Studentský literární almanach žákyň a žáků Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické v Opavě - PDF\nStudentský literární almanach žákyň a žáků Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické v Opavě\nDownload "Studentský literární almanach žákyň a žáků Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické v Opavě"\n2 Studentský literární almanach žákyň a žáků Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické v Opavě Veronika Hoangová Václav Khýr Ondřej Čech Natálie Gregorová Kateřina Morová Karolína Olšová Kamil Bublík Jakub Lasák Eva Machová Pod uměleckou záštitou Jany Schlossarkové a Emanuela Křenka Ročník\n3 Studentský literární almanach žákyň a žáků Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické v Opavě Vydáno v červnu A. D náklad 400 ks Sestavil a poznámkami opatřil Gabriel Juchelka Kapitola o historii školy zpracována podle almanachu k 60. výročí založení Střední školy poštovních a logistických služeb, Opava, p. o., a materiálů zpracovaných Jindrou Germaničovou Ilustrace: Kamil Bublík, Sandra Košťálková Obálka: Michal West 2\n4 Věnováno památce Střední školy poštovních a logistických služeb, Opava, p. o., všem jejím absolventům, studentům a zaměstnancům. Dovolujeme si vyjádřit slova upřímného poděkování paní Janě Schlossarkové a panu Emanuelu Křenkovi, kteří převzali nad celým projektem studentského almanachu uměleckou záštitu. Děkujeme také panu Jindřichu Klapetkovi za spolupráci s naší školou a za jeho vstřícný přístup ke studentským projektům. 3\n6 Místo úvodu Slovo almanach označuje ročenku či sborník, společně s našimi studenty jsme se rozhodli vydat sborník jejich vlastních děl, věříme, že se tato aktivita stane tradicí a z našeho projektu studentského almanachu se stane každoroční událost. Náš almanach obsahuje jak texty psané v próze, tak v řeči vázané, tedy texty básnické. Víme-li, že umělecká literatura je obrazem a znakem skutečnosti, která je nazírána subjektivníma očima autora, můžeme tvrdit, že máme před sebou studentská svědectví jejich pohledu na svět. Není naším cílem práce hodnotit z hlediska literárně teoretického, neboť hlavním cílem celého projektu je pokus o umělecké sdílení, o komunikaci se čtenáři formou uměleckého textu. Jak se nám to povedlo? To musíte posoudit Vy sami, naši milí čtenáři. Nejdříve si budete moci přečíst informace o historii vzdělávání specialistů na oblast poštovnictví v Opavě, dále verše umělecké garantky almanachu Jany Schlossarkové, pak texty studentské a v závěru publikace naleznete básně žáků naší partnerské školy z polského Rudniku. 5\n7 Když jsme se obrátili s prosbou o uměleckou záštitu nad studentským almanachem na regionální umělce člena činohry Slezského divadla pana Emanuela Křenka a hlučínskou básnířku Janu Schlossarkovou, ani jsme nečekali, že jejich přístup bude natolik vstřícný. Zrodila se nádherná spolupráce, díky níž mohou žáci střední školy poznávat pravé kulturní osobnosti; mohou takto v duchu staré pedagogické zásady propojovat teoretické poznatky s uměleckou praxí, tedy realitou. Paní Jana Schlossarková věnovala našemu almanachu několik ze svých básní a tuto napsala speciálně pro naši školu: Ráda se vracím Vzpomínka je jediný ráj, z něhož nás nikdo nevyžene, klasik praví, ráda se v bezesných nocích vracím do Opavy, do doby prvních lásek studentských, do doby prvních kroků v tanečních, do dob malin nezralých a dychtivého mládí, kdy nám Osud potají vlastní housle ladí Srdečně za tyto krásné verše paní Schlossarkové děkujeme. 6\n8 Z historie vzdělávání poštovních specialistů na Opavsku Nejstarší materiály dokládající zahájení výuky specialistů na poštovní provoz se datují ke školnímu roku 1949/1950. V Pamětní knize města Opavy z roku 1949 se píše: Pro poštovní dorost otevřeno krajské internátní učiliště mladých poštáků v budově bývalého ředitelství pošt na Bezručově náměstí. Toto první výcvikové středisko toho druhu slavnostně zahájil náměstek ministra pošt generální ředitel n. p. Československá pošta ing. Miloslav Laipert. Školení rozvrženo na 3 měsíce a první ročník navštěvovalo 40 kurzistů ze všech moravských krajů. Zápis v Pamětní knize města Opavy z roku 1949 Škola vznikla na základě potřeb tehdejšího ministerstva pošt a telekomunikací získat kvalifikované pracovníky pro práci na poštách. Po roce 1948 zajišťovalo výchovu technických odborníků 7\n9 jediné spojové učiliště v Praze, které bylo v roce 1949 přestěhováno do Brna. V tomto učilišti se žáci vzdělávali v oborech: - telefonní mechanik - dálnopisný mechanik - frekvenční mechanik V prvopočátku pošta i telekomunikace spadaly pod společný řídicí orgán, proto vznikala podniková učiliště jak s poštovním, tak i telekomunikačním zaměřením. První nově vznikající zařízení zaměřená na výchovu a vzdělávání mladistvých se nazývala odborné školy a výcviková střediska. V Poštovním věstníku ze dne je zmínka, že tyto základní školy pro dívky a chlapce jsou již zřízeny v Rožmberku nad Vltavou, Táboře, Trutnově a v Opavě. Věstník uvádí, že se v Opavě otvírá již druhý ročník studia. Historie školy v datech Od Základní odborná škola pro výchovu chlapců Od zároveň i Výcvikové středisko spojů Od Vyšší odborná škola byla to škola dvouletá, která poskytovala vyšší odborné i obecné vzdělání, byli přijímáni uchazeči z řad pracovníku ČSP, n. p., kteří měli dvouletou praxi v provozní službě a měli absolvovány 4 třídy střední školy nebo jednoroční kurz při měšťanských školách. Od stejného data byl zřízen také jednoroční vyšší odborný kurz, který zahrnoval vzdělání v oblasti hospodaření, plánování a účetnictví. Do tohoto kurzu byli přijímáni zaměstnanci 8\n10 ČSP, n. p., pokud měli alespoň pětiletou praxi v podniku a absolvovali 4 třídy střední školy nebo jednoroční kurz při měšťanských školách. V letech mělo naše zařízení název Spojová učňovská škola. V letech škola nese název Spojová škola. Od zněl název ústavu Odborné učiliště spojů vyučoval se zde dvouletý učební obor Spojový manipulant. Výuka tohoto dvouletého oboru byla rozšířena od školního roku 1977/1978 na studium čtyřleté, zakončené maturitní zkouškou. Od má škola nový název: Střední odborné učiliště spojů v letech 1978/79 byla výuka dvouletého učebního oboru Spojový manipulant nahrazena výukou tříletého oboru Manipulant poštovního provozu a přepravy. Poslední výuční listy obdrželi absolventi ve školním roce 1995/1996. Od získalo delimitací SOU spojů Opava právní subjektivitu. Od došlo ke změně názvu na Střední odborné učiliště poštovní Opava. V té době se resort spojů rozdělil na Českou poštu, s. p., a Telekomunikace, proto byl obor Spojový manipulant přejmenován na Poštovní manipulant. Od dochází opět ke změně názvu na Střední odborná škola a Střední odborné učiliště poštovní Opava. V roce 1996 vznikl nový obor Poštovní a peněžní služby. V souvislosti se zavedením Rámcových vzdělávacích programů se obor přejmenoval na Logistické 9\n11 a finanční služby. Od byla zahájena výuka oboru Provoz a ekonomika dopravy. Od dochází k další změně názvu na Střední škola poštovních a logistických služeb, Opava, příspěvková organizace. Rozhodnutím Moravskoslezského kraje, jakožto zřizovatele školy, byla k Střední škola poštovních a logistických služeb sloučena s opavskou obchodní akademií, přičemž se obchodní akademie stala nástupnickou organizací. Nový název společné školy zní Obchodní akademie a Střední odborná škola logistická, Opava, p. o. Jedná se o největší střední školu nabízející výhradně maturitní obory v Opavě. Škola nabízí původní poštovní a logistické obory a také tradiční obory obchodní akademie, reflektuje též nové trendy v oblasti informačních technologií. Na obchodní akademii a Střední odborné škole logistické lze studovat následující obory: - Logistické a finanční služby (původní poštovní obor reflektující aktuální požadavky v oblasti poštovnictví) - Provoz a ekonomika dopravy - Obchodní akademie - Informační technologie - Ekonomické lyceum 10\n12 Loga Střední školy a Středního odborného učiliště poštovního, Střední školy poštovních a logistických služeb, Obchodní akademie a Obchodní akademie a Střední odborné školy logistické. 11\n13 Z tvorby umělecké garantky almanachu Jany Schlossarkové Vyznání Když se z vršku Vinné hory rozhlédnu po kraji, radost duši zalije mi, ocitám se v ráji. Vždy se ráda domů vracím v novém přesvědčení, že tak krásně jako u nás nikde v světě není. Že v jiné zemi opěvané lépe bych se měla? Vím, že nebyla bych šťastná, kdybych neviděla: Hlučín, Vinnou horu, lesy na Dobroslavice, Kozmičák, Štěrkovnu, Borek, břehy Opavice. Jak ráda v těchto končinách pojem času ztrácím! Dluh za domov v tomto kraji aspoň veršem splácím. 12\n14 Domov Domov je líbezné ráno, jež nahlíží do pokoje, pár očí, kterým přáno nahlédnout v nitro moje. Domov jsou misky po mamince, s nimi se vracím do dětství, domov je vzácná stará mince z pokladnice přátelství. Domov je kniha vzpomínek, jež léty v poklad mění se. Domov je jako dobrý chléb, jenž nikdy nepřejí se. 13\n15 Rešovské vodopády Huntava rozvážně, klidně plyne, zpívá si zurčivou písničku, cestou si oblázky počítá v klíně, nezastaví se chviličku. Schová se, najednou vyklouzne z mlází, jen na chvíli někam zmizela, s hukotem padá skalními srázy, barví svůj křišťál doběla. V bílého koníka náhle se změní, přískoky spěchá do údolí, až mezi balvany voda se pění a prská perličky po okolí. Člověk nad dílem přírody žasne. Kde vzal se ten zázrak velkolepý? Ach, jak je u nás všude krásně, škoda, že člověk bývá slepý! 14\n16 Z jiného soudku Synek Každy děň večer v hospodě sedi, slimpe do piva na čas něhledi. Dom, ku rodičum raz za rok přidě, posedi chviličku, něma čas, idě. Zvědava oma Ptala sem se vnuka, čemu se něženi. Pravěl mi: Něbuď zvědava, po tym či nic něni! Ale pamataj se, dokuď mama funi, tak se z domu něhnu a zostanu u ni! Na krchově Franci na krchově Rozu potkala: Velej maš rokuv, hned se ji ptala. Moc mi něchybi do devadesači! Tak to se či dom išč už něoplači! 15\n17 Haviř Robečko, raduj se, mě povyšili, něskaj mě na šachče štajgrem zrobili! Jozef hned na šini Tyně melduje, ta velaj to hodi v duchu rachuje. Za tyděň na bezuch přišla švagrova, Tyna se chvali: Ja sem štajgrova! Jozef to zaslechnul, na Tynu leči: Drž pysk, o tobě tam něbylo řeči! Prvši obid po veselu Lenka před chlopa taleř postavila: Dvě idla sem se vařič naučila. Hověži gulaš a knedle s šimlenu, mama je kuchařku vyhlašenu. Chlop ležku položil, u stola sedi, na mižmaš v taleřu ani kos hledi: Tuž možeš mi přezradič, moja mila, kery z tych zazrakuv ši uvařila? 16\n18 Co bylo spěš? Zažiral Jozefka onkel Chmura: Co bylo spěš vajco lebo kura? Jozef pravi: Kura! Inači to něni! Či šče něčital o světa stvořeni? Pambuh stvořil ptaky, to vi každy děč, ale že by stvořil vajca, o tym tam něni řeč! Ministr zdravotnictví varuje: Občané země české, varuji vás! Předcházejte chorobám, skonejte včas! Ni, něskaj ni! Pujděm něskaj do tyatru, pta se opy oma. Ni, něskaj ni, moja mila, něskaj zdřimněm doma. 17\n19 Milionař Milionař americky, rusky lebo česky, do hrobu něveme věc, enem štyri desky. Tak to chodi! Cele roky všudě a všeckym tvrdila, že na školy ju něvzali, bo pobožna byla. Jak se raz vypila, tuž soudružka přiznala, že ju mama za huš na školu dostala, ale zakratko borasku mušeli vyhodič, bo po šeně, co trušila, nědalo se chodič. 18\n20 Z tvorby studentek a studentů Obchodní akademie a Střední školy poštovních a logistických služeb Ilustrace Kamil Bublík 19\n21 Zrezlá lampa Václav Khýr: Hgfg! Zrezlá lampa za oknem, tam za tím oknem. Jsem od ní víc blíž než daleko a něco mě k ní táhne. Jedu ze svatby a mám krkavčí náladu, ani ty růže mi nechutnaly. Cítil jsem z nich nejistotu a strach, strach z neznáma. Jistě nevěřily tomu, že jsou svatební. Jedu ze svatby a mám krkavčí náladu, nevšim jsem si ženicha, všímal jsem si nevěsty. Šel z ní trochu chlad, nejspíš bude cvok a taky ještě dítě. Pochybuju, že to ženich ví, jenže ten je úplně jinde než ona, ale cvok je taky. Jedu pryč z toho funusu a zastavím se u té staré, zrezlé lampy. Kdo ví, co všechno má už za sebou. Kdo ví, jak dlouho si tu rezaví bez strachu z pomluv. 20\n22 Je dost možné, že už dlouho nesvítí a že je tu jen proto, že si jí nikdo nevšim a nikdo neshodil. Jsem cvok, a to se nežením. Do té lampy čumím už několik minut, čumím do lampy a nevěsta čeká. A kurva!!! Začlo pršet. Stojím na dešti a rezavím Hodnoty Vraždit budu pro kus chleba a kus pravdy zahodím. Aby zplesnivěla v koši, s mojí starou svačinou. 21\n23 Děkuji ti, pýcho Děkuji ti, pýcho! Má múzo, má jediná inspirace. Děkuji ti, pýcho! Má nevěrná snoubenko. Děkuji ti, pýcho! Shrbená bábo plesnivá, děkuji ti, pýcho, děkuji! Za svůj obraz v růžovém rámu!!! Děkuji ti, pýcho, děkuji Děkuji ti, pýcho! Má múzo, má jediná inspirace. Děkuji ti, pýcho! Má nevěrná snoubenko. Děkuji ti, pýcho! Shrbená bábo plesnivá, děkuji ti, pýcho, děkuji! Za růžovou kudlu v zádech!!! 22\n24 Čáry máry Poslední kouzelník co nevěří na peníze Poslední opilec co věří na kouzla Zázraků jsou hodní pouze pokorní anebo ti hloupí Bláhová pošetilost je věřit tomu co nevidím Pak ale ztraceni jsou slepí 23\n25 V bouři S big beatem nad hlavou krčíme se uzemněni strachem. A proklatec se směje. Chtěl by tančit, ale čeká na větší důvod k oslavám. Zatím se jen směje. Strach je cítit všude. Nevím, jestli ďábel, anebo snad Bůh dokazuje svou moc malým. Jistě vím jedno, proklatec se směje. Všichni pod mostem, všichni pod ochranou tvou. Pod tím mostem nás mrzne všeho všudy šest a proklatec si brousí zuby na nepřipravené. Ze všech stran nás bijou do uší všem známé pecky, nejznámější beatové vypalovačky. Nechyběla ani ohňová show. Na závěr ještě pár rozmlácených kytar a snad i rozkopnuté bicí. Až pak končí koncert, až pak končí smích. Určitě by se ještě hrát chtělo, ale nebylo na co a nebylo z čeho. 24\n26 Tu z ticha jde náhle cítit odpuštění, lásky plné odpuštění, až nápadně schované v mokru, blátě a zimě. Strach posouvá i brzdí a asi právě proto, že jsme se na chvíli zabrzdili, tak nás posunul. Je po koncertě a nikdo není větší než malý. Je po koncertě a nikdo se nesměje. Je po koncertě a rozbitých židlí je míň, než by se zdálo. Tančit se nebude! 25\n27 Umění business Falešné rýmy, prázdné nebo křivé verše. Ztracený smysl, neteskní. Vždyť neznal je a oni jej. Nepoznal báseň, rádoby groteskní. Cit na tom není o moc lépe, jen o kus dál tu živoří. V archívu, někde, někde zaprášen se klepe. Někde tady živoří. Vždyť kdo? A proč? By potřeboval, co uměle sám si vytvoří? Že nevoní květy a neroste tráva, nikomu dnes moc nevadí. Postačí nám ta barva zdravá, postačí báseň, báseň, která neladí. Vřelé díky, pane Forde! Za sentiment z pásu, každý jej mít může. Za umění, za cit, za zlevněnou krásu. Za kytku, co nevoní a nemá trny, Čárový kód, růže. 26\n28 Poslední nestranná kritika je čas Že plast a jiné uměliny žijí věčně!? Vždyť nikdy před tím nežily! Však čas, ten prozradí vám, To, co bylo přebytečné, To, co jednou s čistým štítem zakopete do hlíny. Ilustrace Sandra Košťálková 27\n29 Přítel S pestrostí temper Na dětském obrázku Na správném místě Ve správný čas Střízlivá radost Bez spotřební lhůty Na správném místě A ve správný čas Zahřát a pomoct A za to ti díky Za to ti příteli Štěstí přeji 28\n30 Bílá dáma Bílá dáma s bílým kočárkem, v ponurých, svatebních šatech. Dáma v chladném závoji, dáma schopná oběti. Dáma s utrápeným osudem. Dáma s bílým kočárkem, bílý kočárek s panenkou. Panenka, trpělivě snáší melancholické pohledy své bílé pěstounky. Střed jejich mokrých pohledů je delší, než by měl. Spojuje je pouze sdílená závislost. Nenávidí se víc, než milují. Jedna je pro druhou požehnáním, druhá pro první prokletím. Jsou od sebe dál než dáma od kočárku. Jsou od sebe dál než panenka od dámy. Dáma s bílým kočárkem, v ponurých, svatebních šatech. Dáma v chladném závoji. Dáma schopná oběti. Dáma s bílým kočárkem. Dáma na popravu jdoucí. 29\n31 Černý kočárek s panenkou. Panenka bez dámy. Velkým problémem, ale i kouzlem básnického textu je jeho interpretace. Jakmile jsem si přečetl báseň Bílá dáma, věděl jsem, co chtěl autor říci. Byl jsem přesvědčen, že má interpretace je shodná s autorovým záměrem. Když jsme pak s Václavem o básni hovořili, zjistili jsme, že autorův záměr sdělený lyrickým subjektem ve výše uvedených verších je zcela odlišný. Kdo udělal chybu? Čtenář, že nesprávně text interpretoval? Básník, že nevykreslil jasně, co chtěl říci? Pochybili snad oba? Ne, nepochybil nikdo! Anebo snad autor objevil skrytou pravdu, napsal ji, a neví o ní? Nastínili jsme mnoho spíše filosofických otázek. Pokusíme se odpovědět pouze stručně: Pokud báseň interpretuji jinak, než autor zamýšlel, ale snažím se být v interpretaci spravedlivý, a jsem-li svými myšlenkami o díle veden k vyšším morálním cílům, nemůže být považováno za špatné, že jsem text pochopil jinak, než bylo zamýšleno. 30\n32 Národe Národe! Ty, český národe, kde rudá barva značí krev, modrá slzy a bílá? Bílá je prázdnota naplněná bezbarvým smyslem. Nešťastný národe, kam se poděla ta tvá hrdost? Kolik ještě zbývá nemocných, jež milují svou vlast? Vždyť poslední, co nestydí se za ni, jsou právě ti, co v době velikém ji naříkání, ublížili nejvíce. A naděje? Malá, ale přece. Tam někde hluboko, pod těžkým kamenem, je rudým zakopaná čest. Chtěl ji zničit. Na to byl však příliš slabý, tak ji zmlátil a zakopal. 31\n33 A vy!? Hledejte! Copak můžete žít bez cti? Copak může po tak dlouhé době mít stejné šrámy a monokly? Potomci s lvími předky, odhoďte masku krtečka a probuďte šelmu, jež ve vás dříme. Blaničtí rytíři jsou v plné zbroji. V plné zbroji, ale spí. Spí na koních i v brnění. Nejsou v hoře, ti jsou ve vás. Vzbuďte je! Vzbuďte je a běžte! Utíkejte společně do nelehkého boje. A Bůh? Ta pradávná modla bláhových? Ten vám bude štítem při všech těžkých bojích. 32\n34 Démon Zlý mě poslal do pekla, já ho zas do hajzlu. Jenže mě neposlech a nešel. Doufám, že taky nepůjdu. Zmrzl V nahřátých slovech, co mrznou, až lepí, a ani ten básník neví, že hřála jen na krátký čas. Nevyhasla, ale studí, studí slova, stejně mráz. Co srdcí zmrazil, co hřát už nebudou. Co pýcha za lásku mu dala? Co vzala, to už nevrátí. Snad jen slávu, ódy na sobce, hlupáka. Z těla mráz vyžene mi slíva, však mráz v duši zůstane. A slova? Ty pálit budou pozůstalé. 33\n35 Nuda Nuda, nuda, šeď. Že i ten motýl, líný je rozevřít křídla. Nuda, nuda, šeď. A v nudě ponořený až, ponořený po tykadla. Nuda, nuda, šeď. Že nic a hlavně žádná k lítání ho nenutí, za to je rád. Nuda, šeď, šeď, nuda. Slunce sice svítí, ale líno je mu hřát. Sluneční svit, a přece šeď. Sluneční svit, a přece šeď, šeď, nuda. 34\n36 Hgfg Z prasknuté kachličky vylezl pokrytec. Mávnul a pochválil, pak asi zalez. Nejspíš mě znervóznil a já jsem znejistěl. Horkou se popálil a to je Endes. Ilustrace Sandra Košťálková Výběr básní Václava Khýra je s autorovým svolením převzat z jeho soukromého tisku 18 básní, jež vydal u příležitosti svých osmnáctých narozenin. 35\n37 Jakub Lasák: Šestá desítka Báseň číslo 60 Slzy básníka v tuši uschované však jedna jen ukápla na zem a chvějící se nechápající srdce samým steskem křičí V tiché místnosti plné smutku sedí umělec s bílým listem papíru a znaje jen pár slov kterými zpečetí své bytí A v mysli se mu odehrává komu děkovat za svůj život však najednou se mu ozve hlas hlas svědomí a myšlenek a ptá se ho Ale básník neznaje odpověď hledá hledá ji v myšlenkách ale najít ji nemůže Nebyla škoda té černé tuše? 36\n38 Báseň číslo 61 Strachem zmítající se můj hlas, který volá do prázdnoty, a nikdo se neozývá. Kde je ta osoba, kterou chci najít? Proč neodpovídá na mé volání? Kam směřují kroky smilného básníka? Tma beze světla tíží můj zrak. Neumím chodit. Zmítám se ze strany na stranu a neznám, neznám směr. Kdybych tebe obejmout naposledy směl. 37\n39 Báseň číslo 62 Houslový klíč otevírající noty života na jeden zámek uzamčený mnou nejde otevřít. Neznám kombinaci smyslu chtíče a pokušení jako by bylo nadosah ale nedosáhne. Slova která postrádají slovosled chtěl bych napsat černým perem avšak neumím to. Ztrácím se v těch černých oblacích kde naděje nemá svůj hlas a čekám na příležitost. Básník si může dovolit porušovat zásady pravidel pravopisu, někdy i do té míry, že ignoruje interpunkci. Můžeme si všimnout, že tato skutečnost působí čtenáři obtíže, někdy dokonce může vyústit ve dvojí výklad. Všimněme si veršů v první sloce: Nevíme, zda je houslový klíč uzamčený lyrickým mluvčím či zda lyrický mluvčí není s to otevřít zámek. A také pro tyto obtíže je poesie tak krásná, neboť čtenáři často jen napoví, ale on sám musí kráčet cestou vlastní interpretace. A že báseň pochopí jinak, než byla básníkem zamýšlena? Nevadí. Důležitá je skutečnost, že čtenář s autorem prostřednictvím uměleckého textu komunikoval přečetl jej a uvažoval o něm. 38\n40 Báseň číslo 63 Vteřinu zůstat nohama stát a k cíli třebas po zemi se doplazit to je chtíč každého člověka, který touží vrátit se domů. Cesta temná a nebezpečí v dáli čeká ho na každém krůčku, jenž ho vede stezkami života. Bílá záclona obestřená hvězdami a půl luny usmívající se na slzu toho člověka. Ale ani on neví, kam kráčí. Báseň číslo 64 Rozkoš bílých tulipánů, rostoucích v zelené aleji obklopeny vůní bílých sedmikrásek. Oko, jež uvidí tu krásu, a v mysli člověka ozve se radost, pak láska k bližnímu nemá konce. A ve vzpomínkách hledá chvíli, kdy udělal chybu. 39\n41 Také v básnické tvorbě můžeme sledovat vývoj poetiky každého autora. Rovněž tvorba Jakuba Lasáka prošla a prochází vývojem. V době, kdy byl v 1. ročníku, napsal následující báseň. Lehkou, uvolněnou, vzbuzující úsměv. Srovnáme-li tuto báseň s předchozími, spatříme, k jak velkému vývoji stylu tvorby u Jakuba došlo za dobu tří let. Jestliže se v 1. ročníku jednalo o humorné veršovány, nyní v jeho tvorbě nacházíme lyrické verše reflexivní, až intimní poesie. Jak jsem potkal středoškolského učitele Jednou večer v zimě má milá stála při mně. Bylo přesně 12. prosince, když jsme oba uviděli cizince. Já oslovil ho: Dobrý den. A on říkal: Pojďte sem, vidím, že máte pěkný oblek. Já se jeho řeči zalek. A on, že jej potřebuje pro svůj salónek. Přece nemohu vám pomoci? No, však mohl byste se převléci. To je nějaký podivín, řekl jsem a pak políbil jsem dívku svým rtem. A ten chlap tu mou pořád okukuje, možná snad něco potřebuje. Zeptal jsem se jako pravý gentleman: Znáte vy, pane, hodně žen? 40\n42 Ten pán v oblibě mě asi neměl, že jsem ten výraz ani vidět nechtěl. Nějak moc si všímal té mojí lásky, nějak moc se díval na její vlásky. Tak jsem si řekl: Do očí mu něco povím: Hej, ty tam! No, ty s tím křovím. Co? Hele, ho! Jak si dovoluje! Musím ji bránit, když ji pořád okukuje! Tohle tak nenechám! Já s tebou vyběhám! Mně se nikdo smát nebude! A najednou řekl jsem: Vždyť vy jste můj bývalý učitel, a nejmenoval jste se Daniel? Co? No, jmenuji se Daniel, ten, co hlavy studentů rozbíjel. S tím salónkem dělal jsem si legraci, chtěl jsem vyzkoušet svou citaci. Pro pána krále, vždyť já vás víc jak 30 let neviděl a vy jste za mnou přec přišel. Z toho plyne ponaučení: Raději se ptej a měj odvahu, než se neptat a mít špatnou povahu. S Danielem jsem se už nikdy neviděl. To nevadí, protože vím, protože vím, že je pořád ten legrační učitel. 41\n43 V dedikaci almanachu je uvedeno, že je věnován památce Střední školy poštovních a logistických služeb, která pod různými názvy více jak šest desítek let připravovala především kvalitní zaměstnance pro podnik Československé spoje, později Česká pošta. K byla poštovní škola spojena s opavskou obchodní akademií, kvalitní výuka jistě pokračuje dále pod novým názvem; marketingově bychom mohli říci pod novou značkou. U příležitosti 60. výročí založení poštovní školy napsal Jakub tyto verše: Šedesátiny Rozhodoval jsem se o škole mnoho dní, vybral jsem si tu naši poštovní. Zjistil jsem, že je plná možností, rozvíjení a znalostí. Tato škola nemá žádné chyby, proto se mi velice líbí. Studovat jsem začal dopravu, nečekám tam žádnou otravu. Začali jsme již před šedesáti lety, pamatují to i naše tety. Kulaté výročí se velmi hodí, proto tam všichni rádi chodí. Přejeme Ti, školo, všechno nej, do dalších let se s námi měj! Pro dějinnou správnost je třeba dodat, že Jakub v průběhu 1. pololetí 1. ročníku přestoupil na poštovní obor. 42\n44 Kamil Bublík Hodiny neduhů Tak už je to tady znova. Otázky, výpisky, smutek a zloba! Veliký stesk a skřípání zubů, v tu chvíli každý, raději drží hubu! Ba, Bo, Bu, to není lekání, to je jen propiskou, na seznam klepání. Malinká dušička v každičkém hřímá, šk. um. Jakub Lasák už zase dřímá! Venku padá snížek jak bílé peří, ve třídě zima jest, táhne od dveří! Se spořicím účtem nešlo si poradit, za trest si musíme hodinu nahradit! Oh, hříšné podmínky, srdce nám puká, Blažence nervózně už ruka cuká. Pohled na hodiny každého hřeje, Blaženka se ale zákeřně směje! Bílý arch smrti opět jsme viděli, zrak na něj směřuje a je to v prdeli! 43\n45 Pošťák Má milá, rozmilá, čeho se bojíš? Celá se klepeš, u stolu stojíš. Na lístcích před tebou: jedenáct otázek, kéž by byl na každém alespoň obrázek. Mé srdce postihla neblahá tucha, cítím, že s pustila silného ducha! Už je to tady, smíš si teď vybrat, jedinou možnost máš vzít si, a vyzrát! Vyzrát nad otázkou černou jak splín, s vůní jedovatou jak petro-plyn. Vidím, že tušení nad věcí nemáš, poštovní pravidla v hlavince hledáš! Hle, jak jsi nad věcí s otázkou planou, kéž by jsi, děvenko, zůstala mladou. Stárneš jak cedule na poště rudá, také pociťuješ, že už je nuda? 44\n46 Václave, pojď si vybrat! Kruci písek, Václave! Blaženka Tě dusí. Všichni moc dobře víme, že se Ti pošťák hnusí! Andrejka teď před Tebou, jen po dechu lapá. Protože si vybrala otázku, co je pátá. Ty, máš šestku, otázku, neskutečně lehkou. Tak dělej, ať Tě Blaženka neodmění pětkou! Zpocené své prdele, ve třídě všichni mají. Jaká padla otázka? se dokolečka ptají. Zbývá jen pár lístečků, teď budou ti nejslabší. Bohužel, pak zkoušení jejich je nejkratší. Ty už hezky na řiti se známkou můžeš sedět. Já Ti mohu slíbiti, zítra, nebudeš nic vědět! 45\n47 Tohle je mé přání, můj milý spolužáku. Mám ale čisté zdání, že to máš stejně na háku! Ty pošťáckej ptáku! Na Kamilových verších lze dokázat, že studentská satira a recese mají stále ve školství své místo. Tak, jak tomu bylo ve středověku, je tomu i dnes. Dlužno podotknout, že je to jistě dobře, neboť humor je kořením života. 46\n48 Kateřina Morová: Dvě ukázky z tvorby Osamocená V tichosti sedím a čekám. Na co, to nemám ponětí. Slza stéká, vzlykám, teď chováme se jako děti. Najdi odpověď třeba ve hvězdách, projdi klidně celý svět. Projdi se třeba ve svých snách, ale vrať se mi co nejdřív zpět. Pohleď na měsíc a pak do mých očí. Neboj se říct tři obyčejná slova. Z toho ticha se mi snad srdce rozskočí a já ta slova řeknu znova. Jen řekni: Jsem s tebou! a zachráníš mou duši, nic víc na svou samotu nepotřebuji. Jen tvou náruč a útěchu pro mé uši, tvou lásku a oporu, za kterou ti děkuji. 47\n49 Následující pohádku napsala Katka své sestře Kristýně. Je krásné sledovat, jak i v dnešní době, době videorekordérů, počítačů a dalších vymožeností elektrotechniky vznikají texty psané na papír, texty, které mají pohladit dětské srdce. Zvláštní hodnotu mají takovéto texty tehdy, když jsou psány z lásky, v našem případě z lásky sesterské. Kouzlo Vánoc Když jsem byla malá, moje babička si večer sedávala ke mně na postel a vyprávěla mi pohádky podle toho, jak bylo roční období. Na jaře velikonoční, v létě pohádky plné barev, na podzim zase o začarovaných školách a v zimě vánoční. Ty jsem měla nejraději. Obzvlášť tu o osamělé holčičce, která uvidí neuvidí skutečného Ježíška, protože u nás nenosí dárečky Santa Claus nebo Děda Mráz. A tohle je její příběh. V noci před Vánocemi se malá holčička probudila. Měla jméno Kristýnka. V tu tmavou noc jí slzičky stékaly po růžových tvářích. Plakala do postele a sepjala ruce k modlitbě. Modlila se tiše se vzlyky. Prosila Ježíška a Pána Boha o dárek. O jediný dárek, po kterém toužila už tak dlouho, ale až teď našla odvahu o něj prosit, protože si byla jistá, že byla celý rok velice hodná. 48\n50 Přála si jednu věc. Svou rodinu. Svou maminku a tatínka, možná i sourozence. Víte, Kristýnka vyrůstala v dětském domově a jediné, po čem toužila, byla mateřská láska. Po dlouhé chvíli si opět lehla do postele a usnula. Když ráno otevřela oči, věděla, co je za den. Těšila se, až uvidí svou maminku, ale den se jí vlekl. Až konečně všechny děti i s vychovatelkami usedly k velkému stolu připravenému ke štědrovečerní večeři. Kristýnka věděla, že se za chvíli půjde ke stromečku. Nepozorovaně se vzdálila od stolu a otevřela veliké dveře do vedlejší místnosti, kde stál stromeček. Sedla si na zem a čekala, až přijde Ježíšek. Najednou se okno trochu otevřelo a vyšlo z něj třpytivé světlo, které začalo stromeček ozařovat, a pod něj se pomalinku začaly snášet dárečky. Kristýnka běžela k oknu a tiše volala: Ježíšku! Ježíšku! V tu chvíli se ke Kristýnce snesl malý obláček. Byl bílý jako čerstvě napadaný sníh, plný stříbrných hvězdiček. Vím, co sis přála, Kristýnko, promluvil hlas z obláčku. A také ti to splním. Budeš mít maminku, která tě bude milovat, ale ty mi musíš 49\n51 slíbit, že nikomu nikdy nepovíš o našem setkání. Souhlasíš, maličká? Ano. Slibuji. A kdy budu mít maminku? zeptala se. Brzy, Kristýnko. Brzy. A pak zmizel obláček i hlas i to kouzelné světlo. Zazvonil zvoneček a do pokoje se nahrnuly všechny děti. Kristýnko, máš tady dáreček, zavolala na ni jedna z vychovatelek. Otevřela ho. Byla v něm panenka a líbezně se na ni usmívala. Kristýnka vzhlédla k oknu a usmála se. Za několik týdnů si pro Kristýnku opravdu přišla maminka. Byla hezká a milá. Kristýnka ji milovala, nikdy nikomu o setkání s Ježíškem nepověděla, ale ve stáří svůj příběh povídala vnoučatům jako pohádku. Pro mou sestřičku Kristýnku. Jen pro tebe, zlatíčko. sestra Katka 50\n52 Veronika Hoangová Veronika věnovala almanachu dvě básně, jedna využívající rýmu, druhá napsaná volným veršem. Rozdíl je nejen ve formě, ale také v tematice obou básní. Jakoby rým nabízel prostor ke komice a verš volný zase prostor k reflexi i vážných životních témat. Škola Pondělím vždy začínáme, tak si všichni volno dáme. K lajdačení ku pomoci omluvenky o nemoci. Angličtina v době ranní vhodná doba k dospávání. Dostaneme sankci, páni, že nemáme polštář k spaní. U hlavních dveří řada dlouhá, situace povědomá. Celé je to pravda pouhá, že čipy zapomněli jsme si doma. 51\n53 Nemáme čas k postávání, přejdem z chůze do běhání. Máme stihnout mnoho prací, shrnout spoustu informací. Ze školy se trmácíme plní nových dojmů. Doma se zas pochlubíme, že máme pětku z pojmů. Zatím bezejmenná Moc převzala černá paní, hvězdný třpyt skryt ve své dlani. Šat rozprostřený do krajiny vrhá všude noční stíny. Místnost zdobíc lampy září, přec smutek trvá na mé tváři, slzy řinoucí se z očí moji bolest přetlumočí. Říčka slané vody, žal z dvou studen proudí dál a dál. Potok rudý, nože břit, jak jinak svůj žal vyjádřit 52\n54 V světle je zrod, a v tmě to končí, plamen svíce a stovky loučí, jež štěstí přejí a lásky pout. Já zanechám je pohasnout. Tma, ta krmí ten můj žal a s ním ten pocit narůstal, proč se dalo žít už není, vše skončilo v zapomnění. Radost, ta v životě se mění, a když vytrhneš se z snění, z hrdla vydáš srdce rvoucí sten, když zjistíš, žes byl ošálen. Krutý mráz na zemské pláni, teď vládne spolu s černou paní, dva bohové v alianci intrikují v božském tanci. Zří to jen ten, kdo má vrásky, ten, kdo poznal bolest lásky, vráska srdce, duše těla, aby mi vše připomněla. Vše ve dví je rozděleno: duše, smysly, moje jméno. Ta část, kde jsem šťastná, svěží v minulosti oddělená leží. 53\n55 Karolína Olšová: Dvě povídky Karolína, studentka 1. ročníku, pochází z Těšínska. S tematikou česko-polských vztahů se můžeme setkat v její první povídce. Cesta vlakem Je nedělní odpoledne, hodiny ukazují za pět minut pět. Mamka mě přivezla z Jablunkova na nádraží. Zamávám jí a jdu pro lístek. Nesympatickou paní za okýnkem poprosím o studentskou jízdenku do stanice Opava-východ přes Havířov za pro mě přehnaných 67 korun. Jako naschvál mi dá lístek přes Karvinou. Pomyslím si, že není normální, ale místo hádky jen polknu a jdu halou ven, k prvnímu nástupišti, ke čtvrté koleji. Asi šest metrů v dálce zahlédnu bývalou spolužačku ze základky, tak se raději otočím a dělám, že ji neznám. Vždycky mi připadá, že mě mamka veze na nádraží pozdě a stejně ještě vždycky musím na peronu čekat Úřední hlas už v rozhlase oznamuje, že ze směru Čadca přijede osobní vlak, který pojede směrem Bohumín. Z nudy, legrace, ale i ze zvyku opakuji jako paní v rozhlase, ve kterých zastávkách souprava zastavuje. Směju se tomu a je mi docela jedno, že mě z lavičky pozoruje nějaká postarší nechápavá žena. Vůz 54\n56 přijede, já nastoupím. Jede docela málo lidí, posadím se na pravou stranu k okénku. Do vagonu vleze banda kluků, mých vrstevníků z jablunkovské polské základky, které znám jen od vidění, což mi stačí. Řeknu si, že naštěstí vystoupí v Třinci, aby nasedli na expres, jedoucí na Prahu, takže bude klid. Vlak se rozjede a já opouštím Návsí-Nawsie. Chvíli poslouchám jejich konverzaci vedenou tzv. po našimu, česko-polskou směskou s příchutí němčiny. Pomyslím si, že stejně umím polsky líp než oni dohromady a dám si pro jistotu do uší sluchátka. Znuděně přepínám písničky. Nedoposlouchám ani jednu do úplného konce. Ve vlaku je horko. Ve stanici Hrádek-Gródek nastoupí jen pár lidí. O chvíli později zastavujeme v Bystřici. Znechuceně se dívám na ceduli, kde je v závorce uvedený polský název Bystrzyca a převracím oči. No co, už jsem se tu narodila. To nezměním Přemýšlím, co budu dělat večer, až dojedu na intr. Najednou už stojíme ve Vendryni- Wedrynii. Pousměju se. Jedině tady mi totiž nevadí polský název pod českým. Protože odtud je moje oblíbená zpěvačka Ewa Farna. Jedeme dál. Přepínám v seznamu písniček. Nebaví mě to. Po chvíli přichází nutkání zavřít všechna okna, všechny dveře, zacpat si ústa, nos, uši, oči. No jo, přijeli jsme do Třince. Tam už naštěstí není dvojjazyčný nápis. Za to je tu barevný dým. Hodně 55\n57 dýmu. Jak říkají bratři Poláci do wyboru dla koloru. Černý, bílý, modrý, oranžový, schází snad jen zelená. Je krásné jet kolem Třineckých železáren, ale vždy se zavřeným oknem. Pro jistotu. A stojí se. Banda polských kluků od nás vystoupí a nasedne na expres. Vlak čeká, netuším na co. Přistoupí hodně vysokoškoláků, jedoucích na intry nebo studentské koleje. Hodně z nich už znám od vidění. Nějak se mi zavřou oči. Vlak se z ničeho nic rozjede a já sebou cuknu. Zmateně zkontroluju, jestli mám pořád jízdenku a studentský průkaz v ruce. Přijde průvodčí. Sundám si radši sluchátka z uší, abych neprovokovala. Když přijde ke mně, předložím mu lístek. Jako vždy ho cvakne, aniž by na něm něco četl nebo se podíval na fotku. Síla zvyku se tomu říká. Cesta celkem ubíhá. Stavíme v Třinci- Konské. To už si říkám, že mi zbývají jen dvě zastávky a budu v klimatizovaném City Elefantu. Zamyslím se, kdy si dám svačinu, a už jsme v Ropici zastávce Ropica przystanek. Tady mě opět fascinuje cedule navíc Chtěla bych mít ty prachy, kolik stály cizojazyčné nápisy. Pak si uvědomuju, co všechno si dnes musím přečíst ve vlaku na zítřejší písemky. Následuje přestupování v Českém Těšíně. Poberu věci a jdu už ke dveřím. Vlak skřípavě zabrzdí. Na třetím nástupišti, páté koleji už stojí můj milovaný City Elefant. Jdu si sednout jako vždy nahoru. Než se 56\n58 vlak linky S1 ve směru Opava-východ rozjede, zjistím, že v osobáku bylo celkem teplo. Vytahuju z batohu mikinu, Těšín mizí. Pak si uvědomím, že mám vlastně lístek přes Karvinou, ale průvodčí si toho stejně nevšiml, tak co. Zastavujeme v Chotěbuzi. Už bych mohla vytáhnout nějaký ten sešit. Vůbec se mi nechce. Po hlase poznám jednu holku z Jablunkova, která taky jezdí do Opavy ve stejnou dobu o nedělích, ale protože se někdy ani nepozdravíme, tak se k ní moc nehlásím. Nechápavě kroutím hlavou, když slyším, jaké řeči má na Ewu Farnou a přitom je sama Polka. Ve stanici Albrechtice u Českého Těšína přestanu poslouchat její rozhovor s nějakým klukem a vytáhnu si ekonomii. Otevřu ji na posledním učivu. Dojedeme do Horní Suché a začne pršet. Kapky krutě tlučou o sklo City Elefantu. Stavíme v Havířově-Suché a já si uvědomím, že sedím očima pořád na jedné větě. Začtu se, vyruší mě hlášení, že už jsme v Havířově. Zanadávám v duchu, proč musí hlásit každou stanici Pak si řeknu, že je to zas ale fajn pro ty, kteří během cesty usnou Ale já se potřebuju učit! Přes víkend jsem se na učení ani nepodívala. Šenov. Do vlaku nastoupí nějaká paní se dvěma malými asi pětiletými dvojčaty. Posadí se na vedlejší sedadla. Převrátím očima. Takové týpky 57\n59 přesně znám Začne to řvát a skákat na sedadlech. Do pěti minut udělají z vagónu kůlničku na dříví. Hmm, přesně podle očekávání. Dojedeme do Ostravy-Bartovic, mám jich už plné zuby. Nedá se to vydržet. Mám chuť té paní říct, ať si je buď vychová a teprve pak s nimi cestuje vlakem, nebo ať za mě napíše zítřejší písemku z ekonomie. Ale v tom vzteku ani nevnímám, že místo učení vymýšlím, co bych jí řekla. To už zastavujeme v Ostravě-Kunčicích. Pomyslím si, jaká by to byla úleva, kdyby vystoupili třeba už ve Svinově. Doufám, že ti nevychovanci nejedou až do Opavy. Začnu si tam tu ekonomii říkat nahlas. Mamince těch malých ďáblů snad došlo, že je ve voze někdo, kdo se chce asi tedy učit, tak je mírně plácne a řekne, že by se už měly uklidnit. Tím mě ještě více rozčílí. Už jsme v Ostravě-Vítkovicích, nemám přečtenou ani jednu kapitolu! A ona je jen tak poplácá a mírně jim sdělí, že by mohly být potichu? No to je moc! Kdo nezažil, nepochopí, jakým spasením je, když ve Svinově uřvanci vystoupí. Tady vždycky vlak stojí déle. Pustím se do svačiny. Takové nervy na večer Ani nevím, jak se to stalo, vidím dvojčata zase před sebou, ale ve škole. Stojí nade mnou a říkají mi, že bych se měla více koncentrovat na učení a poplácávají mě po ramenou. Obraz se zamlží, slyším hlášení Ostrava-Třebovice a stojí u mě průvodčí. Chytnu 58\n60 se za hlavu, jaký to je trapas, že spím. Předložím jízdenku. Takový pitomý sen! Konečně se začtu do ekonomie a pak už ani nevnímám, že venku přestalo pršet. Opakuju si kapitolu za kapitolou a vlak míjí Děhylov, Jilešovice, Háj ve Slezsku, Lhotu u Opavy, Mokré Lazce, Štítinu Mám pocit, že už tu ekonomii umím. Jedeme Komárovem kolem Tevy. Blížíme se k Opavě. Pousměju se. Po víkendu už konečně na intru Hlavně, že jsem tu cestu zase přežila. 59 Ilustrace Sandra Košťálková\n61 Internát Zhruba od sedmé třídy jsem byla připravená na to, že v patnácti letech opustím rodný dům a budu ho navštěvovat jen o víkendech. Zdálo se mi to docela přirozené, protože má sestra také čtyři roky jezdila každou neděli na internát. Většině mých vrstevníků to však normální nepřipadá. Nedokážou si ani představit, že by byli během školního roku mimo domov. A já jsem se na to vysloveně těšila. Ráda vzpomínám na různá sestřina vypravování z dob jejího pobývání na intru. Byly to vždy takové příhody, které doma v pokojíčku opravdu nezažijete. A protože i já jsem si vybrala ke studiu obor, který nemohu studovat nikde blíže svému bydlišti, brala jsem bydlení na internátě za zcela automatické. Neměla jsem takové ty klasické strachy, jaké mívají absolventi základní školy před nástupem na střední. Neřešila jsem coby kdyby. Vysnila jsem si bezkonfliktní spolubydlící a vyplatilo se to. Dost lidí si také může myslet, že na internát odjíždí děti, které to už doma nemůžou vydržet a s rodiči si třeba nerozumí. Ale opak může být pravdou. Právě proto, že mám s rodiči tak dobrý vztah a navzájem si věříme, mě pustili do většího města s tím, že dobře vědí, že se 60\n62 o sebe dokážu postarat a vše si zařídit sama. Uznávám, je to tak trochu hození do hluboké vody. Ale kdy víc se to může hodit než na střední škole? Kdy víc se mohou hodit zkušenosti s komunikací? Konkrétně mí rodiče odhadli, že to budu bez nich zvládat, a to nejen díky své vyřídilce. Je to prima pocit, být v patnácti letech svým vlastním pánem. Ačkoli někdo může být nejprve vyklepaný, posléze zjistí, jaké výhody to má a zvykne si. Říká se, že na intrech je to jak na vojně. Řádně uklizené pokoje, pravidelná strava, kontrola studijních výsledků a omezené vycházky. Nic z toho však není tak kruté, jak si ostatní mohou myslet. Anebo na některých zdánlivě otřesných věcech naleznete nesčetná pozitiva. A stejně, vychovatelé postupně polevují a nároky, které se kladou na prváky v září, někdy vymizí třeba už v prosinci. To pak člověk zjistí, že buď nemusí na pokoji uklízet vůbec, nebo má uklizeno nepřetržitě, což ho těší. Jiný zas nadává na to, že musí být na večeři na intru už v šest, ale pak si uvědomí, že pravidelná strava je pro teenagera to nejzdravější, co může být. Prospěch je důležitý, ale kdo není až tak studijním typem, také to může odfláknout. Ovšem dobrý prospěch znamená prodloužené vycházky Na čemkoli se dá vidět světlá stránka. Nakonec zjistíte, že pravidla slouží stejně k tomu, 61\n63 aby se občas porušila. A tak si člověk poměrně rychle zvykne na to, že mu nestojí za zády nikdo, kdo by mu říkal, kdy si musí vypnout notebook, zhasnout lampičku, nebo se podívat na příklady z matematiky. Nakládání s volným časem je pak velice individuální záležitostí a tady se potvrzuje pravdivost známého rčení: Jaký si to uděláš, takový to máš. Kdo chce mít klid, vyžene všechny z pokoje, nebo se jde projít pryč. Kdo naopak zatouží po kolektivu, může neomezeně rozprávět se spolubydlícími nebo jinými ubytovanými na domově mládeže ve společenské místnosti nebo s nimi vyrazit ven. Jiná věc však je přepnout na tzv. režim už nejsi na intru. Ještě cestou vlakem domů je všechno v pohodě. Pak je to ale tak, že mnohdy člověk neovládne následující spád událostí. Stačí, aby Vás něco naštvalo cestou domů, přičemž otevřete značně podrážděně dveře domu a konflikt je na talíři. Vlastní domov se členy rodiny a internát jsou dva velice odlišné světy. V momentě, kdy se je snažíte propojit, například již zmiňovaným příjezdem domů, se bohužel často stává, že při zmínění faktu, že je ve městě Vašeho studia pěkněji a tepleji než tady, otrávíte rodinné příslušníky natolik, že se s Vámi po zbytek víkendu nemusí už vůbec bavit. Budou Vás brát za vystěhovalce, který přijíždí pravidelně každý pátek parazitovat na rodinném rozpočtu, pracím 62\n64 prášku a obsahu lednice. To vše je ale opět a pouze ve Vašich rukou. Je pravda, že marně se někdy snažím odpustit si poznámku, že my na intru/ve škole tohle a tohle děláme tak a tak. Ale toto je pro člověka další velice důležitá věc. Uvědomit si, adaptovat se a umět přepnout na jiný režim. V prváku má s tím problém každý, ale později se jeden naučí vyrovnávat se s tím, že je cestovatel. Myslím, že po této stránce je bydlení na intru nejnáročnější na udržování nejen rodinných vztahů v místě trvalého bydliště. Ačkoli mám téměř pokaždé, když přijíždím domů, plno připomínek a třeba mi zkazí náladu hloupé setkání s někým z bývalé třídy po cestě od vlaku, kdo mě nepozdraví, vím, že doma je doma. Člověk může mít tisíce výtek a řečí typu Já to tady nenávidím. Ale v hloubi srdce si vždy uvědomí, že to tak není. Místo, kde člověk vyrůstal do patnácti let, je takové místo, kam se vždy rád vrací, i když si momentálně může říkat, jaké je to tam strašné. Ale ruku na srdce na intru zas vychvalujeme své rodné město a poukazujeme jen na jeho plusy. A to je ono. Každý intrák je tak trochu rozpolcená osobnost. Zní to šíleně, ale uznejte, že být po patnácti letech bydlení v jednom městě jen dva dny v týdnu ze sedmi, je opravdu zápřah na psychiku. Přinejmenším máte dva zubní kartáčky. Na urovnávání vztahů s rodiči nebo sourozenci 63\n65 máte jen děsivě krátké dva dny. Jinak řečeno, pouhých čtyřicet osm hodin, ze kterých ještě šestnáct prospíte, takže Vám zbude třicet šest. Během takto rekordně krátké doby vylíčit svým blízkým, co se dělo přes týden, je naprosto nestíhatelné, máte-li se ještě v plánu navíc nějakou dobu učit do školy a třeba i zajít ven s kamarády. Intr bere a dává. Tím bere, mám na mysli, že možná zkracuje teenagerům společný čas s rodiči a sourozenci. Ale naštěstí více dává. A tím dává, se chápe přísun nesčetných zkušeností a poučení do života pro příští léta. Bydlení na internátě je nevyčerpatelnou studnicí zážitků, nepředvídatelných možností, jak trávit odpoledne, ale i čas se spolubydlícími, kdy zbytek intru už spí. Studenti na internátě jsou tak trochu sirotky. Tedy minimálně sirotky na pět dní v týdnu, kdy si musí poradit se vším sami a nemohou se rodičům doslova vyplakat na rameni. Často si říkám, že bych někdy ani na ty víkendy nejezdila domů. Ale nakonec si člověk vždycky řekne: Ještě, že jsou ty víkendy. 64\n66 Natálie Gregorová Můj den v knize Romeo a Julie Večer jsem naskládala všechny věci do velkých vestavěných skříní, které jsou typické pro staré, ne moc luxusní hotely v centru severoitalského města Verony. Jako poslední jsem vytáhla kartáčky na zuby a vzala si prášek na spaní. Jediné, na co jsem se podívala, byly rudé vlající závěsy v oknech a světla pouličních lamp. Ráno mě probudila strašná bolest hlavy a množství hlasů, které zněly na míle daleko. Po několika minutách se mi podařilo vstát. Ocitla jsem se uprostřed velkého sálu plného podivně oblečených lidí. Nevěděla jsem, co to je za místo, proč mám na sobě také takové šaty, a hlavou se mi honily tisíce dalších otázek. Hlasitá hudba obklopovala celý sál a všichni se náramně bavili. Prosím vás. Halóóó, paní! zavolala jsem. Snažila jsem se upoutat pozornost alespoň jedné osoby v sále, ale jakoby byli všichni hluší. Mohla bych se prosím zeptat, kde to jsem? otázala jsem se starého usměvavého pána, stoje v koutě sálu vypadal, že má celé dění pod kontrolou. Byl to asi desátý člověk, kterého jsem oslovila, ale ani ten mě neslyšel. Připadala jsem si, jako bych byla 65\n67 úplně sama mezi tolika lidmi. Najednou jsem spatřila malé bílé dveře, skryté za schodištěm, které mě přímo vybízely, abych do nich vešla. Pomalu jsem je otevřela a uviděla jsem poměrně mladou dívku, stojící na balkóně, a chlapce, který podle vzhledu také sotva dospěl plnoletosti. Ale tohle místo jsem poznala. V mladé dívce jsem spatřila Julii, která velmi potichu mluví Že by byl tento mladík Romeo? Protože mně už začalo docházet, že jsem se ocitla někde uprostřed šestnáctého století, a že jsem pro zdejší lidi opravdu neviditelná, rozhodla jsem se přistoupit blíž k té zamilovaně vypadající dvojici. Ó, Romeo, Romeo! Proč jsi Romeo?! pravila mladičká Julie, která byla ve skutečnosti ještě krásnější, než jak bylo popsáno v knize. Přišlo mi nemožné, že zrovna já jsem se ocitla tady, ale už jenom ten úžasný pocit, že můžu vidět na živo jeden z nejromantičtějších příběhů všech dob, mi nedovolil nic jiného, než zatajit dech a tiše poslouchat. Po chvíli jsem se vytrhla z milostného slaďáčku, protože mě napadla otázka, ze které mi prudce přeběhla husí kůže po zádech. Jak všichni dobře ví, nakonci příběhu musí oba tragicky zemřít. Ale při pohledu na ty dva jsem měla strašnou chuť tomuto zlému osudu zabránit. Ale jak, když mě nevidí? 66\n68 Celou noc jsem se procházela po ulicích Verony a snažila se přijít na způsob, který by zachránil život dvěma nevinným mladým lidem. Na hodinách odbíjelo poledne a já stále chodila sem a tam. Žaludek už mi svíral nepříjemný pocit hladu a nohy ze samého chození taky pěkně bolely. Posadila jsem se na lavičku uprostřed parku a do očí se mi draly slzy. Je to osud? zařvala jsem unaveným, chraplavým hlasem. Pomůže mi tu někdo? volala jsem a toužila po tom, aby mě někdo vyslyšel. Nejsi jediná, ozval se blízko mě starší hlas. Podívala jsem se vedle sebe a leknutím jsem poskočila. Spatřila jsem toho starého pána ze včerejší noci. Vy mě vidíte? Jak to, že nejsem jediná? Co tady vůbec dělám? spustila jsem na něho velké množství otázek. Pomalu, děvče, pomalu. Odpověděl mi a potáhl si z dýmky, než začal s vysvětlováním. Ocitla ses v příběhu, který zná každý. Pokud vím, přijela jsi do Verony, abys uviděla balkón Julie a přiblížila si tento příběh. Nemám pravdu? řekl přesvědčivě, jako by mě znal už roky. Každý den tu chodí stovky takových jako ty. Uzavřené, ustarané, smutné dívky, kterým tento 67\n69 příběh otevírá oči, pronesl klidným tónem a zadíval se na obzor, na moře a pomalu přivřel oči. Ale co mám dělat? ustaraně jsem se zeptala. Ale, moje milá, na to už musíš přijít ty sama, šibalsky se usmál a rázem byl pryč. Haló, kde jste? To mě tu tak necháte!? křičela jsem a ještě více jsem panikařila. Tak poslouchejte, já nevím, proč tu jsem, ani jak jsem se sem dostala, a ani to, co tu mám dělat, ale jediné, co vím, je, že teď musím pomoci té zamilované dvojici, a to i přesto, že bych změnila celý příběh! Řvala jsem do prázdna, ale jediná odpověď, kterou jsem slyšela, byla má ozvěna daleko v krajině. Rozběhla jsem se zpátky do míst, kde včera probíhala slavnost, a snažila jsem se najít Julii, která zatím vůbec netuší, jaký osud ji čeká. Avšak místo toho jsem spatřila Romea, sedícího v křesle. Vypadal ustaraně. Venku se začalo pomalu stmívat, ale situace zůstávala stále stejná a já jsem začínala být ještě více nervózní. Najednou se tichem rozhostil zvuk rychlých kroků. Napětí vzrůstalo. Romeo vstal ze židle a pozdravil svého sluhu Baltazara. Julie je mrtvá, pravil sluha, už jí není pomoci. Řekl rozechvělým hlasem. 68\n70 V Romeově očích byla vidět prudká bolest, která zasáhla jako blesk celé tělo. Běžela jsem k Romeovi. Takhle to nenechám! řekla jsem nahlas. Běž za ní! Ona není mrtvá, žije! Čeká na tebe. Snažila jsem se jím zatřást. Nevěnoval mi ani pohled. Najednou se rychle nadechl, otočil se a utíkal pryč z otevřených dveří. Běžela jsem za ním. Venku už byla tma. Slyšela jsem jenom jeho rychlý běh. Utíkám po úzkých italských uličkách, sotva popadám dech. Najednou ticho. Neslyším žádné kroky. Kolem mě několik tmavých cest, které v tuto hodinu sotva spatří člověka. Najednou rána. Uhni, ty pacholku, mám tě přejet! zařval nepříjemný hlas, který později klidnil své zápřeží koní. Určitě tam byl Romeo. Nabrala jsem dech a rozběhla se do tmy za hlasem. Běžím a stále nic. Jen větve pode mnou křupou. V tom jsem spatřila hrobku Julie. Srdce mi začalo silně bít. Pomalu jsem otevřela dveře a vešla dovnitř. Bez povšimnutí. Ona není mrtvá, opakovala jsem stále dokola. Slzy se mi draly do očí, když jsem viděla Romea, jak pije prudký jed. Nemohla jsem nic dělat. Už i Julie z nešťastné lásky, zabila se. Viděla jsem jen dvě těla, bez známek života, spojena věčnou láskou. 69\n71 Zlatíčko, jsi v pořádku? zaslechla jsem ustaraný hlas své matky a pomalu jsem otevřela oči. V pohodě, asi jsem příliš tvrdě usnula, odvětila jsem ospalým hlasem. Chtěla ses přece podívat po památkách, tak už vstávej, zasyčela po mně, jako bych byla malé dítě. Teď stojím opět pod balkónem Romea a Julie a v hlavě se mi odehrává jejich příběh. Pořád dokola. Byl to sen, nebo jsem tam opravdu byla? Když jsem byla malá, toužila jsem být jako Julie. Zažít pravou lásku, pro kterou člověk dokáže udělat cokoliv. Bohužel dnešní svět je jiný a muž, kterého jsem v tom snu potkala, měl pravdu. Tenhle příběh mi dokázal otevřít oči a ukázal mi, co umí láska, protože i dva znepřátelené rody si nakonec podaly ruce. Právě kolem mě prochází davy lidí, toužící vidět dámu převlečenou za Julii, která stojí na balkoně a dodává městu pravou atmosféru. Ale řeknu vám pravdu. Není vůbec tak krásná jako moje Julie. 70


ATTURO AZ 800 XL 245/30 R 22 96 W TL - letní | PRO-PNEU.cz\nATTURO AZ 800 XL 245/30 R 22 96 W TL - letní\nEXTERNÍ SKLAD č.44 ušetříte 80% (3 963 Kč)\nskladem - do 2-4 dnů Cena bez DPH: 818,18 Kč\nk dodání 1 ks Cena vč. DPH: 990 Kč\nStáří pneu: DOT2011\nEXTERNÍ SKLAD č.1 ušetříte 32% (1 589 Kč)\nnedostupné Cena bez DPH: 2 780,00 Kč\nATTURO AZ800 je letní (celoroční) směrová vysoce výkonná pneumatika (ulta high performance) určená pro vozy 4x4 a SUV. Nový agresivní směrový dezén SRG (Sloped Radius Gradient) spolu s unikátním uspořádáním lamel zaručuje maximální komfort při všech rychlostech na mokré i suché vozovce a zabraňuje nerovnoměrnému opotřebení. Cílem amerického výrobce Atturo je nabídnout cenově dostupné vysoce výkonné pneumatiky prvotřídní kvality, které jsou vyrobené z nejlepších materiálů pomocí nejmodernější technologie. Pneumatika nese označení M+S pro celoroční provoz, není však vhodná do horských oblastí.\nNová americká značka ATTURO se specializuje na prodej vysoce výkonných pneumatik pro vozy 4x4 a SUV. Sídlí v americkém Waukegan ve státě ILLINOIS a byla vyvinuta s cílem vytvořit prvotřídní kvalitu a zároveň cenově dostupné vysoce výkonné pneumatiky. Pneumatiky ATTURO vyrábí na Tchajwanu a v Tchajsku světově uznávaný výrobce FEDERAL a jsou zde použity nejlepší materiály a nejmodernější technologie.\nWeb výrobce: http://atturo.com


Karel Řehka, NÚKIB: Jiná cesta než digitalizace neexistuje. Musíme se naučit hrozbám čelit | HOSPITALin\nKarel Řehka, NÚKIB: Jiná cesta než digitalizace neexistuje. Musíme se naučit hrozbám čelit\nfoto: www.nukib.cz/Ing. Karel Řehka, ředitel NÚKIB\nJeště před pár lety měl málokdo představu o potřebě, účelu a nezbytnosti této instituce. V roce 2017 Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost vznikl ze zákona a funguje jako ústřední správní orgán pro uvedené oblasti, včetně kryptografické ochrany.\nKromě souvisejících problematik, jako je třeba družicový systém Galileo, sleduje i ochranu zdravotnického sektoru a jednotlivých zařízení. Na celkovou situaci i podrobnosti jsme se proto ptali ředitele Ing. Karla Řehky.\nJaká je průběžná bilance incidentů v Česku - stoupá jejich četnost?\nData za celou ČR nemáme. Naši působnost vymezuje zákon o kybernetické bezpečnosti a naše data pocházejí primárně od systémů, které jsou nezbytné pro fungování státu a bezpečí jeho obyvatel, tudíž spadají pod naši regulaci. Nicméně naše data odrážejí globální trend neustálého nárůstu počtu incidentů i jejich sofistikovanosti. Během loňského roku jsme například přijali hlášení o 468 incidentech, přičemž předloni to bylo 217. Incidentů přibývá každoročně a zdá se, že ani letošní rok nebude výjimkou. Nicméně jak již bylo řečeno, naše data jsou jen špička ledovce. Například Policie, která má v kompetenci kyberzločin, eviduje incidentů násobně více. To samé platí například pro Národní CSIRT, který provozuje sdružení CZ.NIC a který slouží k hlášení incidentů od systémů, které naším zákonem regulovány nejsou. Takových systémů je samozřejmě násobně více a projevuje se to i na počtu incidentů.\nNásledkem pandemie se prudce rozvíjí i ve zdravotnictví komunikace online, eRecepty, poradny do kapsy, aplikace, modely virtuálních klinik a podobně. Nejsou to „vrátka“ do informačních systémů a databází pacientů právě pro vzdálené útočníky?\nRostoucí míra digitalizace se netýká jen sektoru zdravotnictví, ale jde o celospolečenský fenomén. Na technologiích jsme už dávno existenčně závislí a myslím, že během pandemie to došlo už úplně všem. Zároveň je nezpochybnitelné, že vyšší míra digitalizace s sebou nese i vyšší míru rizika a přináší i zcela nové hrozby. Nicméně jelikož víme, že jiná cesta, než digitalizace neexistuje, tak se zkrátka musíme naučit těmto hrozbám čelit. Lidé si postupně osvojují základy bezpečného chování v kyberprostoru, ale je to něco, v čem musíme přidat, protože úroveň povědomí o těchto hrozbách je stále ještě nízká. A byť musíme povědomí o hrozbách kyberprostoru zvyšovat hlavně u běžných uživatelů, neměli bychom zapomínat ani na vývojáře a obecně IT specialisty. Že nějaká aplikace funguje, ještě neznamená, že je bezpečná. Všechny nové prvky digitální infrastruktury by měly být od začátku navrhovány jako bezpečné, jde o tzv. přístup security by design. To se samozřejmě týká i oblasti zdravotnictví. Jako příklad si můžeme dát segmentaci sítě. Jde o jedno ze základních opatření proti útokům tzv. ransomwarem (jde o škodlivý kód, který zašifruje data a žádá zpravidla výkupné za jejich opětovné odemčení). V případě, že je toto opatření správně provedeno, zůstane nákaza jen v jedné části sítě a nemůže se šířit dál. Podobně je nutné přemýšlet i o aplikacích, které zmiňujete. Ve virtuálním modelu kliniky byste si měli být schopní projít kliniku místnost po místnosti, ale zcela jistě by nemělo být možné otevřít kartotéku a číst data o klientech. Tomu je třeba technicky zabránit.\nJsou trvale ohroženy české nemocnice, nebo jejich zabezpečení má stoupající úroveň? Měla by být budována specializovaná oddělení na ochranu systémů v nemocnicích, má resort dost odborníků nebo metodiku na přípravu těchto expertů?\nVšichni jsme trvale ohroženi hrozbami z kyberprostoru a nemocnice nejsou výjimka. Navíc to není tak, že zavedete nějaká bezpečnostní opatření a máte po starostech. Kybernetická bezpečnost je nekončící proces, kterému je třeba se neustále věnovat, a to na úrovni nejvyššího managementu firem, úřadů i nemocnic, protože nejde zdaleka jen o technická opatření, ale často o organizační či právní opatření.\nPokud jde o otázky na kapacity a metodiky, tak tam se musíte ptát ministerstva zdravotnictví. My jako NÚKIB samozřejmě působíme v pracovních skupinách, které připravují strategii kybernetické bezpečnosti v sektoru zdravotnictví, ale koordinačním orgánem je ministerstvo zdravotnictví a nikdo jiný se k tomu nemůže vyjadřovat.\nČímž nechci říct, že nic neděláme. Od nového roku platí nová legislativa, která pod naši regulaci řadí podstatně více nemocnic než do té doby. Znamená to podstatně vyšší nároky na kybernetickou bezpečnost těchto nemocnic a také podstatně lepší přístup k našim službám, jako je penetrační testování či skeny zranitelností. Také s nimi můžeme lépe sdílet informace o aktuálních hrozbách a v případě incidentu mají samozřejmě regulovaná zařízení přednost před neregulovanými, pokud jde o alokaci našich kapacit na případnou pomoc na místě. K tomu jsme vytvořili speciální on-line kurzy kybernetické bezpečnosti speciálně upravené pro zaměstnance nemocnic. A menší nemocnice, které pod naši regulaci nespadají, bych rád upozornil na existenci materiálu s názvem Minimální bezpečnostní standard, který je zdarma k dispozici na našem webu. Jde o materiál, na jehož základě si může kterýkoli subjekt nastavit velmi slušnou úroveň zabezpečení.\nJsou nějak vyhodnoceny dva velké případy útoků z nedávné doby, na nemocnice v Brně a v Benešově?\nU obou probíhalo či ještě stále probíhá vyšetřování, ale to je v kompetenci Policie ČR, takže tyto otázky musí směřovat k nim.\nPracuje NÚKIB primárně pro státní instituce, nebo také pro soukromé kliniky?\nPracujeme v rámci své zákonné působnosti, co jsou systémy, které jsou nezbytné pro fungování státu a bezpečí jeho obyvatel. Tyto systémy nejsou zdaleka jen ve správě státu. Řada jich je v soukromém sektoru, jiné zase ve státem vlastněných firmách, což je také dost odlišná sféra. V případě závažných incidentů však můžeme podat pomocnou ruku, ačkoli daný systém pod naši regulaci nespadá. Čímž mířím k oblasti nemocnic. Do konce loňského roku spadalo pod naši regulaci jen 16 největších nemocnic. Mimo jiné i v reakci na proběhlé incidenty jsme změnili vyhlášku a máme regulovaných 44 nemocnic tak, aby byla zohledněna například spádovost, počet lůžek a další parametry. Nicméně pokud by se dostala do potíží nemocnice, která nespadá do naší regulace, a my bychom měli zrovna nějaké volné kapacity, tak můžeme pomoci. To byl příklad třeba nemocnice v Benešově, která pod nás nespadá, ale přesto jsme jim pomáhali na místě. Jinou oblastí je pak hlášení incidentů. Ty nám může hlásit kdokoli a jsme rádi za každý nahlášený incident, protože to zvyšuje naše povědomí o aktuálním dění v kyberprostoru.\nCo doporučujete jako první kroky ze strany nemocnice při zjištění napadení, nebo nebezpečí vzdáleného průniku?\nTo se moc nedá říct paušálně. Prvním krokem by mělo být ohlášení situace kompetentním úřadům, tj. například nám a obvykle i Policii, neboť neoprávněný zásah do systémů je trestný čin.\nMají tiskoví mluvčí oznámit incident, nebo spíš tajit a čekat na pokyny NÚKIB?\nMy ohledně komunikace žádné pokyny nejsme oprávněni dávat. Nicméně v případě incidentů se naše oddělení komunikace vždy spojí se zasaženým subjektem kvůli koordinaci komunikačních aktivit. My sami incidenty nikdy nekomentujeme, protože máme povinnost mlčenlivosti. Maximálně po dohodě se zasaženým subjektem potvrdíme, že nám incident byl nahlášen a že se jím zabýváme.\nNicméně na otázku, zda zveřejňovat, či nikoli, neexistuje univerzální odpověď. Pokud má incident dopad na běžný chod instituce a není možné v jeho důsledku dodávat obvyklé služby, bývá lepší jít s pravdou ven. Mlžit a zapírat nemá smysl, protože v dnešním světě sociálních sítí a on-line médií se okamžitě vyrojí nespočet různých alternativních vysvětlení, která mohou mít na reputaci instituce mnohem horší dopady než realita. Neinformovat o tom, že incident proběhl, má smysl tehdy, když služby nejsou nijak narušeny a klienti ani jejich data nejsou v ohrožení. V takovém případě by informace o incidentu spíše vyvolaly zbytečnou paniku.\nNehrozí jen vyřazení nebo ochromení celého systému napadením, ale i dílčí útoky na slabá místa, ransom viry, útoky na zranitelné systémy a podobně. Zajímají se přímo řízené a krajské nemocnice a zdravotnická zařízení, případně MZ ČR a Asociace krajů ČR, resp. krajské úřady, o možnosti ochrany SW, zjištění rizik, slabá místa?\nPo útocích na nemocnice v ČR zájem o tuto problematiku značně vzrostl. U nemocnic, které jsou regulované naším zákonem, jsme navíc v posledních měsících prováděli komplexní audity, jejichž cílem byla právě detekce zranitelností a navržení kroků k jejich odstranění. Nicméně za kybernetickou bezpečnost je vždy odpovědný správce systému, v tomto případě nemocnice. Je tedy na nemocnicích a jejich zřizovatelích, jak s našimi doporučeními naloží.\nod 20. března 2020\nDlouhodobě se zabývá tématem hybridní války a vojenských informačních operací. V armádě dosáhl hodnosti brigádního generála.\nVystudoval vojenské gymnázium v Opavě a Vysokou vojenskou školu pozemního vojska ve Vyškově,\nabsolvoval roční důstojnický kurz ve Velké Británii,\nabsolvoval prestižní kurz rangers v USA,\nzúčastnil se vojenských misí na Balkáně a v Afghánistánu,\nv Armádě ČR působil u 601. skupiny speciálních sil generála Moravce, které od roku 2010 velel,\nod listopadu 2014 stál v čele Ředitelství speciálních sil ministerstva obrany,\nbyl zástupcem velitele Mnohonárodní divize severovýchod,\nPoznámka: S ředitelem NÚKIB Karlem Řehkou začínáme náš seriál rozhovorů na téma Kyberbezpečnost nemocnic - prevence, incidenty, krizová komunikace, zaměřený na ohrožení IT systmémů ve zdravotnictví.\nProfesionální zájemci z oboru komunikace ve zdravotnictví (tiskoví mlučí, manažeři komunikace a další) se mohou ještě přihlásit na konferenční seminář, pořádany 25. 11. 2021 od 10:00 na adrese Opletalova 19, Praha 1. Podrobnosti najdete v sekci Kongresy & Semináře.\nKontakt: hovorka.jan@centrum.cz nebo 777047481. Počet míst je omezen.\nkyberutoky, nukib, nemocnice, karel rehka, ochrana systemu, it technologie,


Tesla právě přišla o jeden z největších zdrojů svých příjmů. To nejhorší ji čeká, ne naopak | Autoforum.cz\nNa první pohled se může zdát, že Tesla je z nejhoršího venku. Je jasně nejhodnotnější automobilkou světa a vykazuje jeden zisk za druhým. Jenže je to velice křehká rovnováha, která se může rychle stát minulostí.\nAno, Tesla má ohromnou hodnotu a byla zisková už 7 kvartálů v řadě, stačí se ale podívat na ten poslední, abychom zjistili, jak se věci mají. Ze svých standardních aktivit Tesla za první kvartál „vyvařila” masivní ztrátu 181 milionů USD, tedy si 3,9 miliardy Kč. Pouze prodej emisních kreditů za 518 milionů dolarů a zisk z nákupu a prodeje Bitcoinů (101 milionů) posunul firmu do plusu. Tak je tomu skoro pořád a než začnete opakovat klišé o tom, že Tesla přece investuje do továren a dalších věcí, podívejte se na její účetní výkazy detailně.\n„S elektrickou technikou, kterou PSA přinesl do Stellantisu, samostatně obstojíme před regulacemi emisí CO2 už tento rok. Proto nebudeme muset dále poolovat s Teslou nebo kýmkoli,” řekl mimo jiné Tavares pro Le Point. Není přesně známo, kolik FCA Tesle platil, neboť v momentě uzavření dohody FCA řekl, že Tesle zaplatí až 2 miliardy euro (dnes skoro 52 miliard Kč), nebylo ale známo, za jaké časové období - pravděpodobně v horizontu několika let. Ať už to ale bylo jakkoli, šlo o jeden z největších zdrojů příjmů Tesly a podstatnou součást toho, co jí mění ze ztrátové firmy v ziskovou.\nUvidíme, co bude následovat, pokud ale bude Tesla dál přicházet o tyto příjmy „bokem” a svůj elementární byznys nedostane do černých čísel a neposune své marže podstatně výše, Lutzovo proroctví se může snadno začít naplňovat.\nModel 3 je přes svou relativně vysokou cenu příliš levné elektrické auto na to, aby Teslu drželo v černých číslech. Bez byznysu s „emisními povolenkami” je Tesla v minusu a momentálně přišla o jeden ze svých největších příjmů na tomto poli. Ilustrační foto: Tesla\nZdroje: Reuters, Tesla


První písemná zmínka o kostele v Hodkovicích pochází již z roku 1352.\nPůvodní dřevěný kostel nahradil v roce 1721 barokní jednolodní kostel sv. Prokopa s hranolovou věží. Interiér tvoří novorenesanční zařízení.\nBarokní plastiky sv. Petra a sv. Pavla zdobící schodiště kostela pocházejí z roku 1754. V interiéru jsou umístěny oltáře řezbáře Buška z Husy u Sychrova, velmi vzácné jsou dveře u sakristie, pocházející z hradu Bezděz. Za povšimnutí stojí i obraz požáru Hodkovic ze dne 8. dubna 1806 od lidového malíře Havla z Kohoutovic.\nPěšinu od kostela k vrchu lemují kapličky křížové cesty. Ta je zakončena novogotickou kaplí.


Na co se Janek Ledecký těší jako malé děcko? | Sedmička.cz\n14.01.2018 12:00, Autor: - gab - |\nMuzikál Iago Janka Ledeckého (55), který měl premiéru v Divadle Hybernia minulý rok na podzim, opět startuje na konci ledna. Jak strávil Ledecký konec roku, na co se letos nejvíce těší a co dělá do doby, než se znovu promění v zákeřného intrikána?\nLedecký přiznal, že role Iaga ho vážně baví. "Ještě jsem nehrál roli, kterou bych si takhle užíval. Iago je od dob Shakespeara absolutně nejlíp napsaný záporák. Navíc má výhodu, že je napsaný tak, že je zábavný." Je tedy jasné, proč se nemůže dočkat, až se opět začne hrát. První představení v letošním roce si diváci mohou vychutnat už na konci ledna.\nNež se zpěvák na jeviště postaví, čeká ho během ledna také pár koncertů a závodů s dcerou Ester. "Střídavě tak budu s Ester na horách a koncertovat. A pak už hurá do Prahy. Poslední lednový víkend mě čekají představení Iaga. Těším se jak malé děcko," přiznal zpěvák.\nJe o něm známo, že zimní sporty doslova miluje, a kdykoli může, vyráží na hory. Velmi zdatně ovládá lyže i jízdu na snowboardu. Dcera Ester zdědila vášeň pro tyto aktivity po tátovi a nutno říci, že v letošní sezoně se jí opět velmi daří.\n"Ester poctivě trénovala i během Vánoc a já jsem jí samozřejmě při trénincích asistoval. Počasí bylo příšerné, ale tréninky očividně kvalitní. Hned ze Špindlu jsme se přesunuli do Rakouska, kde Ester vyhrála už třetí paralelní obřák Světového poháru ve snowboardingu v sezoně," pochlubil se hrdý Ledecký.\nNa Vánoce se letos vydali právě do Špindlerova Mlýna, kam se s manželkou a dětmi odstěhovali, když byly jejich děti malé. "Byli jsme po pěti letech ve Špindlu, ve velké rodinné sestavě. Dárků jsem dostal určitě víc, než zasloužím," prozradil. Pod stromečkem ho čekalo i jedno velké překvapení, ze kterého měl a má obrovskou radost. "Dostal jsem parádní červenou kytaru telecaster. Ještě jsem na tak povedenou kytaru nehrál. Už se nemůžu dočkat prvních koncertů," uzavřel zpěvák.


KDU-ČSL - Euro slaví dvacetiny. Je čas rozšířit rodinu o dalšího člena. Komentář europoslankyně M. Šojdrové\nKDU.breadcrumbs.homeAktuálně Z médií Euro slaví dvacetiny. Je čas rozšířit rodinu o dalšího člena. Komentář europoslankyně M. Šojdrové\nPřidáno 15. 1. 2019\nSpolečná měna „se narodila“ 1. ledna 1999. Od té doby euro překonalo porodní bolesti i pubertu a vstupuje do zralého věku. Ukázalo svou životaschopnost, atraktivitu jako rezervní měna ve světě a především posloužilo jako stabilizace ekonomik. Bez eura by Řecko bylo jistě již dávno „failed state”. Díky euru byla italská vláda, v níž mají zásadní slovo populisté, nucena přijmout střídmější a zodpovědnější rozpočet a nemůže zbytečně utrácet. Euro bude zcela jistě stabilizátorem Evropské unie po odchodu Velké Británie, neboť eurozóna nabude na relativní síle a důležitosti.\nštítky euroMichaela ŠojdrováBrexit


Úvodní strana Obecní spolky Ostatní spolky SK Třebotov\nSportovní klub Třebotov existuje v naší obci od listopadu 1992 a je nástupcem bývalé TJ Sokol Třebotov, který zde existoval od roku 1931.\nV současné době má SK Třebotov pouze jeden oddíl kopané v kategorii mužů. Tento tým nyní hraje 4. třídu okresu Praha-západ. Po podzimní části soutěže se umístil na pěkném druhém místě s tříbodovou ztrátou na Štěchovice a má možnost bojovat o postup do 3. třídy. Jarní sezónu začínáme dvěma přátelskými zápasy na umělém povrchu v Praze a první mistrovský zápas nás čeká 27. března na Dobříči. Poté nás v sobotu 2. dubna čeká první mistrovský zápas na domácí půdě proti týmu Vonoklas.\nNa jarní část soutěže se připravujeme na umělce v Radotíně, kam docházíme jednou týdně. V kádru týmu je zhruba 18 hráčů, z čehož polovina je místních a druhá polovina dojíždějících z Prahy a okolí. Horší je to ale s věkem hráčů, kdy velká část přesahuje\n35 let, což není do budoucna příliš optimistické. Rádi uvítáme do týmu mladší ročníky, kteří by měli zájem v našem oddílu působit.\nSoučasný výbor SK Třebotov:\nPředseda - Ouřada Stanislav\nMístopředseda - Rys Michal\nJednatel - Sedmihradský Luboš\nČlenové výboru - Karpíšek Zbyněk, Brabec Zdeněk, Smutný Milan\nPokladní - Sedmihradská Jaroslava\nNěkolik jedinců se stará o hřiště a jeho okolí. V letošním roce plánujeme výměnu laviček pro diváky a opravu sítě za brankou.\nBudeme rádi, když nám zachováte přízeň a obrátíte se na nás s jakoukoliv připomínkou nebo nápadem.\nJednatel SK Třebotov


Cenu za nejslavnější turnaj mi zatrhli, líčí kanonýr Nový. V 70 letech vydává knihu - Aktuálně.cz\n23. 9. 2021 10:42\nUžívá si vnoučat, sleduje Kladno v hokejové extralize. Ale zároveň je nejlepší střelec československé historie Milan Nový kvůli své knize či spolupráci s Izraelem v jednom kole. Dnes slaví autor 596 branek v domácí soutěži a reprezentaci sedmdesáté narozeniny a v rozhovoru pro Aktuálně.cz vypráví mimo jiné o tom, co se dělo na slavném Kanadském poháru před 45 lety.\nMilan Nový na fotografii z roku 2012, kdy vstoupil do Síně slávy Mezinárodní hokejové federace IIHF. | Foto: ČTK\nJak se vám daří a jak oslavíte sedmdesáté narozeniny?\nBude to lepší, než jsem myslel. Dnes mám křest své autobiografické knihy, kterou jsme dali dohromady s Davidem Lukšů. Vypadá to, že by mohla být úspěšná u nás i v zahraničí. Křest proběhne v kladenském divadle za účasti mých kamarádů od hokeje i přátel ze Švýcarska, Izraele či Slovenska. Díky panu primátorovi i Jardovi Jágrovi věřím, že to bude moc hezká akce.\nTo máte nabitý narozeninový den.\nAno, pak jsem si vzal svoje číslo šest v hotelu, trochu se prospím a budu pracovat na propagaci knihy dál. Pocestuju po republice i do zahraničí, zanedlouho sem přijedou izraelští hokejisté, proti kterým budeme hrát s naším týmem legend. Chytat by měl Dušan Salfický, chceme požádat Petra Sýkoru a Tomáše Rolinka z Pardubic, z Českých Budějovic by měl dorazit Aleš Kotalík. Na lavičce bude se mnou a Honzou Havlem ještě Vláďa Martinec. Už se na ten zápas hodně těším.\nSám už se na led nechystáte?\nNe, už ty legendy jen trénujeme. A neprohráváme. (úsměv) Ten zápas se hraje díky tomu, že mám izraelské obchodní partnery v podnikání, a naši spolupráci s Izraelem podporuje i český hokejový svaz. Izraelský hokej jde nahoru, chceme pomoct také přednáškami pro trenéry a předat celkově nějaké další poznatky, aby třeba mohli zabojovat o postup do vyšší divize mistrovství světa. A kdy jsem naposled hrál já? Asi v 66 letech, i když mi manželka tehdy sebrala brusli a nařízla hokejku.\nPřesto jste nastoupil?\nAno, brusli jsem si půjčil v jiné velikosti a hokejku mi dal kamarád, který zápas pořádal. Nastoupili jsme proti Dukle, byl tam i veslař Ondra Synek. Vyhráli jsme 10:4 a já dal čtyři góly. To byl poslední zápas, který jsem hrál. Teď už se nechystám, bolí mě koleno a v 70 letech už nechci riskovat.\nExtraligu sledujete po návratu Kladna bedlivě?\nTo víte, že ano. O víkendu se mi hodně líbil zápas Kladna s Litvínovem. Mělo to tempo, nasazení a navíc v Chomutově na stadion dorazilo 4700 diváků. Konečně lidé mohou na hokej chodit, hráčům musela atmosféra hrozně chybět. Viděl jsem, že i v Budějovicích jsou hezké návštěvy, snad se fanoušci zase ve velkém vrátí.\nPřed dvěma lety se rozebíral útok Milana Gulaše na vás střelecký rekord ze sezony 1976/77, kdy jste dal za Kladno 59 gólů. Gulaš to v předminulém ročníku dotáhl nakonec "pouze" na 35. Ukázalo se, že překonat vás je nemožné?\nTo já vůbec neřeším. (úsměv) Třeba už to nikdo nepřekoná, ale ani bych to nijak neměřil. Hokej vypadá jinak, my jsme hráli 44 utkání, oni mají teď 56. V té sezoně jsem měl bodový průměr 2,11 na zápas, to už zřejmě nikdo neudělá. Ale nezabývám se tím. Milanovi samozřejmě fandím, je šikovný, v Budějovicích zase ožil. Budou s ním hrát v jiných patrech tabulky.\nGulaš teď nastřílel pět gólů v pěti zápasech, olomoucký David Krejčí ve čtyřech utkáních. Třeba se i on zapojí do souboje o střeleckou korunu.\nPro Olomouc je to obrovská posila, to je bez komentáře. Góly padají i jemu, uvidíme, jak to bude dál. Jsem rád, že teď v extralize není o góly nouze, protože když je to 1:0 nebo 2:1, diváky to nebaví.\nMáte z těch svých bezmála šesti set gólů v lize a v reprezentaci jeden, na který nejraději vzpomínáte?\nTo je těžké, každý se počítá. Nejslavnější byl ten z Kanadského poháru v roce 1976, kdy jsme porazili kanadské profíky 1:0. Ale hodně se mi líbil i gól, který jsem dal na olympiádě do vinklu Vladislavu Treťjakovi, když jsme hráli ve čtyřech.\nGól proti Kanadě se i v televizi připomíná nejčastěji.\nVždycky ale říkám, že kdyby Vlado Dzurilla nezachytal tak výborně, prohráli bychom třeba 1:3 a ten gól by nikoho tolik nezajímal. Bylo to tehdy hodně speciální měření sil a porazit Kanadu s hráči NHL u nich doma, toho jsme si neskutečně vážili.\nSkončili jste v Kanadě druzí a vám osobně turnaj skvěle vyšel, když jste v osmi zápasech zaznamenal pět gólů a tři asistence. Byl jste v All Stars Teamu poháru a coby nejlepší hráč československého mužstva jste měl dostat novou toyotu. Jak to tehdy dopadlo?\nAuto nemám, dostal jsem plaketu. (smích) Zavazuju si v Torontu brusle a přicházejí pan Zdeněk Andršt (tehdejší předseda hokejového svazu, pozn. red.), nějaký pán z ambasády a pán z Toyoty, ten mi to chtěl předat. Když vtom do toho vstoupí pan Andršt, že se auta zříkám. Přestože mě se na to nikdo neptal. Prý by to pro mě byla příliš velká cena, když jsme zvyklí maximálně na křišťálové poháry. Místo toho jsem dostal bony do Tuzexu a koupil si žigulíka. Co vám budu povídat, mezi těmi dvěma auty byl docela velký rozdíl.\nTakže to nebylo tak, že se vám nechtělo řešit dopravu vozu domů?\nBylo to "o nás bez nás". Treťjak se mě pak v Moskvě ptal, jak se mi s tím jezdí. Byl jsem jediný z těch šesti nejlepších hráčů, kdo toyotu nedostal. Přitom mi nabízeli, že auto dopraví do Vídně, odtamtud do Prahy, že to není problém. Ale tak mám plaketu a teď forda, to je fajn auto. (smích) Ono se svazu ten Kanadský pohár nakonec i bez toho prodražil.\nIvan Hlinka tam totiž vyhrál dovednostní soutěž mezi útočníky, i když se tam měřil s vítězi dovednostních soutěží z NHL. Měl za to obdržet docela dost peněz, ale když zjistil, že místo nich dostane jenom bony, uspořádal v hotelu obrovskou oslavu. Náš svaz to určitě něco stálo, ale Ivan si to ze své pozice mohl dovolit. (smích)\nhokej sport hokej extraliga Hokejová Tipsport extraliga Československá hokejová reprezentace Milan Nový Rytíři Kladno Vladislav Treťjak Ivan Hlinka


Aktivní reproduktor Ibiza Disko-AMP 15 38 cm PA reproduktor recenze a vlastnosti\nReproduktor Ibiza Disco 15-AMP aktivní reproduktorový systém se širokým spektrem možností připojení. Mimořádně silná aktivní bedna je vhodná na akce, kde se zpívá nebo vypráví. 2 jack mikrofonové vstupy, zabudovaný XLR-mikrofonový konektor, samostatně nastavitelná hlasitost mikrofonu a nastavitelný echo efekt pomáhají při nastavení a mixování zvuku. Prostřednictvím RCA vstupu, XLR konektor můžete připojit k reproduktoru rozmanité zvukové zdroje jako například CD přehrávač nebo počítač. Přes RCA a PA-výstupy můžete PA systém rozšířit o další reproduktory a zesilovače. Díky flanch přírubě můžete postavit reproduktor Ibiza Disco 15-AMP v případě potřeby na stativ. Můžete ho položit i vedle monitoru. Všestrannost PA-reproduktoru vám umožní velké spektrum použití - ať už například v gastronomii ale i na volnočasové aktivity.... Zobrazit celý popis produktu >>>\nTento výrobek má od výrobce Ibiza výrobní označení 5420047115713 10004328 podle kterého jej snadno na e-shopu Electronic-star.cz vyhledáte. Přečtěte si podrobně vlastnosti a všechny parametry. Na stránkách si můžete přečíst zkušenosti s Aktivní reproduktor Ibiza Disko-AMP 15 38 cm PA reproduktor, toto zboží je zařazeno v sekci Aktivní reproduktory a reproboxy, kde můžete naleznout podobné produkty.\nRecenze Aktivní reproduktor Ibiza Disko-AMP 15 38 cm PA reproduktor


Nová generace mobilní platformy Intelu klepe na dveře. Co umí? – Živě.cz\nJan Šindelář 22. prosince 2005\nObliba mobilních počítačů stále roste a stále více lidí si raději koupí notebook, než stolní počítač. Proto se dnes kladou na tato zařízení úplně jiné nároky než před několika lety. Zákazník chce mít notebook skoro stejně výkonný jako počítač stolní a zároveň požaduje dlouhou výdrž baterií. To jsou dvě základní oblasti (a prakticky protichůdné požadavky), na kterých nové Centrino stojí. Třetím faktorem je pochopitelně opět bezdrátová konektivita. Neméně důležitým prvkem je ale také pohodlí. Notebook by měl být lehký, neměl by se přehřívat a pochopitelně také dnes hraje velmi důležitou roli jeho vzhled.\nDvoujádrový procesor Yonah a čipset\nTento nový kousek od Intelu byl navržen kompletně od základu jako mobilní a je to zároveň první mobilní dvoujádrový procesor, vyrobený 65 nm technologií. Frekvence FSB je 667 MHz a vše řídí čipová sada Mobile Intel 945. Ta podporuje až 4 GB paměti DDR2 (jeden či dva kanály, frekvence 400/533/667 Mhz). Podporuje až 6 PCI Express portů, 8 USB 2.0 portů, 2 SATA porty a jeden klasický (P)ATA. Je integrován zvukový čip standardů High Definition Audio a AC97.\nNa rozdíl od některých svých předchůdců je Yonah "skutečně" dvoujádrový, resp. obě jádra jsou součástí jednoho fyzického těla procesoru, nejedná se o "dva propojené procesory", které se tváří jako jeden. Obě jádra jsou identická, mají vlastní L1 cache a termální kontrolu, dohromady pak sdílejí L2 cache a to optimalizovaným způsobem technologií Intel Smart Cache. Ta umožňuje využít každému jádru plnou kapacitu L2 cache, pokud jí druhé jádro nepotřebuje. Naplno jsou tak využívány všechny dostupné zdroje. Obě jádra jsou tak schopna navzájem komunikovat přímo tím, že data v cache sdílejí (pokud obě potřebují stejná), čímž se minimalizuje zátěž sběrnice.\nVelký důraz byl samozřejmě kladen i na snížení spotřeby procesoru a tím delší výdrž běhu počítače na baterii. Každé jádro může nezávisle na tom druhém přejít do režimu nečinnosti, při potřebě ještě většího zpomalení (snížení frekvence apod.) se pak navzájem "domluví" pomocí sdílené logiky power managementu. Další energii šetřící technologií je tzv. Dynamic Cache Sizing, která je schopna data z cache (pokud nejsou "akutně" potřeba) přesunout do operační paměti a cache "vypnout". Procesor tím sníží svou spotřebu.\nVylepšeno bylo i měření teploty. Každé jádro má teď samostatný monitoring a senzor teploty pro lepší a přesnější měření, s čímž souvisí efektivnější řízení otáček chladiče. Pro všechny případy zůstává i původní sdílená tepelná dioda jako bezpečnostní mechanismus.\nGrafická karta sice nebyla donedávna na notebooku zas až tak důležitá, tedy její herní výkon, ale doba si žádá své, takže i zde došlo k jistému posunu směrem k hrám. V každém případě se ale pořád jedná o integrovanou grafiku, takže nelze srovnávat s herními kartami ze stolních PC. I zde se ale musí šetřit energií, takže nová grafika umí některé zajímavé technologie jako je kupříkladu Intel Smart 2D displej. Ta optimalizuje frame buffer pro redukci počtu čtení z paměti. Tím se zvýší výkon a klesne spotřeba.\nJádro grafické karty může nyní pracovat ve dvou frekvencích dle požadavků na výkon. Pokud provozujete běžnou kancelářskou aplikaci, je frekvence a tím i spotřeba nižší. Zajímavě zní i technologie automatického snižování a zvyšování kontrastu monitoru v závislosti na okolních světelných podmínkách.\nNotebook bez nějakého typu bezdrátového připojení si snad už dnes ani nelze představit a Wi-Fi bylo součástí i předchozí generace Centrina. Tentokrát je standardem podpora všech současných verzí Wi-Fi (802.11a,b či g), ochrana před interferencemi, technologie WoWLAN (Wake On Wireless LAN), rozšíření Cisco Compatible Extensions a další technologie.\nKdy bude na pultech?\nSkoro se chce říci, že už na pultech je. Výrobky s novou generací mobilní platformy Intelu začnou být prodávány hned od začátku příštího roku (což je vlastně již za několik dní). Na předváděcí akci před několika dny jsme měli možnost vidět již hotové, fungující notebooky Asus, žádné laboratorní zkušební kusy.\nCo zatím nemůžeme prozradit\nBohužel, část informací, které jsme se dozvěděli, je pod informačním embargem až do 30 prosince, resp. 6 ledna. Jde zejména o informace o tom, jak se budou nové platformy (jednojádrová a dvoujádrová řada) jmenovat. Ke změnám došlo i v systému číslování procesorů. Tyto informace si tedy prozradíme až v lednu.\nEmbargo se vztahuje zatím i na výkonnostní testy. Na předváděcí akci se ale porovnání výkonu zaměřilo stejně jen na srovnání starší jednojádrové a dvoujádrové architektury, takže na skutečné testy proti konkurenčním procesorům od AMD si ještě musíme počkat. Nesmíme vám bohužel prozradit ani frekvence jednotlivých procesorů a jejich ceny.\nJednotlivé technologie (mám teď na mysli zejména ty šetřící energii) alespoň podle popisu vypadají velmi zajímavě. Jejich reálný výkon v praxi se však teprve ukáže v testech.\nTémata článku: Notebooky v akci, Wi-fi karta, Fyzické jádro, Předváděcí notebooky, Předchozí měření, Mobilní čipset, Nová generace, Gen, Embargo, Generace, Jistý směr, Wake


Chotěboř: Sociální agendy vedeme elektronicky - Aktuality - Vera\nChotěboř: Sociální agendy vedeme elektronicky\nVedení města Chotěboř se v roce 2016 rozhodlo sjednotit informační systém, který pracovníci úřadu denně využívají. Chtěli tím dosáhnout zvýšení efektivity i úspory nákladů. Vždyť o spravované území s více než 22 tisíci obyvateli se stará jen 80 úředníků. Musí tak zvládnout administrativu v daleko menším počtu, než je obvyklé. S tímto jim pomáhá informační systém VERA Radnice. K rozhovoru jsme pozvali informatika Ing. Jana Vlacha, který nám řekl, jak systém používají na odboru sociálních věcí.\nPoužívali jste v minulosti nějaký software pro činnost OSPOD?\nPřed informačním systémem VERA Radnice (dále jen IS VERA Radnice) jsme dlouhodobě žádný informační systém nevyužívali. Proto jsme požadovali řešení, které bude pokrývat co možná nejvíce agend, které vykonáváme. Zároveň jsme chtěli, aby agendy byly co nejvíce provázané. IS VERA Radnice naše požadavky splňoval. Rada města řešení schválila, takže jej bylo možné naimplementovat.\nObával jste se přechodu na nový systém a jak proběhla implementace?\nPřechod na jiný informační systém je velkým krokem, který má svá úskalí. Já jsem se ale obecně na změnu těšil, a to především z toho důvodu, že jeden systém bude pokrývat velkou část agend městského úřadu a nebudeme muset používat několik informačních systémů.\nSociální agendy jsme netrpělivě očekávali z důvodu usnadnění práce, vyhledávání dat a tvorby statistik. Implementace proběhla bez větších potíží, pracovníci byli proškoleni zaměstnanci VERY a přechod na ostrý provoz proběhl vcelku bez problému. Jediným větším nedostatkem byla naše databáze, kde docházelo často k zamykání tabulek a v souvislosti s tím k chybám v aplikaci. Problém byl vyřešen přechodem na databázi ORACLE.\nPraxe OSPOD v rámci České republiky se přece jen často v detailech liší. Nebyl problém zajistit soulad s metodickými požadavky Vašeho krajského úřadu?\nNa žádný problém jsme zatím nenarazili, systém je konfigurovatelný a vzory lze snadno uživatelsky upravit. Nebáli jsme se do úprav pustit sami. Navázali jsme tedy na dosud využívané vzory a zapracovali si je do IS VERA Radnice. Následně jsme vzory poskytli k využití pro další sociální odbory.\nJaké hlavní přínosy spatřujete v tom, že OSPOD používá pro svou činnost IS VERA Radnice a nedrží se pouze spisové dokumentace v listinné podobě?\nPřínosem je zajisté možnost zpracování statistických údajů a ověřování elektronické evidence obyvatel. Další nespornou výhodou je rychlé vyhledání daného dokumentu, nahlédnutí do elektronického spisu.\nIS VERA Radnice, resp. jeho Sociální agendy používáte už zhruba rok. Mohl byste zhodnotit, jak jste s ním spokojený Vy a pracovníci?\nNa začátku mi trvalo nějakou dobu, než jsem si na nový informační systém zvykl. Z hlediska uživatelské přívětivosti na tom nebyl příliš dobře. Tento problém ale z velké části vyřešila 17. verze informačního systému, která byla zaměřená na optimalizaci nejen technologickou, ale i uživatelskou – systém má moderní design a zároveň je mnohem více intuitivní. Obecně hodnotím velmi kladně 17. verzi informačního systému.\nNa odboru sociálních věcí jsou uživatelé také spokojeni. S příchodem informačního systému se jim práce ulehčila. Pozitivně hodnotí také metodickou podporu a reakce na naše podněty. V současné chvíli si dovolím říct, že našim problémům se věnuje velmi dobrý tým konzultantů.


Oddlužení a výkup nemovitosti probíhá jasně a přehledně. Po odeslání formuláře nebo žádosti o kontaktování Vás nejpozději do 24 hodin, většinou však IHNED, budu kontaktovat. Po telefonu probereme základní požadavky na výkup nemovitosti – rychlost potřeby financí, druh nemovitosti a lokalitu. Zjistím případné právní vady na nemovitosti a navrhnu možné řešení. Poté Vám nabídnu kupní cenu za Vaši nemovitost a připravím potřebnou smluvní dokumentaci.\nNa schůzce se nepodepisují žádné neprůhledné smlouvy a neplatí žádné poplatky. Veškeré smlouvy dostanete předem k prostudování.\nProbereme do detailu Vaše zástavy, exekuce nebo dražební jednání a následný možný průběh spolupráce. Sdělím Vám několik možných variant řešení Vašeho problému včetně ceny za nemovitost.\nVyberete si pro Vás nejvýhodnější variantu řešení a pokud budete mít zájem, a já věříme že ano, navážeme spolupráci.\nPo předložení dokumentů a Vašem souhlasu ihned zkontaktuji příslušné instituce (exekutory, banky, atd.). Zjistím přesné dlužné částky a o veškerou komunikaci se za Vás postarám.\nPoté proběhne rozeslání financí a následné právní formality na katastrálním úřadě.\nJednám čestně, průhledně a férově.\nPo odeslání formuláře Vás přibližně do 24 hodin budu kontaktovat.\nSpolečně vybereme první možný termín prohlídky.\nNeprodleně po prohlídce Vám bude dána cenová nabídka.\nPo odsouhlasení ceny bude vyhotovena kupní smlouva a návrh na vklad do katastru nemovitostí.\nObvykle se výkupní cena pohybuje okolo 80-90 % tržní hodnoty nemovitostí. Přesnou cenu vám sdělím, jakmile si vykupovanou nemovitost osobně prohlédnu.\nPři jakých případech a jaké nemovitosti mohu vykoupit?\nVykupované nemovitosti musí být stále v majetku prodávajícího. Zástavy, břemena, exekuce, popř. jiné právní vady nejsou překážkou výkupu. Výkup je možný jak u nemovitostí v osobním vlastnictví, tak u družstevních.\nÚdolní 315/96, 142 00 Praha 4\n© 2022 Strahil Antonov s.antonov@leoreal.cz +420 608250291


Řemesla - České tradice a zvyky: Vyrobte si vlastní netradiční adventní kalendář: Snadno a rychle\nK adventu bezpochyby patří právě adventní kalendář. Zapomeňte letos na kupovaný a vyrobte sobě nebo svým dětem vlastní, originální adventní kalendář. Bude to zábava a potěšíte mnohem více, než kdybyste koupili nějaký obyčejný plněný čokoládou.\nPokud dáváte přednost originálním dekoracím a dárkům, pak u vás doma nějaký vskutku jedinečný adventní kalendář nesmí ani náhodou chybět. A nebojte se, nebude to žádné těžké tvoření. Podle našich snadných návodů to zvládnete opravdu hravě.\nAdventní kalendář z adventního věnce\nSlaměný věnec slouží jako základ pro adventní věnec. Teď ho ale můžete použít i trochu jinak – na adventní kalendář. Slaměný věnec ozdobte zelenými rostlinami, kousky mechu, šiškami nebo jinými přírodními ozdobami. Vše připevněte pomocí floristického drátku. Pak přidejte i 24 dlouhých barevných stuh. Na konci každé stuhy upevněte nějaký balíček s překvapením. Mohou to být například zabalené bonbóny, malá hračka a podobně. Fantazii se meze nekladou – je to jen na vás. Adventní kalendář můžete dozdobit sušenými jablky, upevněte je těsně nad dárky. Nakonec na každý balíček připevněte číslo.\nZní to zvláštně, viďte? Ale tenhle adventní kalendář vás bude bavit. A hlavně – nestojí vůbec nic. Jen je potřeba mít v zásobě ruličky od toaletního papíru. Což mívají většinou rodiny s malými dětmi, kde se ruličky uchovávají právě kvůli tvoření. A jak na to? Ruličky je potřeba pro adventní kalendář z jedné strany uzavřít. To můžete snadno udělat pomocí šicího stroje. Poté ruličky namalujte bílou barvou a nechte pořádně zaschnout. Jakmile bude hotovo, nakreslete nebo natiskněte pomocí razítek na ruličky čísla od 1 do 24. Nad čísla pak můžete přidat třeba vánoční samolepky nebo můžete různé motivy prorazit z papíru pomocí ozdobné děrovačky a na ruličky pak přilepit. Nakonec pak ruličky připevněte pomocí špendlíků na klasickou korkovou nástěnku. A teď už stačí adventní kalendář jen naplnit.\nObálkový adventní kalendář na prádelní šňůře\nSnadná a rychlá dekorace. Potřebovat budete jen kus prádelní šňůry, kolíčky, obálky a barvy na pomalování obálek. A to bude i první krok, do kterého se pustíme. Nejprve obálky pomalujte vánočními motivy. Nezapomeňte je pochopitelně také očíslovat. Pak v pokoji, kam chcete adventní kalendář umístit, upevněte prádelní šňůru. Měla by být mírně povolená, ale opravdu jen trochu. Obálky naplňte nejrůznějšími dárečky. Zalepte je. Nakonec je pomocí kolíčku připevněte na prádelní šňůru. A máte hotovo!\nNetradiční adventní kalendář plný vzkazů\nNechcete, aby v sobě adventní kalendář ukrýval dárky? Pak připravte adventní kalendář plný milých vzkazů. Potřebovat budete dlouhý kus látky, 24 kusů obyčejného kancelářského papíru, 24 ozdobných stuh, špendlíky a nějaké pero, kterým napíšete ozdobné vzkazy. Nejprve si budete muset promyslet a vymyslet 24 vzkazů, které na jednotlivé papíry napíšete. Jakmile budete mít promyšleno i napsáno, můžete se pustit do dalšího postupu. Své vzkazy srolujte a zpevněte připravenou ozdobnou stuhou. Pokud byste měli problém s tím, že to příliš nedrží, můžete si pomoci i trochou lepidla.\nNakonec pak na jednotlivé srolované papíry napište čísla od 1 do 24. Dlouhý pruh látky, který máte připravený, připevněte na zeď. Pomocí špendlíků pak připevněte jednotlivé vzkazy.\nAdventní kalendář z formy na muffiny\nVzhledem k tomu, že začínáte péct cukroví, formu teď do Vánoc určitě potřebovat nebudete. A nebojte se, po Vánocích zase budete moc péct. Formu tím v žádném případě nezničíte. Díky 24 otvorům je právě forma na muffiny ideální pro adventní kalendář. Vyrobený ho budete mít doslova – raz dva. Do otvorů vložte dobroty nebo dárky. Z kartonu nebo silnějšího papíru vystřihněte 24 kruhů tak, aby otvory v muffinové formě překrývaly. Karton můžete pomalovat nebo polepit ozdobným papírem. Jak to uděláte, je na vás. Nezapomeňte však všechna kolečka popsat čísly. Kolečka pak můžete buď připevnit na formu pomocí lepidla, případně využijte malé magnety, pokud je máte. Ty připevněte na vystřižená kolečka lepidlem a pak už je jednoduše položte na jednotlivá kolečka na otvorech pro muffiny. Nakonec pak celý plech ozdobte nějakou pěknou stuhou. Pomocí stuhy můžete i připevnit na zeď. Jestliže však není čím stuhu protáhnout, aby držela, pak můžete muffinový adventní kalendář dát třeba na poličku a o zeď jen opřít.\nRE : Vyrobte si vlastní netradiční adventní kalendář: Snadno a rychle


Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 cena od 108 Kč - Srovname.cz\nSrovnání cen » Knihy, filmy, hudba » Knihy » Srovnání cen Články o Recenze Napsat recenzi pro Informace o Poradna Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009\nLunární kalendář pro nastávající maminky. První lunární kalendář z nakladatelství Krásná paní věnovaný nastávajícím maminkám, ale i těm, které si miminko teprve plánují a nebo už miminko mají. Měsíc je se ženou spojován odpradávna. Mnoho žen a dívek tuto souvislost pociťuje, právě tak, jako si ověřilo staré lunární ...a dál?\nProdukt Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 neprodává žádný obchod s kamennou pobočkou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 nemá žádný obchod skladem. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nProdukt Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 neprodává žádný obchod s možností platby kartou. Zobrazte si všechny obchody nebo zkuste podobné produkty.\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Superknihy.cz\nKrásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Dobre-knihy.cz\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Megaknihy.cz\nVíce možností? Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 koupíte i tady\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Levneucebnice.cz\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Knihy.abz.cz\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Knihkupectví-papyrus.cz\nDo obchodu » Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 Kosmas.cz\nSpecifikace Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009\nPrvní lunární kalendář z nakladatelství Krásná paní věnovaný nastávajícím maminkám, ale i těm, které si miminko teprve plánují a nebo už miminko mají. Měsíc je se ženou spojován odpradávna. Mnoho žen ... a dál?\nPorovnat ceny Krásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009\nKrásná paní Lunární kalendář pro nastávající maminky 2009 - parametry\nLunární kalendář pro nastávající maminky. První lunární kalendář z nakladatelství Krásná paní věnovaný nastávajícím maminkám, ale i těm, které si miminko teprve plánují a nebo už miminko mají. Měsíc je se ženou spojován odpradávna. Mnoho žen a dívek tuto souvislost pociťuje, právě tak, jako si ověřilo staré lunární pravidlo, že žena je plodná ve stejné fázi Měsíce, jaká byla při jejím narození. Lunární kalendář obsahuje rady na každý den vztahující se k pohybu a podobě Měsíce a poslouží pro běžné denní záznamy i jako těhotenský deníček. Lunární kalendář pro nastávající maminky od nakladatelství v kategorii | za skvělé ceny na e-shopu Knihydobrovsky.cz


Byty 1+1 Libež | Eurobydleni.cz\nByty 1+1 Libež\nVyužijte naši bohatou bytů 1+1 Libež, získejte díky Eurobydleni.cz nové byty 1+1 Libež za nejlepší ceny na trhu.\nByty 1+1 Středočeský kraj\nByty 1+1 Benešov\nByty 1+1 Libež (540+)\nBydlení jak ve městě Libež, tak i v jakékoli části naší země může být velmi příjemné a pohodlné. Jste-li v domácnosti sami, pak se vám vyplatí pouze menší byty 1+1 Libež. Pokud se podíváte na nabídku bytů 1+1 v Libež, zcela jistě si budete moci najít takový malý nový byt 1+1 Libež, který vám bude vyhovovat a bude se vám i zamlouvat.\nNabídka 1+1 Libež\nMnohdy inzeráty na nové byty Libež 1+1 najdou rychle svého zákazníka, jelikož se jedná o byty, které jsou velmi útulné a hezké. Moderní byty Libež 1+1 nabízejí veškerý komfort. V dnešní době probíhá nabídka bytů 1+1 Libež přímo online. Mnohé byty 1+1 Libež nabídnou ve značně levném provedení. Záleží pouze na vašich prioritách, které si předem určíte.\nNové byty v Libež 1+1 na periferii města Libež\nPředevším na periferii města jsou nové byty 1+1 Libež značně levné. Pokud budete chtít, pak dispozice 1+1 Libež umíme nabídnout i v komfortním řešení.\nPrávě hledáte své nové bydlení či jiný druh nemovitosti v kategorii byty 1+1 Libež, pokud v této kategorii nemůžete nalézt vhodnou nemovitosti zkuste i kategorii následující byty 1+1 Libež, a to byty 1+1 na prodej Libež, pronájem bytu 1+1 Libež, dražby bytů 1+1 Libež.\nPokud nalezené nemovitosti v kategorii byty 1+1 Libež nesplňují Vaše představy, rozšiřte své hledání na nemovitosti v následujících kategoriích byty Libež, prodej bytů Libež, pronájem bytu Libež, dražba bytu Libež.\nJe možné, že v lokalitě Libež nebudou zcela všechny nemovitosti, které hledáte, zkuste se podívat ještě do následujících kategorií, a to Reality Libež nebo byty Libež.\nDalší lokality v okolí byty 1+1 Libež\nPro ještě lepší výsledek ve Vašem hledání v kategorii byty 1+1 Libež, si můžete upřesnit lokalitu pro Váš současný výběr byty 1+1 Libež. Určitě lépe naleznete byty 1+1 Libež, který hledáte.\nbyty 1+1 Bernartice\nbyty 1+1 Bílkovice\nbyty 1+1 Blažejovice\nbyty 1+1 Borovnice\nbyty 1+1 Bukovany\nbyty 1+1 Bystřice\nbyty 1+1 Chářovice\nbyty 1+1 Chleby\nbyty 1+1 Chlístov\nbyty 1+1 Chlum\nbyty 1+1 Chmelná\nbyty 1+1 Chocerady\nbyty 1+1 Choratice\nbyty 1+1 Chotýšany\nbyty 1+1 Chrášťany\nbyty 1+1 Ctiboř\nbyty 1+1 Čakov\nbyty 1+1 Čechtice\nbyty 1+1 Čerčany\nbyty 1+1 Červený Újezd\nbyty 1+1 Český Šternberk\nbyty 1+1 Čtyřkoly\nbyty 1+1 Děkanovice\nbyty 1+1 Divišov\nbyty 1+1 Dolní Kralovice\nbyty 1+1 Drahňovice\nbyty 1+1 Dunice\nbyty 1+1 Heřmaničky\nbyty 1+1 Hradiště\nbyty 1+1 Hulice\nbyty 1+1 Hvězdonice\nbyty 1+1 Jankov\nbyty 1+1 Javorník\nbyty 1+1 Ješetice\nbyty 1+1 Kamberk\nbyty 1+1 Keblov\nbyty 1+1 Kladruby\nbyty 1+1 Kondrac\nbyty 1+1 Kozmice\nbyty 1+1 Křečovice\nbyty 1+1 Krhanice\nbyty 1+1 Křivsoudov\nbyty 1+1 Krňany\nbyty 1+1 Kuňovice\nbyty 1+1 Lešany\nbyty 1+1 Litichovice\nbyty 1+1 Loket\nbyty 1+1 Louňovice pod Blaníkem\nbyty 1+1 Lštění\nbyty 1+1 Maršovice\nbyty 1+1 Mezno\nbyty 1+1 Miličín\nbyty 1+1 Miřetice\nbyty 1+1 Mnichovice\nbyty 1+1 Mrač\nbyty 1+1 Načeradec\nbyty 1+1 Nespeky\nbyty 1+1 Netvořice\nbyty 1+1 Neustupov\nbyty 1+1 Neveklov\nbyty 1+1 Olbramovice\nbyty 1+1 Ostředek\nbyty 1+1 Ostrov\nbyty 1+1 Pavlovice\nbyty 1+1 Petroupim\nbyty 1+1 Popovice\nbyty 1+1 Poříčí nad Sázavou\nbyty 1+1 Postupice\nbyty 1+1 Pravonín\nbyty 1+1 Přestavlky u Čerčan\nbyty 1+1 Psáře\nbyty 1+1 Pyšely\nbyty 1+1 Rabyně\nbyty 1+1 Radošovice\nbyty 1+1 Rataje\nbyty 1+1 Ratměřice\nbyty 1+1 Řehenice\nbyty 1+1 Řimovice\nbyty 1+1 Sázava\nbyty 1+1 Slověnice\nbyty 1+1 Smilkov\nbyty 1+1 Snět\nbyty 1+1 Soběhrdy\nbyty 1+1 Soutice\nbyty 1+1 Stranný\nbyty 1+1 Střezimíř\nbyty 1+1 Strojetice\nbyty 1+1 Struhařov\nbyty 1+1 Studený\nbyty 1+1 Šetějovice\nbyty 1+1 Tehov\nbyty 1+1 Teplýšovice\nbyty 1+1 Tichonice\nbyty 1+1 Tisem\nbyty 1+1 Tomice\nbyty 1+1 Třebešice\nbyty 1+1 Trhový Štěpánov\nbyty 1+1 Týnec nad Sázavou\nbyty 1+1 Václavice\nbyty 1+1 Veliš\nbyty 1+1 Vlašim\nbyty 1+1 Vodslivy\nbyty 1+1 Vojkov\nbyty 1+1 Votice\nbyty 1+1 Vracovice\nbyty 1+1 Vranov\nbyty 1+1 Vrchotovy Janovice\nbyty 1+1 Všechlapy\nbyty 1+1 Vysoký Újezd\nbyty 1+1 Xaverov\nbyty 1+1 Zdislavice\nbyty 1+1 Zvěstov