Vaše příspěvky - Radosti / Zastávka v Písku\nZastavit se někde jen tak, když jede člověk kolem, je dar pohodové chvíle. Nemít k tomuto městu pracovní vztah, nemít důvod do něj zajet a přesto to udělat, je bonus všedního dne navíc. Písek je malebné jihočeské město a všeobecně se ví, že v něm najdete první nejstarší kamenný most u nás. Ale já nekoukal po památkách a jen tak se rozhodl využít volnou půlhodinku k porozhlédnutí, co mi cvrnkne do oka. Jako první vnímám nápis „denní menu“ na rekonstruovaném hotelu, kam vstoupím.\nVlastně bych nevstoupil, kdybych si na ceduli nepřečetl, že mají kromě jiného i bezmasé jídlo „pečený brambor s mascarpone a grilovanou zeleninou“. Maso jím denně a tak alternativa, která dobře zní, rozhodla. Před hlavním chodem byla v ceně 83,- Kč servírovaná i bramboračka, takže jsem se najedl dosyta a přesto nebyl lehkým jídlem znavený. Ocenil jsem kvalitu plus fajn prostředí, které si na nic nehraje, ale má styl a to vše v poměru k ceně vede. Udělat si radost výtečným obědem za pár korun prostě jde…\nV dobrém rozmaru použiji svůj starý vtip vůči paní vrchní: „Prosím vás, běháte rychle?“ – Abych ji vykolejil z poledního shonu: „Proč se ptáte…“ – „Já jen, žei zkusím utéct bez placení…“ – Načež se dovím, že běhá rychle a tak pokrčím rameny a dám se do jídla. Dlouho, musím říct, jsem si na bezmasém jídle, takhle nepošmáknul. Chuťově úžasné, dokonce tak, že jsem při placení prohodil: „Po takové baště by byl hřích nezaplatit…“\nNaproti hotelu využívají hezkého podzimního počasí a staví zde fontánku. Hned člověka napadne, že mu nevadí, že jde o staveniště, protože se přistihne při pomyšlení: „Až pojedu příště kolem Písku, zastavím se tu znovu a posoudím, jak se jim fontána povedla.“\nProcházkou směrem k centru oči pohladí retro reklamy na boku jednoho z domů. Na vše retro nebo přímo originálně staré, jsem čím dál víc vysazenější. Od doby, kdy si jsou obchody a města po obchodní stránce podobná, počínaje sortimentem, konče reklamou, vše, co je jiné a neopakovatelné, tedy i staré nebo retro, mne přitahuje. Koho se to netýká, tenhle dům mine bez povšimnutí a určitě ho v Písku zaujme mnoho jiných zákoutí – já se tu zastavil.\nPísek je město, v němž si dovedu představit život. Má prostě svou atmosféru. A pozor pánové! Jen tak po chodníku chodí bezpočet hezkých žen. A když zrovínka žádná nejde, aspoň zbude čas na obdivování města…\nJe tu spousta kaváren a příjemných krámků. V jedné kavárně stihnu espresso a zázvorový tonic a u jednoho z neobvyklých krámku si vyfotím proutěného divočáka a poníka.\nŘíkávám si vždycky, že jednou sednu a ke mně si přisedne trpělivost a prostě zkusím vlastníma rukama něco takového vyrobit. Jan tak, pro pocit. Kolikrát před vánocemi nevím, co koupit rodičům. Všechno mají, všude byli, nic nechtějí a co se jim koupí, to vlastně nepoužijí. Ale věc, od srdce dělaná, by snad mohla uspět? Majiteli krámku s proutěným zbožím v duchu děkuju za inspiraci. Vlastně celému městu Písek, které si zaslouží delší návštěvu, jakou jsem tu s rodinou absolvoval před lety. Byli jsme jak na starém kamenném mostě, tak viděli na břehu Otavy sochy z písku plus navštívili Prácheňské muzeum. Ale tomu se už říká výlet. Já se tu dneska zastavil jen tak na 35 minut, neplánovaně - a stihl tu vstřebat pár všedních maličkostí, které doladily hezkou náladu, jinak všedního dne\n7. 11. 2016, Richard Langer, rubrika „Radosti“


V části Tančícího domu vznikne hotel – Novinky.cz\nV části Tančícího domu vznikne hotel\nV části pražského Tančícího domu na Rašínově nábřeží vznikne v srpnu čtyřhvězdičkový hotel. Nabídne luxusní apartmány v obou věžích budovy. Hotel se bude jmenovat Dancing House Hotel. Uvedla to jeho manažerka Ivana Peterková.\nTančící dům na Rašínově nábřeží.\núterý 21. června 2016, 14:06\nHotel bude mít 21 pokojů, bude cílit na turisty, obchodníky, filmové produkce i na českou klientelu. Hotel se klientům otevře 1. srpna, už nyní si zájemci mohou rezervovat pokoje. „Ve věžích budou až 70 metrů čtverečních velké apartmány s přímým výhledem na Pražský hrad. A právě tyto dva nejluxusnější apartmány v obou věžích se jmenují Ginger Royal Suite a Fred Royal Suit,” uvedla Peterková.\nDvě věže domu připomínají postavy tanečníků, proto se mu někdy říká Ginger a Fred podle tanečníků Ginger Rogersové a Freda Astaira. Tančící dům na pražském Rašínově nábřeží slaví letos v červnu 20 let od svého vzniku.\nSvětově uznávaná budova porevoluční architektury byla postavena architekty Frankem O. Gehrym a Vlado Miluničem mezi lety 1994 a 1996. Slavnostní otevření se uskutečnilo 20. června 1996.\nZa dvě desítky let Tančící dům nasbíral řadu ocenění jak doma, tak i v zahraničí a stal se jednou z nejfotografovanějších staveb metropole. Od prosince 2013 budovu vlastní a provozuje Pražská správa nemovitostí. Budova slouží jako galerie, je v ní také administrativní centrum, restaurace a turisticky frekventovaná vyhlídka na střešní terase s Glass Barem a unikátní podívanou na Pražský hrad a panorama Prahy.


Hodnota nemovitostí – Domácí opravy\nHodnota nemovitostí nemovitosti je často zaměňována s cenou nemovitosti. Tato částka je však pouze ideální, není mezi kupujícími a prodávajícími požadovanou, nabízenou nebo skutečně zaplacenou cenou a určuje se zpravidla odhadem. U nemovitých věcí nezapisovaných do katastru nemovitostí je tímto dnem např. Byt jsme prodali o 200 tisíc dráž, než jsme plánovali.\nMakléř nám totiž pomohl udělat profesionální fotky a tím přitáhl hned 3 vážné zájemce. Odhad nemovitostí je zásadním krokem v procesu prodeje, nákupu i pronájmu.\nNaše kalkulačka vychází z různých zdrojů, jako jsou například informace z katastru nemovitostí o realizovaných prodejích, cenové mapy, inzerce atd. Výpočet je rovněž upraven námi vyvinutým algoritmem. Existují samozřejmě i atypické nemovitosti, u kterých může být odhad tržní ceny. Realitní trh se stále vyvíjí a stejně tak se vyvíjí i hodnota samotných nemovitostí. Běžné je, že jedna konkrétní nemovitost má v daný okamžik více cen. Rozhodujícím kritériem je účel, pro který je cena zjišťována.\nHowever, formatting rules can vary widely between applications and fields of interest or study. Some of these cookies are essential to the operation of the site, while others help to improve your experience by providing insights into how the site is being used. Nabízím zpracování odhadů tržní hodnoty nemovitostí. Prodáváte nebo kupujete nemovitost vlastními.\nPři správném nastavení může jít také o jednu z daňově nejvýhodnějších investic vůbec. Celou výši investice totiž lze „daňově umořit“. To se například investorovi do cenných papírů za obdobných podmínek nikdy nepodaří. PRO CO – U „jednoduchých“ nemovitostí (nemovitých věcí) je možnost podat přiznání formou směrné hodnoty. Jedná se o pozemky (v určitých případech), byty, nebytové prostory, garáže a doplňkové stavby, rodinné domy, rekreační chalupy, rekreační domky, zahrádkářské a rekreační chaty. VOD Tato publikace obsahově navazuje na knihy „Výnosová hodnota nemovitostí “ z r. Porovnávací hodnota nemovitostí “ z r. Pokud uvažujete o prodeji nemovitosti, je výhodné znát rozdíl mezi subjektivní hodnotou, objektivní (směnnou) hodnotou, rozlišovat pojmy tržní hodnota a. Přiznání k dani z nabytí nemovitosti jde i bez znaleckého posudku. Víte, co je směrná hodnota?\nZákladem daně je nabývací hodnota snížená o uznatelný výdaj, kterým může být odměna a náklady prokazatelně zaplacené znalci za vypracování posudku, který je použit pro stanovení nabývací hodnoty. Hodnota investice může v průběhu času kolísat a návratnost investované částky není zaručena.\nOdhady výnosů fondu nebo údaje o minulých výnosech nezaručují výkonnost v budoucnu. Investor nese plně riziko své investice. Návrat stavařek ke kvalifikaci – nemovitosti a realitní trh CZ. PROČ INVESTOVAT DO NEMOVITOSTÍ.\nOceňování nemovitostí Věcná hodnota (nákladová metoda) Cost method, Cost. Rostoucí hodnota nemovitostí. Na rozdíl od peněz uložených v bance, kde na hodnotě ztrácení vlivem inflace, nemovitosti na. Směrná hodnota je částka, kterou určí pracovník finančního úřadu na základě porovnání cen obdobných nemovitostí v okolí a také polohy, ceny, stavu, stáří aj. Posudek versus směrná hodnota Shrňme si tedy hlavní výhody a nevýhody jednotlivých postupů. Posudek je výhodný, pokud nemovitost prodáváte na vlastní pěst a použití směrné hodnoty je pro Vás příliš složité, popř.\nPro stanovení ceny obvyklé nemovitosti ( tržní hodnoty ) je použita porovnávací hodnota obdobných nemovitostí v místě k datu ocenění. Nabídkové ceny jsou většinou nadhodnoceny, uskutečněný prodej bývá zpravidla nižší. Vlastník nemovitostí v Česku Vlastník kanceláří v Berlíně. Nemovitý majetek zjistí prostřednictvím výpisu z katastru nemovitostí. Prozkoumá také pojišťovny a banky, aby zjistil zůstatky na všech účtech. Pokud je účet v bance vedený na jméno zemřelého, banka ho zablokuje a otevře, až když se. Bude stanovena pojistná hodnota určité nemovitosti, abychom porovnali, jak se liší pojištění u třech největších pojišťoven v České republice. Poslední částí diplomové práce je stanovení optimální metody pojistné hodnoty nemovitosti, ve které se zamyslíme nad zjištěnými kroky jednotlivých pojišťoven.\nData byla poskytnuta výrobcem programu na oceňování nemovitostí NemKalk. Přes maximální snahu o správnost poskytovaných dat nelze vyloučit neaktuálnost u jednotlivých katastrů a lze je proto považovat pouze za orientační.\nPrevious Post Sádrokarton na dřevěné latě\nNext Post Laminátové bazény mělník


Proč by měli Flyers podepsat novou smlouvu s Ivanem Provorovem už toto léto? – Philadelphia Flyers\nHome > Novinky > Proč by měli Flyers podepsat novou smlouvu s Ivanem Provorovem už toto léto?\nProč by měli Flyers podepsat novou smlouvu s Ivanem Provorovem už toto léto?\nby David Hél - 11.6.2018\nZačátkem července bude mít generální manažer Letců z Philadelphie Ron Hextall možnost odškrtnout si dvě položky ze seznamu povinností pro příští léto. Ivanu Provorovovi a Travisi Konecnymu bude zbývat z nováčkovského kontraktu poslední rok a podle kolektivní smlouvy mohou Flyers začít vyjednávat o podmínkách nových kontraktů již letos.\nRon Hextall sice na tiskové konferenci po skončení sezony řekl, že s prodloužením smluv u Ivana Provorova a Travis Konecnyho nijak nespěchá, Flyers by však mohli díky tomuto kroku vydělat. Oba mladíci jsou totiž základními kameny, na kterých budou Letci v budoucnu stavět. Oba byli draftováni ve stejný rok a oba se ve stejný rok dostali do hlavního týmu. V uplynulé sezóně předvedl jak Provorov, tak Konecny předvedli obrovský progres a oba hráči byli tahouny svého týmu.\nHned když se Provorov představil v prvním zápase v oranžovo-černém dresu, všichni věděli, že z něj bude speciální hráč. Jako devatenáctiletý mladík se stal nejlepším obráncem Flyers a o rok později skončil v lize se 17 góly na třetím místě mezi všemi obránci. Rodák z Jaroslavle strávil v uplynulém ročníku průměrně na ledové ploše 24 minut a 9 vteřin za zápas. V tabulce plus/minus měl ruský bek 17 plusových bodů.\nZkušený útočník Wayne Simmonds přirovnával Ivana Provorova ke svému bývalému spoluhráči a velkému kamarádovi Drew Doughtymu, který je lídrem defenzivních řad LA Kings. Doughtyho smlouva by se naopak dala přirovnat k tomu, co by mohl za určitých okolností dostat také ruský mladík.\nV roce 2011, když byl ještě Ron Hextall asistentem generální manažera v Los Angeles, Drew Doughty vynechal velkou část tréninkového kempu kvůli vleklým jednáním o podmínkách nového kontraktu. Kanadský obránce se nakonec 30. září 2011 upsal Králům na osm let za 56 milionů dolarů. Tahanice o smlouvu mohou být vždycky velmi ošemetné. Ivanu Provorovovi sice zbývá ještě jeden rok z nováčkovské smlouvy, avšak právě zkušenost s Doughtym by mohla Hextalla vést k tomu, aby s jedenadvacetiletým obráncem podepsal smlouvu již letos. Flyers totiž moc dobře vědí, jakou má ruský bek cenu.\nVětšinu víceletých kontraktů podepsal Hextall s útočníky Flyers. Příkladem mohou být Sean Couturier, Jakub Voráček či Brayden Schenn. Loni v létě si však generální manažer Letců pojistil služby dalšího klíčového obránce, a sice Shayna Gostisbeherea, který se s týmem z Philadelphie dohodl na šestileté smlouvě za 27 milionů dolarů (4.5 milionu dolarů za sezónu). Velmi výhodná smlouva pro obě strany, která se Letcům skvěle vyplatila.\nRodák z Pembroke Pines totiž v minulém ročníku předváděl kvalitní výkony jak do defenzivy, tak do ofenzivy. Po nepříliš povedené druhé sezóně v NHL nasbíral Ghost 65 kanadských bodů (13+52), z nichž 33 zaznamenal během přesilových her.\nSituace v případě Gostisbeherea a Provorova však nejdou srovnávat. Ruský forvard je jiný typ hráče, který už v jedenadvaceti letech předvádí výkony jako ostřílený mazák. Hlavním důvodem, proč by jej tedy měli Letci podepsat již letos je ten, že jeho cena půjde jen nahoru. Již nyní je rodák z Jaroslavle považován za jednoho z nejlepších mladých obránců v lize a dá se předpokládat, že jeho výkony půjdou další rok ještě více nahoru.\nDny, kdy se dávali slibným mladíkům takzvané „bridge“ kontrakty na pár let za rozumné peníze, jsou za námi. Týmy v současné době preferují dlouholeté kontrakty, díky čemuž ubylo na trhu s volnými hráči v posledních letech mnoho zvučných jmen. Je tedy lehké odhadnout, že následující smlouva zajistí Ivana Provorova na mnoho let dopředu.\nBrayden Schenn se stěhuje do St. Louis. Flyers získali Joriho Lehteru a volby v draftu


Šatník personálu Českých aerolinií se od ledna změní. Do oblečení letušek, pilotů i letištního personálu pronikne více barev. Ta základní - seriózní tmavě modrá - zůstane, ale přibude více barevných doplňků.\nAt uz jsou uniformy pekne nebo ne, domnivam se ze zrovna ted neni vhodna doba na jejich obmenu. Nejdriv se vyhrabejte z pruseru a pak si kupte treba zlate.\nPrave jsem v internetu hledal letenku na zacate Noveho roku Mnichov - Ostrava - Mnichov. CSA pozaduji cenu 749,- Euro ... Dosti sokujici a neni se cemu divit,ze stoji pred krachem. V konkurenci levnych spolecnosti ( a CSA nenabizi nic vice ) nemaji s temito cenami sanci.\nKaždý může mít jiný vkus, mně se ale tahle novinka prostě nelíbí\nKaždý může mít jiný vkus, mně se ale tahle novinka prostě nelíbí. Ta tmavě modrá je spíše černá a celé to působí dojmem party z pohřební služby. Snad s výjimkou bílého trika, což je ale pro změnu smuteční barva v Asii.\nSvatí tři králové\nbyli to první profesoři na světe: oblékli se do pestrých oděvů a vydali se do světa za hvězdou.\nZřejmě je české aerolinky chtějí následovat, co tomu ale řeknou paSAŽÉŘI?\nZejména dámská část palubního personálu by potřebovala spíše vycvičit ve zdvořilém chování k pasažérům než nové uniformy. V porovnání s jinými společnostmi mají ČSA co dohánět.\nMas pravdu. Letam jiz dlouho s Thai Airways int. (zlata karta) a jsou to opravdu dva svety. Pokud si dobre pamatuji, CSA to take kratce skouseli ve Star Aliance, ale za tri mesice byli zase venku. Pry nedostatecny servis. Sky Team je jiz pouze druha liga. No, co se da delat ...\nMame tu pionyrskou obrodu\nTo je jak Aeroflot z 80.let\nnevím, jestli 1 rok nové vedení ČSA zrovna pochopilo, jak dostat ztrátovou firmu do zisku, ale když začínají tyhlety PR žvásty, je většinou management už hodně v prddeli.\nPan Lašák asi nemá dobrý spaní, že\nRe: To je jak Aeroflot z 80.let\nco vím, tak by se rád vrátil do ČEZu\nRe: Re: To je jak Aeroflot z 80.let\naby ne, CEZ je zabehnuta a prosperujici firma - CSA pouhy desaster.\nVypadaji spise na pionyry nebo cleny svazu mladych komunistu.\n...jestli se to na ty 2-3 roky ještě vyplatí...


Jawa 50 typ 21 z roku 1972 | Osobní sbírka motocyklů ČZ\nDomů Garáž Jawa 50 typ 21 z roku 1972\nadmin 29.10.2015, 12:00\t 15.3.2021 Garáž / Jawa 50 21 FT / Všechny články\nTento pionýr je světle modrá Jawa 21 Sport z roku 1972. Podstatně nejmladší pionýr, kterého mám. Koupil jsem ho v roce 2007 za 3000 Kč. Opatřen velkou značkou s novým velkým technickým průkazem a platnou technickou. Pionýr je přechodový typ mezi Jawa 21 a Jawa 221.100. Plechy mají stále starý zakulacený tvar, ale kyvná vidlice byla nahrazena ocelovou trubkou za předchozí lisovanou. Řízení opatřené tzv. vlaštovkami a rychlopalem.\nMotor je již osazen silnějším zapalování 6V 30W, které umožnilo použití silnější žárovky předního světla 6V 25/25W nežli u slabšího zapalování, kde byla použita žárovka 6V 15/15W. Tato změna si vyžádala i změnu v elektrickém zapojení. A nakonec jsem našel ještě nějaké fotografie.\nJsou staršího data nežli ty fotografie výše, na kterých jsou ještě obě kola natřena stříbřenkou, sedlo nemělo původní potah ale doma šitý manšestr. A dokonce jsem si všiml, že kabeláž nebyla v červené bužírce jako výše ale v modré a řidítka postrádala přepínač světel.\n1972 / 2015 / 21 / 50 / Jawa / Jawa 50 / Jawa 50/21 / Oprava / Říjen / Říjen 2015\nPředchozí příspěvekČZ 125 T – Jirka R.\nNásledující příspěvekMuzeum Motorismu – Znojmo


Rekonstrukcečásti zahajovací řeči na výstavě „výběžanské demošky“, kterou pronesla Gabriela Doušová (ostatní řeči se nezachovaly) – výběžek.eu\nRekonstrukcečásti zahajovací řeči na výstavě „výběžanské demošky“, kterou pronesla Gabriela Doušová (ostatní řeči se nezachovaly)\nTéměř stovka fotografií vystavená v doubické Fabrice, připomíná letošní bouřlivé léto ve Šluknovském výběžku tak, jak je svými fotoaparáty zachytilo deset novinářů – fotografů.\nSnímky jsou nabité atmosférou demonstrací a sociálních nepokojů a při pohledu na ně se nelze nezeptat, k čemu to všechno vlastně bylo?\nLidé nevyšli v srpnu do ulic proto, aby změnili svět. Chtěli jen zachovat staré pořádky, na které jsou na Šluknovsku zvyklí.\nSpustila to sice jedna rvačka, ale příčiny konfliktu jsou jinde. Místní, kteří často jen taktak seženou práci, aby uživili sebe a své rodiny, dosud jen překvapeně hleděli na to, jak stát živí (a mnohdy lépe) ty, kteří práci odmítají. Kteří, přišli do výběžku z jiných částí republiky a začali tady zavádět nová pravidla soužití. Pravidla, podle nichž velí ten, kdo má ostřejší lokty, kdo nepracuje, má jen otevřená nenasytná ústa a dlaň. A který plodí děti jen pro finanční prospěch a ne z lásky či pro zachování svého rodu.\nPřestalo platit: „Kdo nepracuje, ať nejí. A kdo pracuje, ať se má dobře.“\nPřestalo platit: „ Můj dům, můj hrad.“\nPřestalo platit, že ten, kdo porušuje zákony této země, má být potrestán, a že spravedlnost má platit pro všechny stejně. O dobrých mravech nemluvě.\nAle protest slušných lidí za zachování slušnosti ve společnosti, za bezpečí a pořádek se nějak nepovedl. Hned po první demonstraci označila některá média všechny lidi z výběžku, včetně těch slušných, za rasisty a xenofoby.\nJiná média označila všechny Romy, včetně těch slušných, za nepřizpůsobivé a konfliktní.\nZ původně sociálních nepokojů vytvořila média problém rasový. A výběžané se nestačili divit.\nStarostové zjistili, že jejich možnosti zvládnout a řešit problematickou sociální situaci ve svých městech jsou tak slabé a chabé, že jsou neúčinné.\nVyhrocené situace využili někteří politici k tomu, aby se rok před krajskými volbami blýskli před kamerami nebo v novinách. Extra komičtí byli ti nerozhodní. Stejně jako princ s Cimrmanovy hry, který se nechal slyšet: „ všechno budu z povzdálí sledovat a v pravý čas se do situace vložím.“\nJako velká voda na dno rybníka zapůsobily srpnové události na některé radnice a orgány státní správy. Vyvalilo se dlouho utajované bahno a špína. Konflikty, které již dlouho doutnaly, vypukly v plné síle. Odvolávali se z funkcí starostové a místostarostové, propíralo se špinavé prádlo politiků na veřejnosti i v médiích.\nZatímco po ulicích pochodovaly tisíce naštvaných lidí a dovolávaly se svých práv na bezpečnost, zákon a pořádek, politici v pozadí zuřivě tahali za nitky a snažili se využít situace k prosazení svých zájmů, k odstřelení svých politických rivalů.\nŽádný z nich však nebyl natolik silný a důvěryhodný, aby se stal osobností Šluknovských nepokojů, aby se postavil před lidi ze Šluknovska a bojoval za ně.\nPovažte, vždyť i vykřičený podvodník Lukáš Kohout měl větší podporu davů, než kdokoli zvolený. Jak by se asi věci vyvíjely, kdyby měl tento pseudovůdce program a cíl?\nHlas lidí ze Šluknova, Rumburku a Varnsdorfu nebyl přes kopec Šébr téměř slyšet. Slabá ozvěna Šluknovských nepokojů sice v Praze zazněla, ale zůstala bez valné odezvy.\nPremiér zavřel ústa výběžanům a starostům zdejších měst a obcí stovkou pracovních míst na mizerné tři měsíce, ministr vnitra jim zaplácl ústa padesátkou policejních elévů, které brzy odvelí jinam, a kteří stejně nebudou řešit kriminalitu ve Šluknovském výběžku.\nSnaha přimět zákonodárce k legislativním změnám, které by řešily sociální problémy nejen na Šluknovsku, ale v celé české společnosti, byla marná. Politici v Praze za hranice metropole nevidí a problémy Šluknovska považují za ojedinělé výstřelky frustrovaných jedinců – tedy obyčejných lidí ze Šluknovska. Proč tedy kvůli nim měnit zákony?\nLidé se bouřili tři měsíce. Na Šluknovsku se konalo deset velkých demonstrací. Zasahovaly zde stovky těžkooděnců a policistů, utratily se desítky milionů korun… a nevyřešilo se nic!\nK žádné změně k lepšímu, k žádnému obratu, nedošlo.\nJediným vítězem, který na sociálních nepokojích ve Šluknovském výběžku vydělal, je Agentura pro sociální začleňování, která několika plamennými projevy, vhodně zvolenými hesly a špatně postavenou strategií pro řešení problematiky sociálně vyloučených lokalit obhájila svou nesmyslnou a drahou existenci.\nJe to klasické „potěmkinovské“ řešení. Místo papírových kulis domů, které měly podle pana Potěmkina předstírat krásnou a bohatou vesnici, máme Agenturu pro sociální začleňování, aby to vypadalo, že i u nás se problém s nepřizpůsobivými a sociálně slabými řeší.\nAvšak problém společnosti s lidmi, kteří se nechtějí nebo nemohou přizpůsobit jejím pravidlům a zákonům, s lidmi, pro něž je slovo zákon jen prázdným tlacháním, s lidmi, kteří práci berou jako trest a kteří považují výživné od státu jako samozřejmost, se českým politikům, jako obvykle, ani tentokrát řešit nechtělo. Tisíce demonstrantů ve Šluknovském výběžku je nedokázaly přesvědčit, že je nejvyšší čas něco s tím udělat. A agentura není všemocná.\nMožná se politici domnívají, že současný klid na Šluknovsku znamená, že je již problém vyřešen, že všechno zlé je zapomenuto.\nOpak je pravdou. Sociální neklid v české společnosti je cítit na každém kroku. A na Šluknovsku obzvlášť.


Prodej rodinného domu, 262 m² | NEXT REALITY\n1102 nemovitostí v ČESKÉ REPUBLICE\nProdej rodinného domu, 262 m²\nKalinová 1299/3, Záběhlice, Praha\n32 500 000 Kč (za nemovitost)\nDovoluji si Vám nabídnout prodej třípodlažní rodinné vily v pražských Záběhlicích.\nVila je v dobrém udržovaném stavu. V roce 2015 proběhla částečná rekonstrukce - ( podlahy, koupelny, kuchyně atd. )\nVodovodní přípojka je napojena na řad, odpad sveden do veřejné kanalizace, vytápění ústředním topením s plynovým kotlem. Ohřev vody z kombinovaného bojleru. Dům se rozkládá na pozemku 532 m2 (400m2 zahrada + 132m2 zastavěná plocha).\nVilu lze využít jako vícegenerační bydlení, bydlení pro vícečetnou rodinu, ale vhodná i jako sídlo firmy, nebo činžovní dům s bytovými jednotkami k pronájmu.\nMá tři samostatné bytové jednotky s užitnou plochou 262 m2. Sklep 27m2, přízemí (69m2) 2+1, 1. patro (70m2) 2+1, 2. patro 2+1 (44m2) s velkou terasou (25 m2), schodiště (12 m2). 2. patro je před rekonstrukcí.\nČást zahrady je okrasná, s dalším možným využitím (bazén, pergola atd.) zbytek zahrady lze využít pro parkování více vozů. Součástí domu je garáž s možným parkováním jednoho vozu.\nNespornou výhodou je velmi atraktivní poloha domu, která nabízí klidné bydlení a krásný výhled s horní terasy. Zároveň umožňuje být za 15 minut v centru Prahy či za 5 minut se napojit na Jižní spojku. Dobré dopravní spojení MHD - BUS. V místě je veškerá občanská vybavenost.\nPro komunikaci uvádějte evidenční číslo zakázky N91755.\nNEXT REALITY 4YOU\n32 500 000 Kč\nTato nemovitost již od měsíčně s roční úrokovou sazbou od 3,99 %.\n2021 © NEXT REALITY


Charakter Borise Johnsona by měl zajímat celý národ | 24. 6. 2019 | Britské listy\nNedokáže se Johnson udržet mimo titulky ani v tu samou noc, kdy zažil triumf v podobě postupu do posledního kola soupeření o post předsedy Konzervativní strany? A fakt, že to nesvede, vede k připomenutí historie chaotických skutků: Aféry, nepravdy, úskoky, vyhazov kvůli lhaní.\nOtázka charakteru Borise Johnsona, způsobu, jakým věci dělá a za koho se považuje, nabývá nyní prvořadé důležitosti pro budoucnost Británie. Pokud na něj Carrie Symondsová křičela, že zničil její pohovku červeným vínem, s výčitkou "Tobě prostě na ničem nezáleží, protože jsi rozmazlený. Peníze i cokoliv jiného jsou ti úplně putna," zasadila přímý úder, který by měl členy jeho strany a nás všechny vést k zamyšlení. Pocit nároku, privilegia a nezodpovědnosti. Veřejnost byla šokována odhalením, že kromě svého platu poslance vydělal za méně jak rok dalších 700 000 liber. Lidé nemají rádi, když se politika tak vyplácí.\nLídr labouristů potřebuje brexit bez dohody, aby ospravedlnil zavedení své socialistické vize, píše Vince Cable. Těžké ekonomické časy, které budou zřejmě následovat po takové události, mohou být jediná věc, která umožní uskutečnit Corbynů...


BataStory.net: Další z Batawa Kids - Jarka Hradecká - Nováková\nDalší z Batawa Kids - Jarka Hradecká - Nováková\nJarka Hradecká – Nováková\nJarka Hradecká, za svobodna Nováková, dnešní významná Čecho-Kanaďanka, odjela ještě jako čtyřletá holčička s rodiči – Baťovci roku 1939 do Kanady a dodnes vzpomíná, stejně jako ostatní batawské děti z “Batawa Kids” (na BataStory například další z nich, Blažena Stodůlková ) na nelehká, ale krásná léta, jimiž zde prošly.\nI ona representuje onu linii úspěchu, která jakoby byla dětem baťovců ne-li vrozena, tedy rozhodně aspoň vštípena, a to i v dalších generacích. Také Novákovi vedli v nelehkých kanadských začátcích Jarku k flexibilitě a citu pro detail, schopnosti rozlišit charaktery ale také k dalšímu zodpovědnému rodičovství. (Její dcera Sára je dnes renomovanou kanadskou diplomatkou.)\nInterview se doplňuje. O něco níž najdete vzorek videa. Nespustí-li se samo, klikněte na trojúhelníček pod obrazovkou:\nInterview se dále doplňuje.\nVíte, kde se nachází Batawa, jeden z nejúspěšnějších “malých Zlínů”?\nJako většina z nich už tradičně, vždy na strategické pozici. Tentokrát na samé hranici USA a Kanady, nedaleko Toronta, ale i Denveru a poblíž vodní cesty.\nA last but not least i blízko Niagarských vodopádů. Jen málo Čechů, kteří je navštívili a zaplaťpánbůh nadále navštěvují, si uvědomuje, že jsou jen “přes vodu” od někdejšího kanadského Baťova království.\nKlikněte na mapu pro zvětšení.\nHlavní budova batawské továrny (obuvnická část) dnes.\nPoslední malé oddělení zůstalo otevřeno, aby svou atraktivní výrobou protiskluzných přezůvek pro atomové elektrárny pokrývalo náklady na konzervaci a údržbu obrovského areálu, a nebylo tak na ně třeba doplácet.


Ignoruje mě - Diskuze - eMimino.cz\nAhoj, potřebuji váš názor. Asi před půl rokem k nám do práce nastoupil nový kontrolor kvality. Na první pohled nic zajímavého-při těle, brýle.. postupem času jsme se začali bavit a jednou do konce o mě řekl že jsem moc fajn.. Jednoho dne jsme měli spolu ale konflikt, ne jen se mnou, ale i s druhou kolegyni, protože říkal něco úplně jiného než den předem, tak jsme se do něj trochu pustili stydím se za to, je mi to teď moc líto, byla jsem tenkrát unavená, 7.ranní po sobě, neděle.. Byla jsem opravdu protivna a on to jen dorazil.. Nezapomenu jak se na mě tenkrát podíval.. Od te doby jako by mě úplně ignoroval, nepozdraví mě, tváří se jak arogantní magor, nemluví se mnou, jen když musí a to mluví úplně hnusný tonem, když mipřijde něco ukázat, tak tou věci bouchne o stůl a ukáže mi to… Už ve ho jiná kolegyně, která o tom incidentu neví, ptala co mu je proč se tak chová a on: nic nevíte.. A proč to vše píšu.. Protože se mi začal líbit, nevím vůbec to není můj typ, ale něco na něm je.. Vůbec to neumím popsat, ale strašně bych se mu chtěla omluvit za to že jsem byla taková.. Jednou jsem slyšela jak říká jednomu klukovi, že jsem mrcha.. Předevčírem byl na naší směně a když viděl že tam jsem, tak místo toho aby šel kolem mě, jak to dělají všichni, tak to raději celé obešel.. A tak to dělal pořád.. Přišlo mi to až úsměvné že se mu raději to chce celé obcházet, ale zároveň mi to bylo líto.. Pořád, každou chvíli ho nachytam jak mě pozoruje.. Včera už to bylo lepší, už kolem mě chodil, asi se mu to nechtělo už obcházet.. A jak jsem mu řekla že potřebují poradit s něčím, že si nejsem jistá, tak nasadil ten svůj arogantní výraz, přišel, podíval se na to a řekl že to je dobré a zas tím třisknul ???? jako já se ho zeptám co mu je a že se mu za to omlouvám, ale jen mě zajímá váš názor na věc. Včera mi připadalo že mi chce něco říct, furt se ke mě vracel a dělal že něco dělá. Nechápu to ????musím na něj teď furt myslet, nevím co to se mnou je..\nA to je takový problém mu říct „omlouvám se“???\nNo tak co se mu omluvit, a pak ho požádat, zda to můžete probrat?\nŠla bych za ním a omluvila bych se. Vysvětlila bych mu proč se to stalo. Pokud by omluvu nepřijal a dál se choval jako pako, už bych se s ním nezabývala.\nOmluvit se můžeš, ale není to trochu dětina, když musí s věcmi třískat? Nebo lehce labilní…To bys chtěla?\nCo kdybyste si normálně promluvili? pozvi ho na kafe z automatu o pauze anebo po směně a vyříkejte si to.. jste snad oba dospělí ne?\nStojí Ti za to chlap, který Tě pomlouvá po firmě se slovy, že jsi mrcha? Tohle by mě od něj odradilo a ještě bych mu slušně a důrazně něco řekla, ať si takhle mluví o kom chce, ale Tebe ať z těch pomluv laskavě vynechá.\nTakže si se do něj pustila protože říkal den předem něco jiného než pak a on se urazil? Ještě jako bonus o tobě říká že jsi mrcha… Nevím no ale akový chlap ti stojí za to trápení? si bych neměla potřebu se mu omlouvat, ještě když se k tobě chová jak se chová.


Haptics nefunguje na iPhone, Apple Watch? Jak opravit\nTakže dnes z nějakého neočekávaného důvodu haptika vašeho iPhonu a Apple Watch prostě nefunguje podle očekávání. Možná jste nedávno aktualizovali svůj iOS nebo upgradovali některé aplikace a nyní z vaší iDevice není žádná haptická zpětná vazba. Ve výsledku nastavíte haptickou zpětnou vazbu na maximální hodnotu a stále necítíte velkou odezvu. Možná necítíte vůbec nic!\nVšichni zažíváme chvíle, kdy haptika přestane reagovat. A iFolks hlásí, že k tomu dochází u všech typů použití iDevice od textových zpráv, pošty, zpráv, oznámení, upozornění na aktivitu a v některých případech i při telefonních hovorech.\nCo jsou vlastně haptika?\nHaptická zpětná vazba (označovaná jednoduše jako haptika) je stále více součástí naší zkušenosti s iDevice. Využívá náš smysl pro dotek prostřednictvím síly, vibrací nebo pohybu, aby nám poskytl zpětnou vazbu nebo výzvu k akci. Nejčastěji nás haptika jemnými a hmatovými vibracemi upozorňuje na příchozí zprávy, hovory, poštu a různá oznámení aplikací.\nHaptická odezva je poháněna Taptic Engine společnosti Apple. Tento modul generuje tyto jemné dotykové vjemy, když dostáváte oznámení a další typy upozornění nebo zpětnou vazbu zařízení. V důsledku toho jsou haptiky mnohem méně otravné než zvonkohry a dokonce i vibrace. A jsou tak tiché, že na sebe ani nepřitahujete pozornost - jako když jste na schůzce nebo v kině.\nKdyž tedy haptika na našich zařízeních iDevices a Apple Watches nereaguje, náš digitální život ztrácí mnoho ze svého lesku, efektivity a dokonce i části našeho soukromí.\nHaptics na Apple Watch\nHaptika na našich hodinkách Apple Watch je jedním ze základních způsobů komunikace a interakce s nimi. Tyto jemné vibrace nás informují, když přijde text, cvičení je dokončeno, nový e-mail je v naší doručené poště. Haptika nám říká, kdy provedeme výběr a kdy jsou naše akce dokončeny nebo selžou. A poskytují nám další typy varování, výstrah atd. Když tedy tato haptika nefunguje tak, jak očekáváme, nebo prostě přestane fungovat, je to frustrující a znepokojující.\nNejprve je třeba zkontrolovat několik jednoduchých věcí, abychom se ujistili, že jsou naše haptiky správně nastaveny.\nProjděte si rychlý kontrolní seznam\nNezapomeňte, že aby na vašem Apple Watch fungovala haptika, musí být váš iPhone zavřený nebo zamčený. Než tedy uděláte jakékoli předpoklady, zkontrolujte, zda je váš iPhone zavřený nebo uzamčený.\nKdyž je váš iPhone odemčený a otevřený, haptika pro textové zprávy a podobná oznámení jsou ve vašich hodinkách Apple deaktivována. Na hodinky však stále dostáváte zprávy a upozornění pouze v textové podoběbez jakákoli haptická reakce.\nVždy se ujistěte, že používáte nejnovější verze hodinek OS a iOS. Někdy stačí pouze aktualizace vašeho operačního systému, abyste mohli začít!\nZkontrolujte nastavení Apple Watch\nPokud jsou vaše Apple Watch zamčené nebo je zapnuta funkce Nerušit, oznámení, výstrahy atd. Jsou deaktivována. Pokud na ciferníku uvidíte symbol zámku, jsou vaše Apple Watch zamčené. A pokud na ciferníku uvidíte symbol půlměsíce, je zapnutý režim Nerušit.\nChcete-li tedy začít dostávat oznámení, jednoduše odemkněte hodinky (v případě potřeby pomocí přístupového kódu) nebo přejeďte prstem nahoru po ciferníku a klepnutím odeberte Nerušit.\nZkontrolujte také, zda jsou zapnuty Bluetooth i Wi-Fi\niPhone: Nastavení> Bluetooth> Zapnuto\niPhone: Nastavení> Wi-Fi> Zapnuto\nA zkontrolujte, zda jsou vaše Apple Watch a iPhone připojeny\nPřejeďte prstem nahoru na ciferníku\nPřejeďte doleva nebo doprava do Nastavení Glance\nOvěřte, zda je připojeno pomocí zelené ikony telefonu\nPokud je povolen, deaktivujte režim v letadle\nZajistěte, aby haptika byla zapnutá\nNejjednodušší řešení je často nejpotřebnější. Ujistěte se tedy, že jsou zapnuty zvuky a haptika. A nastavte intenzitu dostatečně vysokou na to, aby se zaregistrovala - pro každého je jiná!\nUpravte haptická upozornění pomocí spárovaného iPhonu\nNa spárovaném iPhone otevřete aplikaci Watch\nPřejděte na Moje hodinky> Zvuky a haptika\nPod hmatovou silou\nPřetažením posuvníku upravte intenzitu haptických oznámení\nPosuňte Haptic Strength na střední nebo krajní pravou stranu posuvníku pro nejsilnější signál\nZměňte svoji sílu\nNasaďte si Apple Watch a odemkněte je\nZajistěte, aby zadní strana Apple Watch měla dobrý kontakt s pokožkou\nStisknutím aplikace Digital Crown zobrazíte své aplikace\nPřejděte dolů a klepněte na Zvuky a haptika\nVybrat snížit haptickou intenzitu\nKlepněte na zvýšit haptickou sílu\nPotřebujete další Oomph?\nNa iPhonu otevřete aplikaci Apple Watch\nKlepněte na kartu Moje hodinky\nVyberte Zvuky a haptika\nZapněte Prominentní Haptic\nNa hodinkách Apple Watch otevřete Nastavení\nKlepněte na Zvuky a haptika\nProminentní haptika zvyšuje důraz na některé z vašich dalších haptických upozornění předběžným oznámením. V podstatě přidává další haptické klepnutí na začátek každého upozornění. Výsledkem je, že haptická odezva je silnější.\nHaptika nefunguje pro poštu\nOtevřete aplikaci Apple Watch na spárovaném iPhone\nV části Nastavení pošty vyberte možnost „Zrcadlit můj iPhone“\nNa iPhonu přejděte do Nastavení> Oznámení> Pošta\nPřepnout oznámení na ZAPNUTO\nVyberte svůj konkrétní poštovní účet (například gmail)\nPřejděte nahoru na Vibrace\nVyberte jiné nastavení vibrací než Žádné\nExistuje dokonce možnost vytvořit si vlastní pomocí vlastního „Vytvořit novou vibraci“\nProtože vaše hodinky jsou nastaveny tak, aby „zrcadlily váš telefon“, při výběru jakékoli vibrace se haptika Apple Watch automaticky zapne.\nŽádná haptika ve zprávách a aplikacích třetích stran\nOtevřete spárované iPhony Nastavení> Oznámení\nZkontrolujte, zda jsou Zprávy a aplikace třetích stran, které chcete na hodinkách nastaveny na ZAPNUTO na „Povolit oznámení“, „Ikona aplikace odznaku“ a „Zobrazit na uzamčené obrazovce“\nKlepnutím otevřete na spárovaném iPhone aplikaci Apple Watch\nVyberte Moje hodinky> Oznámení\nZapnout indikátor upozornění\nPosuňte seznam aplikací dolů\nVyberte, ze kterých aplikací chcete dostávat oznámení\nZvolte „Zrcadlit můj iPhone“, abyste měli přesně stejné nastavení jako iPhone\nVýběrem možnosti „Vlastní“ nastavíte, jaká oznámení, upozornění, zvuky a haptika se budou zobrazovat na vašich hodinkách\nZkontrolujte, zda používáte stejné Apple ID pro iMessages na spárovaném iPhonu a hodinkách Apple Watch\nPokud potřebujete aktualizovat své Apple ID, aby byly stejné, restartujte hodinky po aktualizaci\nSamotná aplikace může vyžadovat haptické nastavení\nAplikace třetích stran, jako whatsapp, facebook a další, nabízejí několik možností nastavení pro haptiku\nAktualizujte nastavení aplikace\nAbyste zajistili, že budete dostávat haptická oznámení na Apple Watch od konkrétních aplikací, změňte všechna nastavení oznámení těchto aplikací na spárovaném iPhonu. A nezapomeňte přejít do Nastavení> Oznámení a aktualizovat všechny aplikace, které chcete na svých hodinkách Apple Watch upozorňovat.\nPamatujte, že když je váš iPhone odemčený, dostáváte oznámení do telefonu místo do Apple Watch. Když je váš iPhone uzamčen nebo spí, oznámení se dostanou do vašich Apple Watch, pokud vaše Apple Watch nejsou uzamčeny vaším přístupovým kódem.\nKdyž zavřete oznámení na Apple Watch, budou také zavřena z vašeho iPhone.\nCo když haptika vůbec nefunguje\nVypněte WiFi a Bluetooth na Apple Watch a iPhone\nZavřete všechny otevřené aplikace na iPhone\nDvojitým klepnutím na tlačítko Domů zavřete aplikace přejetím prstem nahoru\nZnovu zapněte WiFi a Bluetooth\nVymažte své Apple Watch\nZnovu spárujte hodinky Apple Watch s iPhone\nVyberte možnost obnovení nastavení hodinek ze zálohy, pokud je k dispozici\nKdyž budete vyzváni k instalaci aplikací, vyberte OK\nChcete haptiku pouze na určitých aplikacích?\nPokud chcete haptickou odezvu pouze z určitých aplikací, existuje snadný způsob, jak přizpůsobit tato nastavení. V aplikaci Watch na spárovaném iPhonu vyberte nastavení oznámení a zvolte Zvyk místo „Mirror my iPhone.“\nNa iPhonu přejděte v aplikaci Hodinky na: Moje hodinky> Zprávy\nNapříklad nastavte toto na Vlastní\nV části Výstrahy povolte Zobrazit výstrahy, Zvuk a Haptic\nNa iPhonu přejděte v aplikaci Hodinky na: Moje hodinky> Pošta\nV části Výstrahy vyberte Zobrazit upozornění, zvuk a haptiku\nKlepnutím na každý ze svých e-mailových účtů povolte Sound & Haptic\nVýběr možnosti „vlastní“ nabízí možnosti zapnutí nebo vypnutí haptiky a zvuku pro každou kategorii oznámení. Naše rada je zapnout haptiku (a možná i zvuk) pro vše, na čem vám záleží. A nechte všechno ostatní vypnuté.\nHaptics na iPhone\nVe srovnání s hodinkami Apple je použití haptické zpětné vazby iPhone omezenější. A je aktuálně k dispozici v modelech 6S a novějších, využívajících iOS 9 a novější. A to opravdu začíná u iOS 10 a iPhone 7, kde si haptiky začínají všímat.\nNa iPhone 7 a 7+ jsou haptické nástroje hmatovými nástroji pro zapojení. Používají dotek našich prstů k posílení našich akcí a upozorňují na věci, jako jsou oznámení. Aktuální modely iPhone mají haptiku ve třech hlavních oblastech: 3D Touch, Keyboard a System (včetně domovského tlačítka). Podívejte se na náš iPhone System Haptics Overivew a zjistěte, jak modely iPhone 7 a vyšší využívají haptiku. Mnoho aplikací třetích stran navíc nabízí haptické odpovědi v rámci svých jednotlivých aplikací.\nPočínaje iPhone 7, Apple představil polovodičové domácí tlačítko, které využívá haptiky citlivé na tlak k napodobení tradičního stisknutí tlačítka. Připadá mi to jako mechanické domovské tlačítko, které známe (a možná i milujeme), s jedním zásadním rozdílem. Když je iPhone vypnutý, tlačítko Domů již nelze stisknout. Jelikož je nyní tlačítko Home poháněno technologií Taptic Engine, vyžaduje tlačítko Home napájení, aby haptika fungovala!\nCo se ale stane, když haptické tlačítko domů přestane fungovat ???\nTlačítko Haptic Home nefunguje?\nPokud tlačítko Domů najednou přestane fungovat, nejprve zkontrolujte, zda máte čisté a suché ruce. A odstraňte ochrannou fólii nebo pouzdro, které možná zakrývá tlačítko Domů. Zvedněte iPhone nebo jej stisknutím tlačítka Spánek / Probuzení probuďte a zkontrolujte, zda tyto jednoduché kroky váš problém vyřešily.\nHaptic Home stále nereaguje?\nPokud však vaše haptické tlačítko Domů zůstane narušeno, je tu několik dobrých zpráv. Integrovaná v systému iOS10 + je dočasná oprava, která se automaticky spustí, pokud je vaše haptické domovské tlačítko na fritzu. Zobrazí se vám zpráva, která vám sdělí, že „Tlačítko Domů může potřebovat službu“, a nabídne tlačítko Domů na obrazovce mezitím použít.\nTato domovská stránka na obrazovce se nachází ve spodní části obrazovky modelů iPhone 7. I když je tato užitečná funkce obvykle skrytá, zapne se vždy, když se rozbije Haptic Home Button vašeho iPhone.\nDalší způsob, jak získat tlačítko Domů na obrazovce\nJsme rádi, že Apple má tolik způsobů, jak udělat jedinou věc. Samozřejmě existuje ještě další cesta, jak dostat domovské tlačítko vašeho iPhone na obrazovku! A to funguje pro jakýkoli iDevice, nejen pro iPhony s haptickou zpětnou vazbou.\nPřístup k tlačítku Domů na obrazovce\nPřejděte dolů na Interakce\nKlepněte na AssistiveTouch\nSlide AssistiveTouch ZAPNUTO\nVyberte Přizpůsobit nabídku nejvyšší úrovně\nChcete-li zvýšit nebo snížit počet ikon, klikněte na znaménka + nebo -\nPokud chcete mít přístup pouze na domovskou stránku, snižte na 1 celkovou ikonu\nKlepnutím na ikonu to změníte\nZ dostupného seznamu vyberte Domů\nPokud má váš iPhone nebo iDevice 3D Touch, existuje další možnost přidružit akci 3D Touch k vašemu domovskému tlačítku.\nAktivujte tlačítko Domů AssistiveTouch pro 3D Touch iDevices\nPřejděte dolů na 3D dotykovou akci a klepněte na\nNyní už stačí jen 3D dotykem ikony AssistiveTouch přejít na domov! A ikona Assistive Touch je vždy na obrazovce, takže Home je jen 3D Touch.\nDalší informace o AssistiveTouch a domovském tlačítku najdete v našich článcích\nTlačítko Domů nefunguje nebo nereaguje\nJak používat zařízení iOS bez domovského tlačítka\n3D Touch Haptics nefunguje\nPokud zjistíte, že se vaše zkratky 3D Touch při stisknutí nespouštějí, je třeba vyzkoušet několik věcí. Nejprve se ujistěte, že na každou ikonu silně stisknete a otevřete místní nabídku. Ukazuje se, že se všemi aktualizacemi v systému iOS a v novém Taptic Engine je nyní potřeba vyvinout větší tlak než předchozí, abyste otevřeli nabídku 3D dotykových zkratek.\nPokud nepomohlo použití dalšího tlaku A dlouhé držení, zkuste upravit haptickou sílu na pevnější nastavení. Viz níže uvedená část „Volba haptického nastavení“.\nZkontrolujte své haptické nastavení pro iPhone\nNejběžnějším důvodem, proč vaše haptiky pro iPhone nefungují správně, je to, že haptické nastavení je pro vás nastaveno příliš nízko. Naštěstí je to velmi jednoduché upravit.\nVýběr vašeho haptického prostředí\nVýběr tlačítka Domů otevře okno nastavení „Zvolte kliknutí“. K dispozici jsou 3 nastavení - od nejlehčího až po nejsilnější. Vyzkoušejte každé nastavení (1-2-3) a zjistěte, které z těchto tří nastavení vám připadá správné. Vyberte číslo a poté jej otestujte stisknutím tlačítka Domů.\nNejlepší je tato nastavení vyzkoušet, když držíte telefon versus ležet na stole nebo něco jiného. Máte tendenci zaznamenávat změny tlaku více, když držíte zařízení iDevice, než když ho drží něco jiného než vy.\nProveďte toto testování několik kol, abyste získali skutečný pocit z každého nastavení - zpočátku možná nebudete cítit velký rozdíl mezi těmito třemi nastaveními. Ale když je několikrát otestujete, začnete si všímat rozdílu v tom, kolik tlaku je zapotřebí k stisknutí.\nZkontrolujte, zda jsou zapnuty haptiky\nPokud po nastavení haptické síly (stupnice 1-3) stále nepociťujete žádnou haptiku, podívejte se do Nastavení zvuků a haptiky a ověřte, zda jsou haptiky skutečně zapnuté.\nOvěřte, zda jsou haptiky zapnuté\nPřejděte do Nastavení> Zvuky a haptika\nZkontrolujte, zda jsou kliknutí na klávesnici, uzamčení zvuků a systémová haptika zapnuta\nDalší informace o povolení nebo zakázání zařízení iPhone Haptics najdete v našem podrobném článku.\nPoslední snaha o příkop\nPokud se vám haptika nadále nezobrazuje nebo se zobrazuje pouze v určitých věcech, zkontrolujte, zda není váš boční přepínač pro Ring / Silent nastaven na Silent (ztlumit).\nNa našich zařízeních iPhone 7 a Apple Watch jsme si trochu zamilovali haptiku. Přidání haptiky vytváří zcela nový senzorický zážitek při práci s našimi iDevices a Apple Watches. Haptická zpětná vazba je pohlcující a sakra spousty zábavy!\nApple Taptic Engine převádí data na hmatovou zpětnou vazbu, která je hmatová. Vlastně to cítíme! Budoucností mobilních zařízení je náš smysl pro dotek, vytváření produktů, které simulují texturu a tlak. Potenciál jde mnohem dál než po stisknutí tlačítek - simuluje to, jaké to je žít v našem světě (a možná i v jiných světech). Pomyslete na měkký pocit pírka nebo drsnost zubatého kamene. Haptika jsou prostředky k získání těchto pocitů prostřednictvím našich mobilních zařízení.\nA jsme jen na začátku ...


Česká televize odvysílá před volbami 13 krajských debat i Superdebatu | ParlamentniListy.cz – politika ze všech stran\nParlamentníListy.cz » Zprávy » Tiskové zprávy » Česká televize odvysílá před volbami 13 krajských debat i Superdebatu\nStejně jako v předchozích letech vydává také nad rámec norem, kterými se řídí, Pravidla předvolebního a volebního vysílání. K dispozici jsou na webových stránkách ČT. Záznam již odvysíláných debat najdete ZDE.\nBritská BBC má nového šéfa. I na Kavčích horách by měli zpozornět\nČeská televize , ČT , krajské volby 2020


5 věcí, které mohou potopit váš tým | Adpontes\n24.10. 2019Jiří Sobek3691x0 Komentářů\nDobře fungující tým a dobrý kolektiv je jedna z věcí, kterých si lidé v práci nejvíce cení. Některé věci ovšem mohou tým výrazně oslabit nebo dokonce rozložit. A právě proto je potřeba si na ně dávat zvláštní pozor.\nProblém č. 1: Příliš velký tým\nIdeální velikost týmu je zhruba 7 – 12 lidí. Když je tým menší, obvykle to není problém. Spousta malých týmů funguje skvěle. Větší potíž nastává, když je tým moc velký. 20 lidí je již příliš. Velká skupina obvykle nefunguje jako skutečný tým. Proč to tak je?\nVelké skupiny bývají méně soudržné. Lidé se znají méně do hloubky. Ve velkých skupinách obvykle vznikají různé menší skupinky, které mezi sebou někdy i soupeří. Také komunikace je na horší úrovni. Daleko efektivněji můžeme komunikovat s desíti lidmi v týmu než s pětadvaceti. Ve větších týmech proto častěji vznikají různé informační šumy a nedorozumění.\nPrvní podmínka hladkého fungování týmu zní: tým nesmí být příliš velký.\nProblém č. 2: Dlouhodobé přetěžování\nAž příliš mnoho týmů v sociálních službách je dlouhodobě přetěžováno. Pracovní zátěž je příliš velká a nikdo to neřeší. Někdy tento stav vznikne téměř nepozorovaně. Přicházejí například stále náročnější klienti, ale počet personálu se nemění. Nejhorší je, že lidé si na zvýšenou zátěž zvyknou. Časem přestávají vnímat, že je zátěž přehnaná. Nebo pokládají za svoji chybu, že vše nezvládají tak, jak by chtěli.\nTým, který je dlouhodobě přetěžovaný, nikdy nemůže fungovat dobře. V takovém týmu se šíří atmosféra únavy, zklamání a frustrace. Zhoršují se vztahy v týmu, vztah ke klientům a celkově klesá i výkon a kvalita práce.\nPokud chceme mít dobře fungující tým, musíme myslet na to, že pracovní zátěž nikdy nesmí na delší dobu překročit únosnou mez.\nProblém č. 3: Ztráta společného cíle\nDobrý tým se vyznačuje tím, že lidé mají nějaký společný cíl nebo vizi. Mají jasnou představu, proč svoji práci dělají a kam tým nebo celá organizace směřuje. Společný cíl lidi spojuje a motivuje. Všichni pak mohou táhnout za jeden provaz.\nV mnoha týmech se společný cíl časem vytratí. Vytratí se také vědomí smyslu naší práce. A co zbude? Nezáživná každodenní rutina. Tým sklouzne do vyjetých kolejí. Lidé pak v práci dělají v podstatě neustále to samé a práce je pomalu, ale jistě přestává bavit.\nJestli se ve vašem týmu společný cíl ztrácí, je nejvyšší čas se na chvíli zastavit a společně popřemýšlet o tom, proč vlastně svoji práci děláme a kam naše společné úsilí směřuje.\nProblém č. 4: Nedořešené problémy\nV každém týmu vznikají nejrůznější problémy či neshody. To je naprosto běžné. Dobrý a špatný tým se liší v tom, jak na problémy reaguje. Ve špatně fungujícím týmu se problémy většinou neřeší. Lidé se spolu pohádají, ale nedojdou ke konstruktivnímu řešení.\nDalší možností je, že se problémy zametají pod koberec. Nemluvíme o nich nahlas. Tváříme se, že neexistují a doufáme, že časem samy zmizí. Což se většinou nestane. Neřešené problémy neustále vybublávají na povrch a kazí atmosféru v týmu.\nPři řešení problémů hraje velkou roli vedoucí týmu. Nemůže od problémů dávat ruce pryč se slovy: ať si to vyřeší sami. Vedoucí by měl být člověkem, který týmu i jednotlivcům pomáhá najít konstruktivní řešení problémů.\nProblém č. 5: Více kritiky než ocenění\nV dobře fungujících týmech se lidé navzájem více oceňují a povzbuzují, než kritizují. V mnoha týmech je to bohužel přesně naopak. Převládá vzájemná kritika. Lidé se soustředí spíše na problémy a na to, co kdo udělal špatně. Dobrý výkon a dobrá práce jsou brány jako cosi samozřejmého, co si nezaslouží zmínku a ocenění.\nVýsledkem je, že lidé ztrácejí motivaci. Bojí se udělat chybu. Atmosféra v týmu je nepříjemná.\nOcenit sám sebe i druhé je pro mnoho lidí velká výzva. Ale je to něco, co může atmosféru v týmu výrazně proměnit. Stačí dva jednoduché kroky. Za prvé: všimnout si, co druhý člověk dělá dobře. Za druhé: říct mu to.\nPracovat v dobře fungujícím týmu je radost. Pokud dobrý tým máte, tak držím palce, aby vám to vydrželo. A jestli to zatím není žádná velká sláva, snad vám nápady v tomto článku pomohou atmosféru v týmu o něco zlepšit.\nTagy: LeadershipSpokojenost v práciTýmová spolupráce


FAQ | Portu - Lepší místo pro peníze\nCo se stane s penězi, které vložím na svůj Portu účet?\nPoté, co zašlete finanční prostředky opatřené variabilním symbolem korespondujícím s vaším portfoliem, jsou vaše prostředky automaticky investovány do zvoleného Portu portfolia. Provedení investice vám potvrdíme e-mailem. Hodnota vašeho portfolia bude denně aktualizována podle tržní hodnoty jednotlivých cenných papírů ve vašem portfoliu.\nCo je to rebalance?\nRebalance je návrat vašeho portfolia k původnímu rozložení jednotlivých tříd aktiv. Klientská portfolia jsou složena z několika cenných papírů rozdílného charakteru (akciové, dluhopisové aj.). Poměr jednotlivých cenných papírů v portfoliu (jejich alokace) je stanoven na základě modelu řízení rizika tak, aby odpovídal předem stanoveným parametrům – především maximální míře rizika, kterou může klient nést. Vlivem vývoje cen jednotlivých instrumentů v průběhu času se však vaše portfolio může odchýlit od původní alokace, což může vést k nárůstu rizika ve vašem portfoliu. Pokud jsou překročeny stanovené limity, je vaše portfolio rebalancováno, aby bylo navráceno do předem stanoveného rozložení. Více o rebalancingu zde.\nJak často probíhá rebalance?\nMechanismus Portu je nastaven tak, aby konstantně vyhodnocoval, zda vaše portfolio odpovídá předem stanoveným parametrům. Pokud se od parametrů vychýlí o více než jsou nastavené limity, bude proveden rebalancing neboli úprava alokace vašich prostředků. Pokud se například změní charakter některých aktiv (akciové trhy začnou příliš kolísat) a celé portfolio se tak pro vás stane příliš rizikovým, dojde k realokaci vašich prostředků do méně rizikových skupin aktiv (dluhopisy, fondy peněžního trhu atp.) tak, aby byla míra rizika, kterou jste společně s Portu zvolili, zachována.\nV průměru očekáváme, že k rebalancingu klientských portfolií bude docházet jednou měsíčně. Směrodatný však vždy bude aktuální stav vašeho portfolia – pokud bude potřeba provést úpravu častěji, Portu ji provede. Agregujeme nově investované peníze spolu s potřebou realokace všech klientských portfolií současně do velkých objednávek, abychom minimalizovali náklady za nákup a prodej cenných papírů.\nDo čeho investuji?\nPortfolia Portu jsou složena primárně z burzovně obchodovaných fondů (Exchange traded funds, ETF). Jedná se o likvidní cenné papíry, které sledují bazický index, komodity, dluhopisy nebo i koš aktiv jako například indexový fond. Na rozdíl od podílových fondů jsou ETF obchodovány stejně jako například akcie na burze a jejich cena se tedy vyvíjí podle vývoje na trhu. Vy, jako investor, pak vlastníte přímo jednotlivá ETF nebo jejich frakce.\nChci vědět víc o ETF…\nBurzovně obchodované fondy neboli ETF jsou cenné papíry emitované zpravidla velkými společnostmi (Vanguard, Barclay’s), které sledují konkrétní bazický index nebo jiný koš aktiv, a celý tento cenný papír se sám o sobě obchoduje na burze. Nákup ETF znamená investici do všech jednotlivých aktiv, která náleží k danému indexu nebo koši. Manažeři ETF se nesnaží předehnat trh aktivním výběrem jednotlivých akcií, ale naopak daný trh kopírovat sestavením ETF v takové struktuře, jako je konstruovaný sledovaný index. Tím je eliminován lidský faktor v podobě rizika chybného výběru jednotlivé akcie správcem portfolia nebo fondu, která může výrazně ztratit na hodnotě. Více o ETF čtěte zde.\nPodle čeho vybíráte jednotlivá ETF?\nPři výběru aktiv, do kterých budeme investovat, zvažujeme velké množství ukazatelů, jako jsou poplatky, nákladovost (TER), likvidita. V rámci Portu portfolií také sestavujeme portfolio tak, aby bylo dostatečně diverzifikované. Hodnotíme měnu aktiva a měnu aktiv podkladových. Všechny tyto proměnné vyhodnotí tým expertů, který pak uzpůsobí jednotlivá portfolia tak, aby měla co nejvyšší výnosnost při dané rizikovosti.\nDividendy na ETF?\nETF přealokovává dividendy z podkladových aktiv. Tzn. že pokud fond drží akcie Apple, který vyplatí dividendy, ty jsou pak přerozděleny v daném poměru investorům. Ve většině případů fondy jednotlivé dividendy poskládají dohromady a vyplácejí je jednou za čtvrtletí. Co je to dividenda?\nProč bych si doporučené ETF nekoupil napřímo sám?\nPortfolio, které Portu sestaví, je samozřejmě možné replikovat a jednotlivá ETF si koupit od tradičních brokerů. Nicméně je nikde nebudete moci koupit bez poplatků a budete platit za každý jejich nákup, prodej a výměnu. Portu dokáže tyto náklady díky nákupům ve velkých objemech stlačit na minimum. Kromě toho vám poskytuje další výhody. Obhospodařování a rebalancing vašeho portfolia (který Portu provádí za vás automaticky) zabere mnoho času a vyžaduje pravidelný monitoring situace na trhu a odborné znalosti. Portu vám tedy umožňuje jednoduše provést inteligentní investici, a tím získat čas na věci, které vás baví více než správa vlastních peněz.\nMohu ovlivnit skladbu Portu portfolia a některé cenné papíry vyměnit?\nV Portu jsme toho názoru, že jednou z hlavních příčin nízké výkonnosti portfolií je vliv lidských emocí na výběr jednotlivých aktiv. Portfolia Portu jsou pečlivě složena tak, aby jejich rizikovost odpovídala vašim potřebám a možnostem. Individuální zásah do struktury doporučeného portfolia by narušil investiční strategii. Z tohoto důvodu vám v rámci Portu portfolií, o které se staráme my, možnost složení portfolia měnit nenabízíme.\nPokud však máte dostatečné znalosti a zkušenosti, věříte si a máte jasnou vizi, můžete si vytvořit vlastní strategii v rámci služby Portu strategie.\nMám měnit doporučené portfolio?\nPortu vám na základě dotazníku doporučí portfolio, které bude nejvíce odpovídat vašim cílům a potřebám. Změny v rámci stanovených limitů jsou klientům sice povoleny, ale měli by mít vždy na paměti, že tím zasahují do investiční strategie, a pravděpodobnost, že dosáhnou svých cílů, může klesnout. Klientům, kteří nemají s investováním dostatečné zkušenosti, proto nedoporučujeme měnit portfolio, které Portu navrhne jako nejvhodnější.\nProč musím vyplnit dobu, na kterou plánuji investovat?\nDoba, za jakou plánujete peníze vybrat zpět, velmi ovlivňuje volbu nejvhodnější investiční strategie, a je proto zásadní pro poskytnutí správného doporučení. Pokud například plánujete vybrat peníze zpět po dvou letech, je vhodnější investovat do více konzervativního portfolia, než pokud investujete na 10 let. V krátkém období se může stát, že velmi agresivní portfolia budou ztrátová vlivem krátkodobých propadů. V dlouhém období si naopak můžete dovolit investovat i do agresivnějších portfolií, přestože jste relativně konzervativní investor.\nMůže být investování s Portu výnosné i v případě, že chci investovat na krátkou dobu?\nJelikož je investování v Portu pasivní formou investování, doporučujeme investovat na co nejdelší dobu. Krátkodobě totiž může dojít k poklesům na trzích, ale dlouhodobě očekáváme růst globálního trhu. Takže, ano, investování může, ale i nemusí, být výnosné při krátkém investičním horizontu.\nJedná se u Portu o aktivní správu majetku?\nV tradičním slova smyslu ne. Portu nabízí pasivní formu finančního investování s dynamickým řízením rizika. Dynamického řízení rizika je dosahováno skrze rebalancing vašeho portfolia. Klientská portfolia jsou složena z několika ETF rozdílného charakteru (akciové, indexové, dluhopisové aj.). Poměr jednotlivých cenných papírů v portfoliu je stanoven na základě modelu řízení rizika tak, aby odpovídal předem stanoveným parametrům – především maximální míře rizika, kterou může klient nést. V průběhu času je vaše portfolio rebalancováno, aby byly tyto předem stanovené parametry zachovány. Z tohoto hlediska se tak o aktivní správu portfolia jedná. Více též v článku Aktivní vs. pasivní správa portfolia.\nJaký výnos můžu očekávat?\nPředpovídat výnos na finančních trzích je obtížné. Proto od nás nikdy neuslyšíte fráze jako „garantovaný výnos“ a „investujete bez rizika“. Investování na finančních trzích je rizikové a budoucí výnos nelze s jistotou garantovat. Dlouhodobě se ale dá říci, že akciový trh roste v průměru o 10 %. To ale neznamená, že tomu tak bude i nadále. Existují roky, kdy trhy rostly o 30 % nebo také spadly o 50 %. Z dlouhodobého hlediska předpokládáme zajímavý růst. Náš styl investování je spíše pasivní a dlouhodobý, proto by drobné výkyvy v hodnotě portfolia měly být očekávané a naprosto normální.\nJak v Portu nakládáte s novými vklady a hotovostí?\nNakládání s hotovostí (ať už v českých korunách nebo cizí měně) je dáno jasnými pravidly. Hotovostní složka je nedílnou součástí portfolií, která slouží především k provádění operativních úprav portfolia.\nUrčitá velikost hotovosti je v portfoliích udržována například za účelem potřeby dokoupit některé instrumenty nebo strhnout poplatek za správu bez nutnosti prodávat instrumenty (což by mohlo mít nežádoucí daňové dopady), ale i k pokrytí případných ztrát z instrumentů měnového zajištění.\nV případě vložení nových peněz se částka nejprve připočte k hotovosti, odkud je následně zainvestována. K investování dochází zpravidla jednou týdně.\nNe vždy však musí dojít k zainvestování celé nově vložené hotovosti, jelikož Portu je nastaveno tak, aby optimalizovalo náklady a zároveň dělalo to, co je pro investora nejlepší. Pokud je například vložená částka v porovnání s celkovou velikostí portfolia malá, může investiční algoritmus vyhodnotit, že je lepší celou částku nebo její část ponechat v hotovostní složce.\nCo je to měnové zajištění a kdy má smysl\nMěnové zajištění minimalizuje vliv výkyvů měnových kurzů na výnos vaší investice. Část vaší investice se skládá z instrumentů v cizích měnách, jejichž výnos může být po přepočtení do českých korun ovlivněn změnami měnových kurzů. Posilování české koruny (například z 26 korun za euro na 25) má negativní vliv na výnos zahraničních investic – tedy jej snižuje – jelikož po přepočtení výnosu na koruny dostanete za jedno euro (nebo dolar) méně korun. Naopak oslabování české koruny má vliv na výnos pozitivní.\nVliv měnového kurzu na výnos zahraniční investice se minimalizuje pomocí instrumentů měnového zajištění – swapů a forwardů. Jedná se o termínované operace, které po určitou dobu fixují měnový kurz. Při sjednávání termínované operace se stanoví délka období, po které se bude kurz fixovat, a budoucí hodnota směnného kurzu. Měnové zajištění tak po určité období ochrání investici proti posilování domácí měny, avšak – vzhledem k tomu, že je kurz fixován - zamezí i profitovat na znehodnocování domácí měny. Dále jsou s měnovým zajištěním spojeny i náklady. Jako náklad se označuje rozdíl mezi měnovým kurzem v den sjednání kontraktu a budoucím dohodnutým kurzem pro den splatnosti. Tento náklad se projeví jako snížení výnosu v řádu desetin procent.\nZ výše zmíněného plyne, že zajišťovat investici proti výkyvům měnových kurzů má smysl jen při splnění dvou následujících podmínek. Zaprvé se musí všeobecně očekávat posilování domácí měny investorů (CZK) oproti měnám, ve kterých investují (EUR, USD). Zadruhé, očekávané zisky z otevření zajišťovacího kontraktu musí převýšit jeho náklady. A právě v takové situaci se koruna po uvolnění kurzového závazku ČNB nachází právě teď. Očekává se její postupné stabilní posilování a to násobně větší, než jaké jsou náklady na zajištění tohoto posilování. Změní-li se tržní situace a očekávání ohledně budoucího vývoje české koruny již nebudou ony dvě podmínky splňovat, Portu od zajišťování pochopitelně upustí.\nJak měnové zajištění funguje\nZ technického hlediska funguje měnové zajištění následovně. Předpokládejme situaci, kdy investor na začátku roku nakoupí zahraniční cenné papíry v hodnotě 1 000 euro a při aktuálním kurzu 25 EUR/CZK za ně zaplatí 25 000 korun. Současně uzavře kontrakt, který zafixuje budoucí směnný kurz na zpětný nákup korun po jednom roce na hodnotě například 24,9 EUR/CZK. Náklad takového zajištění je tedy 10 haléřů na každé jedno euro, tedy necelé půl procento. O toto půl procento klesne výnos celé investice. Dojde-li po roce ke zhodnocení zahraniční investice o 5 % a současně domácí měna posílí na kurz 24,5 EUR/CZK (tedy o 2 %), bude čistá hodnota investice nezajištěného investora po přepočtení do korun 25 725 (1 050*24,5) a čistý výnos tedy bude činit přibližně 3 % ((25 725/25 000)-1)*100). Zajištěný investor však k přepočtu do korun použije sjednaný kurz 24,9 EURCZK a jeho hodnota investice tak bude 26 145 korun (1 050* 24,9), což odpovídá výnosu přibližně 4,6 % - neboli o 1,6 % více než u investora nezajištěného.\nCo představuje nerealizovaný zisk/ztráta u měnového zajištění?\nAby bylo možné klientům zobrazovat aktuální hodnotu portfolia průběžně, pracuje se u měnového zajištění s takzvaným nerealizovaným ziskem/ztrátou. Přestože k realizaci zajišťovacího kontraktu dojde až po předem dohodnuté době, je i průběžně možné stanovit, jaký je aktuální zisk z daného instrumentu – i když zatím nerealizovaný. K výpočtu nerealizovaného zisku/ztráty ke každému dni stačí odečíst aktuální měnový kurz od budoucího dohodnutého a výsledek vynásobit zajištěným objemem (velikostí investice). Jak výpočet vypadá si prakticky ukážeme na následujícím příkladu. Vyjděme z úvodní situace popsané výše a předpokládejme, že po půl roce od zainvestování došlo ke zhodnocení investice o 2 % a aktuální směnný kurz je 24,7 EUR/CZK. Nejprve spočtěme současnou hodnotu investice přepočtenou aktuálním kurzem - ta je 25 194 korun (1 020*24,7) a tedy při prodeji by investor utržil o 194 korun více (zisk přibližně 0,8 %). K tomu je však potřeba přičíst ještě (zatím nerealizovaný) zisk/ztrátu z instrumentu měnového zajištění. Ten je aktuálně 200 korun ((24,9-24,7)*1 000), což k celkové investici přidá dodatečných 0,8 % a celkový zisk je tedy zhruba 1,6 %. Podle vývoje měnového kurzu se hodnota nerealizovaného zisku /ztráty každý den mění a kompenzuje tak relativně nižší dosažené zisky ze zhodnocujících se zahraničních investic (případně dokonce ztráty, pokud domácí měna posílí o více, než zhodnotí zahraniční investice).\nNutno však podotknout, že stejným způsobem instrumenty měnového zajištění fungují i v případě oslabování domácí měny, jen na nich vzniká nerealizované ztráta. Pokud by tedy domácí měna znehodnotila například na aktuálních 25,1 EURCZK, byl by nerealizovaný zisk na instrumentu měnového zajištění - 200 korun – neboli by se jednalo o ztrátu. Tato ztráta by pak snižovala aktuální hodnotu investice 25 600 na přibližně 25 400 korun.\nO PortuJak začítInvestiční procesBezpečnostPoplatkyDaněPortu strategie\nCopyright © 2019 WOOD & Company Financial Services, a.s.


Reportáž redakce Proelektrotechniky.cz – Týden s elektromobilem Nissanem Leafem\nČerven 28, 6868 4:56 pm Navigace:Home Aktuality Reportáž redakce Proelektrotechniky.cz – Týden s elektromobilem Nissanem Leafem\nKategorie admin od 24.5.2016 v Aktuality, Ekologie, Elektromobilita, Proelektrotechniky cz | Komentáře nejsou povolené u textu s názvem Reportáž redakce Proelektrotechniky.cz – Týden s elektromobilem Nissanem Leafem\nJaponská automobilka Nissan patří k těm, které o sobě velmi dávají vědět v souvislosti s rozvojem elektromobility nejen v Japonsku, ale také v zahraničí včetně ČR. Její elektromobily byly prezentovány mj. i na naší konferenci Smart city v praxi. S potěšením jsme proto v květnu 2016 přijali nabídku českého zastoupení Nissanu na týdenní zapůjčení elektromobilu Nissan Leaf k ozkoušení a publikování našich zkušeností. Tato reportáž je popisuje den za dnem.\nÚterý – seznamování s elektromobilem, jízda po městě a první dojmy\n„Náš“ Nissan Leaf je prostorný čtyř- až pětimístný elektromobil, tedy takříkajíc „plnohodnotné auto“. Pohání jej synchronní elektromotor o maximálním výkonu 80 kW. Jako zdroj energie slouží 30kWh trakční baterie. Výrobcem udávaný homologovaný dojezd činí 250 km a jednotková spotřeba energie 0,15 kWh/km, což odpovídá průměrnému dojezdu 200 km. Dosavadní praktické poznatky jiných hovoří o dojezdu cca 180 km. Jsme zvědaví, které z hodnot dají za pravdu naše vlastní zkušenosti během následujícího týdne.\nK elektromobilu hodláme od začátku přistupovat ne z pozice ekologických a technických nadšenců, ale spíše jako praktičtí, přízemní a tak trochu starosvětští uživatelé, pro které je auto prostě dopravní prostředek, nikoli hračka nebo didaktická pomůcka. Nakolik to jde, snažíme se proto brát s nadhledem snahy elektromobilu nás neustále vychovávat a usměrňovat. Také ovšem něco víme o elektrické trakci, takže využíváme (a užíváme si) to, co nám elektrický pohon nabízí.\nTestovací Leaf si zapůjčujeme u dealera Autobond v Praze-Hloubětíně. Po krátkých úvodních formalitách jej přebíráme a náš elektromobilní týden začíná.\nElektromobil na nás svítí, bliká, píská a mluví a my si uvědomujeme nečekanou mrzutost: Ve voze chybí uživatelská příručka (na což, jak nás vzápětí informuje dealer, prý Nissan občas rád zapomíná). Operativně přehodnotíme dnešní program a zastavujeme nejprve v blízkém podzemním parkovišti, kde věnujeme půlhodinku zábavnému kvízu na téma: „Co asi znamená tahle kontrolka?“, „Jak vlastně fungují světla?“, případně: „Kdy začne fungovat imobilizér?“. Později si manuál „vygooglujeme“ a stáhneme alespoň v angličtině.\nRůzné záhadné kontrolky a jiné signály tohohle přepečlivého auta nás ostatně cvičí průběžně celý týden, aniž by došlo k nějakému skutečnému problému. Podobně jako ony poněkud odvádějí pozornost také stromečky, které řidič dostává na displeji „za odměnu“, vyhodnotí-li moudrý vůz jeho styl jízdy jako ekologický. Elektromobilista pak jezdí ekologicky, ale riskuje dopravní nehodu. Méně je zkrátka někdy více – aspoň tedy pro nás staré praktiky. Naproti tomu nám bez manuálu chvíli trvá, než se metodou „pokus-omyl“ propracujeme k ukazateli jednotkové spotřeby energie, takže ji zpočátku můžeme nanejvýš odhadovat podle ujetých kilometrů a grafického znázornění stavu nabití baterií na displeji.\nTeď už ale máme před sebou první den ježdění s Leafem. Čeká nás pracovní schůzka v nedalekých Vysočanech. Poté chceme přejet ulicemi čtvrtku Prahy a ozkoušet rychlonabíjecí stanici ČEZ u jejich generálního ředitelství v Duhové ulici, po dálnici pak dojet do našich domovských Říčan.\nOd první chvíle si uvědomujeme velmi tichý provoz elektromobilu. Tím spíše pak člověk vnímá zvuky z okolí a auta se spalovacím motorem mu najednou přijdou jakási „necivilizovaná“. Je znát, že v městském provozu je Leaf doma. Tichý chod spolu s plynulou akcelerací a celkovou dynamikou vozu dělá z otravné jízdy pražskými ulicemi v odpolední špičce zajímavý a nikoli nepříjemný zážitek. Spolu se vším popojížděním v místě tak ujedeme kolem 20 km s průměrnou spotřebou cca 0,13 kWh/km. Je znát, že brzdění motorem, při němž motor rekuperuje, má na spotřebu velmi příznivý vliv. Tak je tomu ostatně i u „velké“ elektromobility, od elektrobusu po elektrickou lokomotivu.\nU rychlonabíjecí stanice ČEZ volíme nabíjení stejnosměrným proudem ze zásuvky CHAdeMO s maximálním výkonem 50 kW. Z nuly na 80 % by nás měla nabít zhruba za půlhodinu. Protože je však baterie téměř nabitá, výkon začíná na 10 kW a postupně klesá. Procento nabití se zvýší během necelé půlhodiny o pouhých 6 %. Nemá tedy smysl čekat, až se baterie dobije úplně „nadoraz“.\nObsluha nabíjecí stanice je jednoduchá a názorná a manipulace s objemnou stejnosměrnou zásuvkou není nijak fyzicky náročná, jak lze někdy zaslechnout. Oproti běžnému tankování je navíc celá procedura nezvykle čistá.\nCestou zpět, stále v odpolední špičce, ujedeme přes 18 km, částečně po městském okruhu a po dálnici. Spotřeba energie o trochu stoupla k cca 0,15 kWh/km. Je znát, že tohle auto je třeba držet na přímých úsecích pod kontrolou.\nElektromobil dáváme v garáži nabít přes přenosnou nabíječku, což bude následujících šest dní náš pravidelný rituál.\nStředa – venkovské pojíždění\nPo včerejším městském provozu dnes vyzkoušíme elektromobil při zcela běžném pojíždění po českém venkově. Za tím účelem jsme se odpoledne vypravili na výlet do nedalekého Posázaví kolem Jílového, plného kopců a točitých místních silnic.\nI v ostrých zatáčkách sedí Leaf jak přibitý. Jeho osmdesátikilowattový motor si hravě poradí s prudkým stoupáním a řidič navíc nemusí pod kopcem přemýšlet, zda má motor dostatečně roztočený. Stačí jen trochu přišlápnout pedál a nechat se za tichého mňoukání elektromotoru vynést na obzor.\nVe vsích – zvláště tam, kde nejsou chodníky – je ovšem třeba být velmi ostražitý, neustále sledovat chodce a předvídat jejich pohyby. V tomto případě je hluk auta včas neupozorní na blížící se nebezpečí.\nKrajinou Posázaví jsme najeli celkem 64 kilometry. Díky rekuperaci při jízdě z kopce se spotřeba energie pohybovala kolem 0,12 – 0,13 kWh/km.\nČtvrtek – po nákupech v okolí a po dálnici do sousedního kraje\nDnes dopoledne jsme se rozhodli zahrát si na elektrifikovanou ženu v domácnosti a ozkoušet další typ cesty, o kterém se v souvislosti s elektromobily často hovoří, totiž nakupování v obchodním centru s dobíjením u tamní nabíjecí stanice během nákupu. Věci se ovšem vyvinuly trochu jinak, než jsme si původně představovali.\nObchodní centra v Praze jsou velmi slušně vybavena nabíjecími stanicemi PRE, k nimž je ovšem nutno si zařídit speciální kartu. Kvůli zkušebnímu týdnu nic podobného nepodnikáme a rozhodneme se využít čip k nabíjecím stanicím ČEZ, kterým nás s laskavostí a pochopením jako VIP vybavil Nissan.\nNabíjecí stanice ČEZ v rozumném dosahu se nachází u restaurace McDonald’s nedaleko obchodního centra Černý Most. Rozhodneme se ji tedy využít. Ale ouha, když k ní dojedeme, na obou nabíjecích stáních zabírají místo „motorová“ auta – BMW a Mercedes. Co teď? Nápad s přivoláním policie zavrhujeme jako časově náročný. Vyrazíme tedy do restaurace a pátráme po řidičích zmíněných automobilů. Po rozruchu, který přitom děláme, se postupně zvedají a oba vypadají přesně tak, jak se chovají: zaoblený typ „kšeftař“ s nekoordinovanými pohyby a nepříliš inteligentním výrazem. Řidič „bavoráku“ s bohorovnou poznámkou přeparkuje na místo pro invalidy a nepřeruší tok hovoru o jakémsi zboží a Mercedes dál zabírá druhé stání pro elektromobil.\nNabíjecí stanice je tedy volná a plně funkční. Volíme zásuvku typu Mennekes a nabíjíme výkonem kolem 7 kW. Po tomhle extempore už ale máme hry na elektromobilní „bydlenku“ právě tak dost. Po deseti minutách končíme experiment a se zhruba kilowatthodinou navíc se vracíme zpět.\nPoučení? Pokud si člověk pořídí elektromobil, měl by se k němu vybavit všemi myslitelnými nabíjecími kartami. A nikdy by také neměl spoléhat na jednu nabíjecí stanici. Vždycky je tu totiž – přinejmenším v České kotlině – možnost, že bude nabíjecí stání obsazeno podivnými typy, s nimiž je těžké se dohadovat, jakkoli je člověk v právu.\nToto dopoledne jsme ujeli v dopravní špičce po čtyřproudém městském okruhu i po klikatém středočeském „tankodromu“ skoro 50 kilometrů. Průměrnou spotřebu energie jsme díky častému zpomalování drželi nízko, kolem 0,12 kWh/km.\nNavečer jedeme předvést elektromobil přátelům a kolegům do Roudnice nad Labem, vzdálené přímou trasou 64 km, z toho asi 35 km po dálnici.\nS baterií dobitou doma přes den na sto procent se vydáváme na cestu. Směrem tam jedeme v husté podvečerní špičce se zácpami, které částečně objíždíme po místních silnicích. I s krátkou předváděcí jízdou v místě tak najedeme asi 75 kilometrů a spotřebujeme kolem 0,15 kWh/km.\nV Roudnici připojujeme elektromobil k dobití na domácí zásuvku. Z důvodu, který se už nejspíš nikdy nedovíme, se ale nabíjecí proces přeruší, jen co se od auta vzdálíme. Na zpáteční cestu tak vyrážíme se zhruba dvoutřetinovou zásobou energie v bateriích.\nCesta zpět vede nejkratším směrem – 64 km většinou po téměř prázdné dálnici a městských čtyřproudých silnicích, a protože je již úplná tma, reflektory naplno svítí. Spotřeba energie povážlivě roste. Zdá se, že na rovné noční dálnici ubývají kilometry dojezdu na displeji více než dvojnásobným tempem, než je obvyklé. S tím se dostavuje i pověstná „úzkost z posledního kilometru“. Jakmile se však přiblížíme k Praze, silnice začne klesat z kopce a provoz zhoustne, začneme více rekuperovat a prudký úbytek energie v bateriích se zpomalí, místy dokonce zastaví. Při příjezdu tam stále zbývá něco přes 6 kilowatthodin.\nPrůměrná spotřeba na této zpáteční cestě nakonec byla cca 0,2 kWh/km – prakticky dvojnásobek té, kterou jsme naměřili ráno v hustém městském provozu a jen s denním svícením. Za stejných podmínek v zimě, kdy by bylo nutno v autě navíc přitopit, by se ještě zvýšila.\nPátek – kolem Prahy pro firmu i pro domácnost\nDnes ráno jedeme elektromobilem na důležitou obchodní schůzku. Úsporná a ekologická jízda teď musí trochu ustoupit do pozadí, hlavní je dojet včas. Náš cíl leží na karlovarské výpadovce, tedy téměř na protilehlém konci Prahy. Volíme co nejplynulejší cestu po čtyřproudém Pražském okruhu, vlnícím se nahoru a dolů po Středočeské pahorkatině a přes údolí Vltavy a Berounky. Při návratu kromě toho objíždíme ucpaný sjezd z dálnice po místních silnicích.\nTam i zpět najedeme celkem 84 kilometry s průměrnou spotřebou na úrovni běžného standardu Leafa, tedy kolem 0,15 kWh/km.\nBěhem zpáteční cesty několikrát zkoušíme tzv. ekorežim jízdy, který lze na elektromobilu zvolit. Jeho hlavním efektem je, že auto začne nekontrolovatelně zpomalovat a ztrácí svoji živost; na celkové spotřebě energie se jeho zapnutí nijak zvlášť neprojeví. Docházíme k závěru, že ekorežim je lépe nepoužívat. V lepším případě připravuje elektromobil o jeho atraktivní jízdní vlastnosti, v horším případě by mohlo být jeho nekontrolovatelné zpomalování nebezpečné, pokud by při něm nastala složitá dopravní situace, kdy je nutno reagovat během zlomků vteřiny.\nNavečer nás čekají ještě drobné pojížďky po místních silnicích v okolí Prahy – na poštu, něco dokoupit a tak. Najeli jsme přitom 32 km s průměrnou spotřebou kolem 0,13 kWh/km.\nZ této, jindy spíše obtěžující, povinnosti dělá elektromobil docela zajímavé povyražení. Jen je nutné neustále ostřížím zrakem sledovat chodce, zvláště ty starší, které teplý páteční podvečer vylákal ven a poněkud otupuje jejich smysly i pud sebezáchovy.\nSobota – výlet do Krkonoš\nDíky našemu odbornému zájmu o Smart region Vrchlabí víme, že v tomto krkonošském městě plném inovativní energetiky mají hned několik nabíjecích stanic ČEZ, z toho jednu rychlonabíjecí. Na dnešní den si proto naplánujeme výlet do Krkonoš s dobitím baterií právě u této rychlonabíjecí stanice. Zatímco jindy se snažíme být na začátku naší horské túry co možná nejdříve, abychom měli co nejvíce času na horské hřebeny, dnes tomu bude trochu jinak – s elektromobilem u delších vzdáleností zkrátka platí, že cesta je cíl.\nKolem půl deváté ranní se vydáváme na výlet. Po čtvrtečních zkušenostech s dálnicí volíme trasu takříkajíc „přes Kotěhůlky“ – po místních silnicích či „státovkách“ z Říčan přes Český Brod a Poděbrady do Jičína, a odtud již po běžné trase do Vrchlabí. Po zhruba třech hodinách jízdy, fotografování na cestě a objížděk přijíždíme k vrchlabské Benzině s rychlonabíjecí stanicí. Máme za sebou 123 km s průměrnou spotřebou kolem 0,13 kWh/km a v bateriích máme více než 40 % energie.\nZhruba třičtvrtěhodinu do plného nabití baterií strávíme poledním piknikem, a poté vyrážíme vzhůru do kopců, do 12 km vzdáleného Benecka pod horou Žalým, kde je náš dnešní cíl. Cestou tam jsme tedy ujeli celkem 135 km s průměrnou spotřebou kolem 0,15 kWh/km.\nNásledující tři a tři čtvrtě hodiny strávíme příjemnou turistikou kolem Žalého. Na našich krkonošských túrách prochodíme při podobných příležitostech obvykle dvojnásobek, ale jak zkraje řečeno, tentokrát „náš“ elektromobil hlasoval spíše pro jarní idylku. Po nezbytném fotografování se pak v podvečer vydáváme na zpáteční cestu.\nElektromobil Nissan Leaf v Krkonoších – Benecko\nDo Vrchlabí k nabíjecí stanici přijíždíme s baterií nabitou na 91 %. Za jiných okolností bychom hned pokračovali, ale nevíme, co se spotřebou udělá noční svícení, a tak zde raději zastavujeme a dobíjíme na plnou kapacitu. Protože se ovšem u posledních procent nabití pohybuje nabíjecí výkon mezi jedním a třemi kilowatty, strávíme zde skoro tolik času, jako v poledne. O zábavu se naštěstí postarají autoveteráni, tankující v Benzině na své spanilé jízdě, a tak se zájmem sledujeme setkání minulosti a budoucnosti:\nNa spotřebě energie je znát, že většinu cesty sjíždíme z hor do Polabí – pohybuje se nyní nepatrně přes 0,1 kWh/km. A k naší úlevě se na ní později nijak dramaticky nepodepisují ani naplno rozsvícené reflektory. Naše čtvrteční večerní „adrenalinová“ zkušenost s klesající spotřebou tedy šla především na vrub rovné a téměř prázdné dálnici.\nSe zastávkou v Poděbradech přijíždíme po 130 km bezproblémové jízdy před desátou večer domů. V bateriích stále zbývá zhruba 50 % energie.\nNeděle – u babičky na kafíčku\nPo včerejším horském výletu hodláme strávit nedělní odpoledne, jak se v Čechách sluší a patří, kávou u babičky. Naše devětasedmdesátiletá stařenka bydlí v asi šedesát kilometrů vzdálených Sedlčanech. Na naše oznámení, že tentokrát přijedeme elektromobilem, reaguje s věcností letité zdravotní sestry: „Tak hlavně abyste dojeli. Já vám pak hodím z okna šňůru a dobijete se. Ale vy budete taky dobíjet cestou z kopce, že jo.“ K našemu údivu, kde bere ty znalosti, dodá: „Děda měl přece elektrickou tříkolku, nevzpomínáš si?“.\nCestou tam se zvolna klikatíme po malebných silničkách Posázaví a Neveklovska. Za jízdy chvílemi se zájmem posloucháme zpěv ptáků a žabí kvákání. Kromě nás sem vylákal slunečný den také spoustu cyklistů, které se snažíme svým tichým vozem příliš nevyplašit. Ačkoliv střízlivě vzato: Ti vnímavější postřehnou zvuk pneumatik a převodovky a ty méně vnímavé, obvykle se sluchátky na uších, by nezpřítomnil ani buldozer.\nMísto nabízené šňůry z okna se rozhodneme rozšířit babiččino elektromobilní vzdělání a jedeme ji ukázat nabíjecí stanici ČEZ v nedalekém Sedleci-Prčici. Zjišťujeme, že zásuvka Mennekes nefunguje, a tak jen pro objektiv našeho fotoaparátu chvíli nabíjíme z funkční 230V zásuvky:\nCestou zpět ze Sedlčan volíme trasu částečně po benešovském hlavním tahu. Zde se dostáváme do klasické nedělní zácpy, v níž auta dlouhé kilometry popojíždějí doslova krokem. Zjišťujeme, že tenhle postrach všech „motorových“ aut nemá na spotřebu energie elektromobilu žádný zvláštní vliv: Rozestupy mezi vozy jsou sice příliš krátké na to, aby bylo možné při brzdění účinně rekuperovat, ale při jízdě krokem kupředu je také spotřeba elektromotoru minimální.\nDojíždíme s bateriemi nabitými na třetinu, tedy zbývá cca 10 kWh. Za celý den jsme najezdili 156 kilometrů, tam i zpět se spotřebou kolem 0,13 kWh/km.\nPondělí – v ranní špičce do Prahy\nNáš týden s Nissanem Leafem se nachýlil ke konci a nezbývá než jej odevzdat zpět do Hloubětína. V nervozitě pondělní ranní špičky se proplétáme městským a příměstským provozem, chvílemi „poskakujeme“ v dopravní zácpě a chvílemi zas hbitě popojedeme po venkovských silnicích pražské periferie. Ujedeme přitom 22 kilometrů se spotřebou mírně pod 0,13 kWh/km – zkrátka, středočeská klasika.\nS Nissanem Leafem jsme strávili velmi příjemný a zajímavý týden – přesněji, šest dní a šest nocí. Celkem jsme přitom najeli kolem 850 km a vyzkoušeli cesty po různých silnicích, v různou denní dobu, v různém provozu, na různé vzdálenosti a za různým účelem. Nyní je tedy čas na hodnocení.\nK tolik diskutovanému dojezdu elektromobilu na jedno nabití baterií jsme během našeho zkušebního týdne zjistili „na vlastní kůži“ následující:\nPrůměrná spotřeba se pohybovala kolem výrobcem udávaných 0,15 kWh/km (resp. nepatrně pod nimi), což by odpovídalo dojezdu cca 200 km. Při jednotlivých cestách se ovšem spotřeba od tohoto průměru značně odchylovala v obou směrech, takže dojezd v konkrétním případě mohl hypoteticky být – v závislosti na okolnostech – někdy až 250 km, ale jindy i méně než 150 km.\nPro bezproblémové rutinní používání elektromobilu je kromě jiného dobré mít své „vyježděné“ trasy, kde není třeba myslet na ujetou vzdálenost a na zůstatkovou energii v bateriích a přepočítávat ji při každé nečekané objížďce. Pak opadá ona „úzkost z posledního kilometru“ a můžeme se plně soustředit na vlastní účel cesty.\nK tomu ještě klimatická poznámka: Během našeho testovacího týdne nám přálo roční období i počasí, takže jsme nepotřebovali v autě topit ani klimatizovat. Publikované zkušenosti elektromobilistů přitom potvrzují známou věc, že právě topení a klimatizace mohou významně, a často nepředvídatelně, ovlivnit dojezd, a je proto třeba je držet pod kontrolou.\nZajímavá byla také naše zkušenost z hlediska chování spotřeby energie v závislosti na charakteru provozu:\nPři jízdě elektromobilem si člověk musí zvyknout na to, že spotřeba energie se obvykle chová přesně opačně, než spotřeba paliva u spalovacího motoru: Kde je u klasického auta nejnižší, například při plynulé jízdě po dálnici, tam u elektromobilu povážlivě roste. Naopak při nerovnoměrném provozu nebo v kopcovitém terénu elektromobil rekuperuje a jednotková spotřeba klesá.\nKlasické dopravní zácpy, při nichž šňůra aut již stojí nebo se sune pomalu kupředu, nemají u elektromobilu na jednotkovou spotřebu energie významný vliv jedním ani druhým směrem.\nA kolik peněz to stojí na spotřebě?\nCelkem jsme během našich týdenních jízd spotřebovali něco přes 120 kilowatthodin. Kdybychom měli náklady na tuto trakční energii měřit pohyblivou složkou standardní ceny za elektřinu v naší domácnosti (tedy silová složka za vysoký tarif plus další poplatky kalkulované podle spotřeby), zaplatili bychom o málo víc než 500 Kč. Za naftu do našeho veleúsporného dieselu bychom na stejnou vzdálenost při zhruba stejných podmínkách jízdy vydali přibližně dvojnásobek.\nTo je ovšem hypotetický propočet, kdy si vše platíme doma „ze svého“ a nepočítáme přitom s elektromobilem. Náklady na spotřebovanou energii budou pro majitele elektromobilu ve skutečnosti o poznání nižší – některé nabíjecí stanice nabízejí, aspoň prozatím, elektřinu zdarma a také pro domácí nabíjení lze využít nabízený nižší tarif. Naopak velmi nízká spotřeba naší Fabie, nedosahující (s trochou řidičské dovednosti) ani v městském provozu 5 l nafty na 100 km, není zcela typická.\nCena za palivo do motoru tedy v praxi bude ve většině případů oproti srovnatelné spotřebované trakční energii mnohem vyšší. Některé publikované modelové kalkulace hovoří až o pěti- a vícenásobném rozdílu, v závislosti na uvažovaných vstupních podmínkách.\nKdo má odvahu a výdrž, může na malé plachetnici obeplout zeměkouli. To ale není to hlavní, k čemu tu malé plachetnice jsou. Podobně kdo má odvahu a výdrž, může s elektromobilem klidně objet Evropu. To ale není to hlavní, k čemu tu – aspoň prozatím – jsou elektromobily.\nJakmile se totiž s elektromobilem pustíme na delší cesty, začneme chtě nechtě věnovat větší pozornost tomu, abychom vůbec dojeli do cíle, než tomu, proč tam vlastně jedeme a abychom tam dojeli včas. Jízda a její plánování se pak stávají cílem samy o sobě. To může být zajímavé pro netradiční výlety, ale pro běžné každodenní cestování je to velmi nepraktické. Odmysleme si přitom snílky, kteří v elektromobilech vidí prostředek převýchovy uspěchaného lidstva, ale sami bývají zpravidla životně závislí na někom přízemním a uspěchaném.\nNám se Nissan Leaf dokonale osvědčil především jako výkonný, spolehlivý, příjemný a pohodlný pomocník do městského, resp. příměstského provozu, a v tomto směru můžeme jeho pořízení každému s klidným svědomím doporučit. Typický režim takového využití předpokládá nabít baterie doma či ve firmě přes noc na plnou kapacitu a naplánovat jízdu tak, aby do večera vydržely přiměřeně nabité, případně se zastavit na dobití u rychlonabíjecí stanice (je-li na trase), kde člověk nestráví zbytečně mnoho času. Podobně může fungovat i městský car sharing elektromobilů.\nElektromobil může stejně tak být vítaným pomocníkem při ježdění po venkově nebo v přírodě s obdobným režimem cest jako ve městě – ovšem zatím bohužel bez rychlonabíjecích stanic. Jak jsme se přesvědčili, kopcovitý terén není problém pro jízdní vlastnosti elektromobilu (tedy konkrétně Leafu) ani pro spotřebu energie. Pomiňme přitom, nakolik v českých vesnicích, věčně zakouřených spalováním nekvalitního uhlí a domácího či zahradního odpadu, má reálnou šanci se projevit bezemisní provoz elektromobilů.\nZ pohledu našich popsaných zkušeností s elektromobilem vnímáme jako nanejvýš užitečné domácí či firemní nabíjecí stanice a zároveň také veřejné stanice s rychlonabíjením, kterých je v Česku prozatím žalostně málo. Pomalé veřejné nabíjecí stanice mohou být využívány zejména nadšenci, kteří mají času nazbyt, ale jejich užitek pro skutečně praktickou elektromobilitu se nám jeví jako mizivý.\nPokud tedy elektromobil používáme k tomu, na co je, stává se prudce návykovým díky svým jízdním vlastnostem a především díky naprosto tichému chodu. Obojí dokáže usnadnit život a zpříjemnit běžný všední den s jeho povinnostmi, stejně jako udělat nečekanou idylu z obyčejné jízdy po českém venkově. Na svůj týden s Nissanem Leafem budeme rádi vzpomínat a věříme, že to nebyla naše poslední zkušenost s elektromobilem.\nPavla a Jakub Slavíkovi – Proelektrotechniky. cz\nPoznámka redakce: že Nissan má v elektromnobilech hodně dobře našlápnuto víme i my. Nejlepším důkazem toho byla jarní expozice Nissanu na veletrhu v Ženevě, kde mimo jiné se také představil elektreomobilní koncept IDS. Že elektrické pohony , ať stoprocentně čisté nebo hybridní se začínají čím dále tím víc hlásit o slovo, bylo to patrné nejen u Nissanu, ale takřka na každém stánku ženevského autosalonu, Škoda Auto nevyjímaje. Reportáž našich partnerů Proelektrotechniky.cz, je objektivní výpovědí toho, jak to v současnosti s elektromobily a jejich využití ve skutečnosti vypadá. Všichni víme, že jednou přijde doba, kdy do elektromobilu na baterky budeme usedat s takovou samozřejmostí, jako například používáme běžně aku vrtačku…\nNissan Concept IDS, Ženeva 2016, foto: Zdeněk Nesveda\nŠkoda Battery Evolution – Evropský týden mobility Elektrobus SOR v Praze očima odborníků – www.proelektrotechniky.cz Čína se stane světovým leadrem v rychlodobíjení elektromobilů První evropský operátor elektromobility GreenWay je ze Slovenska!\n© 6868 BusPress cz. Všechna práva vyhrazena


Nožky jako ze žurnálu z pohodlí domova - | Bety.cz\n13. 10. 2020 | Krása a móda\nNožky jako ze žurnálu. Začněte s přípravami na léto už teď\nČesnek, bílý jogurt, mátový čaj nebo vazelína. Máze něco z toho po ruce? V tom případě vám v tom, abyste chodidla a paty připravili na letní sezonu, vůbec nic nebrání.\nI když astronomické léto letošního roku oficiálně započne 20. června, a to přesně ve 23 hodin a 43 minut, venkovní teploty nám ho věrně připomínají už teď. Kdo by se tedy chtěl potit v uzavřených botách? Místo nich opět přichází na scénu daleko pohodlnější modely, jako jsou třeba sandály či žabky. A s tím souvisí vcelku důležitý dotaz. V jaké kondici jsou teď vaše nohy? Zbavte se suché kůže a jejich viditelné hrubosti pomocí osvědčených prostředků. Které nabízejí své služby?\nVazelíno, vítej mezi námi\nKolik stojí jedno balení vazelíny? Asi se shodneme v tom, že takovou investici nelze ani v nejmenším považovat za likvidační. Už jste slyšeli o tom, že pokud si vazelínu budete před spaním vtírat chodidel, zjemníte tvrdou pokožku, která je všechno, jen ne příjemná a atraktivní? Pro maximální efekt ji můžete smíchat s trochou citronové šťávy. Aby se tato procedura obešla bez mastných skvrn na prostěradle i ostatních lůžkovinách, vklouzněte po každé aplikaci do bavlněných ponožek.\nTaké česnek přidá ruku k dílu\nExistuje i další možnost celonoční a tím pádem bezpracné kúry. A hlavní ingrediencí je v tomto případě česnek. Ano, zrak vás nešálí a čtete správně. Rozdrťte pár strouzků v hmoždíři a vzniklou pastou si důkladně promažte paty i celou spodní část nohou. Aromatický „nános“ pak už zbývá jen překrýt nepropustnou tkaninou, nejlépe opět ponožkami. Po pár opakováních s ohledem na rozsah i hloubku hrubé kůže budete vypadat, jako byste právě absolvovali pedikúru v luxusním kosmetickém salonu.\nŘešením je i jogurt s mátou\nŽe bílý jogurt není jenom k jídlu, to je nejspíš zbytečné připomínat, neboť tvoří základ mnoha zkrášlujících zlepšováků. Všechny se ale zdaleka netýkají jenom obličeje.\nSametová chodidla, která lákají k pohlazení, vám zajistí kombinace bílého jogurtu s mátovým čajem. Jakmile získanou „kaši“ nenesete od prstů až po kotníky, zabalte končetiny ještě do froté ručníku. Bohatě stačí tak na půl hodiny.


Čtenář - Knihy jako umělecká díla - Středočeská vědecká knihovna v Kladně\nJANA JŮZOVÁ > kniznivazba@mkloket.cz\nExpozice umělecké knižní vazby v Lokti, která dnes patří pod Městskou knihovnu v Lokti, oslaví příští rok desáté výročí své existence. Za tu dobu již několikrát změnila podobu, umístění i svého správce. Co se však nemění, je jedinečná sbírka poctivého knihařského řemesla, které si stále nachází nové nadšené obdivovatele. V Lokti je navíc tradice knihařství i nadále živá, bydlí tu a pracuje jedna z nejvýznamnějších českých knihařských rodin - Sobotovi.\nKnihařský rod Sobotových\nZakladatelem rodinné tradice je Jan Bohuslav Sobota, který se vyučil u knihaře Karla Šilingera v Plzni a současně absolvoval Školu uměleckých řemesel v Praze. Od roku 1979 mu náleží tituly Meister der Einbandkunst, Mistr uměleckého řemesla a Mistr knihařského řemesla v oborech Umělecká knižní vazba a Restaurování. Po svém odchodu do USA působil jako ředitel konzervátorské laboratoře a knihařského ateliéru v Bridwellově knihovně na Jižní metodistické univerzitě v Dallasu ve státě Texas. Do Čech se natrvalo vrátil v roce 1997 a nyní pracuje s manželkou Jarmilou ve společném ateliéru v Lokti.\nPravidelně publikuje v odborném knihařském, restaurátorském a konzervátorském tisku, čímž se významně zasloužil o rozšíření věhlasu českého knihařského řemesla v zahraničí. Je jedním ze zakládajících členů Společenstva českých knihařů, nyní opět také jejich předsedou. Vedle umělecké knižní vazby se věnuje především restaurování a konzervování písemných památek. Jeho práce jsou zastoupeny v desítkách veřejných i soukromých sbírek.\nOd sedmdesátých let je J. Sobota jedním z průkopníků nových směrů v umělecké knižní vazbě definovaných Phillipem Smithem v knize New Directions in Bookbinding. Svým osobitým přístupem k tvorbě knižních skulptur a knižních objektů (například kazetové vazby) se mu podařilo prosadit se i v evropském a světovém měřítku, kde je dnes zřejmě nejznámějším českým uměleckým knihařem. Výsledkem jeho experimentů s technologickou složkou vazby je např. vazba se zdvojenými nebo ztrojenými deskami.\nNení divu, že ke knihařskému řemeslu přivedl i svou manželku Jarmilu Jelenu Sobotovou, původně profesorku psychologie. Kromě Filozofické fakulty Univerzity Karlovy v Praze vystudovala také Institut of Art v Clevelandu (Ohio), C. College v Planu (Texas) a Obor uměleckého knihařství u Jana Soboty v Ohiu (School of Bookbinding and Restoration, Ohio).\nTaké ona získala titul Mistr knihařského řemesla, a to v oborech Umělecká knižní vazba a Dekorativní papíry. Organizovala mezinárodní výstavy umělecké knižní vazby a byla často zvána jako vyučující na semináře v USA a ČR. Dnes pořádá spolu s Janem knihařské kurzy pro odbornou veřejnost.\nV rodinné tradici pokračuje také syn Radek Sobota, který v Lokti pracuje v Uměleckém knihařství a galerii U Sobotů. Je rovněž členem Společenstva českých knihařů a pravidelně se zúčastňuje uměleckých soutěží (např. Trienále umělecké knižní vazby).\nSvou činnost směřující k propagaci českého knihařského umění manželé Sobotovi bezesporu završili založením Muzea knižní vazby v Lokti, které v roce 2001 vzniklo díky podpoře tehdejšího vedení města.\nExpozice je tvořena čtyřmi částmi: Knižní vazba v proměnách věků, kam patří obrazové panely a zrestaurované historické vazby z období od 17. do počátku 20. století, Zpět do pověstí aneb Bylo nebylo, kde se můžeme nechat unést fantazií našich knihařů, dále stěžejní část expozice Knižní vazby 20. a 21. století představující práci předních českých i zahraničních knihařů tohoto období a v neposlední řadě plně vybavená Knihařská dílna se stroji a nářadím z přelomu 19. a 20. století.\nVětšina exponátů od českých a posléze i zahraničních knihařů byla získána formou daru. Expozice se tak může pyšnit ukázkami vazeb knihařů takových jmen, jako je Jindřich Svoboda, Ludvík Bradáč, Jaroslav Doležal nebo Jiří Faltus, ze současných rodina Hodných z Týna nad Vltavou, Anna a Josef Juhovi, Eliška Čabalová, Ladislav Haňka nebo Klára Voctářová.\nPůvodní muzeum bylo sestaveno na míru prostorám Černé věže v dolní části loketského náměstí. Tato budova se však záhy ukázala být nevhodnou jak pro knižní exponáty (vlhkost), tak i pro méně pohyblivé návštěvníky (příliš mnoho schodů). O dva roky později se tedy celá expozice přestěhovala do lépe přístupných prostor galerie v přízemí loketské radnice.\nPoté uplynulo několik let, kdy bylo muzeum otevřeno jen v hlavní turistické sezóně a také ho po určitý čas spravoval Hrad Loket. V podstatě však jen existovalo, ale nežilo. Když už hrozilo, že dojde k nejhoršímu a exponáty skončí ve skladu, přijali loketští zastupitelé návrh přestěhovat Městskou knihovnu ze stísněného gotického domu na Tyršově náměstí do podstatně velkorysejšího (413 m²) přízemí raně barokní radnice na Náměstí T. G. Masaryka a zároveň pod její správu převést muzeum jako Expozici umělecké knižní vazby. Nezbytná byla rozsáhlá přestavba celého prostoru tak, aby vyhovoval potřebám knihovny a rovněž poskytoval důstojné zázemí pro expozici.\nCelkové stavební náklady činily 8 800 000 Kč a vybavení interiéru pohltilo další 2 358 000 Kč. Zhruba čtvrtinu této částky se městu podařilo získat z dotace Ministerstva pro místní rozvoj ČR. Stěhování knihovny je jistě noční mů-rou každého knihovníka a i v tomto případě (t. č. 14 600 svazků) se jednalo o záležitost náročnou. Stěhovalo se déle než měsíc a knihovna byla slavnostně otevřena 1. 8. 2008.\nNový provoz v knihovně\nPro knihovnu přinesl nový provoz několik změn. Především bylo nutné navýšit otevírací dobu ze čtyř dnů v týdnu na šest. Znamenalo to tedy zpřístupnit expozici i celou knihovnu nejen turistům, ale také uživatelům knihovny. Nové oddělení si vyžádalo i odpovídající personální zajištění - počet pracovníků této instituce byl zvýšen na tři, což je při 550 čtenářích a šestidenním provozu včetně všech víkendů nezbytné.Víkendový provoz však knihovně prospívá a otevírá možnosti pro nové zajímavé akce (např. herní klub). Celý prostor je otevřen turistům a návštěvníkům Lokte, stejně jako registrovaným uživatelům. Všichni mají možnost zdarma využít čítárnu novin a časopisů, přístup na internet a wi-fi a v neposlední řadě se mohou účastnit akcí pořádaných knihovnou.\nMezi ty hojně navštěvované patří v poslední době zejména výstavy a vernisáže dočasných výstav v Expozici umělecké knižní vazby. Snažíme se našim návštěvníkům představovat současné české knihaře, studenty umění a designu se zaměřením na knižní kulturu, ilustrátory, a další umělce se vztahem ke knihám.\nLetošní rok zahájili výstavou svých klauzurních prací studenti 2. ročníku Fakulty umění a designu Univerzity Jana Evangelisty Purkyně v Ústí nad Labem, katedry Vizuální komunikace. Originální díla vznikla na zadané téma: ohlédnout se, zhodnotit sebe i vnější svět, reflektovat včerejšek, stejně jako uplynulých dvacet let či celý svůj život.\nNa ně navázala naše nejvýznamnější letošní akce - putovní výstava Národní knihovny ČR Půvaby a tajemství klementinských rukopisů 13. a 14. století. Až do 20. června měla veřejnost jedinečnou možnost zhlédnout opravdové perly z klementinských trezorů. Jedná se o umělecké kopie vzácných rukopisných památek - Sedlecký antifonář, Pasionál Abatyše Kunhuty, Pontifikál Reginaulda z Baru, Velislavovu bibli a pařížský zlomek latinského překladu a české verze Dalimilovy kroniky. Slavnostní vernisáž proběhla v úterý 27. 4. 2010 za účasti představitelů Národní knihovny ČR a města Lokte.\nPro letní měsíce byla připravena výstava objektů z keramiky, kovu a dřeva výtvarníka Petra Štecha s názvem Nová souprava na opravu duší, která trvala od 23. 6. do 25. 7. 2010.\nZávěr prázdnin tradičně patří Karlovarské oblasti Unie výtvarných umělců (KO UVU), která letos pořádá již 14. ročník Loketského plenéru. KO UVU je spolek, který v současné době sdružuje přes 40 profesionálních výtvarníků Karlovarského kraje. Organizuje výtvarné dílny, výstavy, výměnné pobyty, kulturní festivaly a další akce. Plenér bude slavnostně zahájen v atriu Městské knihovny v Lokti v pondělí 23. 8. 2010 vernisáží výstavy knižních vazeb rodiny Sobotových. Tato událost je výjimečná tím, že v Lokti dosud neproběhla samostatná výstava Jana ani Jarmily Sobotových. Návštěvníci se mohou těšit na prohlídku komentovanou samotnými autory.\nTýden knihoven bude letos věnovaný Franzi Kafkovi. Velkolepou přehlídku bibliofilií a prvorepublikových vydání jeho knih sestavil karlovarský antikvář a sběratel Jiří Holub. Pro fanoušky F. Kafky bude připravena přednáška o spisovateli a promítání filmů na motivy Kafkových knih.\nV listopadu k nám zavítá malířka, ilustrátorka a spisovatelka Vítězslava Klimtová se svou Potulnou pohádkovou zemí. Její strašidla a pohádkové bytosti určitě sklidí velký úspěch nejen u dětí.\nI nadále budeme pokračovat v galerijní činnosti, své práce u nás v příštím roce představí např. kadaňská knihařka Jana Přibíková, která při té příležitosti předvede i své umění v oboru dekorativních papírů, a studenti Ateliéru tvorby písma a typografie VŠUP Praha. V létě se mohou návštěvníci těšit na výstavu starých loketských kronik, které zapůjčí Státní okresní archiv Sokolov.\nJak už to tak u knihoven bývá, náš rozpočet je velmi napjatý a na naši pestrou činnost se snažíme získávat prostředky rovněž z dotačních programů a od sponzorů. Rádi bychom se také v budoucnu více věnovali akvizici exponátů prostřednictvím aukcí a nákupem v antikvariátech. Cíl zakladatelů expozice, Jana a Jarmily Sobotových, vlastnit alespoň jednu knižní vazbu od všech významných českých knihařů uplynulého století, totiž zatím není ani zdaleka naplněn.