fremsat den 12. november 2019 (1)\n»Præjudiciel forelæggelse – varetægtsfængslet statsborger i en medlemsstat, som vælges til medlem af Europa-Parlamentet, efter at den mundtlige forhandling i en straffesag er indledt – afslag på den pågældendes anmodning om tilladelse til at opfylde et krav, der er fastsat i national ret – protokol (nr. 7) om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter – artikel 9 – den parlamentariske immunitets anvendelsesområde og rækkevidde – begreberne »valgt« og »medlem af Europa-Parlamentet« – akt om valg af Europa-Parlamentets medlemmer – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – artikel 39 – ret til valgbarhed«\n1. Ved åbningen af en ny parlamentssamling i House of Commons (Underhuset, Det Forenede Kongerige) retter husets speaker (formand) altid en begæring til kongen (eller dronningen, som det er tilfældet nu) om, at denne indrømmer forsamlingen »ytringsfrihed, beskyttelse mod anholdelse, adgang til majestæten, hvis situationen kræver det, og den mest velvillige fortolkning af dens arbejde«. Kongen svarer ved at bekræfte alle de privilegier, som han eller hans mange forgængere har indrømmet forsamlingen (2).\n2. Parlamentarisk immunitet har faktisk sin oprindelse i Det Forenede Kongeriges parlaments historie, hvor den betegnes parliamentary privilege. Det vigtigste element i dette privilegium, ytringsfrihed, blev institutionaliseret i slutningen af det 16. århundrede og kodificeret i erklæringen om rettigheder (Bill of Rights) i 1689. Den var ophav til den nuværende ansvarsfrihed (eller materiel immunitet) for meningstilkendegivelser fremsat eller handlinger begået under udøvelsen af det parlamentariske mandat.\n3. I de kontinentale retssystemer forbindes den parlamentariske immunitets fremkomst ofte med den franske revolution. Den nye institution, der opstod under revolutionen, Nationalforsamlingen, havde således behov for beskyttelse mod kongemagten, som indtil da havde været enevældig. Det første udtryk for denne immunitet opstod i Nationalforsamlingens egne dekreter. Det omfattede allerede dengang de to bestanddele af den parlamentariske immunitet, som vi kender den i dag: materiel immunitet (ansvarsfrihed) for handlinger begået under udøvelsen af det parlamentariske hverv (3) og processuel immunitet (ukrænkelighed) for ethvert andet forhold, medmindre forsamlingen har givet tilladelse til retsforfølgning (4). Den parlamentariske immunitet blev efterfølgende opløftet til forfatningsniveau i forfatningen af 1791.\n4. Denne immunitet – bestående af to dele, ansvarsfrihed og ukrænkelighed – som blev indført under den franske revolution – er i det store og hele blevet overtaget i samme form i de europæiske kontinentale staters parlamentariske ret.\n5. Selv om den parlamentariske immunitet har form af en beskyttelse, som indrømmes alle parlamentsmedlemmer personligt, er formålet imidlertid et andet. Den er ikke et privilegium, som hæver det pågældende medlem over den almindelige lov, men en mekanisme, der beskytter parlamentet som helhed (5).\n6. Hvad nærmere bestemt angår ukrænkelighed er et af formålene med denne beskyttelse at sikre, at parlamentet kan forsamles fuldtalligt, uden at nogle af medlemmerne er udelukket fra at deltage i debatten på grund af strafforfølgning (eller civile søgsmål), der er udtryk for misbrug eller chikane (6).\n7. I øjeblikket drages denne immunitets berettigelse ofte i tvivl. Den hævdes således at være en anakronisme, et levn fra en tid, hvor parlamenterne var udsat for overgreb fra den udøvende magt og fra retsvæsenet, som ofte stadig tjente denne magt. I en moderne stat er domstolenes uafhængighed derimod den bedste garanti mod uberettigede overgreb, der truer parlamentets funktion eller sammensætning, og den processuelle immunitet mister sin eksistensberettigelse. Denne immunitet er i øvrigt en kilde til misbrug og et indgreb i den grundlæggende ret til adgang til domstolene for personer, der har lidt skade på grund af handlinger begået af parlamentsmedlemmer under udøvelsen af deres hverv (7).\n8. Denne kritik rummer ganske givet en stor del sandhed.\n9. Ikke desto mindre er den efter min opfattelse på den ene side udtryk for et meget optimistisk syn på tingene. Retsstatsprincippet befinder sig ikke på det samme niveau overalt, og den politiske udvikling går ikke altid kun i retning af en styrkelse af dette princip. Selv om domstolene i princippet er uafhængige, er dette desuden ikke nødvendigvis tilfældet hvad angår ordensmagten og anklagemyndigheden (8).\n10. På den anden side giver foranstaltninger som retslig kontrol med beslutninger om ophævelse af immunitet, begrænsning af ophævelsens omfang eller virkning samt parlamenternes praksis med principielt at ophæve immuniteten, medmindre der er tale om tendentiøs forfølgelse (fumus persecutionis), mulighed for at undgå misbrug og holde immuniteten inden for grænserne af dens rolle som et værn for parlamentet.\n11. Anvendes den korrekt, er parlamentsmedlemmers immunitet således en af garantierne for deres uafhængighed og herved ethvert parlaments uafhængighed, herunder Europa-Parlamentets.\n12. For at kunne nyde godt af denne immunitet skal man dog først have opnået status som parlamentsmedlem. Inden for Den Europæiske Unions institutionelle system opnås denne status i en proces, som er delvis undergivet medlemsstaternes nationale forskrifter, delvis EU-retlige forskrifter. Den foreliggende sag rejser spørgsmålet om fordelingen af de respektive anvendelsesområder for disse forskellige retsordener. Den har således en forfatningsmæssig betydning, der rækker ud over den personlige situation, som sagsøgeren i hovedsagen befinder sig i, og den nationale politiske debat, som denne er forbundet med. Ud fra denne forfatningsmæssige synsvinkel vil jeg behandle de retlige spørgsmål, som er rejst i den foreliggende sag.\n13. Artikel 9 i protokol (nr. 7) vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (9), der er optaget som bilag til EU- og EUF-traktaterne (herefter »protokollen«), har følgende ordlyd:\n»Under Europa-Parlamentets mødeperioder nyder medlemmerne:\nImmuniteten kan ikke påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet.«\n14. Proceduren for valg af medlemmer til Parlamentet er fastlagt i akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, der er knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976 (10), som ændret ved Rådets afgørelse 2002/772/EF, Euratom af 25. juni 2002 og af 23. september 2002 (11) (herefter »akten af 1976«). Denne akts artikel 5 bestemmer:\n»1. Den femårige periode, for hvilken medlemmerne af Europa-Parlamentet vælges, begynder ved åbningen af den første session efter hvert valg.\n2. Europa-Parlamentsmedlemmernes mandater begynder og ophører samtidig med den i stk. 1 nævnte periode.«\n15. Denne akts artikel 6, stk. 2, bestemmer:\n»Europa-Parlamentets medlemmer nyder godt af de privilegier og immuniteter, der gælder for dem i henhold til protokollen af 8. april 1965 om De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter.«\n16. Samme akts artikel 8, stk. 1, bestemmer:\n»Med forbehold af forskrifterne i denne akt er valgproceduren undergivet hver medlemsstats nationale forskrifter.«\n17. Artikel 12 i akten af 1976 har følgende ordlyd:\n»Europa-Parlamentet prøver medlemmernes mandater. Med henblik herpå tager [det] de valgresultater, der officielt er bekendtgjort af medlemsstaterne, til efterretning og træffer afgørelse i eventuelle tvivlsspørgsmål, der måtte opstå på grundlag af bestemmelserne i denne akt, bortset fra tvivlsspørgsmål vedrørende de nationale bestemmelser, som denne akt henviser til.«\n18. Endelig bestemmer denne akts artikel 13, stk. 1:\n»Et mandat bliver ledigt, når et Europa-Parlamentsmedlems mandat udløber som følge af, at medlemmet fratræder, afgår ved døden eller fortaber sit mandat.«\n19. Den spanske forfatnings artikel 71 bestemmer:\n»1. Deputerede og senatorer kan ikke drages til ansvar[ (12)] for de ytringer, som de fremkommer med under udøvelsen af deres hverv.\n2. Deputerede og senatorer nyder ligeledes immunitet i løbet af deres mandatperiode, og de kan kun tilbageholdes, hvis de pågribes på fersk gerning. De kan hverken sigtes eller retsforfølges uden forudgående samtykke fra det respektive lovgivningskammer.\n3. Tribunal Supremos [(forfatningsdomstol, Spanien)] afdeling for strafferetlige sager har kompetence i sager mod deputerede og senatorer.\n20. Ley orgánica 5/1985 del Régimen Electoral General (lov nr. 5/1985 om det almindelige valgsystem) af 19. juni 1985 (13), som ændret (herefter »valgloven«), fastsætter regler for det spanske valgsystem. Valglovens afsnit VI indeholder særlige bestemmelser om valg til Europa-Parlamentet. Navnlig bestemmer denne lovs artikel 224, stk. 1 og 2, følgende:\n»1. Junta Electoral Central [den centrale valgkommission, Spanien] skal senest den 20. dag efter valget optælle stemmerne på nationalt plan, fordele de pågældende mandater til hver kandidat og offentliggøre de valgte parlamentsmedlemmer.\n2. Senest fem dage efter bekendtgørelsen skal de valgte kandidater over for den centrale valgkommission aflægge ed eller løfte om troskab til forfatningen. Hvis den valgte kandidat til parlamentet ikke efter udløbet af denne frist har aflagt troskabsed, erklærer den centrale valgkommission den pågældendes mandat ledigt, og den suspenderer alle de privilegier, der måtte tilkomme kandidaten som følge af hvervet, indtil den pågældende har aflagt ed.«\n21. Artikel 384a i Real Decreto por el que se aprueba la Ley de Enjuiciamiento Criminal (kongeligt dekret om godkendelse af loven om strafferetspleje, herefter »loven om strafferetspleje«) af 14. september 1882 (14) har følgende ordlyd:\n»Når en afgørelse om at indlede en sag for en pådømmende ret er blevet endelig, og der er idømt varetægtsfængsling for en overtrædelse begået af en person, der tilhører eller er knyttet til bevæbnede bander eller terrorister eller oprørere, suspenderes den tiltalte, som udøver en offentlig funktion eller et offentligt hverv, automatisk fra disse under varetægtsfængslingen.«\n22. Denne lovs artikel 750-755 har følgende ordlyd:\nDen domstol, der har kompetence til at dømme i en sag, der er anlagt mod en senator eller en deputeret med sæde i parlamentet for strafbare handlinger, må ikke lede sagen mod den pågældende, hvis parlamentets mødeperiode er påbegyndt, medmindre den opnår samtykke fra det lovgivningskammer, som den pågældende tilhører.\nHvis en senator eller en deputeret er blevet taget på fersk gerning, kan den pågældende tilbageholdes og retsforfølges uden det i artikel 750 nævnte samtykke, men inden for 24 timer efter tilbageholdelsen eller sigtelsen skal det lovgivningskammer, som den pågældende tilhører, underrettes herom.\nDet pågældende lovgivningskammer skal ligeledes underrettes, når der er indledt sag mod en person, som er blevet valgt til senator eller deputeret i parlamentet.\nHvis der rejses tiltale mod en senator eller en deputeret i tidsrummet mellem afslutningen og genoptagelsen af møderne i parlamentet, skal den domstol, som skal dømme i sagen, straks underrette det pågældende lovgivningskammer.\nDet samme gælder, når der rejses tiltale mod en valgt senator eller deputeret, inden parlamentet mødes.\nUnder alle omstændigheder udsætter justitssekretæren sagen fra den dag, hvor parlamentet, uanset om det er i mødeperioden, er blevet underrettet, hvorved forholdene forbliver, som de var på dette tidspunkt, indtil det pågældende lovgivningskammer beslutter, hvad det finder hensigtsmæssigt.\nHvis det pågældende lovgivningskammer afviser at give samtykke, frafaldes tiltalen mod senatoren eller den deputerede, men sagen fortsætter med hensyn til de øvrige tiltalte.\nAnmodningen om samtykke til ophævelse af den parlamentariske immunitet fremsendes fortroligt sammen med oplysninger om de forhold, som senatoren eller den deputerede lægges til last, herunder anklagemyndighedens udtalelser og de enkelte klageskrifter, som ligger til grund for anmodningen om samtykke.«\n23. Sagsøgeren i hovedsagen, Oriol Junqueras Vies, var vicepræsident for Gobierno autonómico de Cataluña (regeringen i den selvstyrende region Catalonien, Spanien), da Parlamento de Cataluña (det catalanske parlament, Spanien) vedtog Ley 19/2017 del referéndum de autodeterminación (lov nr. 19/2017 om folkeafstemningen om selvbestemmelse) af 6. september 2017 (15) og Ley 20/2017 de transitoríedad jurídica y fundacional de la República (lov nr. 20/2017 om republikkens retlige og grundlæggende overgang) af 8. september 2017 (16), samt da der den 1. oktober 2017 blev afholdt folkeafstemning om selvbestemmelse i henhold til den førstnævnte af de to love, hvis bestemmelser i mellemtiden var blevet suspenderet ved en afgørelse fra Tribunal Constitucional (forfatningsdomstol).\n24. Efter disse begivenheder indledte Ministerio fiscal (anklagemyndighed, Spanien), Abogado del Estado (statens advokat, Spanien) og det politiske parti VOX en straffesag mod en større gruppe personer, herunder Oriol Junqueras Vies, som blev tiltalt for at have deltaget i en løsrivelsesproces og i denne forbindelse foretaget handlinger, som er omfattet af tre strafferetlige kvalificeringer, for det første »oprør« eller subsidiært »opstand«, for det andet »ulydighed« og for det tredje »underslæb«.\n25. Oriol Junqueras Vies blev ved kendelse af 2. november 2017 varetægtsfængslet under forundersøgelsen i forbindelse med denne straffesag. Kendelsen er siden da blevet kontinuerligt fornyet.\n26. Efter at den mundtlige forhandling i straffesagen mod Oriol Junqueras Vies var blevet indledt, stillede han op som kandidat til valget til Congreso de los Diputados (deputeretkammeret, Spanien) den 28. april 2019. Han blev valgt til dette kammer.\n27. Ved kendelse af 14. maj 2019 (17) fastslog Tribunal Supremo (øverste domstol), at der ikke var grundlag for at anmode deputeretkammeret om samtykke som omhandlet i den spanske forfatnings artikel 71, stk. 2, og artikel 755 i loven om strafferetspleje, for så vidt som Oriol Junqueras Vies var blevet valgt, efter at den mundtlige forhandling i straffesagen mod ham var blevet indledt. Ifølge denne ret finder den immunitet, som følger af den nævnte forfatningsbestemmelse, således kun anvendelse i forbindelse med straffesager mod en deputeret eller en senator, hvor den mundtlige forhandling endnu ikke er indledt.\n28. Ved den samme kendelse indrømmede denne ret Oriol Junqueras Vies – på hans anmodning – udgangstilladelse fra fængslet, således at han, under politiovervågning og på betingelser, der garanterede hans sikkerhed, kunne deltage i deputeretkammerets første plenarmøde og ved denne lejlighed opfylde kravene med henblik på indtrædelse i embedet, navnlig aflæggelse af ed, som foreskrevet i artikel 20 i deputeretkammerets forretningsorden.\n29. Efter at Oriol Junqueras Vies havde opfyldt disse krav, var indtrådt i embedet og vendt tilbage til fængslet, blev han suspenderet fra embedet som deputeret i henhold til en afgørelse truffet af deputeretkammerets præsidium den 24. maj 2019 i overensstemmelse med artikel 384a i loven om strafferetspleje.\n30. Oriol Junqueras Vies stillede ligeledes op som kandidat til valget til Europa-Parlamentet den 26. maj 2019. Han blev valgt til medlem af Parlamentet, hvilket blev bekendtgjort ved den centrale valgkommissions beslutning af 13. juni 2019 om »Bekendtgørelse om personer valgt til medlemmer af Europa-Parlamentet ved valget afholdt den 26. maj 2019« (18) i overensstemmelse med valglovens artikel 224, stk. 1.\n31. Ved kendelse af 14. juni 2019 (herefter »kendelsen af 14.6.2019«) traf Tribunal Supremo (øverste domstol) afgørelse om Oriol Junqueras Vies’ anmodning om ekstraordinær udgangstilladelse fra fængslet med henblik på over for den centrale valgkommission at aflægge ed om at ville handle i overensstemmelse med den spanske forfatning, således som det i valglovens artikel 224, stk. 2, kræves af personer, der er valgt til Parlamentet. Denne ret gav afslag på anmodningen om udgangstilladelse.\n32. Den 20. juni 2019 vedtog den centrale valgkommission en afgørelse, hvori den fastslog, at Oriol Junqueras Vies ikke havde aflagt den pågældende ed, og bekendtgjorde i overensstemmelse med valglovens artikel 224, stk. 2, at den pågældendes mandat i Parlamentet var ledigt, samt at alle de privilegier, der måtte tilkomme ham som følge af hvervet, var suspenderet. Samtidig fremsendte denne kommission en liste over de valgte medlemmer i Spanien, hvorpå Oriol Junqueras Vies’ navn ikke var opført, til Parlamentet.\n33. Den 2. juli 2019 blev det første møde i Parlamentets niende valgperiode afholdt.\n34. I mellemtiden har Oriol Junqueras Vies iværksat appel ved Tribunal Supremo (øverste domstol) til prøvelse af kendelsen af 14. juni 2019, idet han har påberåbt sig immunitet i henhold til protokollens artikel 9.\n35. Tribunal Supremo (øverste domstol) har på den baggrund besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:\n»1) Finder [protokollens] artikel 9 […] anvendelse, inden »mødeperioderne« begynder, for en person, som er tiltalt for grove forbrydelser og ved en retsafgørelse er blevet varetægtsfængslet for forhold, der fandt sted før afholdelsen af et valg, hvorved den pågældende er blevet erklæret valgt til […]Parlamentet, men som ved en retsafgørelse har fået afslag på ekstraordinær udgangstilladelse fra fængslet, hvorved den pågældende ville kunne opfylde de krav, der er fastsat i de nationale forskrifter, som artikel 8 i akten [af 1976] henviser til?\n2) Såfremt det første spørgsmål skal besvares bekræftende, vil den udvidende fortolkning af begrebet »mødeperiode« da fortsat gælde, når det organ, der er udpeget i henhold til de nationale forskrifter – idet den valgte kandidat ikke har opfyldt de betingelser, som er fastsat i valglovgivningen (hvilket har været umuligt, idet den pågældende sidder varetægtsfængslet i en sag om grove forbrydelser) – har meddelt […]Parlamentet, at den pågældende ikke ville blive indrømmet status som parlamentsmedlem, før disse betingelser er opfyldt, selv om der vil være en midlertidig afbrydelse i den pågældendes udsigt til at kunne deltage i Europa-Parlamentets møder?\n3) Såfremt svaret er, at den udvidende fortolkning fortsat skal gælde, og den valgte kandidat er blevet varetægtsfængslet i en sag om grove forbrydelser, længe inden valgproceduren begyndte, er den retslige myndighed, som har truffet afgørelsen om varetægtsfængsling, da forpligtet til – henset til udtrykket »på vej til eller fra […]Parlamentets mødested« i [protokollens] artikel 9 […] – ubetinget og næsten automatisk at ophæve varetægtsfængslingen, således at den valgte kandidat kan opfylde formaliteterne og rejse til og fra […]Parlamentet, eller skal der i hvert enkelt tilfælde foretages en afvejning mellem, på den ene side, de rettigheder og interesser, som er forbundet med retsplejen og en retfærdig rettergang, og, på den anden side, de rettigheder og interesser, som er forbundet med immuniteten, med hensyn til behovet for at sikre både Europa-Parlamentets funktionsmåde og uafhængighed og den valgte kandidats ret til at udøve et offentligt hverv?«\n36. Tribunal Supremo (øverste domstol) har i sin forelæggelsesafgørelse fremhævet, at den har forelagt Domstolen spørgsmål om fortolkning af EU-retten, som ikke er opstået i forbindelse med forberedelsen af realitetsafgørelsen i straffesagen mod Oriol Junqueras Vies, der nu er optaget til dom, men som vedrører et processuelt forhold, der har oprindelse i den pågældendes appel af kendelsen af 14. juni 2019. Den har desuden anført, at den i egenskab af domstol i første og sidste instans er forpligtet til at forelægge Domstolen disse spørgsmål i overensstemmelse med den spanske forfatnings artikel 71, stk. 3.\n37. Anmodningen om præjudiciel afgørelse blev indleveret til Domstolens Justitskontor den 1. juli 2019. Der er indgivet skriftlige indlæg af Oriol Junqueras Vies, anklagemyndigheden, det politiske parti VOX, den spanske regering, Parlamentet og Kommissionen. De samme procesdeltagere deltog i retsmødet, som blev afholdt den 14. oktober 2019.\n38. Samme dag afsagde den forelæggende ret dom nr. 459/2019 (herefter »dommen af 14.10.2019«), ved hvilken den bl.a. idømte Oriol Junqueras Vies en ubetinget fængselsstraf på 13 år og frakendelse af borgerrettighederne (inhabilitación absoluta) i samme antal år. Den forelæggende ret tilkendegav i en skrivelse af samme dato til Domstolen, at den opretholder den præjudicielle forelæggelse.\n39. Den forelæggende ret har forelagt Domstolen tre præjudicielle spørgsmål, som nærmere bestemt vedrører det personelle og det tidsmæssige anvendelsesområde for den immunitet, der i henhold til protokollens artikel 9 gælder for Parlamentets medlemmer. Det fremgår imidlertid af indlæggene fra adskillige af parterne i den foreliggende sag, at der med hensyn til sagsøgeren i hovedsagen rejser sig et langt mere grundlæggende spørgsmål, som bør besvares først: Har Oriol Junqueras Vies status som medlem af (19) Parlamentet? Jeg vil derfor indlede min bedømmelse med at undersøge dette spørgsmål.\nStatus som medlem af Parlamentet\n40. Den i protokollens artikel 9 foreskrevne parlamentariske immunitet dækker Parlamentets medlemmer. De parter i hovedsagen, der har afgivet indlæg, er – naturligvis med undtagelse af sagsøgeren i hovedsagen – af den opfattelse, at han ikke, eller under alle omstændigheder ikke fuldt ud, har opnået denne status. De har således gjort gældende, at valgproceduren ved valg til Parlamentet i henhold til akten af 1976 er undergivet medlemsstaternes nationale ret. Ifølge disse parter udgør den pligt, som personer, der er valgt til Parlamentet, i henhold til valglovens artikel 224 har til at aflægge ed om troskab mod den spanske forfatning, et trin i valgprocessen i Spanien, således at en person, som er erklæret valgt, først opnår mandat som medlem af Parlamentet med alle de heraf følgende privilegier, herunder immunitet, når denne pligt er opfyldt. På grundlag af denne tankegang sendte den centrale valgkommission en liste over de valgte personer, hvorpå sagsøgeren i hovedsagen ikke var opført, til Parlamentet.\n41. Dette ræsonnement deles af Parlamentet og, i det væsentlige, Kommissionen i deres indlæg i den foreliggende sag. Dette synes ligeledes at være den forelæggende rets holdning, som den har redegjort for i anmodningen om præjudiciel afgørelse.\n42. Af de følgende grunde er jeg ikke enig i dette ræsonnement.\n43. I henhold til artikel 14, stk. 2, TEU består Parlamentet af repræsentanter for Unionens borgere. I henhold til artikel 14, stk. 3, TEU vælges de ved direkte almindelige valg. Dette valg er undergivet bestemmelserne i akten af 1976. Denne akt bestemmer, at valgproceduren, med forbehold af de anliggender, der er harmoniseret i akten, er undergivet medlemsstaternes nationale ret (aktens artikel 8). Denne henvisning til national ret vedrører – ud over selve valgproceduren – spørgsmål som valgret og valgbarhed, prøvelse af valgets gyldighed og, delvis, uforeneligheder.\n44. Parlamentsmedlemmernes status, som direkte valgte repræsentanter for EU-borgerne og medlemmer af en EU-institution, kan derimod alene være undergivet EU-retten. Hvis det overlades til medlemsstaternes nationale ret at lovgive om status for medlemmerne af Parlamentet, ville det således ikke kun påvirke Parlamentets uafhængighed i forhold til medlemsstaterne, men også hele EU-retsordenens autonomi.\n45. Ud fra denne institutionelle uafhængighed og retlige autonomi skal spørgsmålet om opnåelsen af status som medlem af Parlamentet undersøges.\nArten af direkte valg\n46. For det første er argumenterne om, at der kun kan opnås status som medlem af Parlamentet, såfremt formaliteter, som kræves i national ret, er gennemført, f.eks. aflæggelse af ed, efter min opfattelse i strid med selve idéen om et almindeligt direkte valg og et repræsentativt mandat. Erhvervelsen af dette mandat kan således kun være resultatet af vælgernes stemme og kan ikke være betinget af en efterfølgende gennemførelse af en formalitet, idet denne gennemførelse – som det fremgår af den foreliggende sag – ikke altid afhænger af den valgte selv. Vælgerne vælger medlemmer, ikke »kandidater til at blive medlem«. Deres afgørelse, som tilkendegives ved afstemningen, kræver ikke nogen »prøvelse« eller »bekræftelse«.\n47. Det parlamentariske mandat og dets tildeling er naturligvis underlagt en række formelle krav og begrænsninger såsom kandidatens valgbarhed, uforeneligheder og valgets gyldighed. Der er imidlertid tale om objektive omstændigheder, der vedrører den valgte persons eller valgprocessens kvalitet. Manglende opfyldelse af disse krav gør det retligt umuligt at erhverve eller beholde mandatet og kan medføre førtidigt udløb.\n48. Det er også korrekt, at forskellige parlamentariske systemer fastsætter formelle forpligtelser, som parlamentarikerne skal opfylde før den faktiske overtagelse af deres hverv, hvad enten det drejer sig om pligt til at aflægge ed, opgive deres finansielle interesser eller andre krav. Disse forpligtelser gælder imidlertid for parlamentarikerne, dvs. personer, som allerede har erhvervet deres mandat. De kan derimod ikke være en betingelse for at erhverve mandatet, da det alene følger af den folkelige vilje, som er kommet til udtryk under valget (20).\n49. Bekendtgørelsen af valgresultatet er således den handling, der afslutter valgprocessen og ligger til grund for de valgte personers erhvervelse af mandatet (21). Alle de formaliteter, som følger efter denne handling, er – bortset fra en eventuel ugyldiggørelse af valget – kun af deklaratorisk art og kan ikke være bestemmende for erhvervelsen af mandatet.\n50. Jeg kan således medgive, at aflæggelse af ed om troskab mod den spanske forfatning, som i medfør af valglovens artikel 224 kræves af de medlemmer af Parlamentet, der er valgt i Spanien, kan være en betingelse for medlemmernes faktiske overtagelse af deres hverv (22). Den kan derimod ikke være en betingelse for, at de opnår status som medlem af Parlamentet og de privilegier, der følger af denne status, bl.a. immunitet. Argumenterne om, at alene den person, som uforstyrret har påbegyndt den faktiske udøvelse af sit hverv, har opnået status som medlem – og således den immunitet, der følger heraf – ville føre til en ond cirkel: Den valgte person kan ikke gøre sin immunitet gældende, da den pågældende ikke har status som medlem, men uden denne immunitet er han forhindret i at opfylde den forpligtelse, som giver ham mulighed for at opnå denne status og den heraf følgende immunitet. Det forhold, at en person, som er forskriftsmæssigt valgt til et offentligt hverv, forhindres i at aflægge den ed, der kræves, for at den pågældende kan overtage dette hverv, er den perfekte metode til at fratage personen det pågældende hverv på trods af den vilje, som er tilkendegivet af dem, der har den retlige beføjelse til at indsætte den pågældende i hvervet.\n51. Det er korrekt, at proceduren for prøvelse af valget af medlemmerne i henhold til artikel 3 i Parlamentets forretningsorden udføres på grundlag af medlemsstaternes kompetente myndigheders meddelelse af navnene på de valgte personer. Det er logisk, at Parlamentet bør informeres officielt om valgresultatet, da det ikke kan være forpligtet til at gennemgå hver medlemsstats nationale statstidende for at indhente denne information. Denne meddelelse udgør dog en rent teknisk handling, som i modsætning til, hvad navnlig Kommissionen har gjort gældende, ikke kan danne grundlag for erhvervelsen af mandatet. Desuden formodes denne meddelelse at være en tro afspejling af valgresultatet, idet valgs prøvelse i henhold til artikel 3, stk. 3, andet afsnit, i Parlamentets forretningsorden er baseret på »de officielle meddelelser fra de enkelte medlemsstater om de samlede valgresultater med navnene på de valgte kandidater«. I øvrigt tager Parlamentet i henhold til artikel 12 i akten af 1976 »de valgresultater, der officielt er bekendtgjort af medlemsstaterne«, til efterretning med henblik på prøvelsen af medlemmernes mandater (23). Som retsakt har akten af 1976 forrang for Parlamentets forretningsorden (24).\nOverensstemmelse med akten af 1976\n52. For det andet er den konsekvens, som ifølge spansk ret er forbundet med manglende aflæggelse af troskabsed mod den spanske forfatning, dvs. erklæringen om, at mandatet er (midlertidigt) ledigt, og suspenderingen af de privilegier, der følger heraf, indtil forpligtelsen til at aflægge ed er opfyldt, efter min opfattelse uforenelig med de relevante bestemmelser i akten af 1976.\n53. Selv om denne akt overlader det til medlemsstaterne at varetage valget af medlemmer til Parlamentet, giver den dem således ikke mulighed for frit at råde over medlemmernes mandat. Medlemsstaterne har ganske vist beføjelse til først at prøve valgets gyldighed. Dette anser jeg for logisk, da det er medlemsstaterne, der har ansvar for at afholde valget. Såfremt der konstateres uregelmæssigheder, kan valget, og således valgresultatet, annulleres, hvilket i princippet medfører en ny afstemning. Herefter kan medlemsstaterne fastslå, at et medlem af parlamentet har fortabt sit mandat. Fortabelsen kan bl.a. skyldes, at medlemmet har mistet sin valgret, eller at der er opstået en uforenelighed med mandatet som medlem af Parlamentet.\n54. Ingen af disse omstændigheder forekommer i den foreliggende sag, i det mindste ikke indtil dommen af 14. oktober 2019. Den omstændighed, at sagsøgeren i hovedsagen ikke har aflagt den krævede ed, indebærer således ikke fortabelse af hans mandat, men blot – som den forelæggende ret har formuleret det – »midlertidig udsættelse [af den egentlige erhvervelse], indtil hindringerne for at opnå status som parlamentsmedlem alt efter sagens udfald forsvinder«. Imidlertid indrømmer hverken akten af 1976 eller nogen anden EU-retlig bestemmelse medlemsstaterne beføjelse til (midlertidigt) at suspendere et parlamentsmedlems mandat i et ubestemt tidsrum, som potentielt kan strække sig over hele valgperioden.\n55. For det tredje fremgår argumentet om, at pligten til at aflægge troskabsed mod den spanske forfatning, som er foreskrevet i valglovens artikel 224, er en del af valgprocessen, efter min opfattelse ikke af spansk ret som sådan.\n56. Denne forpligtelse foreskrives således i valglovens artikel 108, stk. 8, for alle valgte personer. I henhold til denne artikel kræves edsaflæggelsen imidlertid »på tidspunktet for indtrædelsen i embedet med henblik på den fulde overtagelse af medlemmets hverv«. I modsætning til, hvad den spanske regering gjorde gældende i retsmødet, følger det således ikke af denne artikel, at den pågældende forpligtelse er en betingelse for erhvervelse af mandatet.\n57. Denne konklusion bekræftes bl.a. hvad angår personer, der vælges til Cortes Generales (det spanske parlament). Den relevante forpligtelse er undergivet bestemmelserne i forretningsordenerne for hvert af det spanske parlaments kamre. Eden aflægges for det pågældende parlamentsmedlems respektive kammer, i princippet på dets første plenarmøde. Medlemmerne har imidlertid tre plenarmøder til at opfylde denne forpligtelse, inden der pålægges en sanktion i form af en erklæring om, at mandatet er ledigt.\n58. Efter min opfattelse drejer det sig således tydeligvis om en formalitet, der påhviler medlemmerne af det spanske parlament, som er de eneste, forretningsordenens bestemmelser vedrører, og de eneste, der kan deltage i kamrenes plenarmøder. Selv om denne formalitet kan være en betingelse for den faktiske udøvelse af mandatet, er den på ingen måde en betingelse for erhvervelsen heraf, der alene følger af valgresultatet.\n59. Dette er udtrykkeligt blevet bekræftet af Tribunal Constitucional (forfatningsdomstol), der vedrørende pligten til at aflægge troskabsed mod den spanske forfatning har fastslået, at »[e]n eventuel manglende opfyldelse […] ikke fratager […] medlemmet status som deputeret eller senator, da denne alene har hjemmel i valget, men udelukkende udøvelsen af det med denne status forbundne hverv« (25). Der er således tale om udøvelsen af det parlamentariske hverv og ikke erhvervelsen af mandatet.\n60. Hvis dette er tilfældet hvad angår medlemmerne af det spanske parlament, kan jeg ikke se, hvorledes det skulle kunne forholde sig anderledes for medlemmerne af Parlamentet. En formel forpligtelse, der påhviler en deputeret (eller en senator), og som er en betingelse for, at denne faktisk kan overtage sit hverv, dvs. aflæggelse af troskabsed mod den spanske forfatning, kan ikke pludselig ændre karakter og blive et nødvendigt element i valgprocessen med en grundlæggende betydning for erhvervelsen af mandatet som medlem af Parlamentet.\nUlige behandling af medlemmerne af Parlamentet i forhold til medlemmerne af det nationale parlament\n61. For det fjerde og sidste skal jeg – før jeg går videre til de spørgsmål, der direkte vedrører fortolkningen af protokollens artikel 9 – gøre opmærksom på, at det synspunkt, hvorefter opfyldelsen af pligten til at aflægge troskabsed mod den spanske forfatning er en betingelse for, at medlemmer af Parlamentet, der er valgt i Spanien, kan erhverve deres mandat, anbringer disse medlemmer, samt selve Parlamentet, i en klart mindre gunstig position end det spanske parlament og dets medlemmer med hensyn til parlamentarisk immunitet og beføjelsen til at ophæve eller beskytte denne immunitet.\n62. Medlemmerne af det spanske parlament aflægger således denne ed for deres respektive kamre, hvilket i princippet finder sted under det første plenarmøde, hvor de er til stede. Edsaflæggelsen er undergivet de to kamres respektive forretningsordener. Der er således tale om en intern procedure inden for det pågældende kammer, som ingen andre institutioner har noget med at gøre. I øvrigt er denne pligt, som tidligere anført, ikke en betingelse for at opnå status som parlamentariker, men alene for den fulde udøvelse af denne status. Endvidere pålægges den sanktion, der består i suspendering af medlemmets privilegier – i hvert fald hvad angår deputeretkammeret – først efter at der er afholdt tre plenarmøder, uden at den pågældende har opfyldt denne pligt (26). Det er i øvrigt uvist, om denne suspendering også vedrører den parlamentariske immunitet (27).\n63. Medlemmerne af Parlamentet aflægger derimod ed for den centrale valgkommission, som ikke hører under Parlamentet, og uden at det har nogen indflydelse herpå. Hvis et medlem af Europa-Parlamentet (eller »den valgte kandidat« som anført i valglovens artikel 224) ikke opfylder denne pligt, herunder uforskyldt, medfører det øjeblikkeligt og automatisk en erklæring om, at den pågældendes mandat er ledigt, således at hans navn heller ikke meddeles Parlamentet på listen over valgte personer, og at han, som det er gjort gældende, ikke er omfattet af den parlamentariske immunitet.\n64. I overensstemmelse med protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), nyder Parlamentets medlemmer på deres eget lands område »de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling«, idet beføjelsen til at ophæve denne immunitet i henhold til protokollens artikel 9, stk. 3, tilfalder Parlamentet. Jeg kan imidlertid ikke se, hvorledes denne immunitet kan anses for at være den samme som den, der tilstås medlemmerne af det nationale parlament, hvis der ikke gælder de samme betingelser for at opnå den status som parlamentariker, der går forud for tilståelsen af immunitet.\n65. Det følger af det ovenstående, at aflæggelse af troskabsed mod den spanske forfatning i modsætning til, hvad parterne har gjort gældende, jf. punkt 40 og 41 i dette forslag til afgørelse, ikke er et trin i processen for valg til Europa-Parlamentet i Spanien, idet denne proces skal anses for at være afsluttet med den officielle bekendtgørelse af resultaterne. Status som medlem af Parlamentet skal derfor anses for at være opnået ved denne bekendtgørelse alene og på det tidspunkt, hvor den finder sted.\n66. I øvrigt blev sagsøgeren i hovedsagen ifølge oplysningerne i anmodningen om præjudiciel afgørelse samt i den spanske regerings indlæg suspenderet fra den faktiske udøvelse af sit nationale hverv (som deputeret i det catalanske regionale parlament og i det spanske parlaments deputeretkammer), hvortil han var valgt, i henhold til artikel 384a i loven om strafferetspleje.\n67. Efter min opfattelse er det tydeligt – igen i strid med, hvad den spanske regering har gjort gældende – at en sådan suspendering ikke kan vedrøre sagsøgeren i hovedsagen som medlem af Parlamentet. Det er ganske vist korrekt, at Parlamentets medlemmer vælges i medlemsstaterne efter de procedurer, der er fastsat i deres nationale ret, harmoniseret på en række punkter ved akten af 1976. Med henblik på dette valg fordeler traktaten pladserne i Parlamentet mellem medlemsstaterne efter princippet om »degressiv proportionalitet« (artikel 14, stk. 2, tredje punktum, TEU). Dette er også grunden til, at medlemsstaterne ud over de rent proceduremæssige bestemmelser anvender deres egne regler om bl.a. valgbarhed. De er ligeledes bemyndiget til på de parlamentsmedlemmer, der er valgt på deres respektive områder, at anvende deres egne regler om uforeneligheder ud over den liste over uforeneligheder, der er indeholdt i artikel 7 i akten af 1976. Det er desuden naturligt, at det er medlemsstaternes nationale ret, der fastsætter regler for prøvelse af valgets gyldighed.\n68. Når medlemmerne af Parlamentet først er valgt, har de imidlertid et mandat, der er undergivet EU-retten, og som medlemsstaterne hverken kan tilbagekalde eller begrænse uden en udtrykkelig bemyndigelse, der fremgår af denne ret. Den eneste omstændighed, hvorunder et parlamentsmedlems mandat ophører førtidigt, er – ud over de tilfælde, hvor medlemmet fratræder eller afgår ved døden – ved fortabelse af mandatet (artikel 13, stk. 1, i akten af 1976). Denne fortabelse kan følge af den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor det pågældende medlem er valgt. Dette er naturligt, da fortabelse af mandatet til Europa-Parlamentet normalt indtræffer, enten fordi den pågældende har mistet sin valgbarhed, eller fordi der er opstået en uforenelighed, idet begge disse elementer – delvist for den sidstnævntes vedkommende – er undergivet medlemsstaternes nationale ret.\n69. Akten af 1976 giver derimod ikke en medlemsstat mulighed for at suspendere et parlamentsmedlems mandat eller de privilegier, der følger heraf, uanset om medlemmet er valgt i den pågældende medlemsstat eller i en anden (28), og uanset af hvilken grund. Med forbehold af de i artikel 13, stk. 1, i akten af 1976 omhandlede tilfælde, hvor mandatet udløber, bibeholder et medlem af Parlamentet denne status under hele mandatets normale varighed.\n70. Sammenfattende er det min opfattelse, at en person, som er blevet valgt til Parlamentet, hvilket officielt er bekendtgjort af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor valget har fundet sted, som følge af denne omstændighed alene og fra dette tidspunkt opnår status som medlem af Parlamentet, uanset eventuelle efterfølgende formaliteter, som denne person har pligt til at gennemføre, enten i medfør af EU-retten eller den nationale ret i den pågældende medlemsstat. Den pågældende person bibeholder denne status indtil mandatets ophør med forbehold af de i artikel 13, stk. 1, i akten af 1976 omhandlede tilfælde, hvor mandatet udløber.\n71. Den forelæggende ret har forelagt Domstolen tre spørgsmål vedrørende fortolkningen af protokollens artikel 9. Det første og det andet spørgsmål vedrører nærmere bestemt det tidsmæssige og personelle anvendelsesområde for denne protokols artikel 9, stk. 1, litra a). Det tredje spørgsmål vedrører anvendelsesområdet og rækkevidden af protokollens artikel 9, stk. 2.\n72. Den parlamentariske immunitet for medlemmer af Parlamentet er fastsat i protokollens artikel 8 og 9.\n73. I henhold til protokollens artikel 8 har disse medlemmer ansvarsfrihed hvad angår meningstilkendegivelser og stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv (materiel immunitet). Denne artikel finder tydeligvis ikke anvendelse i den foreliggende sag.\n74. Hvad angår protokollens artikel 9 indfører den ukrænkelighed for Parlamentets medlemmer (processuel immunitet). I henhold til protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), nyder disse medlemmer på deres eget lands område de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling (29). Det er denne bestemmelse, der er genstand for de to første præjudicielle spørgsmål. På andre medlemsstaters område nyder medlemmerne, i henhold til protokollens artikel 9, stk. 1, litra b), »fritagelse for enhver form for tilbageholdelse og retsforfølgning«. I henhold til protokollens artikel 9, stk. 2, er parlamentsmedlemmerne ligeledes dækket af immuniteten på vej til eller fra Parlamentets mødested. Denne bestemmelse er genstand for det tredje præjudicielle spørgsmål. I henhold til protokollens artikel 9, stk. 3, kan den i denne artikel samt i artikel 9, stk. 1, litra a) og b), og i artikel 9, stk. 2, omhandlede immunitet ophæves af Parlamentet. Denne kompetence udelukker alle andre institutioners kompetence, nationale såvel som EU-institutioner.\n75. Ordlyden af protokollens artikel 9, stk. 1, har været stort set uændret siden protokollen vedrørende Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs privilegier og immuniteter af 1951. Jeg er enig med retslitteraturen i, at henvisningen til national ret med hensyn til parlamentsmedlemmernes immunitet i deres egne medlemsstater er et levn fra den tid, hvor medlemmerne af Forsamlingen ligeledes var medlemmer af de nationale parlamenter. De nød dengang immunitet ifølge national ret, og det var derfor overflødigt at tilføje endnu en. Denne løsning blev allerede en anakronisme, da der blev indført direkte valg til Parlamentet, og er det i endnu højere grad, siden der blev indført forbud mod at kombinere de to mandater. Den er i øvrigt genstand for stærk kritik i sig selv og som en kilde til ulige behandling (30).\n76. Det bør nævnes, at Parlamentets forslag om at ensarte den parlamentariske immunitet ikke har ført til noget resultat (31).\n77. Protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), bør ikke desto mindre fortolkes således, at sammenhængen og enheden i vedtægten for Parlamentets medlemmer opretholdes.\nDet første præjudicielle spørgsmål om varigheden af beskyttelsen i protokollens artikel 9, stk. 1, litra a)\n78. I henhold til protokollens artikel 9, stk. 1, finder den heri omhandlede immunitet anvendelse »[u]nder Europa-Parlamentets mødeperioder«. Denne bestemmelse vedrører både den immunitet, der følger af national ret [omhandlet i protokollens artikel 9, stk. 1, litra a),] og den »europæiske« immunitet [omhandlet i protokollens artikel 9, stk. 1, litra b),]. Selv om det materielle indhold af den immunitet, der følger af national ret, afhænger af denne ret, er beskyttelsens varighed imidlertid undergivet EU-retten på samme vis for alle Parlamentets medlemmer. Da medlemsstaternes lovgivninger er forskellige hvad angår den tidsmæssige rækkevidde af den parlamentariske immunitets dækning, ville enhver anden fortolkning medføre en øget ulighed i behandlingen af Parlamentets medlemmer afhængigt af den medlemsstat, hvori de er valgt. Begrebet »Parlamentets mødeperioder« bør således fortolkes som et selvstændigt EU-retligt begreb (32).\n79. I henhold til artikel 229 TEUF afholder Parlamentet en årlig session. Det nyvalgte Parlaments første mødeperiode begynder den første tirsdag efter udløbet af en periode på en måned regnet fra slutningen af stemmeafgivningsperioden (artikel 11, stk. 3, i akten af 1976) (33). Det er overladt til Parlamentet som en del af dets interne tilrettelæggelse af arbejdet at fastsætte, hvornår de årlige sessioner slutter. Ifølge den nuværende praksis svarer sessionen til perioden på et år, således at Parlamentet er i uafbrudt session (34). Domstolen har tidligere fastslået, at begrebet »mødeperioder« som omhandlet i protokollens artikel 9, stk. 1, dækker hele denne periode, uanset om Parlamentet rent faktisk holder møde (35).\n80. Den forelæggende rets første præjudicielle spørgsmål skal derfor besvares således, at Parlamentets mødeperioder som omhandlet i protokollens artikel 9, stk. 1, begynder ved åbningen af det nyvalgte Parlaments første session, dvs. på den i artikel 11, stk. 3, i akten af 1976 anførte dato. På samme dato begynder denne bestemmelse i protokollen at finde anvendelse.\nDet andet præjudicielle spørgsmål om den personelle anvendelse af den i protokollens artikel 9, stk. 1, omhandlede immunitet\n81. Det andet præjudicielle spørgsmål vedrører spørgsmålet om, hvorvidt den i protokollens artikel 9, stk. 1, omhandlede immunitet ligeledes finder anvendelse på en person, der er blevet valgt som medlem af Parlamentet, men som ikke har kunnet indtræde i hvervet, fordi vedkommende ikke har opfyldt den pligt til at aflægge ed, der er fastsat i spansk ret.\n82. Som anført i første del af dette forslag til afgørelse bør en person i den situation, hvori sagsøgeren i hovedsagen befinder sig, anses for at have erhvervet det parlamentariske mandat og herved status som medlem af Parlamentet. Denne person kan således nyde den i protokollens artikel 9, stk. 1, omhandlede immunitet. Det står imidlertid stadig tilbage at afgøre, hvornår et medlem begynder at nyde denne immunitet.\n83. Den i protokollens artikel 9, stk. 1, fastsatte immunitet dækker i princippet Parlamentets medlemmer fra åbningen af det nyvalgte Parlaments første session. På samme tidspunkt begynder disse medlemmers mandat at løbe (artikel 5, stk. 2, i akten af 1976). Da Parlamentet er i uafbrudt session, er varigheden af immunitetens dækning sammenfaldende med mandatets varighed.\n84. I henhold til artikel 5, stk. 2, i akten af 1976, sammenholdt med denne akts artikel 5, stk. 1, begynder Europa-Parlamentsmedlemmernes mandater ved åbningen af den første session efter hvert valg (36). Hverken denne eller nogen anden bestemmelse betinger mandatets begyndelse af parlamentsmedlemmets faktiske deltagelse i det nyvalgte Parlaments første session, af den pågældendes faktiske overtagelse af hvervet generelt eller af nogen anden omstændighed. Det skal derfor lægges til grund, at mandatet for et medlem af Parlamentet, som ikke faktisk har overtaget sit hverv, fordi den pågældende ikke har opfyldt alle de formaliteter, der kræves ifølge national ret, ligeledes begynder ved åbningen af det nyvalgte Parlaments første session. Fra dette tidspunkt er det pågældende medlem således dækket af den i protokollens artikel 9, stk. 1, omhandlede parlamentariske immunitet.\nDet tredje præjudicielle spørgsmål om protokollens artikel 9, stk. 2\n85. Det tredje præjudicielle spørgsmål vedrører fortolkningen af protokollens artikel 9, stk. 2.\n86. I henhold til denne bestemmelse er Parlamentets medlemmer også dækket af den parlamentariske immunitet på vej til eller fra Parlamentets mødested. Det er vigtigt først at præcisere denne immunitets nøjagtige karakter.\n87. Den pågældende bestemmelse er ikke udtrykkelig i denne henseende. Den vedrører slet og ret »immunitet«. Efter min opfattelse bør dette udtryk forstås som en henvisning til den i protokollens artikel 9, stk. 1, litra a) og b), omhandlede immunitet. Et medlem, der er på vej til eller fra Parlamentets mødested, er således, på sin egen medlemsstats område, dækket af den immunitet, som tilstås medlemmerne af denne medlemsstats lovgivende forsamling.\n88. Denne fortolkning understøttes af den omstændighed, at protokollens artikel 9, stk. 3, som bl.a. vedrører ophævelse af parlamentsmedlemmers immunitet, også anvender udtrykket »immunitet« uden at præcisere det nærmere. Det er således ubestridt, at der er tale om den i protokollen artikel 9, stk. 1, omhandlede immunitet.\n89. For så vidt angår den tidsmæssige rækkevidde af den i protokollens artikel 9, stk. 2, omhandlede immunitet har Domstolen allerede fastslået, at den kan finde anvendelse uden for den periode, hvor Parlamentet er i session, dvs. efter sessionens afslutning (37).\n90. Jeg kan ikke se, hvorfor denne immunitet ikke også skulle kunne finde anvendelse før denne periode, herunder før åbningen af den første session efter valget. Efter min opfattelse ville dette endog være logisk, da medlemmerne formodes at være på vej til Parlamentets mødested, før møderne begynder.\n91. For så vidt angår det synspunkt, som Kommissionen har givet udtryk for i sine skriftlige indlæg, og gentaget i retsmødet, hvorefter protokollens artikel 9, stk. 2, kun var relevant i fortiden, da Parlamentet ikke var i uafbrudt session, og nu er blevet forældet, er jeg ikke enig heri. Teksten findes, og den skal ikke fortolkes med henvisning til hypotetiske funktioner, som den har haft i en tidligere retlig sammenhæng, men i lyset af de aktuelle omstændigheder. Fulgte man Kommissionens tankegang, kunne henvisningen til national ret i protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), også erklæres forældet.\n92. Det er korrekt, at dette betyder, at immuniteten finder anvendelse, endog før medlemmernes mandat begynder. Jeg finder imidlertid ikke noget chokerende heri. I medlemsstaternes nationale ret er det ikke usædvanligt, at immuniteten finder anvendelse fra bekendtgørelsen af resultatet af valget, selv om mandatet, eller dets udøvelse, formelt begynder på en senere dato (38). Denne løsning er helt på linje med formålet med den parlamentariske ukrænkelighed, nemlig at sikre, at Parlamentet kan påbegynde sit arbejde fuldtalligt. Som den forelæggende ret selv medgiver, kan dette formål således sættes på spil, hvis de valgte medlemmer ikke var dækket af immunitet, efter at deres navne er blevet kendt.\n93. Det står nu tilbage at fortolke udtrykket »på vej til […] Parlamentets mødested«. Ifølge en streng ordlydsfortolkning er der alene tale om det tidspunkt, hvor medlemmet rejser til Parlamentets mødested. Efter min opfattelse ville denne indskrænkende fortolkning imidlertid fratage den pågældende bestemmelse enhver effektivitet.\n94. Det afgørende er således ikke så meget, at medlemmet ikke anholdes på rejsen til Parlamentets mødested, men at den pågældende på hensigtsmæssig vis kan foretage denne rejse, dvs. helt frit kan tage de skridt, der er nødvendige, for at han faktisk kan overtage sit hverv og rejse til dette mødested. På denne måde bliver parlamentsmedlemmernes dækning af immunitet som omhandlet i protokollens artikel 9 fuldstændig og får fuld, effektiv virkning. Immunitetens funktion, at beskytte Parlamentets funktionsmåde og uafhængighed, kræver således ikke, at dets medlemmer, før dets sessioner begynder, er beskyttet mod alle foranstaltninger, som kan medføre en strafferetlig forfølgning. Den kræver derimod, at de ikke forhindres i at overtage deres hverv på det tidspunkt, hvor disse sessioner begynder.\n95. Hvad angår den medlemsstat, hvori det pågældende medlem er valgt, har de nationale myndigheder således pligt til at afstå fra enhver foranstaltning, der kan være til hinder for disse skridt, og indstille allerede igangværende foranstaltninger, medmindre de har sikret Parlamentets ophævelse af immuniteten. Da protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), henviser til national ret med hensyn til immunitetens materielle indhold, gælder denne pligt kun hvad angår de foranstaltninger, der i henhold til national ret er omfattet af parlamentarisk immunitet.\nKonsekvenserne af dommen af 14. oktober 2019\n96. Jeg gør opmærksom på, at den foreliggende anmodning om præjudiciel afgørelse er blevet fremlagt i forbindelse med en sag til prøvelse af den forelæggende rets afslag på at indrømme sagsøgeren i hovedsagen udgangstilladelse fra fængslet for at aflægge troskabsed mod den spanske forfatning, hvilket kræves, for at den pågældende kan påbegynde den faktiske udøvelse af sit hverv som medlem af Parlamentet.\n97. Den omstændighed, at der samme dag, som der blev afholdt retsmøde i den foreliggende sag, blev afsagt endelig dom over sagsøgeren i hovedsagen, har påvirket selve genstanden for den foreliggende sag og følgelig for anmodningen om præjudiciel afgørelse.\n98. Ganske vist har den forelæggende ret opretholdt sin anmodning om præjudiciel afgørelse og har i denne forbindelse anført, at »[Domstolens] besvarelse er nødvendig, uanset om [Oriol Junqueras Vies] er varetægtsfængslet eller fængslet som følge af en domfældelse«.\n99. Problemet bunder imidlertid ikke i grundlaget for fængslingen af sagsøgeren i hovedsagen, men i den tillægsstraf i form af frakendelse af borgerrettighederne, som han ligeledes er blevet idømt. Ifølge de foreliggende oplysninger medfører denne straf bl.a. endelig fratagelse af alle offentlige hverv, herunder folkevalgte, samt tab af valgbarhed (passiv valgret) (39). Da valgbarheden til hvervet som medlem af Parlamentet, som et element i valgreglerne, afhænger af national ret (40), vedrører fratagelsen af denne valgbarhed ligeledes valgbarheden til Parlamentet. Den bør således medføre fortabelse af mandatet som omhandlet i artikel 13 i akten af 1976.\n100. For så vidt som dommen af 14. oktober 2019 medfører, at sagsøgeren i hovedsagen fortaber sit mandat (41), er det efter min opfattelse ufornødent at undersøge spørgsmålet om, hvorvidt han burde have været indrømmet den pågældende tilladelse, idet hans eventuelle edsaflæggelse under alle omstændigheder bliver ugyldig.\n101. Jeg er derfor i tvivl om, hvorvidt Domstolen har kompetence til at besvare de præjudicielle spørgsmål i denne sag. Det er korrekt, at en præjudiciel sag i henhold til artikel 100, stk. 1, første punktum, i Domstolens procesreglement verserer for denne, så længe den ret, som har indbragt den for Domstolen, ikke har trukket anmodningen om præjudiciel afgørelse tilbage. I overensstemmelse med procesreglementets artikel 100, stk. 2, kan Domstolen dog til enhver tid fastslå, at betingelserne for, at den har kompetence i sagen, ikke længere er opfyldt. I henhold til artikel 267 TEUF har Domstolen kompetence til at besvare spørgsmål om fortolkningen af EU-retten i forbindelse med faktiske og eksisterende tvister, der verserer for medlemsstaternes retter. Når tvisten i hovedsagen ikke længere er aktuel, har Domstolen således ikke længere kompetence, da dens besvarelse vil være af hypotetisk karakter.\n102. Dommen af 14. oktober 2019 har, sammen med rækkevidden af kendelsen af 14. maj 2019, som konsekvens, at sagsøgeren i hovedsagen, der ganske vist er blevet valgt som medlem af Parlamentet og, som jeg har redegjort for i dette forslag til afgørelse, har opnået denne status, uden at han har kunnet indlede den faktiske udøvelse af mandatet, er blevet retsforfulgt og dømt for strafferetlige forseelser, uden at Parlamentet har haft lejlighed til at tage stilling til en ophævelse eller en eventuel beskyttelse af hans parlamentariske immunitet.\n103. Ifølge en ordlydsfortolkning af protokollens artikel 9 er alle regler blevet fulgt. Medlemmet af Parlamentet nyder i sin medlemsstat immunitet i henhold til national ret, som kun kan fortolkes af de nationale domstole.\n104. Som allerede anført har ordlyden af protokollens artikel 9 imidlertid været uændret siden EKSF-traktaten og dens protokol nr. 7. Bortset fra denne protokol har alt i den retlige sammenhæng imidlertid ændret sig.\n105. Fra at være en rent rådgivende forsamling med kontrolbeføjelser er Parlamentet blevet Unionens vigtigste lovgivende og politiske organ, som sikrer dens demokratiske legitimering. Det består ikke længere af repræsentanter for medlemsstaternes befolkninger, men af repræsentanter for Unionens borgere. Disse repræsentanter er ikke længere delegeret af de nationale parlamenter, men valgt ved et almindeligt direkte valg. Forbuddet mod dobbeltmandat styrker Parlamentets uafhængighed i forhold til de nationale parlamenter.\n106. Desuden blev valgretten i artikel 39, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«) ophøjet til en grundlæggende rettighed. Domstolen har således allerede fastslået, at chartrets artikel 39, stk. 2, hvorefter »[m]edlemmerne af Europa-Parlamentet vælges ved almindelige direkte, frie og hemmelige valg«, er »chartrets udtryk for unionsborgeres valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet« (42). Når chartrets artikel 39, stk. 2, beskytter unionsborgernes aktive valgret (ret til at stemme), bør den nødvendigvis også beskytte deres passive valgret, dvs. retten til at stille op og til at blive valgt. Retten til at deltage i direkte og frie valg har således ingen værdi, hvis kandidaterne ikke har ret til først frit at stille op til valget og derefter, når de er valgt, udøve deres hverv, i givet fald under nydelse af den beskyttelse, som tilstås dem ved den parlamentariske immunitet.\n107. På baggrund af disse ændringer bliver det resultat, som følger af ordlydsfortolkningen af protokollens artikel 9, mindre tilfredsstillende. Dette rejser spørgsmålet, om fortolkningen af denne bestemmelse stadig skal være uændret, som den var i Kul- og Stålfællesskabets tid, eller om den bør følge udviklingen i det retlige og institutionelle landskab.\n108. Uden at rejse tvivl om henvisningen til national ret i protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), kunne denne fortolkning betone Parlamentets kompetence med hensyn til medlemmernes immunitet. Denne bestemmelse henviser bl.a. til de nationale regler for så vidt angår immunitetens materielle indhold, men overlader det til Parlamentet at anvende disse regler. Jeg finder det derfor helt naturligt, at det fra det øjeblik, hvor en medlemsstats nationale ret indrømmer parlamentsmedlemmerne immunitet, ikke er den kompetente nationale ret, der vurderer, om det er hensigtsmæssigt at anmode om, at den ophæves, men at det er Parlamentet, der tager stilling til, om immuniteten bør ophæves eller beskyttes.\n109. I sit tredje præjudicielle spørgsmål rejser den forelæggende ret desuden spørgsmålet om den interesseafvejning, der skal foretages i forbindelse med afgørelsen om, hvorvidt sagsøgeren i hovedsagen bør have udgangstilladelse fra fængslet. Dette spørgsmål har imidlertid ikke længere nogen genstand efter afsigelsen af dommen af 14. oktober 2019. Det eneste spørgsmål, som fortsat er relevant, er, hvorvidt sagsøgeren i hovedsagen på tidspunktet for afsigelsen af denne dom var dækket af immunitet som medlem af Parlamentet.\n110. På baggrund af det ovenfor anførte foreslår jeg Domstolen at give følgende svar på de præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af Tribunal Supremo (øverste domstol, Spanien):\n»1) En person, som er blevet valgt til Europa-Parlamentet, hvilket officielt er bekendtgjort af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor valget har fundet sted, opnår som følge af denne omstændighed alene og fra dette tidspunkt status som medlem af Parlamentet, uanset eventuelle efterfølgende formaliteter, som denne person har pligt til at gennemføre, enten i medfør af EU-retten eller den nationale ret i den pågældende medlemsstat. Den pågældende person bibeholder denne status indtil mandatets ophør med forbehold af de tilfælde, hvor mandatet udløber, som omhandlet i artikel 13, stk. 1, i akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, der er knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976, som ændret ved Rådets afgørelse 2002/772/EF, Euratom af 25. juni 2002 og af 23. september 2002.\n2) Parlamentets mødeperioder som omhandlet i artikel 9, stk. 1, i protokol (nr. 7) om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er optaget som bilag til EU- og EUF-traktaterne, begynder ved åbningen af det nyvalgte Parlaments første session, dvs. på den i artikel 11, stk. 3, i akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, der er knyttet til afgørelse 76/787, som ændret ved afgørelse 2002/772, anførte dato. På samme dato begynder denne bestemmelse i nævnte protokol at finde anvendelse. Det samme er tilfældet hvad angår et medlem af Parlamentet, som ikke faktisk har overtaget sit hverv, fordi den pågældende ikke har opfyldt alle de formaliteter, der kræves ifølge national ret.\n3) Artikel 9, stk. 2, i protokol (nr. 7) om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, sammenholdt med denne protokols artikel 9, stk. 1, litra a), skal fortolkes således, at myndighederne i den medlemsstat, hvori et medlem af Parlamentet er valgt, har pligt til at afstå fra enhver foranstaltning, der kan være til hinder for de skridt, som dette medlem skal tage for faktisk at kunne overtage sit hverv, og til at indstille allerede igangværende foranstaltninger, medmindre de har sikret Parlamentets ophævelse af immuniteten. Denne pligt gælder kun hvad angår de foranstaltninger, der i henhold til national ret er omfattet af parlamentarisk immunitet.\n4) Fra det tidspunkt, hvor en medlemsstats nationale ret tilstår medlemmerne af det nationale parlament immunitet, skal artikel 9, stk. 1, litra a), i protokol (nr. 7) om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, sammenholdt med denne protokols artikel 9, stk. 3, fortolkes således, at det tilkommer Parlamentet at tage stilling til, om det er hensigtsmæssigt at ophæve eller beskytte immuniteten for et af dets medlemmer.«\n2 – S. Hardt, Parliamentary Immunity. A Comprehensive Study of the Systems of Parliamentary Immunity in the United Kingdom, France, and the Netherlands in a European Context, Intersentia, Cambridge, 2013, s. 62.\n3 – Nationalforsamlingens dekret af 23.6.1789 om medlemmernes ukrænkelighed.\n4 – Nationalforsamlingens dekret af 26. og 27.6.1790, som foreløbigt regulerer de tilfælde, hvor Nationalforsamlingens medlemmer kan arresteres, og den form for proces, der skal føres mod dem.\n5 – Jf. artikel 5, stk. 2, andet punktum, i Europa-Parlamentets forretningsorden, hvorefter »[p]arlamentarisk immunitet [ikke] er […] et medlems personlige privilegium, men derimod en garanti for Parlamentets uafhængighed som helhed og for dets medlemmers uafhængighed«.\n6 – Denne tanke er udmærket formuleret af Tribunal Constitucional (forfatningsdomstol, Spanien) i dom 90/1985 af 22.7.1985 (ES:TC:1985:90), hvorefter den processuelle immunitets berettigelse er »at undgå, at en strafforfølgning udnyttes til at forstyrre forsamlingernes funktion eller til at ændre deres sammensætning, der er en følge af folkets vilje« (min oversættelse).\n7 – Jf. som eksempel F. Santaolalla López, Derecho parlamentario español, Editorial Dykinson, Madrid, 2013, s. 143. Jf., vedrørende forholdet mellem immunitet og de grundlæggende rettigheder, K. Muylle, »L’immunité parlementaire face à la Convention européenne des droits de l’Homme«, Administration publique, 3/2008, s. 207-216.\n8 – Denne bemærkning skal ikke fortolkes som en henvisning til en bestemt stat, navnlig ikke Kongeriget Spanien. Det er en objektiv konstatering, anerkendt af bl.a. Venedig-Kommissionen, der i øvrigt er meget kritisk over for den parlamentariske ukrænkelighed (jf. Den Europæiske Kommission for Demokrati gennem Ret, »Rapport sur l’étendue et la levée des immunités parlementaires«, vedtaget i Venedig den 21. og 22.3.2014, www.venice.coe.int, punkt 154).\n9 – EUT 2012, C 326, s. 266.\n10 – EUT 1976, L 278, s. 1.\n11 – EUT 2002, L 283, s. 1.\n12 – I spansk juridisk sprog forstås ved »ukrænkelighed« (inviolabilidad) det, som rent faktisk er ansvarsfrihed, dvs. materiel immunitet, og ved »immunitet« (inmunidad) forstås det, som i øvrigt kaldes ukrænkelighed, dvs. processuel immunitet.\n13 – BOE nr. 147 af 20.6.1985, s. 19110.\n14 – Gaceta de Madrid nr. 260 af 17.9.1882, s. 803 (BOE-A-1882-6036).\n15 – DOGC nr. 7449 af 6.9.2017, s. 1.\n16 – DOGC nr. 7451 af 8.9.2017, s. 1.\n17 – Kendelse afsagt af Tribunal Supremo (øverste domstol) 5051/2019 (ES:TS:2019:5051A).\n18 – BOE 2019, nr. 142, s. 62477.\n19 – Ikke relevant for den danske version.\n20 – Jf. vedrørende denne sondring mellem erhvervelse og udøvelse af det parlamentariske mandat bl.a. P. Avril, J. Gicquel, Droit parlementaire, Montchrestien, Paris, 2004, s. 35-36, og K. Grajewski, Status prawny posła i senatora, Wydawnictwo Sejmowe, Warszawa, 2016, s. 12.\n21 – Jf., som eksempel, i fransk ret, J. Gicquel, J.-E. Gicquel, Droit constitutionnel et institutions politiques, LGDJ, Paris, 2015, s. 678; i polsk ret, E. Gierach, i: M. Safjan, L. Bosek, Konstytucja RP. Komentarz, C.H. Beck, Warszawa, 2016, bd. 2, s. 329 og 330, og i spansk ret, E. Álvarez Conde, R. Tur Ausina, Derecho constitucional, Tecnos, Madrid, 2013, s. 557 ff.\n22 – Efter min opfattelse er det tvivlsomt, om dette krav er foreneligt med EU-retten, navnlig i lyset af artikel 14, stk. 2, første punktum, TEU, hvorefter »Europa-Parlamentet består af repræsentanter for Unionens borgere« (min fremhævelse). Jeg lægger imidlertid dette problem til side, da den foreliggende sag ikke vedrører denne pligt i sig selv, men konsekvenserne af manglende opfyldelse heraf.\n23 – Min fremhævelse. Der kan ikke udledes nogen anden konklusion af Domstolens praksis, bl.a. den, som den spanske regering og Kommissionen har gjort gældende i deres indlæg, dvs. dom af 7.7.2005, Le Pen mod Parlamentet (C-208/03 P, EU:C:2005:429), og af 30.4.2009, Italien og Donnici mod Parlamentet (C-393/07 og C-9/08, EU:C:2009:275). Disse sager vedrørte specifikke tilfælde af henholdsvis bortfald af mandatet efter en domfældelse i en straffesag og afkald på mandatet – som senere blev tilbagekaldt. Der var ikke nogen uoverensstemmelse mellem den pågældende medlemsstats kompetente myndigheds bekendtgørelse af valget (eller bortfaldet) og meddelelsen til Parlamentet. I øvrigt vedrører den foreliggende sag ikke Parlamentets eventuelle kontrol af de valgresultater, som medlemsstaten har bekendtgjort eller meddelt, men en national rets bedømmelse af status for en person, der er blevet valgt til Parlamentet.\n24 – Jf. i denne retning dom af 30.4.2009, Italien og Donnici mod Parlamentet (C-393/07 og C-9/08, EU:C:2009:275, præmis 48).\n25 – Dom 119/1990 af 21.6.1990 (ES:TC:1990:119) (min oversættelse). Jf. desuden kommentar til denne dom: F. Santaolalla López, »El juramento y los reglamentos parlamentarios«, Revista española de derecho constitutional, nr. 30/1990, s. 149. Ifølge denne forfatter er den omstændighed, at pligten til at aflægge troskabsed mod forfatningen ikke er en betingelse for erhvervelse af det parlamentariske mandat, »noget, der er almindeligt anerkendt, og som ikke fortjener yderligere kommentarer«.\n26 – Jf. vedrørende den edsaflæggelse, som kræves af medlemmerne af det spanske parlament, bl.a. E. Álvarez Conde, R. Tur Ausina, op. cit., s. 571-572.\n27 – Jf. F. Santaolalla López, Derecho parlamentario español, op. cit., s. 113. Ifølge denne forfatter kan en sådan fortolkning være i strid med den spanske forfatning, hvorefter immuniteten gælder i mandatperioden, dvs. fra valget.\n28 – Logisk set kan en suspendering, som skyldes, at der er rejst strafferetlig tiltale, som den i artikel 384a i loven om strafferetspleje omhandlede, vedrøre en person, der er valgt til Europa-Parlamentet i en anden medlemsstat end den, hvori der er rejst tiltale mod den pågældende.\n29 – Det er korrekt, at denne bestemmelses omtale af »immuniteter« efter ordlyden synes at henvise til alle former for parlamentarisk immunitet, herunder ansvarsfrihed (materiel immunitet). Efter min opfattelse giver denne fortolkning imidlertid ikke mening. For det første er ansvarsfrihed således, i medlemsstaternes nationale ret, sædvanligvis begrænset til handlinger begået under udøvelsen af det parlamentariske hverv. Hvervet som medlem af Parlamentet er imidlertid i henhold til artikel 7, stk. 2, i akten af 1976 uforenelig med hvervet som medlem af et nationalt parlament. Den ansvarsfrihed, der følger af national ret, kan således under ingen omstændigheder finde anvendelse på medlemmer af Parlamentet. For deres vedkommende er denne garanti sikret ved protokollens artikel 8. For det andet giver det ikke mening at begrænse ansvarsfrihedens varighed til Parlamentets mødeperiode og tillade retsforfølgning for meningstilkendegivelser under udøvelsen af deres hverv, efter at mødeperioderne er afsluttet. For at være effektiv skal ansvarsfriheden være tidsubegrænset. Endelig, for det tredje, er ansvarsfrihed en absolut immunitet, som derfor står i modsætning til Parlamentets mulighed for at ophæve immuniteten som omhandlet i protokollens artikel 9, stk. 3. Jeg er således af den opfattelse, at protokollens artikel 9, stk. 1, litra a), skal fortolkes således, at den alene vedrører ukrænkelighed (processuel immunitet).\n30 – Jf. bl.a. R. Corbett, F. Jacobs, D. Neville, The European Parliament, John Harper Publishing, London, 2016, s. 76-77; S. Hardt, op. cit., s. 45; D. Lis-Staronowicz, J. Galster, »Immunitet posła do Parlamentu Europejskiego«, Przegląd Sejmowy, 2006/6, s. 9, og Ch. Schultz-Bleis, Die parlamentarische Immunität der Mitglieder des Europäischen Parlaments, Duncker & Humblot, Berlin, 1995, s. 29 ff.\n31 – Jf. bl.a. Parlamentets beslutning af 15.9.1983 om vedtægten for Europa-Parlamentets medlemmer (EFT 1983, C 277, s. 135) og udkast til revision af protokol (nr. 7) (KOM(84) 666), samt Parlamentets betænkninger af Donnez (A2-0121/86) og Rothley (A5-0193/03).\n32 – Dom af 10.7.1986, Wybot (149/85, EU:C:1986:310, præmis 11-13).\n33 – Den første mødeperiode i Parlamentets niende valgperiode begyndte den 2.7.2019.\n34 – Jf. artikel 153, stk. 2, i Parlamentets forretningsorden i niende valgperiode.\n35 – Dom af 10.7.1986, Wybot (149/85, EU:C:1986:310, domskonklusionen).\n36 – Den eneste indlysende undtagelse er for personer, der er trådt i stedet for et medlem, hvis mandat er udløbet før tiden.\n37 – Dom af 10.7.1986, Wybot (149/85, EU:C:1986:310, præmis 25).\n38 – Som eksempel vil jeg blot nævne den polske forfatnings artikel 105, stk. 2, der forbyder strafferetlig forfølgning af parlamentarikerne, når resultaterne af valget er bekendtgjort, samt artikel 751 og 752 i loven om strafferetspleje, der er nævnt i dette forslag til afgørelses punkt 22.\n39 – Ifølge en informationsskrivelse offentliggjort på hjemmesiden for Consejo General del Poder Judicial (det nationale domstols- og anklageråd, Spanien) medfører frakendelse af borgerrettigheder endelig fratagelse af alle offentlige æresposter, ansættelser og embeder, herunder folkevalgte, ligesom det ikke er muligt at erhverve sådanne offentlige æresposter, ansættelser og embeder eller at blive valgt til et offentligt hverv (jf. artikel 41 i código penal (straffelov)). Desuden medfører en fængselsstraf i henhold til valglovens artikel 6, stk. 2 og 4, mistet valgbarhed samt uforenelighed.\n40 – Jf. i denne retning dom af 12.9.2006, Spanien mod Det Forenede Kongerige (C-145/04, EU:C:2006:543, præmis 78).\n41 – I sidste ende tilkommer det den forelæggende ret at tage stilling til de nøjagtige virkninger af dommen af 14.10.2019.\n42 – Dom af 6.10.2015, Delvigne (C-650/13, EU:C:2015:648, præmis 44).


Kiropraktik - Profysionel.dk\nAnne-Marie er uddannet Kiropraktor med bifag i Idræt og Sundhed, fra Syddansk Universitet i 2012. Cand. Manu. Kiropraktor er en 5+1 årig kandidatuddannelse med speciale i undersøgelse, diagnostik og behandling af bevægeapparatssmerter.\nHos Anne-Marie får du en grundig undersøgelse og diagnose samt en plan for det videre forløb. Planen kan indeholde manuel behandling, rådgivning i håndtering, ergonomi og øvelsesvejledning mm. Indenfor den manuelle behandling benyttes et udvalg af forskellige modaliteter, eksempelvis manipulation, mobilisering, triggerpunktsbehandling og MET (muscle energy technique), dry needling (nåle behandling af muskulatur) etc.\nBehandling af børn og babyer er ét af Anne-Maries specialer og her hjælper hun børn med et bredt spektre af udfordringer fx. Skævt baghoved/favoritside, kolik, dårlig søvn, fordøjelsesproblemer og motoriske udfordringer. En grundig undersøgelse af barnet sammenholdt med forældrenes observationer ligger til grund for behandlingen, der ofte indeholder både manuel behandling og vejledning til teknikker og øvelser forældrene kan bruge derhjemme, for at hjælpe barnet.\nAnne-Marie behandler både eliteidrætsudøvere og motionister og har stor erfaring i udredning og diagnostik, samt behandling og vejledning ved skader. Erfaringen stammer bl.a. fra 6 år som kiropraktor for håndbold-liga hold, kiropraktor for landsholdene i TeamGym til EM i 2016 og 2018, samt fysisk vejleder for DGI Verdensholdet i gymnastik på deres verdensturne i 2014-15.\nHåndtering af en idrætsskade hos Profysionel er ofte et tværfagligt forløb sammen med klinikkens idrætsfysioterapeuter, hvilket gør at vi kommer hele vejen rundt om skaden, både ift. behandling og genoptræning.\nSom kiropraktor kan Anne-Marie desuden henvise til relevant billeddiagnostik (fx røntgen og MR-skanning) i det offentlige og til privathospitaler, og kan også hjælpe dig med at tolke billeder som du tidligere har fået taget.\nAnne-Maries egen sportslige baggrund er i gymnastikken, hvor hun gennem 12 år dyrkede gymnastik på højt niveau. Idag er der forsat gymnastik på programmet, men også løb og styrketræning.\nAnne-Marie er kiropraktor for\nSkanderborg Håndbold Ligadamer


Tel Aviv on Fire - Filmmagasinet Ekko\nDu er her: Anmeldelser | Streaminganmeldelse | Tel Aviv on Fire\n23. feb. 2021 | 18:52\nFoto | Patricia Peribañez\nPalæstinensiske Salam (Kais Nashif, tv.) får lusket sig til en tjans som forfatter på en sæbeopera-serie, men får brug for hjælp af den israelske kommandør Assi (Yaniv Biton).\nPalæstinensisk komedie om en sæbeopera viser med et eminent manuskript, at der er flere ligheder end forskelle blandt mellemøstlige stridsbrødre.\nTel Aviv on Fire er en palæstinensisk komedie.\nOg nu tænker du måske, at palæstinensiske komedier må være en niche på linje med mongolsk sci-fi eller fijianske westerns. Men genren har en rig tradition bag sig.\nElia Suleiman (It Must Be Heaven) står som et fyrtårn, der har udforsket de to mest almindelige reaktioner på palæstinensernes usikre hverdag: latter og fortvivlelse.\nSkuespilleren Peter Ustinov er berømt for at have sagt: ”Komedie er blot en morsom måde at være seriøs på.”\nDet er sandt, men en komedie som Tel Aviv on Fire kan også være en skalpel, hvor dramaer er en kølle. Humor er nogle gange et præcisionsredskab, der kan dissekere en kompleks situation og åbne den op, så andre kan grine – og tale – med.\nFor de hundredtusindvis af mennesker, der må passere gennem den israelske ”sikkerhedsmur” for at gå på arbejde, er hverdagen en dans med bureaukrater. Kafka og Mel Brooks er blot to sider af samme mønt.\nOg instruktør Sameh Zoabi og hans medforfatter Dan Kleinman har fundet på en skæg, ironisk og vedkommende historie, der låner fra begge forbilleder.\nTakket være sin producer-onkel lykkes det dagdriveren Salam at score et job som assistent på en populær sæbeopera, der optages i Ramallah og hedder ”Tel Aviv on Fire”. Den foregår i tiden før Seksdageskrigen i 1967. Den handler om en glamourøs, palæstinensisk spion, der – i jødisk forklædning – charmer sig ind på en israelsk general.\nSalam er en mand i et limbo mellem ungdom og voksenliv. Han har for nylig mistet sit hjertes udkårne, lægepraktikanten Mariam, fordi han ikke ville forpligte sig. Han har et søgende sind.\nDen daglige pendlertur mellem Ramallah og Jerusalem er en metafor for hans splittede følelsesliv – og selvfølgelig også for det tomrum, Palæstina befinder sig i som nation og stat.\nDet er en mindre genistreg, at filmens skarpeste og mest underholdende scener finder sted, hvor de to verdener mødes, nemlig på den kontrolpost, Salam hver dag er nødt til at passere.\nHer møder han kommandøren Assi, hvis kone er stor fan af sæbeoperaen. Salam har for nylig talt sig til også at skrive dialog til serien, men har ingen anelse om, hvad han skal skrive. Og så er det jo heldigt, at Assi har en manusforfatter gemt i maven.\nManuskriptet til Tel Aviv on Fire er eminent. Filmen handler om fortællekunst i alle afskygninger, ikke mindst i form af de fordomme om hinanden, der bringer både israelere og palæstinenseres pis i kog.\nHandlingen udspiller sig på to forskellige planer: sæbeoperaen og den virkelige hverdag på settet og uden for studiet.\nDet sidste får stadig større indflydelse på førstnævnte, når Salam bakser med at forene Assis pro-israelske omskrivninger med de modsatrettede krav, som hans onkel og seriens palæstinensiske investorer stiller.\nDen besværlige dagligdag i krydsfeltet mellem Israel og Palæstina er gennemført troværdigt. Filmen er god for veltimede og mindeværdige spydigheder over både Oslo-aftalen og israelske jøders fetichistiske dyrkelse af arabiske falafel-bikse.\nTel Aviv on Fire er et portræt af en taber, der får styr på sit liv og finder kærligheden.\nKais Nashef er skønt seværdig som den uheldige Salam. Rollen føles som et komisk modstykke til den selvmordsbombemand, han brød igennem med i Paradise Now fra 2005. Og Yaniv Biton, der spiller Assi, forfatterspiren ved kontrolposten, har et uforligneligt stenansigt.\nDer findes en nougatblød kerne i Tel Aviv on Fire, hvor en kærlighedshistorie filer lidt af den satiriske brod.\nMen det er stadig en intelligent, varm ot politisk engageret komedie, som er drevet af en vemodig længsel efter enighed mellem de to sider i konfliktens storpolitiske dødvande.\nKunne de se bort fra deres forskelle, ville de få øje på langt flere ligheder.\nisrael, palæstina, tel aviv on fire\nIsrael, Frankrig, Belgien, Luxembourg\n1. marts på diverse streamingtjenester


Jabra Tour Bluetooth Håndfri højttalertelefon anmeldelse\nHjem/Anmeldelser/Periferiudstyr/ Jabra Tour Bluetooth Håndfri højttalertelefon anmeldelse\nAf Bill Wilson 28. august 2019 5 minutter læst\nJabra Tour Bluetooth bilhøjttalertelefon\nFantastisk lydpræstation i begge ender\nHar talt opkalds-id\nMangler en FM-sender til at projicere lyd til bilhøjttalere\nBatteri liv: 20 timer | Standby tid: 40 dage | Antal højttalere: 1 (2 watt) | Rækkevidde: 33 fod\nDOM:Hvis du har en af de ældre modelbiler, der mangler Bluetooth-funktionalitet, er dette en god budgethøjttalertelefon, du kan bruge til håndfri opkald. Den har god lyd i begge ender og understøtter også de meget tiltrængte stemmekommandoer\nIfølge CDC (Center for Disease Control and Prevention) dræbes 9 mennesker og 1000 andre såret hver dag i USA på grund af distraheret kørsel. Nu er der mange aktiviteter, der tæller som distraheret kørsel, men sms'er og betjening af din mobiltelefon under kørsel sidder helt sikkert øverst på listen. De fleste af de nye biler leveres med en håndfri funktion integreret i deres stereoanlæg, som giver dig mulighed for at modtage dine opkald uden at blive distraheret fra din kørsel.\nMen hvis du bruger en gammel modelbil, har du ikke denne funktion. Også i nogle af de nyere biler kan lydpræstationen undertiden være svag, hvilket tvinger dig til fysisk at bruge din telefon. I tilfælde som dette er når du har brug for en alternativ mulighed eller mere præcist en Bluetooth-højttalertelefon.\nDer er mange mærker, der fremstiller disse gadgets, men kun få har formået at skille sig ud. Personligt tror jeg, Jabra sømmer det. Hvilket derfor ikke er overraskende, at jeg tror, at Jabra motorvej er den absolut bedste Bluetooth-højttalertelefon på markedet lige nu.\nSå indså jeg, at freeway-prisklassen måske ikke er venlig for alle. Hvilket fik mig til at kigge efter et billigere alternativ, der stadig giver god kvalitet. Og så her foretager vi en gennemgang af Jabra Tour.\nSelvfølgelig betyder de reducerede priser, at du bliver nødt til at gå på kompromis med nogle funktioner. Som for eksempel har Jabra Tour ikke en FM-sender, der giver dig mulighed for at projicere lyden til dine bilhøjttalere. Også lydkvaliteten mellem de to er uforlignelig. Men sammenlignet med andre højttalertelefoner som Motorola Roadster 2, der ligger inden for samme prisklasse, er Jabra Tour meget.\nHer er en oversigt over min oplevelse med Jabra Tour.\nUnboxing af Jabra Tour\nI modsætning til Jabra Freeway er Jabra Tour af gennemsnitlig størrelse. Ikke at dette giver dig en fordel, da når du først monterer det på dit visir, behøver du ikke røre ved det igen. Medmindre du af en eller anden grund ikke er i stand til at genoplade det indefra i din bil. Eller du har flere biler og kun en højttaler. I så fald bliver det meget lettere at bære det rundt.\nJabra Tour Packaging Denne Bluetooth-højttalertelefon har i alt 5 knapper. Opkaldsknappen er den mest fremtrædende, og den kan også bruges til at modtage og afslutte et opkald. Jeg fandt ud af, at jeg efter et par gange kunne prøve at nå op og trykke på denne knap uden at tage øjnene af vejen. Og det er en gevinst for mig, fordi det betyder mindre distraktion. Som du vil se senere, er der en endnu bedre måde at modtage og afslutte dine opkald på.\nAndre knapper inkluderer knapperne til aktivering af stemmekommandoer, lydstyrke op og ned-knappen, og så er der lydløs-knappen for at slå mikrofonen fra.\nTuren sendes ind med en billader og USB-kabel i pakken.\nParringsprocessen er ikke noget kompliceret, men jeg elsker, at Jabra stadig så behovet for at indarbejde en trinvis stemmeguide. Det er altid sådan med alle deres Bluetooth-enheder, som jeg har brugt. Stemmen bekræfter for dig, at forbindelsen er oprettet med succes. En fantastisk måde at undgå gætterier på. Nu hvor vores højttalertelefon er klar, lad os se på, hvad den har at tilbyde.\nJabra Tour er designet til at give dig problemfri håndfri opkald, og den udfører dette perfekt. Efter at have vænnet mig til Jabra Freeway, som er udstyret med tre højttalere, var jeg lidt bekymret for, at Tourens enkelthøjttaler ikke ville imponere mig. Jeg tog fejl. Klarheden er fantastisk.\nDen lille størrelse får lyden til at føles som om den kommer fra et meget lille entydigt sted over dig, men jeg bemærkede kun dette, fordi jeg har brugt Freeway, som har et større stemmeoverfladeareal.\nDesuden er mikrofonen udstyret med effektiv støjreduktion for at lette en skarp samtale fra begge ender af opkaldet. Jeg prøvede at ringe til en ven med min bilstereo, der spillede nogle sange med gennemsnitlig lydstyrke, og det påvirkede ikke kvaliteten af opkaldet. Men i ekstreme volumener kunne fyren i den anden ende kun høre en del af det, jeg sagde. Der var en anden ven, der klagede over, at jeg talte meget langt væk, men da det er en enestående begivenhed, er jeg sikker på, at problemet var ved deres ende.\nUd over at modtage håndfri opkald kan denne højttaler være et godt alternativ til at sende GPS-instruktioner. Placeringen over dit hoved giver dig mulighed for at følge alle anvisningerne problemfrit. Jeg prøvede at lytte til noget musik, popsange specifikt, men det var næppe den oplevelse, jeg ledte efter.\nJeg er en af de fyre, der ikke rigtig nyder en sang, medmindre den har et slag. Men hvis du mener, at vokalen er kernen i en sang, har du ikke problemer med at bruge Touren til at lytte til musik. Jeg prøvede også at lytte til nogle lydbøger og en podcast om morgenen, og lydkvaliteten var god nok.\nJabra Tour har et antal stemmekommandoer, du kan bruge til at kontrollere det, men min favorit er kommandoerne Svar og Ignorer. De er fantastiske funktioner, der sikrer, at du ikke tager øjnene af vejen for at manuelt stryge modtageknappen på din mobiltelefon. Endnu bedre, hvis din telefon understøtter Bluetooth-telefonbogadgangsprofil (BPAP), vil den indbyggede stemme annoncere navnet på den, der ringer op.\nAndre funktioner, du kan udføre ved hjælp af din stemme, inkluderer kontrol af batteriets levetid, initiering af et nyt opkald eller diktering af en besked. Skønt du har en accent eller kører på et særligt støjende sted, kan meddelelsesdiktaten vise sig at være en udfordring.\nDe fleste Bluetooth-bilhøjttalertelefoner tillader kun integration med Googles virtuelle assistent, men med Tour kan du også linke den til Apples Siri og Amazon Alexa.\nVed fuld opladning kan Jabra Tour udføre ca. 20 timers taletid og 40 dages standbytid. I betragtning af at en gennemsnitlig person tilbringer ca. 3 timer i deres bil hver dag, så er denne strøm nok til at vare dig en måned. Når jeg skriver denne anmeldelse, har jeg testet den i to uger, og jeg har stadig batteriet på 85%.\nBevægelsessensoren er en fantastisk funktion, der findes i alle Jabra Bluetooth-højttalertelefoner, der hjælper med at bevare strøm. Hvis der ikke er bevægelser i bilen i lange perioder, slukkes højttalerne automatisk.\nJeg havde ikke et problem med automatisk nedlukning, men i nogle tilfælde kunne højttaleren ikke tænde igen, efter at jeg kom tilbage i bilen. På disse tidspunkter måtte jeg skubbe det tilbage ved at trykke på opkaldsknappen.\nPå dette tidspunkt skriver Jabra Tour for omkring $ 79 i deres online detailbutik. Jeg føler, at dette er en rimelig pris og også den største salgsstyrke for denne gadget. For alle de funktioner, det giver, er det en værdig investering.\nHvis det indtil videre ikke er klart for dig, er Jabra en Bluetooth-bilhøjttalertelefon, der udelukkende findes for at lette håndfri opkald. Og det gør det usædvanligt godt. Alle de andre funktioner som at bruge det til at følge GPS-retninger og lytte til podcasts er bonusfunktioner, der skal gøre dig mere forelsket.\nSå hvis du er træt af dårlig kommunikation og leder efter noget med god tilbagekaldskvalitet, finder du det i Jabra Tour.\nJabra Tour Bluetooth håndfri højttalertelefon\nYdeevne - 8\nHvis du har en af de ældre modelbiler, der mangler Bluetooth-funktionalitet, er dette en god budgethøjttalertelefon, du kan bruge til håndfri opkald. Den har god lyd i begge ender og understøtter også de meget tiltrængte stemmekommandoer\nBrugerbedømmelse: 4.8 (2 stemmer)


Hjem Center Vores kunder Succeshistorier Rolling Green Country Club\nRolling Green Country Club fordoblede sit fitnesscenters areal, udskiftede udstyret og navngav området RG Fit. Resultatet var et energisk træningsområde, som virker indbydende for både nye og eksisterende medlemmer.\nEt levende fitnesscenter\nRG Fit ligner og føles som et highend fitnesscenter. På en normal dag i det travle center ser vi midaldrende brugere i færd med at æde kilometer på løbebåndet, en teenager, der sveder sig gennem sine gentagelser i en Brystpres, samt to kvinder, der strækker ud efter personlig træning. Fitnesscenteret er lyst, smart indrettet og levende.\nMen RG Fit er ikke et almindeligt fitnesscenter. Det er faktisk træningsområdet i kælderen på Rolling Green Country Club i Arlington Heights, Illinois.\nLederen Brian Silver så værdien i at have et rigtig godt fitnesscenter på Rolling Green, så han fik indrettet det klubbens hus.\n"Hvis vi kan lave et godt fitnesscenter her, vil vores medlemmer hellere blive i stedet for at træne andre steder".\n-Brian Silver, leder af Rolling Green Country Club\nForvandle et træningsområde til noget helt særligt\nSilver forvandlede det hyggelige, eksisterende træningsrum på 150 kvadratmeter til en sand perle på 370 kvadratmeter ved at inddrage kontoret og flytte møderummet. Han fjernede det klaustrofobisken nedsænket loft og monterede diskrete lysarmaturer, samt lod det naturlige lys komme igennem vinduerne i stueetagen. Silver skabte en privat hjørne til klubbens to personlige trænere og indrettede et træningsrum til holdtræning, kun adskilt af en elegant tonet glasvæg.\n"Det føles som et fitnesscenter", sagde Silver. "Det bliver brugt hele tiden. Jeg var opsat på, at medlemmerne skulle føle, at de ikke længere var i golfklubben. Vi forsøger virkelig af levere den bedste oplevelse".\nResultaterne er åbenlyse. Det 84 kvadratmeter store træningsområde har 20 hold pr. uge. Kardioudstyret - et udvalg af Life Fitness udstyr i Elevation serien, der omfatter løbebånd, cykler, PowerMill Climber og FlexStrider – bliver flittigt brugt SYNRGY360-er også populær. Sammen skaber det en fornuftig blanding af udstyr, som appellerer til medlemmernes behov.\n"Vi er begejstrede for det udstyr, vi har, og medlemmerne bruger det", forklarede centerlederen Tim Cherwin.\nDetaljerne gør en forskel\nNavnet er tilsyneladende en mindre detalje, det fandt Silver en gennemtænkt løsning på. Han besluttede at det ikke blot skulle kaldes et "fitnesscenteret" og kaldte det i stedet for RG Fit. Ved at navngive det og kalde det et fitnesscenter, er det mere indbydende og har mere at byde på end almindelige træningslokaler på golfklubber.\n"Hvis jeg kan bygge et fitnesscenter, vil jeg hellere have at medlemmer bliver her, end at de går til et andet fitnesscenter", tilføjede Silver. "Ingen af os kalder det et fitnesscenter. Men jo flere fordele, medlemmerne har i klubben, jo længere forbliver de medlemmer".


Update om Taekwondoens dag\nEt strålende program for det gratis forbundsevent, lørdag d. 11. september, kan nu offentliggøres. Ligeledes kan vi løfte sløret for at Kukkiwon Taekwondo Demonstration Team opfører en opvisning i København, søndag d. 12. september, som vil være gratis for alle som ønsker at overvære dette. Derudover melder flere og flere klubber sig løbende til afholdelse af åbent hus og lignende, men vi vil gerne have endnu flere klubber med til den fælles hyldest og genstart af Taekwondoen, klubben, trænerne samt medlemmerne.\nForbundsevent i Idrættens Hus – Lørdag d. 11. september kl. 13.45 – 20.15\nI aller ydmygeste mening er vi af den opfattelse at vi har sammen et rigtig godt program, med dygtige instruktører og oplægsholdere, i samarbejde med Den Koreanske Ambassade.\nVi får besøg af nogle yderst kompetente herrer som vil gøre sit for at gøre dagen til en god, udviklende og udfordrende dag uanset erfaringsniveau.\nDagen vil være en sammensætning af taekwondotræning, socialt samvær over et godt aftenmåltid samt faglige oplæg. Se tidsprogrammet på https://www.taekwondoensdag.dk/forbundsevent\nI vil blive præsenteret for følgende undervisere og oplægsholdere:\nMaster Yeonjae Lee\n•\tUdsendt Kukkiwon Master til Tjekkiet. Direktør for det Tjekkiske landshold i Poomsae\nMaster Dongmin Cha\n•\tUdsendt Kukkiwon Master til Irland. Taekwondo OL-guldvinder i 2008 i Beijing, Kina\n•\tNæstformand i Danmarks Idrætsforbund, DIF. Thomas vil holde et oplæg om; idrættens betydning for samfundet, hvordan fremtiden ser ud for de frivillige foreningers samt hvilken udvikling foreningslivet står over for, kampsportens vigtighed samt sammenhængen mellem bredde og elite.\nKenneth Dreyer (https://mentalform.dk/)\n•\tMentalcoach med fokus på vindermentalitet ved at skabe retning, håndtere pres og opnå resultater. Kenneth vil holde et todelt oplæg således at der både er noget til udøveren og noget til træneren. Hvordan udvikler man sig som atlet og hvilke mentale værktøjer bør du have dig for øje? Hvilket greb kan du som træner benytte for at blive ved med at motivere dine taekwondoelever?\nTilmelding skal ske senest lørdag d. 4. september ved at sende en mail til sekretariatet@taekwondo.dk med fulde navn og klub.\nDu skal være over 15 år samt have en gyldig licens ved Dansk Taekwondo Forbund for at deltage i eventet – Alle Kup og Dan grader er velkomne.\nBEMÆRK: Vi har forlænget tilmeldingsfristen og vi har fjernet maksimumskravet på fire personer per klub.\nOpvisning af Kukkiwon Taekwondo Demonstration Team – Søndag d. 12. september kl. 10.30 – 12.00\nEfter en festlig dag kommer endnu en festlig begivenhed. Kukkiwon Taekwondo Demonstration Team kommer til København hvor de opfører en af deres opvisninger, som må siges at være i verdensklasse! Sæt X i kalenderen og gør jeg selv den tjeneste og se et opvisningshold i Taekwondo når det er aller bedst!\nLokationen hvorfra de skal opvise er endnu ikke bekræftet, men det bliver i København. Vi opdaterer jer naturligvis lige så snart vi kan bekræfte hvor opvisningen bliver afholdt.\nOpvisningen er også gratis og det kræver ingen tilmelding ligesom det heller ikke kræver en gyldig licens ved Dansk Taekwondo Forbund at overvære det spektakulære show. I kan derfor godt sprede budskabet til både venner og familie, som formodentlig vil være lige så imponeret over deres akrobatiske evner samt synkrone fornemmelser for samlede bevægelser.\nSe mere her https://www.taekwondoensdag.dk/opvisning\nKlubevent – Lørdag d. 11. september\nVi er yderst glade for de klubber som har tilmeldt sig samt forpligtet sig til en åben træning for deres medlemmer og/eller lokalområde.\nVi håber at det vil give mening for endnu flere klubber at oprette et event i løbet af lørdagen og benytte taekwondoens dag som en mulighed for at rekruttere nye medlemmer til klubben eller styrke den sociale sammenhæng for de eksisterende medlemmer.\nDet er nemt og hurtigt at oprette klubben og derefter oprette et event.\n1. Først oprettes klubben ved at gå ind på følgende link https://www.taekwondoensdag.dk/klubtilmelding\n2. Herefter modtager i en E-mail med vejledning om hvordan I opretter et event\nHvis man ønsker forslag til hvilke typer event man kunne afholde i klubben, så læs mere i denne nyhed https://www.taekwondo.dk/nyhedsvisning/?AjrDcmntId=5311\nVi håber at Taekwondoens dag er interessent og relevant for alle klubberne under Dansk Taekwondo Forbund og at I ønsker at tage del i en eller flere dele af den.\nForbundet arbejder på at få nationale medier til at dække Taekwondoens dag og vi vil i samme ombæring opfordre til at klubberne tager kontakt til lokale aviser og lignende for at få lokal opmærksomhed på klubeventet som er en del af noget større – Taekwondoens dag.\nRis og ros kan sendes til udvikling@taekwondodenmark.dk, således at vi løbende kan optimere indholdet og markedsføringen.


Havenyt.dk - Vorterod som bunddække i lavendelbed?\nVorterod som bunddække i lavendelbed?\nJeg har et ret stort lavendelbed. Bunden er fyldt med vorterod.\nHvert forår bruger jeg oceaner af tid med at fjerne vorteroden – og det lysner selvfølgelig mellem rækker og planter, men næste år er vorteroden igen dækkende.\nNu er jeg kommet til at tænke på om jeg kan lade vorteroden blive? Som bunddække, der udover at holde andet ukrudt væk også vil spare mig for et kæmpearbejde. Vil den kvæle lavendlerne? Selvom lavendler er nøjsomme?\nDet ville være en kæmpemæssig befrielse, hvis vorteroden kan blive stående. Men jeg vil ikke risikere at bedet bliver ødelagt.\nSusanne Lund Kristensen, april 2021\nDu kan trygt sætte lugejernet til side og nyde synet af vorterodens gule blomster i dit lavendelbed.\nDe vil ikke udkonkurrere dine lavendler. Til gengæld vil de, som du selv nævner, som bunddække være med til at holde jorden dækket mod andet ukrudt. Som bunddækkeplanter vil de også være med til at holde på fugtigheden i jorden. I alle tilfælde indtil først på sommeren, hvor de visner væk, men hvor lavendlerne så til gengæld tager over.\nMange har forsøgt sig med at slippe fri for vorterod, men det kræver et målrettet og koncentreret arbejde med at fjerne samtlige af de små knolde – ammerødder – i flere år, hvis man skal lykkes med det.\nMan kan læse mere om vorterod her >\nVorterod i haven\nHavens spiselige bunddække\nHvad skal vi plante af bunddække på vores vold?\nHer er du: Forsiden > Spørg eksperterne > Prydhaven > Vorterod som bunddække i lavendelbed?


Mad - Side 1\nMadlavning tagine - Hvordan virker et tagine?\nOlga Bielke 28-01-2018\nI den arabiske køkken madlavning dem næsten dagligt med en tagine. Du kan lave rigtig god mad i en tagine. I dag du ser her i stigende grad dukker tagine. Læs alt om at bruge en tagine og vores tips ...\nOpskrift - Økologisk græskar suppe med gedeost\nEva Solberg 28-01-2018\nI dag har vi en bizar velsmagende opskrift for dig klar til at gøre græskar suppe med gedeost! Ja, fordi en kombination af græskar og gedeost, vi er rigtig glade. Ingredienser til ca. 4 personer En stor skefuld smør En mellemstor græskar Frisk timian ...\nHvilken vin til at købe af retten - intimideret af wijnscap\nMerete Poincaré 27-01-2018\nEr du altid i supermarkedet eller endda sød vin på hylden, fordi du ikke ved, hvilken vin du ønsker at købe, med hvilken ret? Efter at have læst denne artikel, trygt til vinen hylden og blive overrasket over den mangfoldighed ...\nTomat Fondue opskrift - overraskende velsmagende og sund\nEmma Mankell 27-01-2018\nFondue er helt hip! Ikke mere traditionel fondue med bouillon og plader af kød, men en sundere fondue variant, såsom tomat fondue. Lækre sunde dyk i en hjemmelavet tomat fondue med diverse grøntsager, brød og ost terninger. Nedenfor kan du ...\nSå din julemiddag går glat - 5 tips\nNick Bratt 26-01-2018\nEr du allerede i stress af julemiddagen, du har taget på din konto i år? Må ikke bekymre dig længere, fordi med disse tips til timingen i køkkenet vil være til din julemiddag i år alle køre problemfrit. Foretag en ordentlig ...\nBoller opskrift - skabe lækker rosin\nPuk Huneke 26-01-2018\nNogle gange har jeg en frygtelig appetit på rosin. Og hvad er bedre end at lave dine egne boller! Præcis, ingenting. I dag deler vi vores favorit rosin opskrift. 24 store eller 12 små boller - opskrift mel 500 gram 300 g tørrede ...\nSmid din mikrobølge ud af huset - 10 grunde\nLennart Bjørnholt 25-01-2018\nVi kasseret vores mikroovn år siden. Årsagen er, fordi sidst dukker op ofte rapporterer, at mikrobølgeovnen er dårligt for helbredet. Vi har samlet til dine mikrobølge 10 grunde til at tage ud af døren, og giver dig tips til at ...\nSund æbletærte opskrift - omvendt tærte\nJenny Panum 25-01-2018\nEn sund æbletærte opskrift, det er det, alle venter på? Senest har vi i stigende grad på udkig efter sundere alternativer til kiks og kager. Og da æbletærte er helt sikkert min favorit kage i dag har vi et sundt ...\nGiv dit køkken madrester et nyt liv - 10 tips\nIlsebil Walter 24-01-2018\nI Nederlandene kastet en masse mad. Per husstand årligt 105 kilo spiselig mad smides i skraldespanden. Utroligt synd! Derfor har vi samlet ti tips, som dine scraps få et nyt liv. Alt for mange grøntsager kogt eller er der stadig nogle ...\nOrganisere vegetarisk grill\nJill Franzos 24-01-2018\nOfte er der fisk og kød på en grill, men organisere en vegetarisk grill er lige så velsmagende. Vi har tips til dig klar til at være vært for i dit hjem en hyggelig vegetarisk grill herunder lækre veganske opskrifter. Kød ...\nDin egen køkkenhave og urtehave i gang - 5 trin!\nPuk Frische 23-01-2018\nStarte din egen køkkenhave og urtehave - det er ikke kun en afgrøde uden kemiske pesticider, vil du også umådeligt glad! Fordi det er svært bare at starte, har vi udarbejdet en køreplan. Trin 1: Hvilke dyrke grøntsager og urter? Før du ...\nOpskrift chips særlige - med hjemmelavet sauce\nVictor Troelsgaard 23-01-2018\nLejlighedsvis frites, de fleste mennesker finder det lækkert. Men virkelig sundt er ikke naturligt. Og så virkelig nyde denne 'guilty pleasure' kan selvfølgelig nogle specialisering af spillere end bare hurtigt gøre fødevarer frites. Læs med og se denne lækre opskrift! Lav ...\nOpskrift - lækre boghvede wraps med avocado og græskar\nAbraham Walter 22-01-2018\nDenne opskrift er så god, at vi gerne vil dele med dig. Lækre wraps lavet af boghvede mel med tahini, avocado, græskar og gedeost. En velsmagende kombination findes næppe. Så læse opskriften! Hvad har du brug for denne opskrift? Få en lækker ...\n6 tips til at dække julebordet\nAlfons Bille 22-01-2018\nJulen kommer og vejret er et godt tidspunkt at spise middag med familie og venner. Sandsynligvis menuen er klar, men tabellen dækning kræver opmærksomhed! I denne artikel, kan du læse vores tips til et veldækket bord jul. 1. Vælg en stil ...\n8 tips til at få sunde ved julemiddagen\nZoe Haupt 21-01-2018\nJuleferien kommer, og sandsynligvis får du de bedste retter. Selvom du ønsker at nyde alle de lækkerier selvfølgelig, er det klogt at overveje din kost. Også i juletiden. Prøv at skifte hver glas vin med et glas vand. Så du drikker ...