Danmark og Østrig vil stoppe migrantstrøm, før den når EU — Udlændinge- og Integrationsministeriet\nForside » Nyheder » Danmark og Østrig vil stoppe migrantstrøm, før den når EU\nDanmark og Østrig går via to indsatser sammen om at støtte afrikanske lande i at bremse irregulære migranter, før de når Europas grænser.\nI den ene indsats støtter Danmark – med 26 millioner kroner over en treårig periode – en styrkelse af Tunesiens evne til forvalte og kontrollere landets grænser. Pengene går til at bygge et træningscenter for grænseforvaltning i den syd-centrale del af landet og udvikle et tilhørende uddannelsesprogram. Målet er at bekæmpe menneskesmuglere og bremse irregulære migranter. Projektet gennemføres af International Centre for Migration Policy Development (ICMPD).\nI en anden indsats støtter Danmark – med 21 millioner kroner på et år – den såkaldte nødevakueringsmekanisme i Rwanda. Den går ud på, at flygtninge og asylansøgere, der befinder sig i detentionscentre i Libyen, evakueres til et transitcenter i Rwanda. Her kan de, der har behov, få beskyttelse og humanitær hjælp. Nogle kan blive genbosat i tredjelande, mens andre kan hjælpes tilbage til deres hjemland, hvis det er sikkert, eller til de lande, hvor de har haft asyl. Der er desuden mulighed for at forblive og blive integreret i Rwanda. Projektet gennemføres af FN’s Flygtningehøjkommissariat (UNHCR) i samarbejde med myndigheder i Rwanda.\nØstrig bidrager ligesom Danmark økonomisk til begge indsatser.\nDerudover støtter Danmark – med 10 millioner kroner over en treårig periode – et tredje projekt, hvor UNHCR i samarbejde med de rwandiske myndigheder skaber jobmuligheder både for flygtninge i landet og for lokalsamfundet gennem klima-venligt landbrug og markedsudvikling.\n”Når afrikanske migranter ankommer til Danmark, har de allerede krydset adskillige landegrænser. Det er uholdbart. Vi bliver nødt til at genvinde kontrollen med grænserne. Der er ikke fri indvandring. Det er et synspunkt, vi deler med Østrigs regering.\nDerfor har vi i samarbejde valgt at støtte Tunesien med at håndhæve deres grænser. Det nordafrikanske land ligger helt centralt på migrationsruterne og har udfordringer med at bekæmpe menneskesmuglere. De fortjener vores støtte.\nDerudover har vi også indgået et samarbejde med Rwanda, der spiller en utrolig positiv rolle med at give afrikanske migranter en fremtid i Afrika. Vi vil gerne se endnu flere af den slags eksempler, hvor afrikanske lande hjælper hinanden med at finde varige løsninger på migrationsudfordringerne.\nEndelig håber jeg, at danske myndigheder vil høste værdifulde erfaringer af at samarbejde med afrikanske lande om at håndtere migration. Det vil gavne os i arbejdet med at fremme et retfærdigt og humant asylsystem og i vores bestræbelser på at fjerne årsagerne til, at folk hopper i gummibådene.”\n”I dag er det de stærkeste og dem med flest penge, der kan betale menneskesmuglere for flugten over Middelhavet. Det skal vi have sat en stopper for. Det er derfor, at vi i samarbejde med Østrig og Tunesien nu vil skabe mere ordnede forhold, så vi rent faktisk hjælper de svageste og dem, der har allermest brug for det, med beskyttelse. Dermed er vi med til at opbygge et mere retfærdigt asylsystem.\nSamtidig mener vi, at det er lettere for afrikanske flygtninge at blive integreret i nærområder, hvor man både fysisk, socialt og kulturelt er tættere på sit hjemland. I samarbejde med Rwanda hjælper vi nu flygtninge med at få sig en bedre tilværelse, hvor de også kan se en fremtid for sig.\nDanmark kan ikke alene løse det enorme problem med irregulær migration. Det gøres bedst i fællesskab med vores europæiske partnere. Derfor er jeg glad for, at vi nu udviser international solidaritet sammen med Østrig, mens Tyskland og Frankrig støtter lignende projekter. Sammen er vi stærkere - og vores hjælp langt større.”\nStøtte til indsats i Tunesien\nTunesien er geografisk placeret på den såkaldte centrale Middelhavsrute. Landet oplever et stort migrationspres ikke mindst på den sydlige grænse. De tunesiske grænsemyndigheder er udfordrede af stærke smuglernetværk og andre former for kriminelle netværk.\nRegeringen har derfor besluttet at yde dansk støtte til etablering af en træningsfacilitet til brug for træning af de tunesiske grænsemyndigheder i byen Nefta i det syd-centrale Tunesien. Projektet skal bidrage til at styrke tunesiske grænsemyndigheder i at bekæmpe den irregulære migration og samtidig bidrage til at styrke det bilaterale samarbejde med Tunesien på migrationsområdet.\nDet er første gang, at Danmark indgår i et migrationsfokuseret projekt med tunesiske myndigheder. Den danske støtte udgør 26 millioner kroner over en periode på tre år. Den østrigske regering har bekræftet, at den også vil støtte projektet.\nProjektet gennemføres med den internationale organisation ICMPD (International Centre for Migration Policy Development) som implementerende partner.\nTyskland og Frankrig bidrager også allerede med støtte til de tunesiske grænsemyndigheder. Tyskland støtter opførelsen af et tilsvarende træningscenter i den nordlige del af landet, mens Frankrig bidrager med eksperter til træning af de tunesiske myndigheder.\nLæs mere om støtten til grænseforvaltningen i Tunesien (pdf) (åbner nyt vindue)\nStøtte til indsatser i Rwanda\nRwanda har siden september 2019 været vært for en nødevakueringsmekanisme (Emergency Transit Mechanism), hvor UNHCR overfører asylansøgere og flygtninge, der opholder sig i Libyen, til faciliteter i Rwanda. I det omfang, der findes varige løsninger til flygtningene, kan der tages nye flygtninge fra Libyen, så der konstant er op til 500 flygtninge i lejren i Rwanda. Aftalen kom i stand, efter Rwandas præsident Paul Kagame i 2017 erklærede, på baggrund af medie-rapporter om slaveauktioner i Libyen, at Rwanda var parat til at modtage op til 30.000 flygtninge og migranter strandet i Libyen.\nRegeringen har besluttet at støtte indsatsen for at beskytte, give humanitær hjælp og skabe langvarige løsninger til 1500 flygtninge og asylansøgere i 2020, som befinder sig i detentionscentre i Libyen, og som vil blive nødevakueret til Rwanda. Den danske støtte udgør 21 millioner kroner over en etårig periode. Ud over den danske støtte bidrager Østrig også til projektet, og dermed er finansieringsbehovet for mekanismen i 2020 opfyldt.\nDerudover vil Danmark også støtte et jobskabelsesprojekt i Rwanda i samarbejde med UNHCR. Formålet med projektet er at skabe jobs og forbedre fødevaresikkerhed og økonomisk integration for flygtninge og lokalbefolkning gennem klima-venligt landbrug og markedsudvikling i Rwanda. Den danske støtte udgør 10 millioner kroner over en periode på tre år.\nLæs mere om støtten til nødevakueringsmekanisme i Rwanda (pdf) (åbner nyt vindue)\nLæs mere om støtten til jobskabelse for flygtninge og lokalsamfund i Rwanda (pdf) (åbner nyt vindue)\nPresserådgiver for udviklingsministeren Maria Westh, Udenrigsministeriet, tlf. 50 77 86 64, [email protected]\nSidst opdateret 01.06.2020


Justin Bieber og Selena Gomez indspillede et hit mens de var sammen! | ELLE\nJustin Bieber og Selena Gomez har indspillet en sang mens de var sammen!\nOnsdag, 5. juli 2017 - 10:38 - af Rose Maria Boelsmand\nDa 'Jelena' var en ting i 2013/14 og Bieber og Gomez dannede et af de mest populære par i musikbranchen ventede alle på en duet fra de to sangfugle. Og de lavede et hit! Men det blev aldrig udgivet... Lige indtil nu!\nJustin Bieber og Selena Gomez havde et forhold, der, hvis man skal tro medierne, gik fra 'hot' til 'cold' på splitsekunder. Det ene øjeblik var de hinandens eneste ene, og det næste havde de kun afsky tilovers for hinanden. Men det fraholdt ikke deres fans verden over i, at bede musikguderne til, at de to ville indspille en sang sammen (tal om et verdenshit!).\nLige inden 'Jelena' for alvor splittede i 2013/14, var rygterne om en Bieber ft. Gomez duet på deres allerhøjeste. Der kom små leaks og hentydninger, men de blev fjernet fra nettet lige så hurtigt som de poppede op, og det potentielle nye hit fandt aldrig vej til vores streamingtjenester eller radio...\nLige ind til slutningen af juni i år, hvor det, der rygtes at være et Bieber-Gomez hit med titlen "Steal Our Love" nu ligger til fri aflytning! Sangen er indspillet i slutningen af 2013 eller starten af 2014 - altså lige i forholdets sidste fase, og det reflekteres i høj grad i sangens tekst, hvor første vers lyder: "I can't seem to hide from the lies / I can't discuss myself / I've built these walls so high that I can't climb myself / And just when I feel I've fallen down / You pick me up right off the ground / They can't keep between us two right now"\nGomez er primær vokal på nummeret og Bieber bidrager i omkvædet. Vi håber, at den kommer ud i sin fulde længde, for så er sommer-playlisten reddet (sammen med Despacito, naturligvis!)\nHør et uddrag af Selena Gomez ft. Justin Bieber "Steal Our Love" på SoundCloud her.


Min balje afløb ikke vil holde åbent - Angelispress.com\nPræfabrikeret huse kan modstå hvirvelstorme?\nNaturlige middel til at rense skimmel på vægge\nHvordan at rengøre kogt på fedt fra en ikke-glas kogeplade\nHvad vil du gøre med møl orkidé planter efter blomsterne falder af?\nHvordan at få Ride af myg i en husstand plante?\nMin balje afløb ikke vil holde åbent\nPå mange badekar modeller styrer et håndtag på forsiden af karret, lige under vandhanen, pop-up afløb prop. Når du trækker op på håndtaget, en kobling, der er tilsluttet det falder en vægt på en fjederbelastet håndtag, og håndtaget tvinger proppen op. Skubbe på håndtaget løfter vægten, og proppen fjedre lukket. Når proppen ikke gå og afløbet forbliver lukket, er problemet normalt en misadjusted eller brudt kobling. Du kan rette eller erstatte det ved at fjerne håndtaget.\n•Træk proppen op manuelt at tømme karret. Du kan have til at arbejde en skruetrækker under læben og lirke det op.\n•Løsn håndtaget dækning på forsiden af karret med en slot skruetrækker. Træk dækslet mod dig og koblingen vil komme med det. Trække hele koblingen. Det består af en U-formet bøjle, der er knyttet til håndtaget, og en gevindstangen på enden som er knyttet en vægt. Der er en tilpasning møtrik på stangen.\n•Lengthen sammenkobling af dreje tilpasning møtrik et par omgange mod uret med en slip-lås tang. Hvis skruen er tæret og vil ikke slå let, spray smøremiddel på det og vente et par minutter, og derefter prøve at slå det igen. Spray smøremiddel på gevindstangen til Sørg for at det glider nemt i hullet i bunden af beslaget.\n•Udskift koblingen hvis nogen del af det er bøjet eller brækket, eller hvis er så tæret at stangen er sammenvokset til beslaget.\n•Tab kobling tilbage ind i hul og skrue på dækpladen. Træk håndtaget op og kontrollere, at afløb forbliver åben. Hvis det ikke sker, fjerne koblingen og forlænge den lidt mere.\n•Sæt en lille vaseline på slutningen af skruetrækker og sprede det rundt i håndtaget, hvor det opfylder dækslet plade til at holde i håndtaget smurt og mekanisme fungerer korrekt.\nHvis proppen ikke vil blive lukket, prop rocker arm eller foråret muligvis justering. Du kan ofte trækker ud prop og rocker arm fra afløbet åbning, men hvis du ikke kan, kan du skal adskille rør under karret til at ordne det.\nHår oprustning i afløbet kan forstyrre driften af proppen. Hvis du har mistanke om dette problem, træk proppen og rengør afløbet med et stempel eller en VVS slange.\nSådan Fix en indvendig dør, der ikke vil holde åbent\nMin balje afløb lugt\nSådan Fix min Drill batteri, der ikke vil tage et gebyr\nMin Toilet afløb ikke når skyllet\nMin balje afløb er ikke at holde vandet\nMin balje dræne ikke\nMin Coreopsis tidlige solopgange ikke vil blomstre


Søren og Hanne fra Trelde må ikke komme hjem: Gæster skal blive på karantæneramt hotel i 14 dage | stiften.dk\nFredericia Dagblad har tidligere skrevet om Søren Christensen og Hanne Christensen i forbindelse med, at de er frivillige som netværksfamilie for Dansk Flygtningehjælp. De blev tirsdag sat i karantæne på et hotel på den spanske ø Tenerife, efter at en turist er blevet smittet med coronavirus. Privatfoto\nÆgteparret Hanne og Søren Christensen, der bor i Trelde, er i øjeblikket i karantæne på deres hotelværelse på den spanske ø Tenerife. Karantænen sker som følge af, at en italiensk turist, der har boet på hotellet, er smittet med coronavirus.\n26 feb. 2020 kl. 13:40\nFlere hundrede turister er tvunget til at tilbringe de næste 14 dage på et hotel på den spanske ferieø Tenerife på grund af udbruddet af coronavirus.\nDet oplyser en talsmand for den regionale regering på De Kanariske Øer ifølge nyhedsbureauet Reuters.\nBlandt de flere end 700 hotelgæster er mindst seks danskere, der altså nu er tvunget i isolation på hotellet.\nBravo Tours, som har to danskere på hotellet, bekræfter over for Ritzau, at isolationen på hotellet gælder op til 14 dage.\nRejseselskabet oplyser endvidere, at de to gæster har det godt. De er ligesom resten af hotellets gæster blevet testet af en læge, men de viser ingen tegn på sygdomssymptomer.\nIsolationen skyldes, at en italiensk mand, der havde opholdt sig på hotellet, blev testet positiv for virusset mandag.\nTirsdag aften blev hans kone også testet positiv for virusset. Begge opholder sig nu på et sygehus i byen Santa Cruz, skriver den spanske avis El País.\nÆgteparret var en del af en gruppe italienske turister på øen. Yderligere to personer fra gruppen er også testet positive.\nResten af gruppen på i alt ti italienere er testet negative.\nHotellet H10 Adeje Palace har hundredvis af værelser, adskillige restauranter, swimmingpool og ligger blot 50 meter fra stranden.\nDe flere end 700 gæster tæller 25 nationaliteter. Det oplyser lederen af den regionale regering på De Kanariske Øer, Angel Victor Torres, ifølge Reuters.\nHotelgæsterne fik besked om karantænen tirsdag morgen. Her lå der en seddel på gulvet på alle værelser med besked om, at der var registreret et tilfælde af coronasmitte på hotellet.\nEn gruppe på omkring 100 turister, der ankom mandag, vil som de eneste få lov til at forlade hotellet, da de ikke har været i kontakt med gruppen af italienske turister.\nMange af hotelgæsterne er allerede blevet testet for virusset med digitale kropstermometre. De fleste gæster har ingen symptomer på virusset, oplyser de kanariske myndigheder ifølge Reuters.\nDen lange isolation skyldes, at der kan gå op til 14 dage, fra det tidspunkt man bliver smittet, til at man viser symptomer på virusset.


Brugt Computer Rårup - Find de fedeste links. Se her! \nHej, og velkommen til denne internetside, som er udarbejdet som følge af søgningen på søgeordene Brugt Computer Rårup. Vi håber, at du kan finde det, som du søger efter via vores anbefalinger, som vi fremviser lige her for dig, der formodentlig er på udkig efter mere viden med forbindelse til Brugt Computer Rårup. Se mere hernede, eller klik direkte videre på de anbefalede annonce-links, som sandsynligvis bør lede dig videre til det, du søger.\nBrugt Computer Rårup - FAQ?\nFandt du ikke præcis det, som du leder efter via vores samarbejdspartnere, som vi henviser til, og som skulle have en relation til Brugt Computer Rårup, så bidrager vi gerne med rådgivning herom. Du kan kontakte os via vores kontaktside. Ifølge vores statistikker er det som regel tilstrækkeligt at bruge nævnte henvisninger vedrørende Brugt Computer Rårup, men er dette ikke tilfredsstillende, så kontakt os. Vi besvarer for det meste beskeder inden for 1-10 arbejdsdage.\nHvad omhandler dette website om Brugt Computer Rårup helt præcis?\nDenne side er genereret ud fra keywordet "Brugt Computer Rårup" med formodning om, at det er enten præcis dette søgeord eller højst sandsynligt et nært beslægtet keyword, du har indtastet på en søgemaskine, eksempelvis Bing eller Yandex. Vi forsøger at hjælpe til med din forspørgsel med brugbare hyperlinks, der hyppigst er reklamefinansieret eller anbefalet af hjemmesidens team.


Burberry ændrer sæsonbegrebet\nBurberry ændrer sæsonbegrebet radikalt\nFremover samkøres herre- og dameshowet, og det traditionelle sæsonbegreb er i opløsning. Burberry vil gerne omstille til en nye virkelighed og komme tættere på forbrugerne.\nRetail og shows skal i langt højere grad spille sammen. Det er grunden til, at Burberry fremover udelukkende afholder to shows årligt, hvilket betyder en sammenlægning af dame- og herrevisningerne, som hidtil har været adskilt. Allerede til september introducerer Burberry det nye format i forbindelse med London Fashion Week, og dermed er det slut med Burberrys deltagelse på London Collections Men, hvor Buberry ellers tidligere har indtaget catwalken med rene herrekollektioner. Men sammenlægningen af de to shows er langt fra det mest interessante.\nSkal bringe brandet tættere på forbrugeren\nUmiddelbart efter showets afvikling kan forbrugerne nemlig købe de viste kollektioner i butikkerne og i Burberrys webshop. Samtidig lanceres de reklamekampagner, som knytter sig til showet og kollektionen, umiddelbart efter showet. Dermed bryder Burberry med de traditionelle sæsonmønstre, hvor kollektionerne typisk vises et halvt år, før de kommer i butikkerne.\nChristopher Bailey, CEO og øverste kreative ansvarlige i Burberry, begrunder i en pressemeddelelse beslutningen således:\n- De ændringer, vi foretager, tillader os at skabe en stærkere sammenhæng mellem den oplevelse, vi skaber på catwalken, og det øjeblik hvor forbrugerne kan gå på oplevelse i kollektionerne selv. Vores shows har igennem noget tid bevæget sig retningen af at lukke det hul. Fra livestreams til direkte bestilling fra catwalken til live sociale mediekampagner. Det her er det seneste tiltag i en kreativ proces, som vil fortsætte med at udvikle sig.\nFremover vil Burberry heller ikke kalde deres kollektioner autumn/winter eller spring/summer, men i stedet February og September, hvilket passer med tidspunktet, hvorpå de vises og sættes til salg. På den måde slipper Burberry også for de problematikker, som knytter sig til den del af verden, hvor årstiderne er modsat dem, vi har på den nordlige halvkugle.\nStiller nye krav til værdikæden\nIfølge Christopher Bailey er dette et naturligt skridt, som vil bringe brandet tættere på forbrugerne, ligesom det heller ikke anses som en radikal omvæltning for det kreative team. Til gengæld er han bevidst om, at der bliver ændret på det logistiske og produktionsmæssige setup.\nI et interview med Business of Fashion siger Christopher Bailey:\n- Vi var nødt til at opbygge en langt mere agil og fleksibel supplky chain. Normalt design man hele showet, så viser man showet og så sætter din supply chain ind. Nu vil vi designe showet, sideløbende med at vi sender ting videre til vores samarbejdspartnere for at sige: Lad os kaste et blik på gennemløbstiderne for det her; hvordan kan vi arbejde med den her fabrik for at få varerne i rette tid? Når vi begynder at arbejde med kolletionen er vi nødt til at binde os til materialer eller trim eller broderier. Det er i højere grad et partnerskab end en overlevering på en specifik dato.\nEt generelt opbrud?\nDenne ændring kommer kort tid efter, at Burberry valgte at lægge alle deres subbrands ind under ét samlet brand: Burberry. Men udviklingen kommer også på et tidspunkt, hvor der tales om et generelt opbrud med de traditionelle kollektionstankegange. De amerikanske brands Thakoon og Rebekka Minkoff har taget lignende skridt, mens flere store modehuse i øjeblikket kigger nærmere på, hvordan de kan imødekomme de nye forhold. Flere eksperter har i debatten påpeget, at modebranchens tankegang stammer fra en tid før internettet, og at den lette adgang til informationer, billeder og videoer vi har i dag, har ændret forbrugernes anskuelse af, hvornår de skal have adgang til at købe kollektionerne. Eksperterne peger på, at dette på sigt bliver noget alle modevirksomheder er nødt til at forholde sig til på den ene eller anden måde.\nÉn ting er sikkert: Det er ikke sidste gang, at vi hører noget til denne debat.


herresko hellerup. Find de helt rigtige her\nHvor finder jeg herresko hellerup ?\nDer er mange steder at købe sko, støvler, sandaler og især herresko hellerup. Der er meget at holde styr på om mode og fodtøj. Og heldigvis er du kommet til det rigtige sted. Vi hjælper med det hele. Bare gå videre via vores henvisning eller læs videre her på siden, så finder du alt hvad du skal bruge.


Phil Short på Copenhagen Diveshow | DYK\nPhil Short på Copenhagen Diveshow\nVi arbejder i disse dage på at sammensætte aktivitetsprogrammet til næste års Copenhagen Diveshow, der finder sted i Bella Center 11. til 13. februar 2011. Vi har mange spændende ting under opsejling og den første internationale foredragsholder, vi kan offentliggøre, er den engelske huledykker Phil Short.\nPhil Short er en af verdens sejeste huledykkere. Den lille smidige englænder kan klemme sig i gennem de smalleste passager og har været længere inde i oversvømmede huler end de fleste kan prale af. Han har dykket i huler over hele verden, men er især kendt for sin udforskning af hulerne hjemme i England.\nPhil er desuden CCR-specialist og instruktørtræner og har derfor mange synspunkter om sikkerhed i forbindelse med dykning med rebreather. Phil er en særdeles medrivende foredagsholder, hvis historier og billeder kan tryllebinde ethvert publikum.\nLÆS MERE copenhagendiveshow.dk\nLÆS OGSÅ artikel/phil-short-%E2%80%93-hulemand-om-hals


Foto: Pressefoto. Helsingør Gymnasium\nMandag d. 18. september 2017, kl. 17.03\nEn tilsyneladende uløselig konflikt mellem lærerstaben og rektorkollegiet på Helsingør Gymnasium har medført, at både rektor Sune Bek og vicerektor Tina Finding nu er fortid på gymnasiet.\nIfølge avisen har der den seneste tid været en del uro mellem de to grupper, og derfor har man således valgt at stoppe samarbejdet. Gymnasiet har ifølge Helsingør Dagblad meddelt gymnasiets elever og personale, at det er en række besparelser, der har medført uenighederne.\n'Arbejdet med genoprettelsen af skolens økonomi samtidig med gennemførelsen af de store besparelser som hele uddannelsesektoren er midt i har dog slidt på samarbejdsrelationerne mellem ledelse og medarbejdere. Vi er derfor gensidigt enige om, at der nu skal nye kræfter til at flytte Helsingør Gymnasium det næste skridt,' står der i en meddelelse, der er sendt ud til elever og personale.\nBestyrelsesformand i Helsingør Gymnasium, Bo Søby Kristensen, forklarer til Frederiksborg Amts Avis, at der ikke længere var grundlag for at mægle mellem de to parter.\n»Både ledelsen og bestyrelsen var enige om, at som situationen var, var der intet grundlag for at mægle og finde en løsning, så derfor er Sune Bek og Tina Finding fratrådt. De fortsætter dog med at løse nogle opgaver for gymnasiet, mens to nye ledere findes,« siger han og understreger samtidig, at der ikke har været tale om en fyring.\nSune Bek og Tina Finding har været rektorer på Helsingør Gymnasium i tre år. Indtil der findes en ny rektor, vil uddannelsesleder Mette Machholm fungere som konstitueret rektor.


Magnussen tror på McLarens vikar: Han fortjener det - TV 2\nMagnussen tror på McLarens vikar: Han fortjener det\n31. mar. 2016, 20:27\nHer vinder Kevin Magnussen Formel 3,5 Renault-serien\nKevin Magnussen mener, at Stoffel Vandoorne vil gøre et godt stykke arbejde som reserve for skadede Fernando Alonso\nMcLaren måtte til årets første løb sidste år sætte Kevin Magnussen ind som afløser for Fernando Alonso, da spanieren ikke måtte køre efter et uheld i en test.\nLæger nægter Alonso at køre på søndag: Her er årsagen\nNu må det engelske team så igen få hjælp af en reservekører efter Alonsos voldsomme uheld i Australien.\nDerfor er Stoffel Vandoorne kaldt til Bahrain.\n- Der er ikke mange, der får den chance, så jeg håber, at han nyder det. Det er en kæmpe mulighed for enhver at få chancen for at køre Formel 1. Det er virkelig, virkelig stort, siger Kevin Magnussen ifølge Autosport.com om Vandoornes pludselige mulighed.\nA post shared by Stoffel Vandoorne (@svandoorne) on Mar 31, 2016 at 8:45am PDT\nKevin Magnussen kender Stoffel Vandoorne særdeles godt. Både som konkurrent og som teamkammerat.\nI 2013 kørte Magnussen mod Vandoorne i Formel Renault 3,5, hvor danskeren tog mesterskabet foran netop Vandoorne.\nHan er god nok til Formel 1\nDen titel sikrede Magnussen et fast sæde i Formel 1, mens belgieren også var tilknyttet McLaren som udviklingskører.\n- Han er god nok til Formel 1, så jeg er sikker på, at han får et godt løb. Han fortjener at være her, så jeg er glad for, at han får chancen, siger Magnussen.\nStoffel Vandoorne er forsvarende GP2-mester og har flere gange vist sit store talent på racerbanen.\nA post shared by Stoffel Vandoorne (@svandoorne) on Aug 21, 2015 at 8:21am PDT\nKevin Magnussen er heller ikke i tvivl om, at reservekøreren vil gøre et godt stykke arbejde, selvom de nye begrænsninger på radiosnak mellem bil og pit kan blive en udfordring.\n- Det bliver måske lidt mere, som han er nødt til at huske eller få lært. Men det at køre bilen, køre racerløb og være hurtig, det er jeg sikker på, at det ikke bliver noget problem for ham, siger Kevin Magnussen.\nVandoorne skal dog forberede sig på et antiklimaks, når Alonso igen er klar til at køre.\n- Det er frustrerende at vide, at du er nødt til at aflevere bilen tilbage, selvom jeg ikke ved, om det bliver ét eller to løb. Det føles lidt underligt, fordi du ikke rigtig kan se fremad. Du skal bare gøre det bedste i situationen, lyder det fra Magnussen.\nStoffel Vandoorne, Kevin Magnussen og resten af Formel 1 feltet kører Bahrains Grand Prix søndag kl. 17 dansk tid.\nLæger giver Alonso startforbud i grandprix i Bahrain\nMagnussen frygter Bahrains bagende varme\nF1-boss: Udskældt kvalifikationssystem fortsætter i Bahrain


FCK-matchvinder: - Det har været pisseirriterende - MX.dk\nAf Steffen Gronemann - 17/04-16 22:00\nFCK-matchvinder: - Det har været pisseirriterende\nEfter en lille målkrise var FCK’s Nicolai Jørgensen lettet over at sparke Brøndby i sænk med to mål.\nFCK's Nicolai Jørgensen jubler efter sin scoring til 2-0, som lukkede og slukkede kampen. (Billede: Polfoto/Dresling Jens)\nMens hans angrebsmakker, Federico Santander, skød med løst krudt, fik FC Københavns offensive talisman, Nicolai Jørgensen, hul bylden med sine to mål i 2-0-sejren over Brøndby i Parken.\n- Jeg kom frem til mange chancer. Det er det, jeg har arbejdet på. Det er ikke lykkedes i de seneste kampe. Så det var vigtigt for mig i dag at genfinde vejen til målet, siger FCK’eren, som har været inde i en svær periode siden landsholdspausen med fire målløse kampe.\nAgger efter 0-2: - Fanboykot havde ingen betydning\n- Det har været pisseirriterende. Det er det bedste, der findes, at score mål. Nogen gang er det bare som om, at bolden ikke lige lander der, hvor den plejer at gøre, og man får ikke lige prikket den halve chance ind, siger FCK-10’eren.\nHan vil nu tage den nyfundne selvtillid med til Brøndby Stadion, når de to hold mødes for tredje gang på en måned i pokalsemifinalen på onsdag.\nSolbakken om derby: Lige så ensidigt som på tribunerne\nDen målfarlige ben skal dog trods de to derby-mål holdes på jorden, advarer han.\n- Lige nu har vi høje tanker om os selv. Så vi glæder os i dag. Men det er klassikeren i fodbold, at man tror, at man kan gå på skyerne. Det bliver svært i Brøndby ikke mindst qua resultatet i den første kamp (som endte 1-1, red.).\nFCK udbygger føring med derbysejr uden Brøndby-fans\n- Banen er anderledes. Det bliver mere en slåskamp. Så vi skal ud og bevise, at vi er stærkest, og at vi har hjertet med. Det bliver fedt. Jeg glæder mig allerede. Det er de sjoveste kampe på året, lyder det fra den storsmilende matchvinder.\nMed sejren fører FCK Superligaen med ni point ned til Sønderjyske.\nLÆS OGSÅ: Eks-FCK'er: - Derbyet har mistet guldglansen\nLÆS OGSÅ: SLUT: FCK var overlegne i Parken\nLÆS OGSÅ: Agger forstår fansenes beslutning om at blive hjemme


Skal du opdatere din Mac: Slet alt før du installerer | Berlingske Business\nTirsdag d. 27. september 2016, kl. 08.21\nApple er klar med det nye styresystem til Mac-computere, macOS Sierra. For at få den bedste oplevelse kræver det dog, at man sletter det gamle system først, inden man installerer. Free/Colourbox\nApple er klar med et nyt styresystem til Mac-computere. Vil man have mest ud af det i forhold til hastighed, kræver det dog lidt arbejde.\nLav backup af dine billeder, dokumenter og andre filer, du vil beholde, inden du går i gang med den rene installation.\nApple har et program, der hedder Migration Assistant og Time Machine, der nemt holder styr på dine apps og din backup.\nTjek, om din Mac understøttes af det nye styresystem, før du går i gang.\nFørst var det iPhones verden over, der fik nyt styresystem med det såkaldte iOS 10. Nu er turen kommet til Apples computere, der kan få en opdatering.\nNavnet er macOS Sierra, der blev tilgængeligt den 20. september. Med det nye styresystem følger nye funktioner som eksempelvis stemmestyringsprogrammet Siri, der er kendt fra iPhones.\nMen vil du have mest muligt ud af den nye opdatering, så anbefaler flere hjemmesider som macworld.com og macrumors.com, at man foretager en såkaldt "clean install". Her sletter du alt, hvad der ligger på computeren og installerer så at sige styresystemet på en tom harddisk.\nLÆS MERE : Kan Apple hænge mig op på et mord?\nOg det kan være værd at overveje, mener Allan Rosendahl, som er såkaldt Apple Certified Technical Coordinator hos IT-afdelingen på Danmarks Tekniske Universitet.\n»Man får klart den bedste oplevelse, hvis det er en helt ny installering. I bund og grund så giver det den rene nydelse af systemet med den hastighed og stabilitet, det nye system gerne skulle levere,« siger Allan Rosendahl.\nI en tid, hvor mange computere ikke længere har et CD-ROM-drev, og hvor de fleste downloader og installerer den nye opdatering gennem App Store, kræver det dog lidt arbejde af dig, hvis du vil lave en ren installering.\nAlt du skal bruge er en USB-nøgle på mindst 8 GB, hvor selve installationsfilerne til opdateringen lægges på og efterfølgende installeres fra. På hjemmesiden macworld.com kan du finde en udførlig vejledning, der trin for trin forklarer processen.\nÅrsagen, til at systemet kører bedre og mere stabilt, er den rene installation, mener Allan Rosendahl. Det skyldes, at systemet ikke skal forholde sig til rester af den gamle installation. Det vil det gøre, hvis man bare opdaterer oven på det gamle styresystem.\n»Jo ældre filer, der ligger, jo mere data er der, som computeren skal kigge på og behandle i et eller andet omfang,« siger han.\nUd over at din Mac bliver hurtigere og mere stabil af den rene opdatering, så vil det også frigive mere plads. Det gælder sådan set for alle computere og også smartphones, for den sags skyld.\n»Der kan sagtens ligge en masse små programmer, der kører i baggrunden og bruger din computers hukommelse. Der kan også ligge flere gigabyte cookies fra forskellige hjemmesider, som også ligger og flyder og optager plads,« siger Morten Sahl Madsen, test- og forbrugerredaktør hos magasinet Computerworld.\nDanske Bank udsteder obligationer knyttet til Apple-aktien


Nationalparker i Kenya – Oplev storslået natur og et unikt dyreliv\nForsideNyheder og rejseartiklerNationalparker i Kenya\nKenya er blandt de bedste safarilande i Afrika, og det er ikke mindst pga. de fantastiske nationalparker.\nHer finder du alverdens unikke safaridyr og de smukkeste savanner.\nLæs om de nationalparker og naturreservater i Kenya, der topper vores liste, herunder\nSamburu & de smukke landskaber\nSamburu Nationalpark har to primære trækplastre; de ”specielle fem” og sine smukke landskaber.\nLandskabet er tørt, og består både af flade sletter og bjergområder. Her findes desuden en række ferskvandskilder, som, sammen med ”den brune flod”, Ewaso Ng’iro, skaber grønne oaser med palmetræer i det ellers så tørre landskab. Disse grønne åndehuller tiltrækker naturligvis et rigt dyreliv, såsom de specielle fem; netgiraf, Grevy’s zebra, girafantilope, oryx og somalistruds.\nDen smalstribede Grevy’s zebra ses ofte sammen med den almindelige zebra, og her bliver forskellen virkelig tydelig på mængden af de ikoniske striber. Girafantilopen står på sine veludviklede bagben, når den spiser blade fra træerne, ligesom giraffen, og netgiraffens mønster er helt anderledes end den mere almindelige masai-girafs mønster.\nForuden de specielle fem er her også elefanter, løver, geparder og leoparder. Især geparden trives godt i de åbne sletteområder.\nHvis du ikke allerede var forelsket i Kenya, bliver du det, når du ser landskaberne i Shaba. Samburu Nationalpark består nemlig af tre reservater; Samburu, Buffalo Hills og Shaba. Buffalo Hills er det mindste af reservaterne og har – sammen med Samburu – det største antal af dyr. Shaba har derimod landskaberne.\nI de små samfund i reservaterne støder du på Samburu-folket og deres mange kameler. Samburu-folket er beslægtet med masaierne og går, som masaier, farverigt klædt.\nDu skal tage til Samburu, hvis du vil opleve:\nDe ”specielle fem”\nDe smukke landskaber\nTsavo & den røde jord\nTsavo er et oplagt safarimål for dig, som har begrænset tid til rådighed – eller som måske vil krydre badeferien ved kysten med en safaridag eller to.\nTsavo er Kenyas største nationalpark og består egentlig af to nationalparker; Tsavo East og Tsavo West.\nI East er jorden knaldrød, og de rødlige elefanter i Tsavo East er da også et absolut højdepunkt. Tsavo har i øvrigt det største antal elefanter i hele Kenya – knap 13.000 i 2017.\nLandskabet i Tsavo East er fladt og tørt, mens der i Tsavo West er både bjerge og kilder såsom den kendte Mzima Springs. Det var i øvrigt også her i Tsavo, at to menneskeædende løver slog henved 100 mennesker ihjel i slutningen af 1800-tallet – filmatiseret i The Ghost and the Darkness.\nDu skal tage til Tsavo, hvis du vil opleve:\nDen røde jord og de røde elefanter\nBushen som et afbræk i en badeferie\nLake Naivasha og det rige fugleliv\nLake Naivasha Nationalpark er en fantastisk kontrast til mange af Kenyas andre nationalparker.\nMange af nationalparkerne er præget af tørre græsletter eller sletter med tornede akaciebuske kun forstyrret af enkelte ferske kilder. Set i det lys, er det en lise at komme til Lake Naivasha.\nLake Naivasha er en ferskvandssø i Great Rift Valley, og du skal tage hertil for at opleve det rige dyreliv, som søen byder på. Derfor er en sejltur på søen da også et absolut must. Fugle og flodheste er i overtal ved vandet, og på den lille ø, Cresent Island, kan du komme helt tæt på både giraffer og zebraer.\nI tilgift til en sejltur på søen, kan du besøge den nærliggende nationalpark; Hell’s Gate, hvor der bl.a. er varme kilder. Som noget helt unikt for en nationalpark kan du tage på vandre- og cykelture i Hell’s Gate, da her hovedsageligt kun er fredelige dyr. Parken er smuk med røde klipper og grønt græs, hvor antiloperne går side om side med både zebraer og gnuer. Det er helt fantastisk at cykle i dette landskab.\nDu skal tage til Lake Naivasha, hvis du vil opleve:\nKontrasten til bushen\nDet rige dyre- og fugleliv i og omkring søen\nEn cykel- eller gåtur i Hells Gate National Park\nMasai Mara og de store dyreflokke\nMasai Mara behøver vel næsten ingen introduktion.\nMara er en del af det enorme Serengeti-økosystem i Tanzania, og dyrelivet her er helt uforligneligt.\nDu skal tage til Mara, hvis du vil have garanti for de allerstørste dyreoplevelser! Elefanter, bøfler, giraffer, zebraer, gnuer, antiloper, løver, geparder, leoparder – de er her alle sammen.\nNår man siger Masai Mara, kan man ikke undgå også at nævne den store migration, hvor dyrene krydser Mara-floden for at komme fra Serengeti til Masai Mara.\nMen betyder det, at der ikke er dyr uden for migrationen? Nej, der er dyr i Masai Mara året rundt. Det er ikke sikkert, du ser gnuerne krydse Mara-floden, hvis du kommer her i f.eks. november. Til gengæld skal du ikke dele dine dyreoplevelser med helt så mange andre gæster, som du skal omkring den store migration fra juli-oktober.\nUanset, hvornår du kommer, vil Masai Mara tage pusten fra dig!\nDu skal tage til Masai Mara, hvis du vil opleve:\nDe store græssletter\nAmboseli og Kenyas største elefanter\nAmboseli Nationalpark er flad som en pandekage.\nPå en måde minder landskabet lidt om Ngorongoro-krateret i Tanzania med sine flade sletter, der er omgivet af udslukte vulkaner. Kilimanjaro er naturligvis den højeste af dem alle, og der er ikke meget, der skriger Afrika på samme måde som billedet af en elefantflok, som går over de flade sletter med Kilimanjaro i baggrunden.\nHer er ufattelig tørt og meget støvet. Ind i mellem alt det tørre er der sumpede områder, som bliver forsynet med vand fra de omkringliggende bjerge. Vandet tiltrækker naturligvis dyrene og pga. den sparsomme bevoksning er det meget nemt at spotte dyr her.\nAmboseli er især kendt for sine elefanter, som er nogle af de største i hele Afrika – og med de største stødtænder. Ellers er her zebraer, gnuer og antiloper i massevis. Sumpområderne tiltrækker et væld af fugle, og du kan endda være heldig at støde ind i en løveflok.\nDu skal tage til Amboseli, hvis du vil opleve:\nDe største elefanter i Kenya\nUdsigten til Kilimanjaro\nDu kan opleve Kenyas nationalparker på:\nEr du blevet betaget af den underskønne og anderledes natur og det vilde og unikke dyreliv, der er i Kenya?\nOplad kameraet, pak kufferten og rejs af sted på et unikt eventyr til Kenya.


2 dæk og slanger 26×1,75 Panaracer Tourguard Plus – 4,5mm gummi indlæg er blandt de eftertragtede cykeldele. Kanttrådsdæk til MTB cykler 26″ er kategorien fra øverste hylde som mange vælger at købe fra. Cykelpartner mener mange er den førende cykelshop i hele Danmark. Vare du kigger på har 365 dages returret, som er mange flere dage end loven kræver. Når du jagter cykeludstyr, kan løsningen være at købe denne vare, og så behøver du ikke lede længere. Det spiller også ind i beslutningen, at der er prisgaranti på 2 dæk og slanger 26×1,75 Panaracer Tourguard Plus – 4,5mm gummi indlæg fra det anerkendte mærke Panaracer, som er kendt i cykelverdenen. Når du er kommet afsted på din cykel ud i det blå, er det meget vigtigt ikke at dehydrere, så husk at have væske med. Din drikkedunk kan du fylde med energidrik med citrussmag.\n2 dæk og slanger 26×1,75 Panaracer Tourguard Plus – 4,5mm gummi indlæg er en af mange varer her på shoppen og findes i vores varekategori Kanttrådsdæk til MTB cykler 26″. Det er ren luksus at få hele 365 dages returret der sikrer dig, hvis du mod forventning skulle fortryde købet af din vare. Vidste du at størstedelen af dem der handler online køber 2 dæk og slanger 26×1,75 Panaracer Tourguard Plus – 4,5mm gummi indlæg i den kendte webshop Cykelpartner, der altid har et stort udvalg af populære varer. Vi har håndplukket varerne og blandt dem går mange på jagt efter deres mål, som jo fx kan være denne vare. Når du handler online sparer du penge- og det kan lade sig gøre fordi shoppen sparer husleje til en almindelig butik.\nNår du lader dig friste, og får købt nogle produkter online, er der bedre fordele, fordi webshops er underlagt en lovgivning, de skal følge. Loven siger, du har ret til at returnere dine varer indenfor 14 dage. når du har handlet dine varer, en del shops efterhånden giver endnu mere for at skille sig ud fra konkurrenterne i markedet. Husk også på, at du online har et kæmpe udvalg, og det bevirker, at du med få klik kan finde det bedste tilbud, på tværs af forskellige webshops. Din sammenligning kan du rent faktisk lave på alle tider af døgnet, så længe du er online. Du får også en anden stor fordel, når du shopper online, og det er du slipper for, at være underlagt butikkernes åbningstider. Webshoppen kan sende produkterne hjem til dig, hvis du ikke har valgt at få dem sendt hen til dit arbejde, så du kan vælge det, det er lettes for dig. Hvor mange gange har du stået i kø i en butik – det er slut nu, når du handler online det er slut med dårlig køkultur og vrissende mennesker, så spilder du ikke din tid på at vente på fru Hansen, der lige skal spørge om, hvad hver enkelt ting koster.


Inden du køber OnePlus 5: 3 ting der mangler\nPatricio Juarez 21. juni 2017\nOnePlus 5 er en fantastisk telefon til prisen - alligevel mener vi, at der er nogle ting man lige skal vide, inden man smider den i indkøbskurven.\nOnePlus 5 bliver allerede rost til skyerne, og det virker da også til at være en rigtig god telefon til prisen. Vi leger her djævlens advokat og vil komme med nogle kritikpunkter, som vi mener, man bør holde øje med, inden man køber en OnePlus 5.\nDe fleste topmobiler, der udkommer i 2017, er vandafvisende. Det er OnePlus 5 ikke. Og det er ikke fordi, at det i sig selv er en katastrofe, men det er ret vigtigt, at man er klar over, at man altså ikke skal ligge den på kanten af poolen med den, når man er på ferie.\nVil man gerne have en vandafvisende high end telefon fra 2017, skal man op og give fra 5.000 kroner – så det har altså sin pris.\nOnePlus 5 kommer i to versioner, når det gælder hukommelse – 64 GB hukommelse (6 GB RAM) og 128 GB hukommelse (8 GB RAM). Det er jo ikke nogen dårlig start, da man før har set producenter have en mindste version med blot 16 GB hukommelse.\nAlligevel kunne det have været rart, hvis man kunne nøjes med at købe den billige version, og så spæde til med et hukommelseskort. Det har OnePlus endnu engang undladt, så hvis man ikke har nok i 64 GB eller 128 GB, så skal man altså kigge efter noget andet.\nDårlig videostabilisering i 4K\nVi er faktisk ret imponerede over, hvor godt videostabiliseringen virker på OnePlus 5, da den ikke har optisk billedestabilisering, men derimod elektronisk billedestabilisering. Dog virker det ikke rigtig, når man slår kameraet over på 4K optagelse. Her er stabiliseringen ikke-eksisterende og optagelserne er nærmest ubrugelige.\nDet er nok ikke alle, der har tænkt sig at benytte 4K som deres standard optagelsesmetode, men har man tænkt sig at gøre det alligevel, så anbefaler vi brug af en tripod. I hvert fald indtil OnePlus får optimeret det med softwareopdateringer – hvis det sker.


Så meget betyder godt fodtøj for dit velvære - Tøjsektionen.dk\nYou are here: Home / Sko / Så meget betyder godt fodtøj for dit velvære\n08.02.2019 af Martin Nielson\nDu har sikkert prøvet det før. Du har et par gamle, udslidte sko, der giver dig ondt i fødderne. Ondt i fødderne gør, at du går mærkeligt og kompenserer andre steder i kroppen, som så igen kan fortage sig til andre skader. Derfor betyder godt fodtøj rigtigt meget for dit personlige velvære og sundhed.\nMen hvad du gøre for at få de rigtige sko til den rette lejlighed? Dem nemme svar er, at du altid bør vælge sko, der sidder godt på dine fødder, men så let er det bare ikke, når man gerne vil se godt ud. Det har man gjort noget ved i form af Rieker sko, som forener det bedste fra alle verdener. Smukke, behagelige og til en skarp pris.\nKomfort er ikke alt – men det betyder meget i længden\nMedmindre du er ligeglad med, hvordan dine sko ser ud, er det ikke altid nemt at vælge komfort frem for alt. Det kan være en udfordring at finde noget, der både tager sig godt ud på foden og også er godt rent ergonomisk. For skal du i byen, vil du gerne have en slankere sko på, som står godt til din kjole. De har måske godt med farver og en elegant look.\nMan kan bare ikke negligere, hvor meget det rette fodtøj betyder, hvis du skal ud at løbe, vandre eller være på arbejde. Her er det alfa og omega, at du investerer i sko, der sidder godt på foden, og som kan holde til stød. De skal supportere din ryg og have en solid slidstyrke.\nDet kan godt være, at det ikke ser særligt spændende ud med et par sundhedssandaler, men når dagen er omme, er det dem, der måske giver dig den bedste støtte, så du ikke skal bruge en formue på fodplejeprodukter og massage.\nBrug kondisko på jobbet\nDer findes i dag så mange gode kondisko, som både ser pæne ud og er komfortable. Det er klart, at du måske skal lede lidt ekstra, hvis du går i jakkesæt hver dag – men muligheden er der. Arbejder du som sygeplejerske eller lignende, hvor du går og står i mange timer, gør du klogt i at købe sko, der virkelig har noget ballast og support.\nHar du ikke helt styr på, hvad du skal se efter, kan du altid få lavet en analyse af din fod. Det kan du fx i en løbebutik, hvor de specialister i at finde den rette sko til din fod. Men ellers er det om at finde nogle med masser af blødt gummi – og måske også noget, der støtter, hvis du pronerer.\nFiled Under: Sko


Arbejdererindring, J.nr. 03/001/01 - Kvinde. Mit navn er EMHG, født Nørgaard. Født den i Rask Mølle, Væring sogn. - PDF\nArbejdererindring, J.nr. 03/001/01 - Kvinde. Mit navn er EMHG, født Nørgaard. Født den i Rask Mølle, Væring sogn.\nDownload "Arbejdererindring, J.nr. 03/001/01 - Kvinde. Mit navn er EMHG, født Nørgaard. Født den 28.11.1902 i Rask Mølle, Væring sogn."\n1 Arbejdererindring, J.nr. 03/001/01 - Kvinde Mit navn er EMHG, født Nørgaard. Født den i Rask Mølle, Væring sogn. Hvor mange søskende har du haft? Vi var ti drenge og seks piger. Hvad nummer i rækken var du? Jeg er nummer tre. Hvor stammer dine forældre fra? Min mor var fra Jelling, og min far var fra Randers. Og dine bedsteforældre, ved du noget om, hvor de stammer fra? Jah-, min far, de boede uden for Randers et eller andet sted, som jeg ikke kan huske, men de har haft et lille husmandssted. Min mor, de havde en lille gård i Jelling. Hvad lavede dine forældre? Min far havde købt en smedje i Rask Mølle, hvor han skulle beslå heste og lave sådan vognringe og det, men det gav ikke nok, så det varede ikke længe før de flyttede til Horsens, dér kom han ind til Paasch/Larsen som smede og maskinarbejder. Ved du noget om, hvorfor de valgte Horsens? Nej, det ved jeg ikke, men det var vel sådan den nærmeste by - de havde regnet med, at ville ind til byen for at få noget bedre arbejde. Din mor, hvad lavede hun? Min mor havde nok med at gøre med at passe det derhjemme. Nåh som ung pige? Nej, jeg tænker på, da dine forældre var nygifte. Ja, da havde hun jo nok at gøre, for da vi kom til Horsens, da var vi jo allerede en fire børn, da vi havde boet der en kort tid. Børnene kom jo hurtigt efter hinanden, så der var nok at lave. Men da vi flyttede ned på Søndergade, da fik min far og skulle holde gården ren - og det vil sige, at min far hjalp til, han rensede kakkelovne og lagde ild på og så gjorde mor rent, og der skulle være færdigt inden forretningen lukkede op. D.v.s. de på en måde virkede som viceværter?\n2 Jah, jeg ved ikke om man skal sige vicevært, men de skulle i hvert fald sørge for, at gården var holdt ren. Betød det så, at de kom til at sidde billigere i husleje? Ja det gjorde de jo. Ja, ja. Var det det første sted i boede i Horsens, var det i Søndergade? Nej, vi havde boet i Strandgade, Sommerlystgade og Åboulevarden, men de lejligheder var for små. Og så passede det godt min for min far, at vi kom til at bo på Søndergade, fordi så havde han kun lige og sku ud i Borgergade på sit arbejde, så han kunne tage hjem og spise middag hver dag. Hvad nummer i Søndergade var det? 41. Kan du huske noget om, hvornår det var, at dine forældre flyttede ind til Horsens? Jeg mener, det har været i deromkring. Boede I så, da I flyttede til Søndergade - hvor længe blev I så boende der? Der blev vi boende indtil min far fik bygget et rigtigt hus i sin have. Vil det sige, at I først havde det som kolonihave? Ja, vi havde det som kolonihave i flere år, og da havde min far fået bygget et lille sommerhus med fin veranda. Så blev han uenig med den nye ejer af huset ( i Søndergade, red. ) og så bestemte min far sig til, at så kunne de flytte og så fik han muret et rigtigt hus op, som de flyttede - og det var i 1926, at det hus blev bygget. Hvad hed gaden, dér hvor I kom til at bo, så? Den kom til at hedde Solvangsallé - på Sundvejen, og det lå lige over for det gamle sygehus. Jeg ville godt høre lidt om dit barndomshjem. Fx. hvor stor jeres lejlighed var i Søndergade? Ja. Vi havde en 3-værelses lejlighed. Der var jo nu ingen entré, men der var sådan en temmelig pæn repos deroppe, hvor vi kunne hænge tøjet udenfor. Og så var der en lille stue, som man dengang kaldte den fine stue, med røde plyssesmøbler, og så var der køkken og spisekammer. Men i soveværelset og i køkkenet, da havde vi ingen vinduer - de matteret fordi de lå så tæt mod Nørregade, at man var nødt til, at have vinduerne dækket så i stedet for havde vi de store lyskasser, oppe fra loftet, som gav lys ned - og så om vinteren, da kunne vi sætte skodder for, for ellers så blev det for koldt. Om sommeren var de jo altså ikke sat for. Hvordan var jeres lejlighed så indrettet? Sov I allesammen i soveværelset?\n3 Nej, der hørte til lejligheden - da var der til hver især et loftsværelse og derforuden var der et temmelig stort rum, som man kunne bruge til tørretøj om vinteren, og min far, han brugte det også til at stå og arbejde, han havde en høvlebænk deroppe og sådan arbejdsredskaber, fordi han skulle jo sørge for alt vores fodtøj. Men senere, da vi blev større, da lejede vi et værelse, der hørte til en anden lejer, så vi kunne bare gå over loftet, og der kom vi store piger til at sove. Hvordan havde I stuerne indrettet? - Havde I spisestue i - altså I havde den fine stue ikke, som var dagligstue og havde i så spisestue i den anden stue? Ja, så havde vi spisestue ved siden - altså først kom man ind i den røde stue, og så havde vi sådan en almindelig spise-dagligstue, og så lå soveværelset bagved, og så køkkenet ved siden af soveværelset. Hvordan havde dine forældre indrettet lejligheden? Ja, det flotteste i den røde stue, det var jo altså et fiskerhus min far havde lavet med guldfisk i, og det var jo med almindelig sådan solidt spisebord og stole, og det var købt ude fra stolefabrikken Thor, der lå i Horsens, og så havde vi selvfølgelig en sofa. Og så havde min mor en rigtig fin ny Singer symaskine, og når hun var færdig med at sy på den om dagen, så blev den lukket ned og så blev der lagt lysedug på og en buket blomster eller urtepotte, og så havde vi en kurvestol ved hver side af den, så det så meget pænt ud, og så var der selvfølgelig en buffet, og så havde vi en kakkelovn. Hvor mange rum kunne kakkelovnen så varme op? Kun den stue der. Skulle vi have fremmede, så måtte vi jo altså have lukket døren op ind i den anden stue, og så lade varmen gå derind. Men i soveværelset stod der en stor indmuret kakkelovn, med ventiler, som altså egentligt kunne bruges, men det gjorde vi ikke ret tit. Jeg ville godt høre lidt mere om den fine stue med det der akvarie, du sagde, eller fiskerhus? Prøv at beskrive det? Jah fiskehuset - jeg havde en onkel i Vejle, og han gik frygtelig meget op i det, og han samlede jo sten, og det havde min far jo set, at han havde sådan et fiskehus. Så skulle min far jo også lave et, og det skulle være med sådan et grønt, irret tag og så skulle der minsandten også være små vinduer deroppe - og så stod det jo på et bord for sig selv og så lå der nogle småsten foran, og så inde i det her lille bassin der var så grønne planter og lidt sten lagt an. Engang imellem så skulle de jo op, og det skulle gøres rent, fordi ellers kunne man jo ikke se derind i, så det var lidt et arbejde med at holde det, men det var jo altså noget af det fineste der var, det var de guldfisk. Og så havde vi en trekantet hylde, jeg ved ingengang hvad man kaldte dem for, henne i hjørnet ved siden af sofaen, og der stod nogen nipseting på bl.a. stod der en nikkekone, en meget fin nikkekone, som jeg havde fået af en gammel tante fra Vejle,\n4 den skulle jeg have, men jeg ved ikke, hvor den blev af, for jeg fik den nu aldrig selv. Den er jo nok gået i stykker. Og så havde vi selvfølgelig en søjle derinde med blomst på, og det var en stor aspidistra. Det eneste vi manglede derinde, det var altså et gulvtæppe, der var jo ikke noget der hed lænestol dengang, vi måtte jo nøjes med en sofa og så fire stole. Og det var med rød plys? Det var med rød plys - og dem blev de ved med at beholde, lige indtil de døde. Hvordan var ellers sådan med moderne bekvemmeligheder, var der vand indlagt i køkkenet? Ja, der var vand. Der var vand i køkkenet. det var ikke for stort det køkken. Og så var der selvfølgelig komfur. Prøv at beskrive køkkenet, hvordan det så ud og hvordan det var indrettet? Ja, når man kom inde fra soveværelset, så lå døren imellem køkkenbord og komfur, og så spisekammeret, det lå sådan bag ved køkkenet. Og ved siden af det spisekammer, der var - og imellem stuen, den fine stue - der var en lille - hvad skal man kalde det - en lille mellemgang, hvor man kunne hænge sit dagligtøj og vores træsko kunne stå og så var der en dør, der førte ud til bagtrappen. Så siger du, der var komfur? Ja. Og så var der selvfølgelig ikke noget rigtig lys dengang. Vi brugte meget petroleumslampe. Og lige sådan på gangen, der var jo også petroleumslampe, og når vi skulle op på værelset om aftenen, så skulle man jo gerne have en lampe med i hånden, for man kunne risikere, at der kom en rotte springende op ad trappen. Fik I indlagt elektricitet, mens i boede på Søndergade? Det tror jeg ikke. Vi havde gaslamper. I havde gaslamper? Vi havde gaslamper. Vi fik gaslamper med sådan en hvid kuppel og så med nogen perler på. Jeg tror ikke, der blev gas ( der menes: elektricitet ), imens jeg var hjemme. Var der gas fra starten, i boede dernede, til belysning, eller - du sagde, at I brugte også petroleumslamper? Jeg tror alligevel, der var gas i stuerne, det var bare på trappegangen og - når I skulle uden for lejligheden? Ja, når vi skulle uden for, så var der altså ingen lys.\n5 Boede der, var der andre lejere i huset, eller var I de eneste, der boede til leje i det hus? Nej, der var en masse, der boede i den gård. Skal jeg beskrive gården, som den var? Det må du gerne. Der var både noget, der hed en forgård og en baggård. Og i forgården, ja, da kan vi begynde med: I forgården, da boede der en malermester Bayer med værksted, og så havde de en lejlighed ovenpå. Og der var 3 drenge og 1 pige. Og så var der bogbinder Bunk med lejlighed og værksted, og der var 2 sønner. De var altså voksne. Så var der stukkatør Holm, der havde stuk-/ gipsarbejde, og så var der en gravør Enghoff ( Em-? ), det var jo i sølv, og guld og hvad, der kunne være. Og så var der Backhausens trykkeri, og de havde også lejlighed dernede. Og så var der en lille menighed, der holdt gudstjeneste, og jeg tror nok, de hed apostolisk. Og jeg kan huske engang, jeg havde kastet en bold op igennem vinduet, og jeg måtte jo vente til, der blev kirkegang og spørge, om jeg kunne få lov at komme derop. Og det fik jeg lov til. Og så, så jeg lige sådan en række bænke, og så var der jo en lyseblå væg med stjerner på, og så var der en lille talerstol. Det var den eneste gang, jeg nåede at komme i kirken. Og så var der Ussings Boghandel, og så, var der læge Lund, der havde lejlighed og Backhausens, de boede der også, med det her trykkeri - også værksted. Ja, så var der baggården. Og der var en filehugger og en blikkenslager og et snedkerværksted, en gammel hestestald og et stort saltlager, hvor det lå i sække, og så var der skraldespand for hele gården, og så var der to das deromme og cykelskur. Skulle alle I mennesker, der boede og arbejdede i gården, skulle I bruge to toiletter? Nej, omme i forgården, vi havde for os selv. da havde vi en lang gang, cementgang, og da havde enhver især sit eget das - som man sagde dengang, så man selv kunne lukke af, så man var sikker på, der ingen kom derind. Men der var forfærdelig mørkt, så hvis man skulle ned om aftenen, så skulle man jo have lys med sig. Det ville sige I boede i forhuset? ( forgården ). Vi boede i forhuset ( forgården! ). Du siger, I havde - hver familie i forgården - havde sit eget latrin. D.v.s. at I selv skulle holde rent?\n6 Ja, ja. Hvor tit fik I så det tømt? Kom der nogen og gjorde - Der kom nogen renovationsfolk en gang om ugen, og tømte de spande. Hvad så med baggården, var de fælles om de to toiletter? Ja, det var nærmest beregnet på værkstedsfolkene deromme. Og så var der to lejligheder, som havde vinduer til forsiden, men også til bagsiden, og de måtte benytte det ene toilet deromme. Og så ved siden af toiletterne - i forgården - der var sådan en åben plads, der var en gammel smed, der stod og lavede skoene til, så man så den røde ild og hørte de her hammerslag og når så hesteskoen var parat, så skulle han skynde sig ud og sætte den på hesten, inden den blev kold igen. Men din far arbejdede ikke ved den smed? Nej, det gjorde han ikke. Og smeden var der heller ikke så længe, for han var gammel. Men det var meget hyggeligt og komme ind i gården og se det. Hvem var ejer af huset? Det var til at begynde med en boghandler Henriksen, og han boede selv ( til leje ) i den store sidebygning og så vinduer til gaden. Og det var en meget fin forretning, han havde, og det var en fin gammel herre - og han gjorde så meget ud af gården. Ovre hvor han selv boede, roser hele vejen op og derovre, hvor han havde sit private kontor ved forretningen, der var der sat gitter for, og der havde han de fineste gule roser, og dem måtte vi jo ikke komme for nær. Og så stod der et dejlig, stort kastanietræ, dernede i gården. Og ellers, hele vejen rundt, var der roser i forskellige farver. Og over porten om til baggården, da var de her duftende kaprifolier, så det var altså en meget køn gård. Så, da han havde boet der nogen - de havde to drenge - da de så flyttede, så fik vi en adjunkt Weilbach, han boede der ikke, men han gjorde også en hel del ud af gården, men det blev altså mindre og mindre med at holde de roser lige. Og da vi fik den sidste ejer, han var ikke spor interesseret i det. Han var bare interesseret i lejernes - og hvad de skulle af med. Vil det sige, at han lod både gården og lejlighederne forfalde? Nej, jeg vil ikke sige, at han lod dem forfalde, enhver især skulle jo ordne sin egen lejlighed inden døre. Altså, min far og ham, de kom på kant med hinanden og så bestemte min far sig til, at så ville han ikke bo der mere. Der boede jo så mange mennesker nede i Søndergade der, hvordan, havde I nogen omgangskreds dernede - eller hvordan sås?\n7 Nej, man hilste pænt på hinanden, men vi kom ikke sammen med dem. Nu var vi jo så mange søskende dernede, de andre havde jo ikke så mange børn, men børnene, vi kom godt ud af det med hinanden, for vi havde ikke så meget tid til at være hjemme og lege, og det var slet ikke nogen børnevenlig gård, for den var jo brolagt med toppede brosten, så de små sendte man næsten aldrig ned i gården. Men vi store, vi kom godt ud af det med hinanden. Så når de to mælkevogne - den ene kom tidlig om morgenen, og den anden senere - så skulle man jo ned og have lidt ved hver vogn. Så kom man jo lidt i sludder med hinanden, men ellers ikke. Og når der så var vaskedag, så blev der hængt en seddel op, at nu ville den og den gerne vaske den dag, og det indrettede man sådan efter. Havde i fælles vaskehus nede i gården? Ja. Dejlig stort vaskehus med to gruekedler, og så var der en stor rulle, som man brugte som vridemaskine, meget stor rulle. Og når min mor skulle vaske, så blev det jo om aftenen, for min far, han sørgede jo for at fyre op under gruekedlerne, så de kunne komme i kog. Og dengang da siden kogte man jo tøjet, og det var med soda og brun sæbe, og bagefter blev det jo renkogt i sæbespåner. Og når så tøjet skulle skylles, så var min far der jo også med at hjælpe og trække det op, og det foregik jo altsammen ved petroleumslampe, for ellers kunne man jo ikke tillade sig det. Der var heller ikke lys derovre, så det var petroleumslamper. Og da var min mor jo sådan lidt - nu var der jo boghandler, og der var jo fru Backhausen, de havde jo piger på, og det var jo meget fint tøj de hang ud - så min mor, hun var jo sådan lidt --. Men hun kunne godt være sit tøj bekendt. For selvom det var lappet - det gemte man jo sådan lidt i baggrunden - og så var gården jo altså fuld af tøj, og det var den jo ret jævnligt eftersom så mange boede der. Hvordan aftalte I så vaskedag? Hvor tit vaskede I? Der var ikke nogen bestemt dag, men altså man lagde en seddel ned, og så holdt man selv - man sagde: Nu har de jo vasket - fx. dr. Lunds havde vasket og - så havde man set Backhausens havde vasket og - så lagde man en seddel ned i døren eller i vaskehuset, eller snakkede med den, der boede lige ved siden af en og sagde, at nu ville man gerne vaske. Der var aldrig noget trækkeri om det. Nu siger du, at dine forældre ikke på den måde havde noget at gøre med deres naboer at gøre derhjemme privat, hvem kom dine forældre så ellers sammen med? Ja, der var tre familier, de stadig kom sammen med, den ene var maskinarbejder ligesom min far. Hvad hed han? - Og det var det andet hold også, og så var der en tredje, han var snedker. Og hvorfor de også kom sammen med ham, det var fordi, at de havde sunget i sangforeningen Ydun, og min far var en meget fin tenorsanger, og han havde en fætter, og det blev Carl Brisson, og de lignede faktisk meget hinanden. Min far var egentlig meget pæn som ung.\n8 Ja, sådan en rigtig charmør, måske? Ja, det kan godt sige, og han var meget efterspurgt også til at spille dilettant derinde. Og engang spillede han dilettant - han skulle være dame, og det klarede han altså også fint. Desværre har jeg ikke de billeder, men der er en storebror dernede i Sønderjylland, han har flere af billederne, og som vi andre jo også godt kunne tænke os, men én skulle jo have dem, ikke? Hvor var det de spillede dilettant henne, var I medlemmer af en dilettantforening? Det vil jeg jo næsten tro, om det hørte sammen med sangforeningen, det ved jeg ikke. Men vi har haft billede hængende derhjemme, hvor min far står og ser så fin ud, han har pagehår, han så meget godt ud på billede og henslængt i en sofa, med en kammerat, hver med sin lange pibe. Spillede han på noget instrument, din far? Ja, han spillede violin og det foregik - altså stod han henne i kakkelovnskrogen, for så var han sådan ligesom lidt af vejen. For omkring det bord der om aftenen, der sad vi jo, ja det meste af en halv snes stykker. Dine forældres venner og jer børn? Nej, det var altså med vi børn, når vi fik besøg af de der, så var børnene jo væk. Vil det sige, at I havde familieaftener hjemme, hvor I sang og spillede alle sammen? Nej, det gjorde vi ikke, men altså, de kom der, og de sludrede med hinanden, de der tre familier og det gik så på omgang. Og dem blev de blev ved at holde ved, indtil de flyttede ud i Solvang. Så fik de nye venner derude. Det kan vi høre om senere så. Du nævnte, din far stod henne i kakkelovnskrogen, når han spillede, var det, når I var jeres egen familie? Ja, det var når vi var alene, og så var der én han spillede, og så nikkede han med hovedet for der var 24 vers i den, og den var jo lang at komme igennem. Vil det sige, at din far både sang og spillede? Nej, det gjorde han ikke, men havde sådan en mimik i ansigtet, altså at man fulgte med. Var der nogen af jer, der sang? Vi sang ikke med, når han spillede, men ellers - jeg fik skyld for, jeg sang meget fint. Hvad var det så for nogen ting i sang og spillede derhjemme? Min far, det var jo sådan gammeldags melodier han kendte fra dengang, han var ung.\n9 Dansemelodier og viser? Ja, det var jo nærmest sådan noget, det man kaldte små - også lidt fædrelandssange ind imellem, men altså sådan dagligt. Din mor var hun også musikalsk? Nej, det var hun ikke. Hun havde heller ikke tid til at dyrke det. Den sangforening din far var medlem af, lavede de sådan nogen større fester? Udflugter og sådan? Ja, godt nok fester, men det var sådan ligesom, at der skulle konerne ikke med. Jeg kan huske engang min far havde været til fest derinde for, og så kom han jo hjem sådan lidt sent. Og min mor kunne jo se, der var lidt i vejen med ham, han var så frygtelig bleg, men hun lod jo som ingenting, så han gik jo bare til sengs, og næste dag så fortalte han jo, at det var gået sådan lidt højt til. Vil det sige, at han hyggede sig derhenne? Ja, men når vi skulle have rigtig fest, hvor vi børn var med, så var det smede- og maskinarbejdernes juletræ. Og det var faktisk en af de største juletræsfester, der var. Prøv at fortælle lidt om den. Hvad du kan huske, der foregik. Ja, det var jo et mægtig stort - meget stort flot juletræ. Jeg kan huske engang, da var jeg efterhånden blevet en stor pige. Og så kom mor pludselig ikke med og da vi så kommer derhen, og vi skulle have godteposerne, så skulle man jo stilles i række, og da jeg nu var den største af pigerne - den ældste - så skulle jeg jo sådan tage mig lidt af de andre. Og så siger der en af min fars kolleger: Nåh, Nørgaard, hvor er din kone? Nåh, hun er ikke med i aften. Nåh, hvorfor er hun da ikke det? Nej, hun ville hellere være hjemme. Og så sagde han: Er det din ham der? Ja. Hvad de andre to? Ja, sagde min far, det er sku mine resten af dem - og det var jeg altså ikke, ja der var nu somme tider, jeg ikke var så glad for alle de søskende, jeg havde. Havde I det ellers ikke skægt sammen? Jo vi havde da så. Selvfølgelig var vi da uvenner. Og det eneste vi faktisk sådan kunne sidde og hygge os med om aftenen, det var jo at spille Ludo. Og så endte det jo gerne med, at en eller anden begyndte at sige: Du snyder, du snyder. Og så var der en der tudede. Og så sagde mor: Nå, jamen når I ikke kan blive enige om det, så kan I lukke det i. Hvad lavede dine forældre så, når I sad om aftenen i stuen, hvis I spillede Ludo? Ja. Når nu min far kom hjem fra arbejde, så havde vi jo sørget for, at der var ryddet op i stuen, og mor hun syede jo - hun syede arbejdsskjorter ud til M.A. Pedersens fabrik. Og når det rigtig kneb, kunne hun sy 12 om dagen. Og så hvis jeg ville rigtig skynde mig og løbe derud, så kunne vi lige nå, at få købt lidt ind inden aften. Og ellers så blev maskinen lukket ned og de små, de havde jo så fået lov til, at sidde på gulvet og klippe og tegne, og det så jo sommetider\n10 farligt ud af papir, det skulle jo så ryddes væk, så blev der fejet, og min mor fik så lige en kam gennem håret, så hun kunne se lidt ordentlig, når vores far kom hjem. Og så skulle der jo smøres mad, og så sad min far altid for bordenden, og han begyndte de med de små, og så fik vi jo efterhånden sådan hver en tallerken mad. Da kan jeg huske, at der var gerne et stykke med leverpostej, et stykke med pålæg og så var der ellers sukkermadder, og så var der franskbrød med knapost - det var der ikke ret mange af os, der brød sig om. D.v.s., at I spiste kold mad om aftenen? Vi spiste kold mad om aftenen, ja. Men vi skulle sidde ordentlig til bords, der var ikke noget med at rende og spise rundt omkring. Vi skulle sidde ordentlig til bords, der var ikke nogetmed at rende og spise rundt omkring. Vi skulle sidde ved bordet - og min far han sad - og der var stille ved bordet, når vi spiste. Og så kunne vi store børn ikke lade være med at grine, for når han spiste, så tog han ofte tallerkenen, når han så satte den fra sig, så skulle den gerne stå ved venstre hånd. Og når han så tyggede maden, så gav det et knæk heromme i ørerne, vi kunne ikke forstå, hvad det var. Så sagde min far sommetider til min mor: Nåh, skal du ikke selv have noget? Nej - hun var ikke sulten. Og så sagde min far gerne - og morede sig lidt over det: Noget må du sgu da få, for du ser da ikke ud til, at du sulter. Og det kunne hun altså ikke rigtig lide at høre. Hvad var grunden til din mor ikke spiste altid sammen med jer? For hun havde stået og smagt på det forskellige ude i køkkenet. Det var jo derfor min far, han sagde det til hende. Hvordan, spiste I så varm mad til middag? Kom jeres far hjem og spiste middagen? Ja, vores far kom hjem og spiste om middagen. Og da husker jeg engang, at vi skulle have hvidkålssuppe, og da havde min mor været lidt for længe om, at komme i sving, kartoflerne var ikke for godt kogte, og suppen var altså kogende, da den kom ind, og min far, han var jo hurtig til at spise, så han tager en skefuld i munden - den kom ud med det samme, han var lige ved at skolde sig. Og så var der ellers én, der lod høre fra sig, og det gjorde min mor ikke engang mere. Og så var der jo det, når vi fik risengrød, det kunne min far jo altså godt lide, vi børn, vi var ikke særlig interesseret i det. For det første så var det jo gerne kogt i skummet mælk, og så blev det sat ind i ovnen og skulle holde sig lun, til vi kom hjem ( fra skole ), og så var de så stive, at vi næsten ikke kunne få dem ned. Så hvis vi kunne komme af sted med det, kom de et helt andet sted hen, men så havde vi jo ingen middagsmad fået. Valborg siger, hun smed hendes ud. Havde din far til stadighed arbejde, eller har han i perioder været arbejdsløs? Ikke så vidt jeg ved af. Men han blev indkaldt til manøvre ( red.: mobiliseringen ) i 1914, og da måtte han selvfølgelig sige sit arbejde fra. Og da kan jeg huske en dag, vi havde spist middag, vi havde bare fået grød derhjemme, og så skulle jeg bære tallerkenerne ud i køkkenet, så glider jeg på dørtrinet - pladask - så falder der nogen tallerkener og går i stykker. Og min mor hun\n11 gav sig jo til at græde, og min storebror han trøstede hende med, at vi skulle da nok få nogen tallerkener. Jeg var selvfølgelig ked af det, men jeg fik også en overhaling for det. Hvor længe var din far så indkaldt i forbindelse med verdenskrigen? Jeg vil næsten tro om ikke det har været et par måneder, han var væk. Han havde jo været soldat i sine unge dage, for ellers var han jo ikke blevet indkaldt Ved du noget om, hvor han kom hen, altså hvor de blev samlet? Nej, det kan jeg altså ikke huske, hvor han kom hen. Jeg ved da bare, at det var ligesom nu havde vi da slet ingen penge, imens han var væk. Var det så det eneste I ellers kom til at mærke til krigen? Den spanske syge: Ja, der var jo smalhals alle vegne jo. Men jeg kan ikke huske rigtigt, hvornår det var den spanske syge kom. Det var jo i hvert fald også - da var jeg omkring de 14 år. Og jeg kan da huske, at de faktisk lå derhjemme alle sammen og havde spansk syge, men jeg har altså ikke fået det. Men der var ingen - altså vi kom over det alt sammen. Og dengang kom vi til at lære en søster Martha at kende, som var diakonisse oppe fra diakonissestiftelsen, og hende havde vi meget glæde af bagefter. Hun blev ved at besøge os. Hun kom og hjalp med at passe jer? Ja, men der var også dengang - man kunne ikke få noget som brunsæbe, det kneb det med. Og der var andre ting det kneb med, og det sørgede hun for, at vi fik. Og så blev de jo rigtig glade for hende derhjemme, fordi hun kom til at sige, hun var fra Randers, og det var jo nok til, at min far synes jo vældig godt om hende. Men hun var også en sød dame. Og hun blev ved at besøge os, og engang spurgte hun ad, om ikke jeg havde lyst til at komme op i Stefanshjemmet, de havde sådan nogle hyggelige aftener deroppe. Hun kunne godt se på mig, at det var ikke noget hun brød sig om. Så hun sagde: Hvis ikke du bryder dig om det, skal du bare lade være. Dengang jeg blev gift, så fik jeg af hende deroppe - og der var også en anden en, der hed søster Camilla - da fik jeg sådan en stor gryde, de her blanke gryder fyldt med morgenfruer, og det skulle jo betyde, at nu skal du til at være frue i huset. Det var en sød gave. Du ved ikke helt præcist, hvor længe din far var indkaldt, man da han kom hjem igen, kom han da ned til Paasch/Larsen igen umiddelbart? Jeg kan ikke huske, om han på det tidspunkt kom ned til Hede Nielsens cykelfabrik, som autogensvejser. Men dér var han ikke ret længe nede, og jeg vil næsten tro, det er da han kommer fra soldatermanøvren der, han kommer derned, men der var han ikke ret længe. Og så gik han tilbage til Paasch/Larsen?\n12 Så gik han tilbage til Paasch/Larsen, og der blev han til han ikke skulle arbejde længere. Og jeg ved, der er blevet sagt, han har lært mange, mange drenge ud som svende. Han var jo den stille type, der passede sit arbejde. Har du nogen fornemmelse af, hvad din far fik i løn? - dengang du boede hjemme, som pige? Nej, det ved jeg ikke rigtig, men jeg ved, at min mor har fortalt engang, da han var kommet rigtig til Paasch/Larsen - det var dengang, de boede på Åboulevarden, og da havde han fået så stor en løn, jeg ved ikke, om det var 18, eller det var 28 kroner om ugen. Men i hvert fald synes de, det var så meget, at det skulle der nu ikke snakkes om, for det var en meget stor løn. Hvordan fik han løn udbetalt? Det var hver ugedag, og så fik de deres lønningspose, der var lukket sammen og så stod der Nørgård, og så stod der, hvor mange penge der var deri, og den fik min far så med hjem, og lagde på bordet til min mor, vær sgo, og så måtte hun sørge for at klare sig med den til det hele. Så det var hende, der sådan set stod for økonomien? Ja, det var det, for det var hun jo også sådan set bedst til. Hun skulle jo betale, når der var et eller andet. Ja, husleje var der nu ikke noget af, det har vi fået ind ved at arbejde i gården, men så fik min far lige til en pibe tobak, langskåren tobak, og så fik han en rulle skrå,det var sådan, hvad han brugte. En slags lommepenge? Ja, ja. Har du nogen fornemmelse af jeres levestandard, I var jo mange søskende, men I har vel aldrig manglet noget? Nej, vi har jo aldrig nogensinde kendt til sygdom, det gjorde jo også meget. Selvfølgelig var der mange ting vi gerne ville have haft vi store børn, men det kunne vi jo altså ikke få, men vi syntes jo ikke sådan just, at vi var fattige. Men jeg ved, at der er nogen, der har sagt: Ved I hvad, I bliver altså pænere som voksne, end da I var børn ne: Så der må jo nok have været lidt om, at f.eks. når vi nu skulle skynde os til skole om morgenen, vi havde kun den køkkenvask, og der skulle faktisk stå en ved den køkkenvask hele tiden, det skulle gå hurtigt, og det var også så som så med at børste tænder dengang, og ligeså med, men vi så da ordentlige ud. Badede I så engang imellem, altså havde en vaskedag for jer selv?\n13 Ja, vi havde jo sådan, at vi skulle i bad engang imellem. Så gik vi jo ned i vaskehuset, og så fik de jo hentet ind af de her høje, der var jo mange kar dernede, men så var der sådan nogen vintønder, der var skåret over, og de var sådan lige høje, det kunne sådan passe, at de små kunne næsten sidde i vand herop til. Og så kom de små jo først, mor vaskede dem, og ved siden af, det var i soveværelset, det foregik, og ved siden af, der stod en stol, der stod min far med håndklædet, og så tørrede han, og så kom vi i rent tøj, og så i seng. Og sådan gik det efter størrelse. Efterhånden blev vandet lidt for koldt, og så måtte der en ny kedel vand. Så kunne der sådan godt være kommet sæbeskum og lidt fedt og snavs, det syntes vi jo så, at det kunne godt blive skummet af. Så sagde vi store til hinanden, når vores far og mor ikke hørte det: Det er jo noget, de andre har siddet og tisset i, hvad de vel også havde gjort, det gør mange jo, når de kommer i vandet. Så tømte I baljen af? Ja, så måtte de jo bære fra spand ud i vasken, den ene gang efter den anden, og så var det til en side. Så blev baljen båret ud? Skolebad: Ja, så blev den sat ned igen, men det var ikke sådan til hverdagsbrug, det var engang imellem. Så blev det sådan efterhånden, at der blev bad på skolen, og så kunne vi store jo komme på skolen og få styrtebad, så holdt vi op med det der jo. Din far var uddannet smed, og arbejdede som maskinarbejder, jeg ved ikke, hvor meget du ved om, hvad han lavede, men kunne du fortælle lidt? Jeg ved i hvert fald, at det var noget til nogen store maskiner, jeg kan huske, at da jeg var kommet til at bo i Hedensted, pludselig en dag så kom min far over og hilste på os, og han var i arbejdstøj, men han havde ikke tid til at være der ret længe, da havde han været ude sammen med nogle andre og stille maskiner op ovre på mejeriet i Hedensted, så det var sådan noget, han havde med at gøre derhenne. Fagforening: Smede- og maskinarbejderne: Han var med i fagforeningen? Ja, han var med i fagforeningen. Var han aktiv i fagforeningsarbejdet? Nej, det var han ikke, det havde han simpelthen ikke tid til. Hans politiske ståsted? Ja, det var jo socialdemokratiet.\n14 Og I holdt den socialdemokratiske avis i Horsens? Ja, ja, der var jo ikke andet, der kunne læses. Din mor kom fra landet, var hun ligeså meget socialdemokrat som din far? Nej, det var hun ikke, hun var sådan lidt vigtig af sig, hendes far var jo venstremand, i hvert fald ville hun aldrig gå med til nogen socialdemokratisk fest, men om det var ligefrem hendes skyld alene, det ved jeg ikke. Der var jo også grænser for, hvor mange ting vi kunne tage til, det koster jo penge alt sammen alligevel. Dine brødre kom i lære alle sammen? Jo, der var de her 10 drenge, og der var min far inde på, at de skulle alle sammen i lære. De fik jo ikke meget i lærepenge, det kunne ikke blive til mere end 2-3 kr. om ugen i det første læreår, så da var det jo skralt med pengene dengang. De måtte jo også finde sig i, at blive ved med at gå i træsko, og med ærmer selv om de var for korte, de kunne ikke sådan tillade sig, at være fint klædt på. Var det ikke usædvanligt at så stor en familie s børn, alle sammen fik en faglig uddannelse? Det tror jeg nok, det var, og så må vi jo sige den ting, at vi har aldrig nogensinde modtaget noget hjælp, de klarede sig selv. Og så vil jeg selvfølgelig også sige, børnene var jo også med til at hjælpe. Drengene havde allesammen bypladser ved siden af skolen. Så snart de kom fra skole, så havde de bypladser, og det var ikke vanskeligt at få, for da vi nu boede på Søndergade, da var der jo forretningsfolk nok, så en kom til en hattemager, og en kom til en skomager, og en til en cigarmager, og en stor forretning ved Wessel og Fett, og sådan var det altsammen, og min søster, hun kom ud og bar fransk vaskekurv med skjorter i, og jeg selv, jeg fik plads dernede, hvor min bror kom i lære, der skulle jeg ned at gå med rundstykker om morgenen, og senere hen, da jeg blev stor pige, fik jeg, boghandler Udsen, han var ungkarl, så fik jeg hans lejlighed at gøre rent, det blev så om eftermiddagen. Det var også medens du gik i skole? Det var også medens jeg gik i skole ja. De penge I så tjente der, var det nogen I afleverede derhjemme? Ja, det gjorde vi jo da. Fik I så nogen af dem som lommepenge, fordelte jeres mor dem? Vi fik ikke ret meget for det, men jeg kan ikke rigtig huske... Jeg kunne godt tænke mig, hvis du vil fortælle lidt om hvad dine brødre kom i lære som?\n15 Min ældste bror, Sofus, han kom i lære hos bager Schmidt, som boede på Hestedamsgade, og der var det, jeg blev lille bypige nede. Og så Thomas, han blev udlært som tjener på Jørgensens Hotel, det lå jo også på Søndergade, Henrik, han kom i maskinarbejderlære hos Møller og Jochumsen, og det var Allégade, og Gunnar kom i lære hos Skrædder Eriksen på Nørregade, og Osvald han lærte malerarbejde hos Kirkegård på Nørregade. Og Børge og Åge de lærte begge to murerfaget hos Evert Andersen, Fredericiagade, og Ingemann, han kom ud og sejle med Georg Stage, så blev han senere kok og hovmester. Og Oluf han lærte tømrerfaget hos I.P. Hansen, Smedegade. Og Holger, det var den yngste, han lærte litografi hos Schur på Søndergade, og han er der stadig. Men så var I også 6 piger, fik I også en uddannelse? Nu var der så stort et spring mellem vi piger, der blev et stort ophold, hvor der var drenge, og så kom pigerne i den sidste ende, og da var de jo kommet til at sidde bedre i det, min søster og mig, der blev ikke spurgt om, ( Ellens ) plads i huset, hvad vi ville lære, dengang var det naturligt, at man kom i huset, så fik man plads som lillepige, og den første plads jeg fik, det var nede ved et gammelt ægtepar, der havde en voksen datter boende hjemme, og der var i Jernbanegade, og når jeg kom derned om morgenen, det første jeg skulle gøre, det var at hente en stor tøjkurv med hank i begge ender, og så skulle jeg gå rundt i køkkenet og tage alt messing- og kobbertøjet ned og så dække det til, for det kunne tage skade og blive plettet af damp, når vi lavede mad, og så var jeg ude ved mælkemanden, der kom i gården, og så kom jeg i sludder med en pige, der var dernede, hun ville jo snakke med mig, fordi jeg var ny, så fik jeg at vide, da jeg kom ind, at jeg skulle ikke give mig i snak med nogen, det var ikke derfor, jeg var gået til mælkemanden, og der var så trist, nu var jeg jo vant til at være, hvor der var nogen snak, jeg kunne slet ikke holde ud at være dernede, jeg sagde til mor: Jeg kan slet ikke holde ud af være dernede. For det første så kunne jeg slet ikke lide dem, så jeg var der ikke mere end en måned, så var mor nødt til at gå ned at sige, at jeg kunne altså slet ikke finde mig tilpas dernede, og det var der jo ikke noget at gøre ved. Hvis nu der havde været mulighed for det, kunne du have tænkt dig noget bestemt, hvis du kunne have fået en faglig uddannelse, var det noget du havde lyst til? Ja, jeg ville så gerne have været på systue og lært, der var nemlig ved, Fett & Wessel, der var en fin systue, og der kunne man lære at få klippet, tage mål og syet, og der kom naboens pige nemlig hen og sy, der ville jeg gerne hen og have lært, for det lå nemlig for mig. Og min søster, hun ville gerne have været damefrisør, for hun var nemlig kommet til at passe en damefrisørs børn og havde set lidt af det, så hun kunne tænke sig at blive damefrisør. Men som min mor sagde: Det må I selv om, men I kan jo ikke bo herhjemme, for de små, de skal jo være her. Det var selvfølgelig rigtig nok, så der var ikke andet at gøre end at måtte blive i huset, og så fik man jo efterhånden et værelse. Min første plads som stuepige, det blev så ved dr. Lund, der boede der i gården, og der fik jeg et værelse oppe på loftet, der var såmænd ikke så meget ved det, men jeg syntes nu alligevel dengang, at det var godt. Og det bedste ved det hele, det var, at uden\n16 for min dør på loftet, der var et mægtigt stort loft, der stod en bogreol fyldt med romaner, og dem læste jeg. Du fortalte tidligere, at I havde sommerhus ude i jeres kolonihave, var det sådan, at I flyttede derud om sommeren og boede derude, eller brugte I det kun i weekenderne? Nej, det var nærmest for at have en masse kolonialvarer derude man kunne bruge, kål, kartofler og hvad vi kunne få, og så havde de bygget sådan et lille sommerhus, bare sådan en lille stue med fine små vinduer i, og så var der en lille terrasse. Og så tog man derud, og så var der sådan, at man kunne lave kaffe derude på en petroleumskoger. Tog I derud om søndagen? Ja, om søndagen, og min far tog selvfølgelig derud hver dag. At lære at cykle: Og så var det meningen, at min mor, hun skulle have lært at cykle, for så kunne hun jo cykle derud, det gjorde min far jo, men de fik også købt en gammel cykel til hende, og min far, han morede sig over hende, for det lå ikke til hende at cykle, så snart hun var kommet op på den, så vrikkede hun, hun lærte aldrig at cykle. Så måtte hun finde sig i at gå den lange vej, der var jo ikke noget, der hed busser dengang, nej, det kunne hun ikke lære, at køre på cykel. Hvad foretog I jer ellers om sommeren, lavede I udflugter, skovture? I hvert fald, et par gange om året imens der var små derhjemme, mens jeg var der, så skulle vi have en tur efter Stensballe til, jeg tror næsten, det hed Krakbjerg, og så skulle vi selvfølgelig gå derud, det var en lang tur, men vi kunne selvfølgelig sagtens gå derud, og mor havde haft det travlt aftenen i forvejen. Vi var for det første blevet vasket allesammen, og så havde drengene hvide skjorter på med lange ærmer, matroskraver, og vi piger har selvfølgelig haft en hvid kjole på og så sløjfe i håret. Og så de to mindste, de blev sat op i en trillevogn, og så skiftedes vi til at trække den, og så havde mor lavet en stor madkurv til os, der har selvfølgelig været øl og snaps til dem, og vi andre, vi har vel fået noget saftevand, og den bar min far så på en knortekæp oppe på skulderen, og så gik min mor bagved og passede på den ikke dryssede ned. Det var så straks værre når vi skulle hjemad, for da var vi jo blevet trætte. Og på vejen, der var der så mange charabancer dengang, de kørte dem, der havde råd til det, de blev kørt ud i skoven, de støvede jo vældig op på os, så da vi kom hjem, da var der ingen, der var rigtig hvid mere i blusen. Og det skete sådan et par gange om sommeren, men det holdt jo op, da vi fik kolonihave. Det sted I tog hen, var der nogen sommerpavillon? Ja, det var der, men vi kørte altid udenom, det havde vi slet ikke brug for, for vi skulle hen et sted, hvor vi kunne rende frit omkring, vi var jo mange i os selv, så vi skulle ikke et sted hen, hvor...,\n17 Legede I så fællessange? Ja, vi trillede jo bare i det græs, det var jo noget nyt, at komme ud i græsset, og så havde vi nogle små, dem skulle vi jo også sørge for at lege med, vi havde jo også en bold med, og så var der også grænser for hvor længe vi blev der, for vi skulle jo også hjem igen. Men vi har da været på udflugter. Jeg syntes da også, at det havde været en god dag. Jeg kan huske engang, da vi var blevet store, så måtte vi selv tage til Elbæk, der skulle vi sejle, og det var en pinse. Og da havde jeg lige fået ny kjole, og så blev det, det mest forfærdelige dårlige vejr, men vi ville altså derover, og så sagde mor: Så må I altså have jeres frakke på - Nej, de gamle frakker, dem ville vi i hvert fald ikke have på, når vi havde en fin, ny kjole, så vi tog af sted uden kjole. ( Der menes frakke ). Men inden vi nåede hjem, så var vi ligeså blå i hovedet af kulde, og folk sagde: Jamen, har I da ingen tøj med, Nej, for det var jo fint vejr, da vi tog af sted, så den tur kom vi til at huske længe. Vi var gennemfrosne. Så blev I måske forkølet? Nej, det blev vi ikke, vi var ikke så kuldskære, vi var jo sådan vant til lidt af hvert. Du nævnte tidligere, at Carl Brisson var din fars fætter, og du har også nævnt for mig, at din far sang nogen af hans sange, kan du fortælle mig, hvad det var for nogen? Næ- det var ikke nogen af hans sange, han sang, han blev jo en amerikansk sanger, og vi har hørt ham mange gange på bånd, især den her København, København, han var jo på min fars side, jeg tror de hed Pedersen, hans forældre hed Pedersen, og de kom til at bo i København. Og da kan jeg huske, han rendte rundt som bydreng, men hvad det var, det ved jeg altså ikke. Jeg ved, at han selvfølgelig rejste til Amerika og fik en søn, og så ved jeg faktisk ikke mere. Jeg har aldrig været i berøring med ham, men jeg kunne godt se, da jeg så ham på skærmen, da kunne jeg bare se, at han ligner min far. Kan du huske navnene på nogen af de sange, som I sang derhjemme? Det meste af det min far han, nåh.. men det var var når min far han spillede, vi sang ikke ret meget derhjemme, det var sådan gamle viser, som han havde kendt deroppe fra Randers egnen, og så kunne der også godt komme lidt fædrelandssang. Den sang, du nævnte, der havde 24 vers, kan du ikke huske, hvad den hed, eller hvad den handlede om? Det var jo selvfølgelig, de her gammeldags kærlighedsviser og hvor de unge, de tog ud og dansede og sådan noget i den retning, men jeg kan slet ikke huske, hvad den hed. Der sad vi jo inde og skulle forestille at læse lektier imens, der blev spillet og andre satte sig omkring, og man hørte ikke rigtig efter. Egentlige arbejdersange, er det noget I har spillet og sunget derhjemme? Nej, det har vi slet ikke, så demokratisk var min mor nu ikke. Kan du fortælle lidt omkring din konfirmation?\n18 Ja, jeg kan sige, at jeg havde den onkel og tante i Vejle, og de havde ingen børn sammen, han havde været gift før og var blevet enkemand, og med hende havde han vist 3 børn. Og da blev min mors søster, der hed Marie, hun var ellers lidt fornem på det, hun var gået rundt i sine unge dage som sypige, der kom i hjemmene og syede, så hun var sådan lidt stor på det, og hun havde været forlovet med en fin herre, blev der sagt, men hun turde alligevel ikke gifte sig med ham. Og så går hun hen og gifter sig med den enkemand der. Og så siger min bedstemor til hende, for hun var så reserveret den tante, så sagde min bedstemor til hende: Anine a æ så raj for, at du ikke bliver god ved de små børn, og det blev hun jo altså meget fornærmet over. Og de var så småt ved det dengang, at de tog en kommodeskuffe ud og lagde den lille i, men hun var ellers god nok, men hun var noget reserveret, og det blev hun ved med at være. Men det var de eneste, der kom til vores konfirmation, de var selvskrevne til enhver konfirmation, hver barnedåb, så skulle vi have fat i onkel Andersens, de skulle være med så, præsentere noget, de var de eneste gæster vi havde, og så var vi sådan set nok i os selv. I så aldrig jeres bedsteforældre hjemme hos jer? Nej, det gjorde vi ikke. Besøgte I så nogen gange dem? Ja, jeg besøgte mine bedsteforældre oppe ved Randers som stor pige, og da var de flyttet ude fra den lille ejendom, de havde, og ind til Randers by, og der var han kommet til at blive oppasser for nogen heste i en gård, og jeg kan huske, at ( utydelig tale ) de boede, sådan at jeg skulle træde et trin ned i en lille mørk lejlighed, og min bedstemor, det var sådan en lille trind, bestemt dame, eller kone, må jeg hellere sige, for det lignede hun jo, og så sagde hun til mig, sådan meget bestemt: Nu kan du gå hen i kakkelovnen og hente din fars smørkrukke, det er den med det låg, og så kan du hente min med det låg dér, for hendes det var lidt bedre smør end hans, de havde hver deres smørkrukke. Og ellers så blev jeg sendt hen til en pålægsforretning, og så skulle jeg be om for 10 øre affald, og så fik vi affaldsrester, og dem hakkede hun så sammen, det smagte virkelig dejligt på et stykke brød. Det kan jeg altså ligeså tydelig huske, det der. Det var ikke sådan, at I kom på ferie hos jeres bedsteforældre på begge sider? Det kunne vi slet ikke der, og det kunne vi heller ikke på min mors side, fordi at de havde overladt gården til deres søn, og så skulle de gamle jo bo der, men det gik altså ikke så godt, de kunne ikke rigtig finde ud af det med hinanden, så inden vi kom på ferie der, da var mine bedsteforældre kommet på de gamles hjem. Og da kan jeg huske, at jeg besøgte dem, og da var jeg lige konfirmeret, og jeg havde ellers fået sådan noget fint tøj, men det var moderne dengang med sådan tyndt voile, og da havde jeg fået sådan en fin bluse til en spadseredragt, og min bedstemor, hun lå til sengs, og så tog hun ved mit tøj, og sagde: Det er mænd og Gud, da er noget sølle klær, du har på mit barn, og det var nemlig ikke sølle, det var nemlig så fint, men hun syntes jo, at det var så tyndt. Min bedstefar, han var sådan en fin gammel bedstefar, han havde nu for det første sådan et rigtig fint, hvidt, fip-skæg, og så havde han hvidt hår, og så altid en kasket med blank skygge, og så hans træsko, de var ligeså blanke,\n19 som hans kasketskygge var. Og så en knortekæp i hånden. Og der kan jeg huske, at jeg sagde til den tante Marie i Vejle Fejl på båndet ( optagelse på bånd ved tæller mangler ) Havde I aldrig sådan noget, der hed sommerferie, hverken børnene, der kom af sted, eller kom nogen steder sammen med deres forældre? Jo, og nu var jeg den største pige, jeg har været på ferie, vi havde også en anden tante i Vejle, vi havde lille tante Marie, og de havde kun en søn, og der har jeg været på ferie nogen gange kan jeg huske. Så havde vi en onkel Anton, det var min fars bror, han blev lærer på landet, og det var noget, der hed Dons, uden for Randers et sted. Og den allerførste gang, jeg var der alene, da kan jeg huske, at min mor havde lavet en hat om af hendes egen til en stråhat til mig med to forskellige slags strå i, og satte kulørt bånd på, men jeg skulle altså da være meget fin med den hat på. Og så blev jeg sat op i en dagvogn, jeg kan huske, at jeg var så nervøs i den her dagvogn, den var jo så stoppende fuld, det var sådan nogle koner, der havde været på torvet, og til sidst blev der så mange, at jeg blev sat op imellem kusken foran, men jeg kom da i hvert fald frem til det sted, hvor jeg skulle være. Og så havde jeg en faster deroppe i Randers, og hendes mand gik hen og kom galt af sted, han var og maskinarbejder, han blev slæbt med en maskine rundt, så han var helt lemlæstet, da han kom ud. Og så kan jeg huske, min tante, der blev enke, hun tog ud hver sommer hos den onkel og var hele sommeren, og havde sine børn med, hun havde 2, nej de havde 3, de var med, og så var vi en 3-4 stykker med fra Horsens, så skulle hun passe det hele derude, så der var vi på ferie flere gange i løbet af den tid, jeg var hjemme. Og dengang jeg så igen havde været oppe at besøge min tante igen, hun blev så syerske, da kom hun så til at bo i Møllerstræde i Randers, og da legede vi derude, men det var selvfølgelig med en del masse andre børn, der spillede bold, og pludselig, så blev der så stille, og så sagde jeg til mig selv: Hvad er der i vejen?, og så fik jeg jo at vide, at det var Peter Sabroe, og han gik rundt dengang og tog sig af de, der var blevet ensomme, og hvem der var kommet i nød. Og han omkom selv ved en togulykke. Det var ved Bramminge, og det blev en stor sorg for en masse mennesker, fordi han hjalp de mindst bemidlede. Ja, så ved jeg faktisk ikke mere. Vi begyndte før at snakke om din konfirmation, jeg synes lige, at vi skal prøve at høre lidt om det. Jeg skulle jo egentlig have gået til præst i Klosterkirken, nej i Frelserkirken, der hørte vi til, og jeg var indskrevet, så skulle alle mine skolekammerater i Klosterkirken, for de kunne meget bedre lide den præst, han var så flink, pastor Heskjær, som jeg skulle gå ved, det var sådan en sær sur en. Så meldte jeg mig ud igen, og så kan jeg huske, at han kom hjem og skældte min mor ud, om det var børnene, der skulle bestemme, nej, mor mente ikke..., hvad han mente med det? ja, nu var jeg indskrevet ved ham, hvorfor jeg så ikke skulle blive der? nå, sagde mor, hun ville jo så gerne gå sammen med de andre, og nu var hun skrevet ind, så det var der ikke noget at lave om ved. Så jeg blev altså konfirmeret i Klosterkirken ved pastor Ålmann, og det var en meget, meget stille præst. Jeg kan huske den sidste gang, vi skulle til\n20 præst inden, vi skulle konfirmeres, da skulle vi derned at se, hvordan han boede, så fik man en kop chokolade, og så havde man sådan en lille kuvert med, med en lille skilling i, som man nu syntes, det var skik og brug, og der så vi dernede et billede af hans kone, sort billede med sort flor omkring og blomsterbuket på, og det syntes vi, at det så meget dyrt ud. ( han var enkemand ) Og selve den dag, jeg skulle konfirmeres, da var det godt nok lidt koldt, men vi syntes alligevel, at det var for flot, at vi skulle have en vogn at køre i, og da jeg nu skulle have en spadseredragt, som andendagstøj, så kunne jeg ikke så godt have den over en hvid kjole, så jeg sagde, at jeg godt kunne gå uden kjole, og det så jo pænt ud jeg kom, og jeg skulle gå med min far under armen, det var noget mor havde bestemt. Da vi så kom hen i kirken, så skulle jeg gå op ad gulvet med min far under armen, og det var jeg egentlig ked af, for det så jeg ikke, at der var andre, der gjorde, men det var noget, der var bestemt hjemmefra, at det skulle vi. Og da havde mor selv syet min kjole, og jeg ved, at der var nogen, der sagde, at det så pænt ud, når man blev ført op. Men da jeg så skulle til at hjemad, så var jeg ikke så glad for det, for da var det blevet snevejr, så da så det lidt underligt ud, at jeg spadserede fra Borgergade og igennem Søndergade i hvid kjole uden overtøj. Blev du konfirmeret om foråret eller efteråret? Det var om foråret, og så fik jeg jo altså de hvide sko, som jeg egentlig skulle have haft til den tur, jeg skulle have til København. Der havde jeg en onkel og tante, der boede derovre, og han havde skomagerværksted, og så solgte han sådan lidt indendørssko, og han boede i Hyskenstræde, det husker jeg så tydeligt, fordi jeg kunne selv lige gå derned fra og så til Fisketorvet, og der skete jo meget dernede, og det syntes jeg, at det var vældigt at komme derned. Og så havde jeg jo været så uheldig en aften de havde fremmede, og jeg skulle nå et kagefad, der stod oppe på den øverste hylde, og det falder fra mig, og går i stykker. Og så siger min mor til mig: Ja, nu kan du selv om det, nu får du ikke de hvide sko til den Københavner-tur. Og jeg tænkte ved mig selv, du får dem nok alligevel, men det gjorde jeg altså ikke, jeg måtte rejse i mine sorte knapstøvler. Og det kunne jeg jo godt mærke, da jeg kom over til København, og jeg skulle med en fætter, der var ældre end mig, han syntes ikke, de var smarte nok, så om ikke jeg kunne prøve nogen af hans søsters sko med høj hæl under, og det prøvede jeg jo altså. Det var almindeligt, at I omkring konfirmationen kom den tur til København? Det var bestemt sådan, at når man gik til præst, fik man en tur til København med det sidste år. Mine 2 brødre havde været der før. Jeg ved ikke hvornår det holdt op, det ved jeg ikke, men jeg nåede at komme derover. Ellers kom vi jo ikke på ferie. Hvordan forløb din konfirmationsfest? Ja, den forløb jo sådan, at min mor jo altid måtte blive hjemme, for hun skulle lave maden jo, men så var det, at vi havde den onkel og tante fra Vejle, og de kom jo så hver eneste gang, og de kom jo selvfølgelig også til min konfirmation. Da var der altid lavet festmiddag, og dækket pænt bord, det kunne ikke være bedre. Og lidt konfirmationsgaver fik jeg da også, men det var da meget beskedent dengang. Men jeg kan huske gravør Enghoff ( Em? ), som\nHvad var det for en sygdom din fik? Ja det var jo en hjerneblødning han fik. Der er jo ingen der ved... Men i hvert fald var det slemt.\nArbejdererindring J.nr. 03/031/01 - Kvinde Mit navn er IJ, IJs mand HJ kommer med enkelte kommentarer Hvornår er du født? i 1913 Hvorhenne? Her i Horsens. Jeg har levet al min tid i Horsens. Hvad lavede