám tři takové své velmi oblíbené, se kterými\n00:48:35 jsem se potkal pouze prostřednictvím dabingu, protože jsem je daboval.\n00:48:40 To je K. Costner, toho jsem daboval skoro ve všech jeho filmech.\n00:48:44 To je Gérard Depardieux, kterého jsem daboval\n00:48:47 v hodně jeho filmech.\n00:48:48 A to je vynikající polský herec Jerzy Stuhr.\n00:48:52 Toho jsem daboval ve filmu Předtanečník, Hrdina roku\n00:48:55 a taky ho znáte asi z filmu Sexmise.\n00:48:58 Stuhr když přijel před 10-ti lety do Prahy, kde měl tisk. konferenci,\n00:49:02 a mě tam pozvali jako toho, který ho daboval.\n00:49:05 A on tam říkal neuvěřitelné věci, a mně se to strašně líbilo.\n00:49:09 Třeba se ho ptali: "Jaká je vaše pedagogika?"\n00:49:11 "Přichodí do mě student i mluví..." Říkám to schválně polsky,\n00:49:16 abyste si zvykli, protože ono to je důležité.\n00:49:19 "Přichodí do mě student i mluví, paně rektoře, jak še vám podobá\n00:49:23 ten scenáriuš? a já mu odvětím, ten scenáriuš še mně nepodobá.\n00:49:28 Ty třebuješ peňonze? To já ti oddám peňonze,\n00:49:32 ale něrob ten scenáriuš, nie dobrý. Já ti poviem jednu řeč."\n00:49:36 A teď řekl větu, která je strašně důležitá.\n00:49:39 "Němá dobrej roli v zlým filmě." Není dobrá role ve špatném filmu.\n00:49:44 To je nádherná věta a tu větu vyslovil Jerzy Stuhr.\n00:49:48 Dámy a pánové, přichází vynikající polský herec Jerzy Stuhr!\n00:50:11 Dobrý večer.\n00:50:15 Já to jenom uvedu tím, že celý ten dnešní večer\n00:50:18 se týká popularity, slávy, setkání se zajímavými lidmi.\n00:50:22 A to se tobě určitě nevyhnulo a určitě jich máš spoustu.\n00:50:27 S tou popularitou to je tak,\n00:50:30 že naše generace nechtěla být populární.\n00:50:34 On to nikdo nechce, ale to se tak najednou stane.\n00:50:38 Populární je ten, co předpovídá počasí.\n00:50:47 A my herci jsme chtěli být spíše slavní. Cítíte ten rozdíl?\n00:50:52 Sláva a popularita je rozdíl.\n00:50:59 Mozart je sláva, počasí je popularita.\n00:51:09 Prvním takovým populárním filmem byl asi ten Předtanečník.\n00:51:14 To je ten film, který já jsem daboval s Jurkem, vynikající film.\n00:51:18 On měl velkou reklamu, byly tam plakáty...\n00:51:24 Přeložím jenom: Byly tam plakáty.\n00:51:31 Plakáty visely po celé Varšavě.\n00:51:34 Jednou jedu v tramvaji a taková babička na mě tak zírá...\n00:51:45 Já povídám, to jsem já!\n00:51:48 -A ona se diví, to jste vy?\n00:51:55 To vy jste mi byl včera opravovat ledničku?\n00:52:05 Kdyby se to ještě jednou pokazilo, tak přijdete znovu, že?\n00:52:10 Tys jí to určitě slíbil, viď? Přijde, jasně, přijde.\n00:52:15 Já o tobě vím, Jurku, že když jsi ten film Předtanečník točil...\n00:52:20 Totiž, abyste věděli, Jurek hraje předtanečníka, to je ten,\n00:52:23 co vede zábavu, a on se tímhle za svých studií živil.\n00:52:29 Čili on vlastně hrál sám sebe. Samozřejmě profesí, charakterem ne!\n00:52:35 To byla pěkná sketa, ten charakter tam, to ne.\n00:52:40 Ale hrál profesně to, co dělal.\n00:52:44 A tam se stalo to, že oni točili po těch samých lokálech,\n00:52:47 kde on to skutečně provozoval.\n00:52:50 A potom přišel do jednoho lokálu a ten vrátný mu říká:\n00:52:55 "Škoda, že jste nepřišel dřív.\n00:52:58 Tady točí film, mohl jste si vydělat nějaký prachy."\n00:53:17 Ohromně populární byl ten film Sexmise. Ten určitě znáte.\n00:53:25 Ten film navštívilo jenom v Polsku 11 miliónů lidí.\n00:53:36 Přijde ke mně taková babička, že chce autogram pro svoji vnučku,\n00:53:43 která mě viděla v Sexmisi.\n00:53:47 Vnučka už mě v tom viděla, takže to jen tak neskončí.\n00:53:54 A vy jste Sexmisi hráli po celém světě.\n00:53:57 Po celém světě.\n00:53:59 Jak se řekne "Zwiazek Radziecki"?\n00:54:02 To je krásné slovo, Poláci říkají "Zwiazek Radziecki",\n00:54:08 což je synonymum pro Sovětský svaz.\n00:54:11 "Zwiazek Radziecki" - to zní tak, že bych je i mohl mít rád.\n00:54:26 Tam nás upozornili na to, že v Rusku se to nesmí jmenovat\n00:54:31 Sexmise. V Rusku se nesmí používat sex.\n00:54:42 Takže cenzura a přejmenovali to na "Nové amazonky".\n00:55:02 To je krásné - Nové amazonky -, vidíš, co se dá všechno vymyslet.\n00:55:07 Ale myslím si, že i s tou slávou jsi zažil i krásné věci.\n00:55:11 Že tě snad nepotkávaly jenom samé nepříjemnosti?\n00:55:14 To je pravda. Já bych uvedl dva takové případy.\n00:55:17 Ten první řeknu až na konci, ten druhý je z Itálie.\n00:55:22 -Já se znám s Vittoriem Gassmanem.\n-Toho známe všichni.\n00:55:30 Je to takový vysoký starší pán.\n00:55:33 A já jsem s ním jednou byl na večeři v Neapoli.\n00:55:37 Všichni v té restauraci toho pana Gassmana poznali.\n00:55:42 Přišli k němu a zeptali se: "Vittorio, můžeme se tě dotknout?"\n-V pořádku, dotknout je dotknout.\n00:55:59 Některá ta slova jsou stejná, jiná jsou velmi odlišná.\n00:56:04 "Můžeme se tě dotknout, Vittorio?" A on jim ukáže kde.\n00:56:11 -Stačilo, krásné.\n-To bylo pěkné.\n00:56:16 Nevím, jestli by to u nás bylo taky tak.\n00:56:19 U nás je to jinak: "Hele, pojď se mnou na panáka tady vedle."\n00:56:23 Já říkám, že nepiju.\n00:56:25 "Ale nekecej, máma bude mít radost, pojď na panáka!"\n00:56:27 -"Já opravdu nemůžu."\n-"Ale no tak, nech toho, pojď."\n00:56:31 -"Já opravdu nemůžu."\n-"Jsi blbej, já jsem si to myslel."\n00:56:35 To znáš, ne?\n00:56:42 Ale já jsem ti skočil do řeči.\n00:56:46 A nakonec bych vám chtěl říct, co se mi stalo\n00:56:50 za všechna ta léta práce, dřiny, popularity atd.\n00:56:59 Taková starší paní ke mně přišla a řekla prostou větu:\n00:57:07 "Dobře, že jste."\n00:57:11 To byl největší kompliment v mém životě.\n00:57:16 Jurku, to je tečka. Děkuju ti.\n00:57:21 Jerzy Stuhr!\n00:57:35 A když už jsme v tom zahraničí, tak tam zůstaňme.\n00:57:38 Pojem hvězdnosti, to je něco úžasného.\n00:57:42 Abych řekl pravdu, mě to vždycky zaskočí, když se dočtu v časopise,\n00:57:47 že tamta hvězda s touto hvězdou byly na obědě v Hiltonu.\n00:57:52 Za prvé mě to zaskočí a za druhé mě zaskočí, kdo vůbec ta hvězda je.\n00:57:56 Já si myslím, že ty hvězdy jsou za mořem a jmenují se:\n00:57:58 M. Jackson, Robert de Niro nebo Dustin Hoffman.\n00:58:01 Já tomu u nás říkám "sláva po česku".\n00:58:05 Když se potkáte se skutečnou hvězdou, což se mi přihodilo,\n00:58:09 tak to je něco neuvěřitelného.\n00:58:12 Já jsem byl ve Francii v takovém městečku na fotbalovém mistrovství.\n00:58:17 A šel jsem takhle po ulici a tam u stolku seděl dědek a popíjel.\n00:58:20 A já se na něj dívám, že je mi nějak povědomý.\n00:58:23 A pak mi to došlo, to je Michael Galabrieux,\n00:58:27 to je ten velitel četníků ze Saint Tropés.\n00:58:30 Já jdu k němu a spustím na něj francouzsky:\n00:58:33 -Dobrý den, vy jste pan Galabrieux?\n00:58:36 On je to opravdu on!\n00:58:38 Já tam zůstal stát nad ním a nenapadlo mě říct nic lepšího\n00:58:41 než: "Já jsem taky herec."\n00:58:45 A teď jsme tam tak stáli a on mi říká:\n00:58:47 -"Jak ty se jmenuješ?"\n00:58:50 "Ó, pane Miroslave, co si dáte?" A už mi nabízel kdeco.\n00:58:55 On se mě ptá, co tam dělám?\n00:58:58 A já říkám, že jsem přijel na fotbal.\n00:59:01 "A co dneska večer?"\n00:59:03 "Nevím, dneska večer mám volno. Fotbal se nehraje."\n00:59:05 "Tak přijď do divadla."\n00:59:07 "Já bych přišel. A vy tady hrajete?"\n00:59:08 -"Dneska jsme přijeli z Paříže."\n-"To je skvělé. Kde se to hraje?"\n00:59:11 "Hele, já ti to nebudu popisovat, kde bydlíš?"\n00:59:14 -"Tady v tom hotelu."\n-"Tak já pro tebe v devět přijedu."\n00:59:17 On pro mě v devět tenhle pán přijel, naložil mě do auta,\n00:59:20 odjeli jsme do divadla, já to viděl.\n00:59:22 Ještě když jsme tam přicházeli, tak on křičel:\n00:59:25 "Místo pro pana Miroslava!"\n00:59:28 Já jsem vcházel do toho sálu, teď se mě všichni lidi ptali:\n00:59:31 -"Jak dlouho se s mistrem znáte?"\n-"Asi tak dvě hodinky."\n00:59:35 To bylo na omdlení. Pak jsme spolu šli na večeři.\n00:59:39 Po večeři jsme šli do takového lokálu, strávili jsme spolu\n00:59:43 krásné hodiny. A on mě pozval na dovolenou a představil mi\n00:59:46 celou svoji rodinu. Úžasný člověk!\n00:59:49 Nebo v Karlových Varech na festivalu jsem potkával\n00:59:53 české hvězdy, které kolem mě občas takhle prošly.\n00:59:56 Jediný normální tam byl Michael Douglas.\n01:00:00 Když tam tak seděl, tak jsme se dali do řeči.\n01:00:03 Slovo dalo slovo a on říká:\n01:00:06 -"Já zítra jedu do Prahy."\n-"Já taky zítra jedu do Prahy."\n01:00:09 -"Já tady mám letadlo."\n-"Já tady mám auto."\n01:00:14 -"Tak půjdeme na večeři zítra?"\n-"Tak půjdeme na večeři."\n01:00:19 Já jsem si myslel, že to je jen takové, aby řeč nestála.\n01:00:22 Ne, on přiletěl do Prahy, telefonoval, šli jsme na večeři.\n01:00:26 Sedli jsme si do nádherné restaurace na Malé Straně.\n01:00:29 Dívali jsme se na ty malostranské střechy, jedli jsme.\n01:00:32 On se tak dívá a říká: "My všechno v té Americe máme,\n01:00:36 ale tenhle pohled, ten bych koupil."\n01:00:40 Já říkám: "Ten zůstane tady, Michaeli." A jedli jsme dál.\n01:00:47 Najednou nastala sláva po česku.\n01:00:49 Zvedla se taková paní od jednoho stolku, přišla a řekla:\n01:00:51 "Pane Donutil, prosím vás, promiňte, že obtěžuji,\n01:00:55 nemohl byste se mi podepsat?" A já jsem se podepsal.\n01:00:58 A Michael si zdvořile osušil rty ubrouskem, vzal tužku -\n01:01:01 a ona odešla. Ale ono to bylo logické.\n01:01:05 To nikdo nemohl tušit, že tam s Donutilem sedí Michael Douglas,\n01:01:09 tahle světová superhvězda filmu.\n01:01:12 Takový menší člověk tam seděl zády, koho to napadlo?\n01:01:15 Tak přišla druhá paní, třetí, pátá... a on mi říká:\n01:01:17 -"Člověče, ty seš tady populární."\n-"Já si nestěžuji."\n01:01:21 A v tom šel takový Holanďan z toalety a teď ho uviděl.\n01:01:26 Teď se úplně zarazil, v té holandské makovici\n01:01:30 mu to začalo šrotovat, teď na něj kouká a říká:\n01:01:34 "Excuse me, are you mistr Michael Douglas?"\n01:01:37 A on řekl: "Yes, I am."\n01:01:41 V ten moment nastala místo slávy po česku sláva světová.\n01:01:46 Protože ti lidé, co tam seděli a jenom tak jedli, se najednou\n01:01:49 zvedli, dostali šílený výraz do obličeje, rozběhli se -\n01:01:53 a toho Douglase zadupali do země.\n01:01:56 Já jsem po něm dojedl večeři a šel jsem domů,\n01:01:58 protože jsem tam byl naprosto zbytečný.\n01:02:12 Rozumíte, to je rozdíl mezi tou slávou českou a slávou světovou.\n01:02:17 U nás to není tak dramatické.\n01:02:19 U nás jezdíme stejnými dopravními prostředky, jezdíme metrem.\n01:02:23 Když už jsme u toho metra, když v Praze byl Všesokolský slet,\n01:02:28 tak já jsem vstoupil do vagónu metra, kde jela skladba\n01:02:32 "Ženy a život". To byly holky čtyřicítky v mundurech,\n01:02:37 měly kužele, já tam nastoupil, teď ta jedna vykřikla:\n01:02:42 "Podívejte se, kdo nastoupil!"\n01:02:45 Teď se zavřely ty dveře, a já jel 18x z konečné na konečnou.\n01:02:52 A ten průvodčí vždycky přišel na konci a říká:\n01:02:55 "Nechcete si už vystoupit?\n01:02:57 "Já bych si i vystoupil, ale ony asi nebudou holky chtít."\n01:03:00 Ony říkaly: "Ne, on ještě neviděl tohle."\n01:03:26 Já tu skladbu znal celou nazpaměť, a pak že to u nás není dramatické.\n01:03:33 Nádherný dramatický moment nastal třeba v Ostravě.\n01:03:38 Ubytoval jsem se v hotelu Imperial, protože jsem měl blízko divadlo.\n01:03:43 A vedle mě v apartmá ubytovali André Agassiho, světovou tenisovou\n01:03:48 jedničku, protože tam byl zrovna tenisový turnaj.\n01:03:52 Před jeho pokojem stál takový bodyguard z Ostravy.\n01:03:56 Já jsem procházel kolem, on říká:\n01:03:58 "Pane Donutil, já vás též budu hlídat."\n01:04:02 "Chlapče, co bys nehlídal, Agassi to platí, hlídej."\n01:04:06 Šel jsem si lehnout, odpolední takový "šlofík".\n01:04:10 Neležím ani 10 minut, najednou hrozné rány do stěny nad hlavou.\n01:04:19 Já si říkám, proboha, co se stalo?\n01:04:21 Tak vyletím z pokoje a ten bodyguard mi říká:\n01:04:24 -"On má večer zápas, on trénuje."\n-"To nemyslíš vážně."\n01:04:28 "Já mu to říkat nemůžu, to musíte vy, pane Donutil."\n01:04:32 Já jsem zaklepal na ty dveře, Agassi vyšel v trenýrkách\n01:04:35 a já říkám: "Nemohl byste přestat trénovat, já nemůžu spát."\n01:04:39 On nevěděl vůbec s kým mluví. Zíral na mě, ten bodyguard\n01:04:43 mu to vysvětlil a já říkám: "To by vás ta vaše Brookie Shields,"\n01:04:47 to ještě neměl Steffinku, ta by ho podporovala,\n01:04:50 "ta by vás hnala, kdybyste jí takhle trénoval do hlavy, co?" On se smál.\n01:04:55 Pak jsme spolu jeli výtahem a on si stěžoval:\n01:04:57 "Stejně je to tady nuda v té Ostravě."\n01:04:59 Já jsem se divil proč?\n01:05:00 "Protože když přijedu do nějaké země na nějaký turnaj,\n01:05:03 tak kolem je spousta lidí a všichni chtějí podpisy a milují mě\n01:05:07 a holky piští a běhají za mnou - a tady nic."\n01:05:10 A my jsme sjeli do recepce a proti nám, jak když si to přání\n01:05:14 zhmotnil, najednou hejno holek, které ječely.\n01:05:21 On úplně zešílel.\n01:05:28 Jemu se najednou splnil ten sen.\n01:05:32 On úplně zešílel, on zíral, měl radost...\n01:05:36 Chvilku, protože tam se ubytovávala skupina Lunetik.\n01:05:48 Z toho vidíte, jak je ta sláva pomíjivá.\n01:05:52 Jednou je člověk nahoře, jednou je dole.\n01:05:55 Vždycky je dobré zdravit ty, které člověk potkává,\n01:05:58 když jde nahoru, protože bude potkávat ty samé lidi,\n01:06:02 když jde dolů. Ten dnešní večer byl namířen trošku tím směrem.\n01:06:07 Chtěl se trošku pousmát nad tou slávou, popularitou,\n01:06:11 i když ta sláva je hodnotnější než ta popularita.\n01:06:15 Pokud se nám to podařilo, je všechno v pořádku.\n01:06:20 Pokud jste se bavili stejně, jako jsem se bavil já s hosty,\n01:06:24 bylo to v nejlepším pořádku.\n01:06:27 Já si myslím, že je to taková tečka za dnešním představením.\n01:06:40 K přečtení už není první vysvědčení,\n01:06:46 učitelka, co ho psala, není k probuzení.\n01:06:52 I když jsem teď značně starší,\n01:06:56 vysvědčení další, co ve škole dostával jsem,\n01:07:02 ve spánku mě straší.\n01:07:05 Já jen tulákem chtěl se stát, toulat se po hvězdách,\n01:07:10 toulat se po hvězdách a na oblacích spát.\n01:07:18 Pak mě do učení dali mí vážení\n01:07:24 rodičové v touze, že se jejich dítě změní.\n01:07:29 Nenašel jsem zalíbení v dílně zametený,\n01:07:35 u ponku jsem neplodně jen oddával se snění.\n01:07:42 Já jen tulákem chtěl se stát, toulat se po hvězdách,\n01:07:49 toulat se po hvězdách a na oblacích spát.\n01:07:56 K uvěření není, jak člověka změní\n01:08:02 v pravou chvíli s pravou holkou v parku seznámení.\n01:08:08 Já už nejsem, co jsem býval,\n01:08:12 smet' mě lásky příval, pro prachy teď v práci\n01:08:17 dřu se, místo abych zpíval.\n01:08:20 Já jen tulákem chtěl se stát, toulat se po hvězdách,\n01:08:26 toulat se po hvězdách a na oblacích spát.\n01:09:17 Skryté titulky: Simona Sedmihorská\nObjeví-li se pořad s Miroslavem Donutilem coby hostitelem – je jeho úspěch zaručen. Tentokrát si na Žofín pozval polského herce, režiséra, scenáristu a pedagoga Jerzyho Stuhra, který se proslavil ve filmové komedii Sexmise. Hovořili o strastech a pomíjivosti slávy populárních herců i zkušenostech s příliš nadšenými diváky.\nV programu se objeví též Waldemar Matuška (1932–2009), který přednese legendární Terezu skladatele Jiřího Šlitra a textaře Jiřího Suchého, a M. Donutil si zazpívá s Lindou Finkovou píseň Kdybych byl princem v Tróji z představení Pohádka máje v Divadle na provázku.\nProslulý bavič a moderátor v necelých sedmdesáti minutách postupně hovoří o staré herecké gardě (J. Pivec, K. Höger, J. Sovák, M. Kopecký), zážitcích v cizině, rozmarech režisérů (V. Chytilová, D. Trančík) i setkání s americkým hercem Michaelem Douglasem na filmovém festivalu v Karlových Varech.


20 g 20 g kakaového prášku\nsmetana ke šlehání (33% šlehačka)\n(15% nebo 18%)zakysaná smetana nebo třeba mascarpone\npotravinářské želé (želatina)\nna dochucení marmeláda\nNa práci: formičky, misky, šlehač, případně pásku kolem dortíků, cukrářský sáček sáček + zdobící špička, zdobení\nNa korpus si vyšleháme celá vejce s cukrem, přidáme olej a mouku míchanou s kakaem - pokud nechceme kakaové těsto, ale jen bílé, můžeme těch 20 g nahradit moukou.\nNalijeme na plech - já mám 28 x 35 cm a dáme do vyhřáté trouby péct na 200°C asi na 8 - 10 minut.\nNecháme vychladnout. Pokud máte plech větší, budete mít korpus nižší, pokud plech menší, pak můžete vyšší korpus přeříznout napůl.\nPak si vezmeme formičky - pokud nemáte originál na semifredo, můžete si je doma vyrobit z průhledných desek na dokumenty, krabic od mléka nebo třeba jako já z kelímků od jogurtu Activie nebo plechovky na colu 0,33l. Na formičky najdete spoustu návodů na internetu.\nFormičkou začneme vykrajovat z korpusu tvary a korpus necháme ve formičce. Můžete přidat pásku kolem dortíku, díky které vám pak dortík půjde lépe vyndat z formičky. Pásku seženete v obchodech s cukrářskými potřebami, určitě ji seženete na internetu. V kamenných obchodech jsem úspěch neměla, ale poradila jsem si a použila jsem tlačenková střeva - což je igelit, který jsem si přistřihla po krajích na výšku formičky a délku upravila podle obvodu formičky. Pásku jsem natlačila mezi korpus a formičku. Takhle si připravíme všechny formičky.\nKrém jde udělat z mnoha ingrediencí, můžete použít zakysanou smetanu, šlehačku, mascarpone nebo tučný bílý jogurt, můžeme do něj dát čerstvé nebo kompotované ovoce. Dát můžete samozřejmě i jiný, třeba pařížský, záleží na chuti. Důležitý je v krému ztužovač, díky němu krém ztuhne a malé dortíky budou pevné a budou držet i při převozu v autě. Já přidávám recept na jednoduchý, ale dobrý krém doplněný ovocem. Šlehačem vyšleháme jednu smetanu ke šlehání, můžeme ji dosladit. Pak přidáme zakysanou smetanu. Můžeme přidat i ovoce (třeba mandarinkový kompot nebo nasekané jahody).\nCo se týká množství, držte se návodu na ztužovači. Já používám ztužovač za studena, ten je na cca 700 gramů hmoty. Vím, že když mám 8 formiček z jogurtů Activie, tak je na ně spotřeba cca poloviny množství krému, to znamená 350 g.\nTakže si ušlehám jednu šlehačku (200 - 250 g) , k ní přidám kelímek zakysané smetany (množství cca 120 - 150g - jeden malý kelímek) a podle chuti dosladím.\nV druhé nádobě si podle návodu připravím ztužovač. V mém případě poloviční množství sáčku a přidám ho ke krému. Zamíchám a pak pracuji rychle.\nKrém přendám do zdobícího sáčku a nastříkám na korpusy ve formičkách.\nPokud nebudete dávat želatinu, nastříkáte až po okraje a zarovnáte stěrkou, pokud budete dávat želatinu, necháte si kousek místo. Můžete přidat ovoce. Trochu krému mi vždycky zbude, ten si nechávám na zdobení. Připravené dortíky dáme do lednice - v chladu začíná krém tuhnout.\nPokud zaléváme želatinou, připravíme si podle návodu na sáčku želatinu. Místo části vody můžeme použít šťávu z kompotu. Želé vylijme na dortíky a dáme zpět ztuhnout do lednice. Na ztužovači je psáno, nechat ztuhnout alespoň 2 hodiny, lepší je víc hodin.\nDortíky se dají dozdobit podle fantazie, já používám zbytek krému, pak dozdobím třeba čokoládovými ozdobami, které si připravuji z hořké čokolády pomocí zdobícího sáčku.\nDalší krémy i pěkné video celé přípravy najdete zde: ekucharka.net/semifreda\nmotlik 120 min\nKrásná práce a jistě i výborně chutnají.Poprosila bych:kolik kousků vykrájím z jedné várky,jaké je množtví šlehačky a zakysanky.Ostatní mě je jasné.\nLucy81: tady jsem použila formičky z jogurtů Activie a z plechovek od Coca coly. Teď jsem o víkendu dělala a formičky jsem si vyrobila z malých plechovek od Kofoly. Mají průměr cca 5 cm a výšku jsem měla 4 cm, podle dortové pásky.\n21. 4. 2020 17:04\nmalaneta: zdravím, jaký průměr formiček jste měla a jakou výšku?\nMoc hezké Díky za postup a rady, určitě to bude pro mnohé výzva, pustit se do toho +7 a recept ukládám.\n...parádní postup-nemohu se k nim odhodlat,ale při tomto návodu by bylo škoda je nezkusit lenkamajksnerova@seznam.cz\n31. 5. 2015 20:53\nmalaneta > Ach tak.... Zkoušela jsem oboje a ta plátková želatina mi přijde lepší,snadno se dávkuje podle množství krému a velice dobře krém ztuhne.Postup se mi zdál také jednodušší.Záleží na každém,ale určitě doporučuji vyzkoušet\n31. 5. 2015 20:43\nBlankaZ: mě to s tím práškovým šlo pěkně, i když jsem se bála, že to neztuhne. ten první krém, co se mi nepovedl měl špatně navážené poloviční suroviny :) to jsem si uvědomila až když jsem dělala ten druhý, že jsem sice odvážila poloviční množství prášku, ale vodu jsem dala celou. Ale s tou plátkovou želatinou to také zkusím, mám ji doma, tak při příští příležitosti zkusím\nJestli můžu poradit,tak mnohem lepší než želatinový ztužovač v prášku je želatina v plátcích,úspěch zaručen\n31. 5. 2015 20:11\nděkuji všem. přiznám se, že jsem se jich také dlouho bála. Pročetla jsem několik stránek s recepty, postupy na výrobu formiček a pak se do nich pustila. Při první várce jsem bojovala s krémy, první ne a ne ztuhnout ( za stálého míchání byl vylit do záchoda ), druhý měl zdrcnutou šlehačku ( na něm si pochutnala prasátka ), pak jsem vyzkoušela obyčejný se šlehačky a té zakysanky a chutnal nejlépe. Občas do něj přidám nasekané ovoce nebo přidám domácí marmeládu, zas to dostane jinou chuť. Korpusy jsem také zkoušela asi tři. Na jednom jsem se dělala se sněhem z bílků, druhý moc nevyskočil, tenhle chutná nejlépe. Chce to zkoušet, a trénovat. Tyhle na fotkách jsem dělala tento víkend, minulý víkend jsem je trénovala poprvé. Čím víc formiček budete mít, tím rychleji se to dělá. Kelímky od jogurtů mě sbírá tchyně, plechovky jsem kupovala na zkoušku. Po večerech si je pak nastříhám a mám připraveno :) člověk si musí umět poradit\n31. 5. 2015 16:27\n31. 5. 2015 16:15\nŠikulka Moc hezké je máš\n31. 5. 2015 14:22\nNádhera, už dlouho se odhodlávám, že je zkusím, ale zatím jsem nenašla odvahu. Jsi moc šikovná\nŠikovná, a jde to i bez předražených tvořítek a prášku do pečiva - piškotové těsto. Vše moc hezké, určitě i dobré.\nSemifreda + videorecept\nTématické fráze: recepty na semifreda minidortiky semifreda recept recepty na minidortíky recept na minidortíky semifreda formičky na semifreda malé formičky na mini dortíky minidortiky recept semifreda recepty recept na semifreda ručníkové dorty jak se to dělá formičky na minidortíky minidortíky recepty formičky na minizákusky semifreda semifredo recept semifredo semifreda formičky minidortíky s mascarpone ovocné semifreda\nSuroviny: korpus, vejce, cukr krupice, olej, mouka hladká, prášek kakaový, krém, smetana ke šlehání, ztužovač želatinový, želatina, kompot ovocný, marmeláda, zdobení


JOURNAL OF TWINS: Miluji: Kolekce štětců Real Techniques Core Collection\nMiluji: Kolekce štětců Real Techniques Core Collection\nUrčitě jste o značce kosmetických štětců Real Techniques už slyšeli. Jedná se o velmi kvalitní štětce na líčení, které bych s klidným svědomím porovnávala s těmi od Sigmy nebo M.A.C. a přitom se dají pořídit za daleko levněji, ačkoliv velmi záleží na tom, co si zrovna koupíte.\nDlouho jsem si slibovala, že si nějaké kvalitní štětce na líčení koupím, zabrouzdala jsem na internet a nakonec si pořídila tuto krásnou sadu štětců Core Collection, ve které naleznete hned čtyři velmi užitečné štětce se širokým spektrem použití. Samotná sada má zlatavě oranžovou barvu a velmi jemné syntetické štětiny, které jsou na dotek opravdu jako peříčko. Cela sada se navíc prodává ve skvělém černém cestovním pouzdře, které hojně využívám. Součástí je ještě krabička, do které si štětce můžete dát pokaždé, když opět potřebujete.\nSamotná sada je součástí dalších tří sad, a sice Travel Essential a Startet Kit. Mně osobně přišla sada těchto čtyř štětců z praktického hlediska nejužitečnější. Teď už ale k samotným štětcům:\n1) Contour Brush\nJak už samotný název štětce napovídá, jedná se o takový, který pomáhá vytvarovat kontury obličeje. Má zaoblený konec, tudíž usnadňuje použití líčení na místa, které chcete zvýraznit nebo naopak zviditelnit. Je určený jak na tvářenku, tak i na bronzer a rozjasňovat. Na všechny tyto tři druhy líčení ho hojně používám a opravdu už bych ho nedala. Je skvělý k vytvarování lícních kostí, modelaci čela i nanášení rozjasňovače. Práškové a pudrové produkty z něj vůbec nepadají, což je také super.\n2) Buffing Brush\nNejvětší zástupce ze sady štětců, který je určen na minerální produkty, ale zároveň je super jak na samotný pudr, tak i na rozmazávání přechodů do ztracena. Osobně ho požívám právě nejvíce na pudr a zároveň také rozmazávání bronzeru do ztracena.\nNejmenší ze štětců můžete používat také různými způsoby. Nejlépe se hodí na nanášení korektoru, jelikož se díky jeho malé velikosti dostanete do těžko přístupních míst – okolí kolem nosu například. Je super na zakrytí nedokonalostí a zároveň je vhodný i na nanášení rtěnky nebo lesku na rty. Osobně se mi však nelíbí, že po nanesení produktů na rty, je pak štětec takový ulepený a obarvený, tudíž ho používám vyloženě na korektor a také na zamaskování „šmouhů“ při úpravě obočí.\n4) Pointed Foundation Brush\nDostávám se ke štětci, který je sice menší velikosti, nebo spíše střední, ale i přesto je určen k nanášení tekutých produktu – např. make-upu. Vytvoří hezký a jemně lesknoucí se základ, který mně osobně se sice líbí, ale stále při nanášení tekutého make-upu dávám přednost svému Stippling Brush od ELFU. Tento používám asi nejméně, ale pokud vám vyhovuje nanášení make-upu tímto plochým štětcem, tak s ním budete určitě spokojené.\nZávěrem: Se sadou Core Collection jsem opravdu moc spokojená. Je kvalitní, žádné štětinky mi ze štětců nepadají, dobře se myjí (po umytí mají vždy krásně novou barvu jako nové), jsou jemné, dobře se s nimi pracuje a výsledky vážně stojí za to. Můžete je pořídit například na e-bay (pozor ale na „fejky“) anebo na samotných stránkách RT.\nKristen H. 26. listopadu 2014 23:02\nOd tejto značky mám štetce na oči a tiež som veľmi spokojná. Kika


Bazény#: Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS návod a manuál | eNavod.cz\nBestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS návod a manuál\nHledáte český návod k Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS ? Uživatelskou příručku a manuál k produktu Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS naleznete níže. Pokud zde návod k vašemu produktu není, objednejte si jej pomocí našeho objednávkového formuláře níže.\nObjednat návod Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS\nBestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS recenze a specifikace\nRozbalený bazénový set s konstrukcí 366 x 100 cm bez filtrace.\nUživatelské hodnocení Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS:\nRecenze Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS:\nCena Bestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS:\nBestway Power Steel Frame Rattan 3,66 x 1 m 56709BSS Vaše hodnocení\nBazén, manuál, návod, recenze, uživatelská příručka.


EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red od 0 Kč | HLEDEJCENY.cz\nEMGETON E5 CULT 512MB ferrari red\nCena produktu EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red není známa.\nPopis produktu EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red: Výrazný lifestylový MP3 přehrávač s KEY ovládáním se zvlášť ergonomickým designem a hliníkovým povrchem a s špičkovou dobou přehrávání až 50hod. Tento úžasný digitální hudební přehrávač se vyznaču... > více informací\nEMGETON E5 CULT 512MB ferrari red - popis\nVýrazný lifestylový MP3 přehrávač s KEY ovládáním se zvlášť ergonomickým designem a hliníkovým povrchem a s špičkovou dobou přehrávání až 50hod. Tento úžasný digitální hudební přehrávač se vyznačuje kvalitním zvukem s dokonalým jednoduchým ovládáním v českém jazyce a funkcí LYRIC – synchronizace textu písně. Podporuje přehrávání souborů typu MP3, WMA a WAV, kvalitní diktafon pro záznam řeči – výuka jazyků A-B, Hodiny, Alarm, Datum, FM radio , jeho záznam a 50 předvoleb, přímá komprese do formátu MP3 pomocí vstupu Line-in, SRS WOW, TruBass, 3D Surround, 5-pásmový ekvalizér, USB2.0 Flash disk. Pro Windows 2000/ME/XP není potřebný žádný ovladač. Specifikace: Displej - plně grafický LCD (128x96) - 6 řádkový • Hodiny, Alarm, Datum • Key - otočný multifunkční ovladač • Přehrávání MP3, WAV, WMA - zvuk špičkové kvality, záznam hlasu, příjem a • záznam rozhlasového vysílání v pásmu VKV, přímé kódování do formátu MP3 • Zabudována základní paměť typu Flash (512MB/1GB) • Podpora USB 2.0 Flash disk - Rychlost přenosu souborů max. 20Mbps • Napájení: baterie alkalická typu AA - Doba přehrávání na jedno nabití až 50 hodin • Vícejazykové menu • Rozšířený způsob ovládání (Enhanced Integrated Navigator) • přehrávání/pauza/přehrávání začátku skladeb, stop/vypnutí přístroje, záznam • další skladby/předchozí skladby, rychlé přetáčení vpřed/vzad, nekonečná smyčka • 40 úrovní digitálního nastavení hlasitosti • Různé ekvalizéry a zvukové efekty: - uživatelské nastavení 5pásmového ekvalizéru - podporuje: SRS WOW, TruBass, 3D Surround zvukové efekty • Funkce Resume, Auto Power OFF (automatické vypnutí) • Funkce Hold, nastavení intenzity podsvícení, • Funkce Scroll Speed • Možnost aktualizace firmware a nahrání loga • Podpora formátů názvů písniček ID3V2, ID3V1 TAG • Informace o přístroji (verze firmware, využití paměti) • FM radio-tuner: 87,5 ~ 108 MHz - příjem a záznam rozhlasového vysílání v pásmu VKV - přímé kódování do formátu MP3 - 50 předvoleb pro uložení stanic • Podporovaný datový tok: • Všechny druhy MPEG 1/2/2.5 layer 3 (8kbps ~ 384kbps) • Všechny druhy WMA7 WMA (5kbps~ 192kbps) • WAV (až 48KHz Stereo) • Frekvenční rozsah: 20Hz ~ 20KHz • Odstup signál-šum: 95dB • Výstupní výkon na 32 ohm. sluchátkách: 12mW + 12mW • Rozměry 74 x 35 x 20 mm (výška x šířka x hloubka) • Hmotnost 41g (bez baterie) Dodávané příslušenství: • Stereo sluchátka, přívěšek na krk, slídové pouzdro, ochranný pytlík, CD ROM s programy, USB kabel, návod k obsluze, audio kabel, baterie (AA)\nEMGETON E5 CULT 512MB ferrari red najdete také na Sleviste.cz a také EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red na Nejrychlejsi.cz\nBylo pro vás vyhledání nejlevnějších cen u produktu EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red užitečné? Najdeme vám nejlevnější ceny jakéhokoliv zboží. Například nejlevnější Kamery do auta nebo Fotorámečky, Dalekohledy, CD přehrávače. SENCOR SFP 5660 4GB Sony NWZB173F\nNejlevnější EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red akční ceny - Levné EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red\nVýsledky porovnání cen v internetových obchodech: Nejlevnější EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red stojí 0 Kč.\nPortál HLEDEJCENY.cz vyhledává a porovnává produkty dle mnoha parametrů. Nejlevnější EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red najdete u nás.\nEMGETON E5 CULT 512MB ferrari red na HLEDEJCENY.cz\nPřesvědčte se, že u nás najdete EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red opravdu levně. Nejlevnější EMGETON E5 CULT 512MB ferrari red na HLEDEJCENY.cz už od 0 Kč.


Univerzální multifunkční měřicí přístroj Slope | Gearbest Česko\nUniverzální multifunkční měřicí přístroj Slope\n- Kobaltová modř\nPřeprava mezi: Jul 21 - Jul 23, Odhadovaná doba přepravy: pracovní dny Zpracování objednávky může trvat několik dní. Po expedici ze skladu závisí doba přepravy (resp. dodávky) na zvoleném způsobu dopravy.\nKobaltová modř Bean Red\n● Vysoce přesný úhloměr svahoměrem: tilt, horizontální a vertikální.\n● Je snadné výrobě, vyrobeny z ABS technických plastů.\n● Použijte vysokou pevností jednoduché plochá trubka.\n● Tyto volby jsou četné a snadno čitelné. Má tabulku sklonem i úhlových srovnání.\n● Fluorescent bubble design může také být viděn v noci.\n● Rotující kola designem pro nastavení polohy bubliny.\n● Materiál: ABS\n● Přesnost: plus nebo minus 1 úhel\nHmotnost výrobku: 0,2500 kg\nVelikost produktu (D x Š x V): 25,00 x 12,50 x 2,50 cm / 9,84 x 4,92 x 0,98 palce\nVelikost balení (D x Š x H): 27,00 x 14,00 x 3,00 cm / 10,63 x 5,51 x 1,18 palců\nobsah balení: 1 x Sklon Pravítko


Výkup technického stříbra Český Těšín, výkup stříbra v ČR - i-vykup.cz\nNabízíme výkup technického stříbra ve městě Český Těšín. Vykupujeme veškeré materiály z technického stříbra a to po celém území České Republiky. Provádíme výkup odpájených kontaktů ze stykačů z technického stříbra a výkup stříbra.\nVýkup technického stříbra probíhá ve městě Český Těšín tak i po celém území ČR. Kompletní seznam míst naleznete níže.


Plzeňský zpěvomat – přijďte si 6. 10. zazpívat do plzeňských ulic! - Pěstuj prostor\n# intervence, komunitní akce, městské bulváry, veřejný prostor, zapojení veřejnosti\nPod vedením tří lektorů se v Plzni, v úterý 6. října, rozezní magický pouliční nástroj Zpěvomat, znějící na přání kolemjdoucích. Projekt, který byl vybrán v rámci letošní výzvy Pěstuj prostor za podpory Plzně 2015, vytvořila hudebnice Ridina Ahmedová z potřeby setkávat se ve zpívání i s jinými lidmi, než těmi, kteří už vědí, že zpívat má smysl.\nCo je smyslem?\nChceme zasáhnout zpěvem lidi na ulici, mnohdy asi i takové, kteří by se se zpíváním běžně nesetkali, nebo by si na to za jiných okolností neudělali čas. Pro zpívající je to příležitost zažít svůj hlas v jiném prostředí a v jiných souvislostech. Dost možná to celé přinese nečekané zážitky a zkušenosti.\nV dopoledních hodinách budou probíhat zdarma dílny (9:30 – 13:00) se třemi zkušenými hudebníky. Odpoledne se tři skupinky zpěváků přesunou do centra Plzně a rozezvučí rušná místa pro vaši potěchu. V kruhu mezi zpěváky budou tři židle a na ty bude mít možnost usednout kdokoli z kolemjdoucích. Když se rozhodne a nechá se vtáhnout do kouzelného Zpěvomatu, prostoupí ho hudba, která vznikne pouze pro něj.\nKdo jsou lektoři?\nRidina Ahmedová je zakladatelkou projektu Hlasohled, který již sedmým rokem zve na pravidelné workshopy práce s hlasem. V rámci tohoto projektu založila Zpěvomat, který již proběhl v Pardubicích a v Praze. Ridinu zajímají možnosti hlasu jako sólového, nedoprovázeného nástroje a v tomto oboru patří mezi nejrespektovanější osobnosti. Prostřednictvím svých dílen se pokouší zprostředkovávat účastníkům zkušenost, proč je smysluplné, očistné a silné zpívat, aniž bychom výsledný tvar museli nutně podrobovat estetickému hodnocení.\nZdeněk Lahoda je absolventem SPŠ výroby hudebních nástrojů v Kraslicích. Po pěti letech studia na PF v Plzni působí jako pedagog. je členem opery divadla Josefa Kajetána Tyla v Plzni. Ideově vede a zpívá ve vokálním kvintetu Hlasoplet. Zpíval též ve dvou rockových skupinách a několika sborech. V současnosti se věnuje autorské tvorbě ve dvojici s textařem Vilémem Dubničkou. Žádný strunný nástroj mu není dost cizí. V roce 2009 založil vlastní dětský pěvecký sbor Lahoda. Věnuje se také handicapovaným dětem v občanském sdružení Ty a Já.\nMirka Novak se narodila na Šumavě. Pro silnou touhu nabýt co nejvíce zkušeností navštěvuje pravidelně USA, kde vyučuje a koncertuje s významnými hudebníky z oblasti jazz, soul, funk, fussion… Diky své vysoké schopnosti empatie trénuje zpěváky na české a zahraniční hudební scéně, svou vlastní velmi přirozenou metodou už 11 let. Mimojiné, drží také magisterský titul v oboru Psychologie – Hudba.\nNa sboru Zpěvomatu bude samozřejmě slyšet, že je složený z amatérů, občas něco možná nebude chvíli ladit, než se to zase poskládá do většího souladu. S tím se počítá a nijak to nevadí. Dokonalosti jsou plné nahrávky všude okolo nás. Tady je cílem setkání a účastníci jsou nejednou překvapeni, kolik radosti jejich „nedokonalé zpívání” dokáže posluchačům předat.\nZájemci o podrobnosti nebo účast ve Zpěvomatu se mohou hlásit na email produkce@hlasohled.cz nebo na telefon 603525752 produkční Haně Blažkové. Více informací pak najdete na našich webových stránkách www.hlasohled.cz.\nLink na video na novinkách.cz


Jak je vůbec možné, že toho přečteš tolik? Kde na to bereš čas? Děláš taky něco jiného?\nTohle jsou otázky, které slýchám téměř denně. Popravdě mě to pokaždé donutí se zamyslet, jestli skutečně nemám celý den zabořený nos v knize, ale jsem přesvědčená, že tomu tak není. Také si nemyslím, že bych byla někdo, kdo by vám měl nebo dokázal dát přesný návod na to, jak toho přečíst více a už vůbec nejsem žádný odborník.\nNicméně mám pár tipů, které jsem vypozorovala sama u sebe a možná tím i zodpovím některé dotazy. Ještě bych chtěla dodat, že počet knih je jen číslo a nesejde na tom, kolik toho kdo přečte nebo nepřečte. Už vůbec to není žádný závod a opravdu se s nikým nepředháním. Další věcí je, že počet knih je trochu subjektivní pojem. Každá kniha je jiná, jinak náročná a má jiný počet stran. Stejnětak nemohu na jedné straně srovnávat počet přečtených komiksů, nebo dětských knížek a na druhé beletrii. Faktorů pro "měření" (když už bychom se o tom chtěli skutečně bavit jako o něčem, co se dá počítat) je hrozně moc a za mě je asi nejlepší to brát podle počtu stran.\nTím bych rovnou začala.\nKdyž bych si spočítala, kolik má moje průměrná přečtená kniha stran, je to zhruba něco kolem 270-300. Chci tím opět ukázat to, že se to opravdu nedá počítat na kusy. Jsou lidé jako já, kteří čtou "průměrně" tlusté knihy a potom jsou tu lidé, kteří čtou knížky nad 500 stran. Je potom logické, že toho přečtou polovinu. Poslední, co chci ještě dodat je fakt, že se rozhodně nehodlám nijak povyšovat nebo vychloubat tím, že toho přečtu hodně. Bohužel už jsem (naštěstí ne u mě) párkrát zahlédla ne moc hezké komentáře na to, že někdo přečte hodně knížek. Zkrátka, berte to jako takový povídací odpočinkový článek.\nZpátky k otázce "Jak je možné, že toho přečteš tolik?".\nVíceméně pokaždé na to odpovídám stejně. Není to o tom, že bych celý den ležela s nosem zabořeným v knize, nic nedělala, nikam nechodila a jen četla a četla. I když je mi jasné, že z mého instagramu a facebooku to tak vypadá. Přeci jenom ale bloguji o knihách a tak už nepřidávám fotky nebo příspěvky z jiných činností.\nOsobně jsem naprosto systematický člověk a ke všemu ještě perfekcionista. Víceméně všechno, co dělám si rozvrhuji a plánuji, takž si troufnu říct, že většinou si poměrně dobře dokážu zorganizovat čas. A to je taky první bod.\nDůležité je, umět si najít na čtení čas.\nMůžete mít sebevíc povinností, ale věřte, že toho za den zvládnete přečíst opravdu hodně. Asi každý ráno někam jezdíme, ať už je to práce, nebo škola. Zároveň neznám člověka, který by došel na zastávku přímo ve chvíli, kdy autobus (tramvaj, metro...) odjíždí a nemusel by tak ani minutku čekat. Zmiňovaná minutka je stěžejní. Sice se vám může zdát, že za minutu přečtete jednu stránku a to je vlastně nic. Ale když si za den ty volné minutky nasčítáte, dá vám to dohromady klidně i několik stran. Schválně si zkuste změřit, kolik stránek zvládnete během čekání na metro. Během jízdy metrem. Během výstupu na eskalátorech. Věřte, že toho bude celkem dost. Samozřejmě pakliže cestujete autem, tento tip pro vás bude trochu nereálný, ale čtěte dál, budou další.\nOpět neznám nikoho, kdo by do školy/práce přišel přesně na minutu. Vždycky máme trochu času a jsme tam o kousek dříve. Samozřejmě berme to pro ilustraci tak, že se nemusíme cestou třeba učit, nebo si před hodinou celou dobu opakovat látku. A opět. Jsem ve škole dříve, mám chvilku na čtení. Přečtu sice pár stránek, ale stále je to víc než nic.\nKdyž se teď zastavím, v tuto chvíli mám přečteno pár stran během čekání na MHD a pár stran za dobu, kdy jsem někde o kousek dříve. A to je teprve ráno Samotnou cestu nepočítám, protože ta je pro každého celkem individuální a jinak dlouhá.\nStejný plán poté praktikuju po celý den. Čekám na poště - pár stran, čekám na MHD - pár stran a tak dále.\nS tím se pojí fakt, že knížku tahám neustále u sebe. Někdy i dvě, protože hrozí, že jednu dočtu a co pak, žejo. To se ale dá vyřešit i jinak, pakliže se vám nechce tahat dvě. Ono i s tou jednou. Zkrátka žádné výmluvy, že nechcete, nebo nemůžete tahat knížku pořád u sebe.\nPro takový případ tu jsou audioknihy, které si zkrátka stáhnete do mobilu a nebo e-knihy, které sice nepodporuji, ale pakliže díky tomu bude někdo více číst... V tomto případě ale doporučuji pořídit si čtečku, protože třeba mě osobně po delším čtení z mobilu celkem bolí oči.\nSamozřejmě čím více čtete, tím rychleji čtete. Mě čtení chytlo už od mala a stále mě to nepustilo, takže už čtu poměrně rychle. Nicméně zase se nesnažte za každou cenu číst rychle. Jednak z knížky nebudete mít nic a jednak vás to odradí, protože to nejde hned.\nSamozřejmě je dobré si na čtení vyhradit konkrétní čas (samozřejmě mimo již zmiňované příklady). Já jsem třeba zvyklá si číst večer než jdu spát. Tady už to ale je o tom na to ten čas mít. Chápu, že někdo přijde domů, jde se třeba učit, nebo má práci a večer už nemá čas na to si číst. Já se ale vždy snažím si alespoň na pár stran čas najít.\nKdyž se ještě vrátím k tomu studiu a učení, asi všichni víme a praktikujeme to, že si mezi učením děláme přestávky. Přeci jenom je třeba si chvilkami odpočinout a osobně se třeba nevydržím učit déle jak hodinu a půl v kuse. A když jo, pak ani nevím, co se učím. A na co tím narážím? Další čas na čtení. Pro mě třeba není nic lepšího, než si mezi učením vzít knížku, protože se soustředím na děj a skvěle si odpočinu. Samozřejmě se člověk nesmí moc začíst, no. :)\nZnám i pár lidí, kteří si ráno přivstanou a mají tak třeba půl hodinky na čtení, než začnou vstávat a chystat se do školy nebo práce. Pro mě to je teda naprosto neuvěřitelné a ta představa, že bych měla vstávat ještě o něco dříve mě děsí. I kdyby to mělo být pět minut. Je to ale další způsob jak si na čtení udělat čas.\nSamozřejmě neexistuje žádný univerzální návod a ne každému můžou moje rady vyhovovat. Doufám ale, že jsem alespoň zodpověděla některé z vašich dotazů a trochu vám ukázala, že to vlastně není žádná věda a že počet přečtených knih nezáleží na tom, kolik má člověk práce nebo činností.\nUrčitě piště vaše tipy do komentářů, ráda si je přečtu.\nAires´s world of books 17. března 2018 18:37\nSkvělý článek :) Knihy také tahám neustále sebou :) Stíhám toho přečíst docela dost i když to rozhodně není tak že bych jenom četla, i když si to pár přátel myslí :) I když teď mám pocit, že čtu až moc místo abych se věnovala diplomce :D\nNikola Ludvigová 20. března 2018 18:38\nS psaním diplomky zatím zkušenost nemám, ale naprosto chápu, že čtení je zajímavější a že to svádí k tomu jen číst a číst :D\nTak ať ji úspěšně dokončíš (a moc se u toho netrápíš... :))\nRadka Z. 18. března 2018 12:48\nNěkdy jsem už četla článek na toto téma a autorka měla vlastně stejné rady - hlavně mít knihu u sebe, využívat každé chvilky a zorganizovat si svůj čas. Ono se to asi jinak dělat nedá a myslím, že jsi to podala pěkně :) Čtení v tramvaji cestou do práce a z práce momentálně tvoří můj největší časový úsek, kdy během dne čtu. Naštěstí víkendy jsou o něco lepší.\nNikola Ludvigová 20. března 2018 18:58\nDěkuji za pochvalu, je pravda, že je asi článek hodně podobný ostatním, nicméně asi ještě nikdo nevymyslel nějakou "super radu", která by byla jiná. :D\nSouhlasím s vámi, víkendy bývají lepší.\nTanička Chocová 19. března 2018 20:46\nJá čtu tak podle nálady někdy ale sice se to snažím zrychlovat a mít třeba 5 za měsíc a tak třeba se mi to podle tvého návodu povede lépe.


EXTRALIGA - EAGLES PRAHA vs HROŠI BRNO - GAME 3 - Eagles Praha, z.s. Baseball & Softball\nAutor eagles | dub 28, 2014\nEAGLES PRAHA NAVYŠOVALI SVŮJ BRZKÝ NÁSKOK Z PRVNÍ SMĚNY A PORAZILI V NEDĚLNÍM ZÁPASE HROCHY BRNO 11-7\nEagles skórovali hned čtyřikrát v první směně po trefení Matějě Hejmy při obsazených všech metách, sebeobětovacím odpalu do zadního pole Jana Drábka a dvoubodovém singlu Rudy Pelzla.\nMatěj Hejma v dresu Eagels stáhnul 2 body na 2 odpaly.\nDaniel Vítek uštědřil na kopci 5 strikeoutů a připsal si vítězství. Neumožnil žádný doběh na čtyři odpaly a dvě mety zdarma v pěti směnách práce.\nLeoš Kubát zaznamenal porážku v dresu Hrochů. Umožnil 7 doběhů v 5 1/3 směny, dal 4 mety zdarma a měl 3 strikeouty.\nVe třetí směně Eagles navýšili skóre na 5-0 po balku Leoše Kubáta.\nV páté opět přidali další dva body. Směnu začal singlem Michael Zýma a Matěj Hejma ho svým trojmetovým odpalem poslal pro první bod směny. Hejmu pak stáhnul Jan Drábek svým singlem do levého pole.\nV dohráce páté směny se podařilo Hrochům stáhnout na 7-1. Na Ondráčkův groundout na první metu doběhl Jablonka a Samek se posunul na třetí metu. Nápor Vítek zažehnal strikeoutem Matina Jelínka.\nDo šesté směně nastupuje na kopec David Bárta, který střídá Vítka. Jako včera Boreckému, tak ani jemu vstup do zápasu nevychází a očividně se pere s kontrolou. Meta zdarma, trefení, chyba v poli a Jablonkův single zažehávají opět Hroší útok a snižují na 7-3.\nV šesté směně i Hroši střídali nadhoz a opět se ukazuje rychle házející Trevor Holder, který v šesté směně k ničemu Eagles nepouští.\nV sedmé směně je to, ale jiný příběh. Hejma po dlouhém boji dává single do středního pole, pak krade druhou metu, mezitím se Holderovi podaří udělat dva outy (strike out a line out). Hejma mu pak krade i třetí metu a Laube singlem do středního pole stahuje Hejmu pro důležitý bod. Ruda Pelzl pak svým nekompromisním dlouhým line drivem do středního pole posílá Laubeho na domácí a sám jde na třetím metu. Sám pak skóruje na odpískaný balk Holderovi, 10-3.\nBárta dál bojuje s kontrolou a v dohrávce sedmé směny nejdříve dovolí dva jednometové odpaly, které následují metou zdarma Jelínka a pak i Vystrčila a je to 10-4, plné mety bez outu. Po krátké domluvě na kopci s trenérem, přichází na kopec Viktor Šmidt. Na plný stav se Kucínovi daří odpálit dvoumetový odpal a stahuje své dva spoluhráče, 10-6. Šmidt pak zaznamená první out na sacrifice fly Winklera, 10-7, další pak na fly out Jablonky a končí směnu strike outem Janíčka.\nV osmé Eagles vrací alespoň jeden bod po singlu Petra Zýmy a následném špatném pick offu Holdera, jde Zýma až na třetí metu a Michael Zýma dvoumetovým odpalem stahuje bratra domů, 11-7.\nDohrávku osmé směny Viktor Šmidt perfektně zvládá na tři pálkaře a devátou směnu zavírá zkušeně Rick van Dijck.\nEagles Praha jako jediní v tomto víkendovém extraligovém trojzápase dokázali udržet neporazitelnost a upevnili své vedení v extraligové tabulce.\nPředchozíEXTRALIGA – EAGLES PRAHA vs HROŠI BRNO – GAME 2\nNásledujícíEXTRALIGA – DRACI vs EAGLES – GAME 3 – 7.4.2014


Stoper Hošek se po dvou letech vrací do Teplic - Sport.cz\n28. května 2018 15:40 - Teplice\nDruhou letní posilou fotbalistů Teplic se stal Jan Hošek. Zkušený stoper se vrací do známého prostředí po dvou letech v Karviné, kterou v uplynulé sezóně pomohl zachránit v první lize.\nJan Hošek znovu oblékne teplický dres.\nDevětadvacetiletý odchovanec Slavie působil v Teplicích už v letech 2010 až 2016, než odešel do Karviné, kde strávil dvě a půl sezóny. Nejprve jí pomohl k postupu z druhé ligy a následně i k záchraně. Teď opět zvýší konkurenci v obraně Teplic, které měly v závěru sezony právě na stoperu potíže vinou zranění.\nNa Stínadla se vrací obránce Jan Hošek, který přichází k Karviné! #prestupy\nInfo na webu -> https://t.co/6y6E0tK4Fl pic.twitter.com/K6QNcVRrUZ\n— FK Teplice (@FK_Teplice) 28. května 2018\n"Honza Hošek odehrál v Karviné dvě velmi dobré sezóny. Vedl jsem ho v reprezentační jednadvacítce, takže ho dobře znám a věřím, že pro nás bude posilou," řekl sportovní ředitel Jakub Dovalil na klubovém webu. "Volal mi pan Dovalil a seběhlo se to hrozně rychle. Jsem moc rád, že se můžu vrátit do známého prostředí," uvedl Hošek.\nUž dříve Teplice posílil estonský záložník Siim Luts z Bohemians 1905.


Prohlášení o přístupnosti - Oficiální stránky městysu Vémyslice\n+420 515 323 429\nO obci a okolí\nPivnice pod věží\nKemp a koupaliště\nAktuality a dění v obci\nMístní podnikatelé a živnostníci\nSběrný dvůr a odpadové hospodářství\nInformace pro Blackout\nCo mohu zažít\nOrel jednota Vémyslice\nSokol jednota Vémyslice\nMyslivecké sdružení TANÁRKA\nHC KOJOTI Vémyslice\nÚzemní plán Vémyslice\nInformace z rozhlasu\nČlenství městyse ve sdruženích a DSO\nMěstys Vémyslice se zavazuje k zpřístupnění svých internetových stránek v souladu se zákonem č. 99/2019 Sb., o přístupnosti internetových stránek a mobilních aplikací a o změně zákona č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy a o změně některých dalších zákonů, ve znění pozdějších předpisů, který provádí Směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2102 ze dne 26. října 2016 o přístupnosti webových stránek a mobilních aplikací.\nMěstys Vémyslice má za cíl, aby jím spravované internetové stránky byly přístupné všem jejím uživatelům a to na základě principů přístupnosti (vnímatelnost, ovladatelnost, srozumitelnost a stabilita). Kontakt je:\n671 42 Vémyslice\ntelefon: 515 323 429\nTyto internetové stránky provozuje Městys Vémyslice. Internetové stránky využívají redakční systém GCM, který je poskytován společností Galileo Corporation s.r.o.\nSprávcem veškerého obsahu je Městys Vémyslice, se sídlem Vémyslice 31, 671 42 Vémyslice. Veškeré osobní údaje návštěvníků internetových stránek, které jsou prostřednictvím těchto internetových stránek poskytovány, jsou spravovány výlučně správcem obsahu webu.\nOficiální stránky městysu Vémyslice © 2021


Trpišovský má hodně specifické věci, s Holoubkem jsou podobní, srovnává trenérské komety Hybš - Sport.cz\n4. ledna 2018 13:26 - Liberec/Praha\nV minulém kalendářním roce zažil obě trenérské komety. Na jaře obránce Matěj Hybš trénoval ve Spartě pod Davidem Holoubkem. Na podzim v Liberci pracoval s koučem Jindřichem Trpišovským. Ten převzal bohatou Slavii a pod Ještědem ho nahradil právě Holoubek.\nNový trenér libereckých fotbalistů David Holoubek.\nNový trenér libereckých fotbalistů David Holoubek 3. ledna v Liberci při prvním tréninku s hráči, kterým zahájili zimní přípravu.\nNový trenér libereckých fotbalistů David Holoubek (vlevo) s trenérem brankářů Markem Čechem.\n„Znám ho ze Sparty. Myslím, že i realizační tým je sestavený dobře. Doufejme, že nám to bude šlapat," řekl Hybš. Na jaře bude pod novým trenérským štábem s Davidem Holoubkem jako šéfem a Jiřím Jarošíkem, Miroslavem Holeňákem a Markem Čechem jako asistenty hájit čtvrté místo v tabulce.\n„Tahle varianta je asi nejlepší, která nás v tuto chvíli mohla potkat," myslí si Hybš, který do Liberce přestoupil ze Sparty v září minulého roku.\n„Zažil jsem ho a můžu si zhodnotit, jak trénuje, jaké má věci, co preferuje. Myslím si, že poměrně mladé kabině v Liberci bude vyhovovat a jeho styl, který chce hrát, by nám mohl sedět," říká bek, který v den začátku přípravy na jarní část oslavil 25. narozeniny.\n„Je to mladý perspektivní trenér. Líbilo se nám, jak pracoval ve Spartě, kde dával šanci mladým klukům a iks kluků tady máme ze Sparty. Jeden z důvodů je tato návaznost," vysvětlil volbu nástupce Jindřicha Trpišovského ředitel Slovanu Libor Kleibl.\n„Každý trenér má svou koncepci a Holoubek nám tu svou asi představí až na Kypru, takže uvidíme, jak to bude vypadat," poznamenal Hybš na startu přípravy.\nPřesto oba trenéry porovnal ještě před pátečním odletem na středomořský ostrov, kde Severočeši budou nabírat kondici.\n„Trenér Trpišovský má hodně specifické věci, které jsem tady zažil poprvé, ale obecně myslím, že trenér Holoubek s námi také bude chtít hrát fotbal s rozehrávkou odzadu, bude chtít využívat gólmana k tomu, aby nám pomohl ve výstavbě. A co bude, až se dostaneme k bráně a co budeme nacvičovat, to už má asi každý svoje, ale myslím si, že v tomhle jsou podobní," porovnal Hybš dva ambiciózní mladé kouče.\n„Pan Trpišovský je známý tím, že nemá rád, když má míč soupeř a my ho nemáme. Klade velký důraz na presink, víceméně jsme presovali až u brankové čáry soupeře. Uvidíme, jestli to bude chtít i trenér Holoubek, ale myslím, že tohle bylo asi největší specifikum trenéra Trpišovského," dodal levý obránce.\nDalším z hráčů, který nového kouče Liberce již zažil, že Martin Graiciar. „V žácích ve Spartě jsem pod panem Holoubkem asi půl roku trénoval. Známe se a rád s ním pracuju. Jsem rád, že je tady," poznamenal Graiciar, který U Nisy hostuje z italské Fiorentiny.\n„Samozřejmě nám trenér Trpišovský a celý realizační tým budou chybět. Žili s námi, byli to super trenéři, féroví, s lidským přístupem. Na druhou stranu si myslím, že přišel realizační tým, který je hodně perspektivní a myslím si, že s nimi můžeme být také úspěšní," uzavřel Graiciar.


Allnature Konopné semínko loupané BIO RAW 250 g - skladem | BENU.cz\nSemena a luštěniny /\nAllnature Konopné semínko loupané BIO RAW 250 g:\n140 Kč Cena za 100 g: 56 Kč\nAllnature BIO loupaná konopná semínka dodávají esenciální omega3 a omega6 mastné kyseliny a celou řadu minerálů a vitamínů. Výborná semínka v BIO a RAW kvalitě s chutí lískových oříšků působí pozitivně na imunitní systém a podporují normální činnost srdce.\nJsou výborným zdrojem fosforu, draslíku, hořčíku, vitamínů skupiny B a vitamínu E. Naše konopná semínka neobsahují THC a proto je mohou konzumovat i děti, gravidní a kojící ženy, sportovci a osoby v rekonvalescenci.\nProdukt obsahuje 100% konopná semínka.\nEnergetická hodnota: 2376 kJ / 567,4 kcal, tuky 44 g - z toho nasycené 5 g, bílkoviny 34 g, sacharidy 12 g - z toho cukry 2 g a vláknina 7 g.


Pomohli byste plačící ženě na lavičce? V následujícím videu vám ukážeme nachytávku s tímto tématem. Ale nebylo by to ono, kdyby v tom není nějaký zádrhel. Chtěli byste vědět jaký? Pokud ano, tak se určitě podívejte na následující video. Doufáme, že se vám bude líbit.


K bezplatnému užívání je do školy ve středu 29. září dovezla úspěšná česká veslařka Daniela Nacházelová. Zároveň do školní knihovny věnovala 10 výtisků své aktuální knihy Women's Voices in Rowing. Mezi další obdarované školy se brzy zařadí škola v Ústí nad Labem, vybráno bude školské zařízení ve Středních Čechách a trenažéry doputují do konce října i do Jihomoravského kraje.\n„Chci motivovat děti k pohybu i čtení, ať mají sportovní i osobní vize, a v neposlední řadě ať pocítí touhu vzdělávat se. Když jsem se učila anglicky, šlo mi to snáze četbou relevantních příběhů než z učebnic. Moje kniha je o veslování a jedna z mých idejí je, že se za 5 až 10 let objeví holčička, která řekne: „Přečetla jsem si Tvoji knihu, veslovala jsem na trenažérech a začala jsem se díky tomu zajímat o veslování na vodě.“ Já pak dětem umím pomoci získat stipendium v Americe. Veslováním a dobrým prospěchem si totiž mohou vylepšit život,“ říká autorka knihy a mistryně světa ve veslování do 23 let z roku 2004, Daniela Nacházelová.\nMyšlenka obdarovávat školy veslařskými trenažéry je úzce propojena s úspěšným projektem Česko vesluje*. Do Školní ligy se zapojují střední i základní školy po celé České republice a automaticky je do ní zařazena nově i řeporyjská základka. „Já jsem nadšená, protože je to pro děti zase něco jiného. Něco, co si běžně nemají možnost vyzkoušet, takže trenažéry rozhodně využijeme jak ve výuce, tak i při projektových dnech. Do Školní ligy Česko vesluje se zapojíme, máme tady totiž šikovné, mladé kolegy, kteří rádi zkouší nové aktivity,“ vyjadřuje se Lenka Weignerová, ředitelka ZŠ Praha – Řeporyje.\nTělocvična řeporyjské školy ještě čiší novotou. Byla zkolaudovaná teprve v roce 2020, ale z důvodu pandemie ji děti nemohly naplno využít. Nyní se tedy budou radovat nejen z nové tělocvičny, ale i z nového vybavení. Svoji podporu myšlence Daniely Nacházelové vyjadřuje i Pavel Novotný, starosta Městské části Praha - Řeporyje: „Zdejší školství prochází revolucí. Že se snažíme, aby děti sportovaly, tady u nás nemáme jako frázi. Tlačíme na vedení škol a řešíme s nimi, jak má tělesná výchova vypadat. Projekt Česko vesluje do našeho rámce přesně zapadá. Líbí se mi ta soutěživost mezi školami. Má to hlavu a patu. A zrovna do naší nové tělocvičny trenažéry rozhodně patří.“\nPříští rok Labe Aréna Ústeckého kraje pořádá mistrovství světa ve veslování. Součástí oficiálního zahájení by mělo být i finále školní ligy Česko vesluje, kterého se budou moci zúčastnit všechny školy zapojené do projektu Česko vesluje. Organizační tým momentálně pracuje na partnerstvích s podobnými zahraničními projekty a uvažuje o globální verzi závodů pro děti z celého světa.\nTerezín – Pozvánka na výstavu\nV některých zelených autobusech cestující nově zaplatí i kartou


Proklik je mrtev | netshopper.cz\n19. 10. 2009 | Redakce Netshopper\nProklik je mrtev\nÚsilí prosadit konverzi jako hlavní měřítko úspěšnosti reklam má stále jasnější opodstatnění. Vrací se internetový reklamní byznys ke svým kořenům?\nÚčelem internetové reklamy je, aby na ni někdo kliknul. Správně? Špatně? Nedávná studie agentury ComScore přináší překvapivý – a pro mnohé nepříjemně překvapivý – pohled na tuto problematiku.\nComScore se tentokrát zaměřila na „klikače“ – na jednotlivé uživatele Internetu a objem kliknutí na reklamy. Rozdělila je na „heavy, medium a light clickers“ podle množství kliknutí reklamy, přičemž jí zbyli non-clickers, lidé, kteří na reklamy vůbec neklikají.\nDvě třetiny prokliků zajišťují 4 % uživatelů\nZjištění je možná až šokující. Skupina „heavy clickers“ obnáší pouze čtyři procenta uživatelů Internetu, ale má na svědomí dvě třetiny všech kliknutí! Medium clickers, střední klikači, obnášeli další čtyři procenta a na svědomí mají dalších 18% kliknutí, a dokonce i light clickers, „ti, kteří klikají málo“, s osmi procenty odklikají zbývajících 15%. Co nám pak zbývá? Lidé, kteří neklikají vůbec, a těch je 84% (!!).\nNa důrazu tomuto zjištění ještě přidává časová osa: jednoduše řečeno, podíl neklikačů se zvětšuje, podíl „heavy clickers“ se zmenšuje. Zatímco jen před dvěma roky byl podíl neklikačů 68%, nyní je to 84%, a heavy clickers, kteří se vlastně starají o dvě třetiny kliků porovoz na netu, spadli z šesti procent na čtyři.\nInterpretovat tato zjištění je velmi jednoduché. Silně převažující většina – řečeno slovy reklamy na zubní pastu, šest ze sedmi – uživatelů Internetu na reklamy vůbec nekliká. Ať inzerujete co chcete, nekliknou. Zbývajících patnáct procent kliká, ale způsobem, který je zarážející – o dvě třetiny kliků se stará zanedbatelná, čtyřprocentní menšina; skoro by se chtělo říci, že tito lidé nedělají nic jiného, než že klikají. (To samozřejmě vyvolává pochyby, zda vůbec jde o real people – o existenci klikacích robotů, popřípadě i najatých brigádníků k tomu, aby uměle vytvářeli pro reklamní agenturu dojem velké účinnosti reklamy, se v branži dobře ví, a tiše se o tom mlčí). ComScore ve zprávě uvádí, že těžcí klikači patří mezi domácnosti s podprůměrným příjmem: a tedy, že míra jejich klikání naprosto neodpovídá míře jejich utrácení na Internetu. Aby toho tedy nebylo málo: většina nekliká, a menšina, která kliká, zase neutrácí. Obě měřítka se navíc zhoršují, dá se tedy předpokládat, že reklamy zcela ignoruje stále větší počet uživatelů.\nZnačka nebo účinnost?\nInternetového obchodníka, který – logicky – používá Internet také jako svoje hlavní médium k získání svých zákazníků, z toho musí jímat hrůza: většinu reklamních peněz vyhazuje oknem a většinu potenciálních zákazníků vůbec nezasáhne. A bude ještě hůř. Je Internet vůbec smysluplným reklamním médiem? Odborníci tvrdí, že ano, ale že tak jako je tomu už dávno v „reálném světě“, v tradičních médiích, nemají se inzerenti starat o proklik, ale o budování značky – tedy o zavedení značky (jména e-obchodu, loga, spojení s emotivním vnímáním atd.) do mysli spotřebitelů, aby příště zákazník spontánně volil daný e-shop (například, když jej vidí v dlouhém seznamu mezi jinými), či jej přímo psal do adresní řádky nebo si jej uložil do oblíbených položek.\nInternetová reklama se tak obloukem vrací ke kořenům reklamního průmyslu; k tomu, co tradiční marketéři tvrdí a prosazují desetiletí a co bylo po nějakou dobu napadeno „internetovým virusem“, tedy že značka je nic a kliky vedou k akci. Chytří internetoví obchodníci již vědí, že musí, tak jako za starých časů, pracně, draze a chytře budovat značku, a že k tomu musí využívat kompletního marketingového mixu. Staré pravdy se zase jednou potvrdily.\nVložil: Lukáša kde je zdroj?26. 10. 2009\nKredibilitu Vašeho článku by zvýšila citace zdroje - adresa, link....\nVložil: Luk43vmpRE: a kde je zdroj?27. 10. 2009\nNaprosto souhlasím! Článek, který se snaží paušalizovat uživatelé internetu a rozdělit je 3 skupin, podle přístupu k online reklamě, by si zasloužíl podrobnější informace. Minimálně úvest zdroj studie. Nejspíš budou značné rozdíly podle geografie, použitých formátů, zaměření webu, apod.Na PPC kampaních stojí obrovský business, takže pokud napadnu efektivitu tohoto způsobu, je třeba mít v "rukávě" ověřené zdroje informací. PS: Pro spekulanty, nejsem zaměstance žádné agentury spravující PPC kampaně. Jen bych si rád ověřil, zda jsou informace v článku pravdivé.\nVložil: MartinRE: a kde je zdroj?27. 10. 2009\nMůžu Vás ujistit, že informace pravdivé budou, protože nedávno podobný průzkum dělal třeba i magazín Forbes a jeěště i jedna jiná agentura a ty výsledky jsou poměrně hodně podobné u všech tří průzkumů a liší se jen v jednotkách procent. Navíc je i zajímavé číslo kolik reklamních ploch vlastně nikdy uživatel neuvidí protože jsou umístěny například ve spodní části stránky kam uživatel nikdy neodroluje, čímž bylo zjištěno že cca 40% všech reklamních ploch, které se na stránkách zobrazí uživatelé vůbec nikdy neuvidí. Když se to tak sečetlo, tak v podstatě inzerenti utrácí cca 80% nákladů na internetovou reklamu zbytečně


Zlín opouští po Altrichtrovi i Král, Malinský a Houdek - Sport.cz\nZlín opouští po Altrichtrovi i Král, Malinský a Houdek\n6. dubna 2006 10:43 - ZLÍN\nPo brankáři Martinu Altrichtrovi, jemuž vypršela smlouva a zamířil do Litvínova, nebudou pokračovat po skončení sezóny ve zlínském hokejovém klubu Hamé ani útočník Richard Král a obránci Jiří Malinský s Tomášem Houdkem. ČTK to potvrdil tiskový mluvčí klubu Přemysl Vícha.\n"Ani jednomu z nich nebude nabídnuto prodloužení smlouvy. Všichni jsou volní a hledají si angažmá," uvedl Vícha.\nNejpřekvapivější je odchod Krále, jenž přišel do Zlína před sezonou jako největší posila s cílem nahradit Petra Lešku hrajícího v té době v zahraničí. Pětatřicetiletý útočník se stal nejproduktivnějším kmenovým hráčem týmu, když v základní části nasbíral 31 kanadských bodů za patnáct branek a šestnáct asistencí.\nKrále zpráva o tom, že ve Zlíně končí, zaskočila. V únoru se prý dokonce dohodl s klubem na pokračování spolupráce. "Dokonce jsem si ve Zlíně objednal byt na další dva roky. Nějak to ale vyšumělo. Manažer Husička mi nakonec řekl, že byl s mými výkony spokojený, ale dál se mnou nepočítá," řekl Král deníku Sport.\nPo brankáři Martinu Altrichtrovi, jemuž vypršela smlouva a zamířil do Litvínova, nebudou pokračovat po skončení sezóny ve zlínském hokejovém klubu Hamé ani útočník Richard Král a obránci Jiří Malinský s Tomášem Houdkem.\nVlasák: Už jsem nechtěl další nájezdy\nKdyž máte v týmu Tomáše Vlasáka a o výsledku musí rozhodnout samostatné nájezdy, máte téměř vyhráno. Zkušený útočník Slavie se totiž jen málokdy...\nPodle Stantiena rozhodla vnitřní síla mužstva\nÚleva a nadšení. Ta slova nejlépe popisují rozpoložení vsetínských hokejistů po včerejší rozhodující barážové bitvě v Ústí nad Labem. "Čtvrt...\nBudějovice už neměly na zvrat semifinále síly\nVelmi příjemný a osvěžující dojem zanechali hokejisté Českých Budějovic v letošním play-off. Nejen, že dokázali už ve čtvrtfinále vyřadit lídra...\nHokejistům Vsetína stačil na ústeckém ledě jediný gól ke čtvrtému barážovému vítězství, které jim zaručuje setrvání v nejvyšší soutěži. Finský...