Børn&Unge - 2014/16 - TEMA: EVIDENS. Derfor evidens. Ønsket om "one quick fix"\nAt der er evidens for noget, betyder, at det er undersøgt, at det virker, eller at der er stor sandsynlighed for det. Begrebet stammer oprindeligt fra lægevidenskaben, hvor det er brugt til at måle effekten af en bestemt medicin eller behandling.\nMen langsomt har det bredt sig til velfærdsområderne – herunder også pædagogikken. Flere og flere kommuner vil have evidens for, at det, pædagogerne foretager sig med børnene, har en effekt. Det skal virke, ellers er det ’no go’. De samme toner lyder fra landspolitikerne.\nMen hvorfor er kravet om evidens blevet så højrøstet. Hvorfor er nogle imod og nogle for, og hvorfor er politikerne villige til at bevilge millioner til forsøg og undersøgelser, som understøtter dem i en endegyldig sandhed om, hvad der virker?\nDet handler om desperation, mener Hanne Kathrine Krogstrup, professor i evaluering fra Aalborg Universitet og forfatter til bogen ’Kampen om evidens’. Om desperation over, at virkeligheden er meget, meget kompleks og risikofyldt.\n»Vi lever i et samfund, hvor der er rigtig mange risici for at falde igennem. En ingeniørtilgang får os til at tro på, at kommer vi bare med den rigtige indsats, så kan vi undgå, at det sker,« siger hun.\nMen der er årsager til, at vi ikke tidligere har løst de problemer, vi har, mener Hanne Kathrine Krogstrup.\n»Den simple forklaring er, at problemerne ikke er noget, der kan skrues i med en skruetrækker. Var det så enkelt, kunne vi sagtens finde ud af at bruge en skruetrækker. Rigtig mange variabler influerer på vores problemer, derfor kan vi ikke regne med, at vi bare kan finde ét stykke værktøj, som fikser dem én gang for alle,« siger hun.\nPædagogik efter manual. Manualbaserede metoder og programmer fra USA, for eksempel ’De Utrolige År’ og ’PALS’, påberåber sig evidens for, at de virker. Flere kommuner er i gang med at uddanne alle pædagogerne til disse metoder.\nAnne Mette Buus, lektor og projektleder ved VIA University College, pædagoguddannelsen i Viborg, har forsket i evidensbaserede programmer i tre kommuner og er i gang med en ph.d.-afhandling om betydningen af evidens for pædagogers praksis.\nHun siger, at evidensbegrebet har fået så meget politisk medvind, at der gives mange penge til at forske i evidens i pædagogiske metoder. Og fordi forskerne slås om midlerne til forskning, er der opstået magtkampe om, hvad der kan siges at have evidens.\n»Jeg så bryder mig ikke om, at debatten er blevet til et for eller imod evidens, men så hellere, at det bliver diskuteret, hvordan forholdet mellem viden og praksis skal være. Pædagogerne og deres profession kan nemlig profitere af at arbejde med forskellige former for viden og med forholdet mellem teori og praksis. Allerede på uddannelserne skal vi beskæftige os med emnet, så det ikke bliver en elitær diskussion, hvor politikere og forskere debatterer i en meget polariseret form,« siger hun.\nFor børnenes skyld. Børneminister Manu Sareen er rigtig glad for evidens. Han mener, at børnene fortjener, at vi som samfund benytter os af indsatser, vi ved, virker.\n»Barndommen er så værdifuld, at vi skal værne om den på de bedst tænkelige måder. Men det betyder jo ikke, at der kun er én måde at gøre tingene på, og heller ikke, at den pædagogiske indsats udelukkende skal tilrettelægges på baggrund af forskningsprogrammer. Men tingene hænger sammen. Der er pædagogens tilgang og arbejde, og så er der kvalitetsudvikling, som kan bunde i forskningsresultater og programmer,« siger han.\nManu Sareen mener, at evidens kan være med til at give pædagogerne et bedre image og deres arbejde mere anerkendelse.\n»Jeg kan jo se, at på de områder, hvor man bruger evidens meget, bliver arbejdet taget mere alvorligt, fordi man har været inde at måle og veje og dokumentere vigtigheden. Det samme skal ske på børneområdet. For kan forskning påvise, hvor vigtig barndommen er, vil det give respekt for de professioner, der arbejder med børnene,« siger han.\nFaglighed skal i spil. BUPL er mere forbeholden over for jagten på evidens. Allan Baumann, faglig sekretær og medlem af forretningsudvalget, mener, at det gode ved evidens er, at der bliver udviklet metoder og teorier, som kan hjælpe pædagogerne i deres arbejde.\n»Men det kræver, at pædagogerne har mulighed for at bruge analytiske tilgange i metoderne. Og så kræver det en praksisnær tilgang, der handler om at se på, hvordan børnene reagerer i forhold til det, de udsættes for. Pædagogerne skal bruge den viden, der ligger bag metoderne, men de skal ikke udføre dem fra A-Z,« siger han.\nPædagogerne skal benytte sig af deres professionelle skøn eller fingerspidsfornemmelse for, om de skal dreje på den ene eller den anden knap for at få børnene videre i deres udvikling, mener Allan Baumann.\n»Det er jo det, der skaber pædagogikken, for kunne man bare læse en manual og udføre det, der står i den, så behøver man ikke en uddannelse i pædagogik. Et af problemerne med de meget stringente, firkantede evidensprogrammer er, at man skal nå, hvad programmet vil, og ikke hvad børnene har behov for,« siger han.\nSikkerhed for resultater. Evidensbegrebet er blevet et krav fra politikere og forvaltninger, som har et stigende behov for at sikre, at de sociale indsatser virker, mener Mette Deding, økonom og leder af afdelingen for kontrollerede forsøg i Det Nationale Forskningscenter for Velfærd, SFI. Specielt på området med udsatte børn har indsatserne ikke har været specielt vellykkede. Og det vil man gerne sikre sig, at de bliver i fremtiden.\n»I et velfærdssamfund med så stor en offentlig sektor som den danske, er det beskæmmende, at social arv stadigvæk fylder så utroligt meget. Og at vi stadig har meget udsatte børn, som er i risiko for ikke at komme til at klare sig i livet. Det har øget efterspørgslen på, hvordan vi kan gøre det bedre, og dermed på evidens,« siger hun.\nTendensen til at anvende forskellige evidensbaserede pædagogiske programmer fra udlandet er Mette Deding dog meget skeptisk over for. For i ordet evidens ligger også noget, som disse programmer ikke kan bære.\n»Når man siger evidens, skulle det være det samme som, at der er bevis for, at det virker. Og det ved vi jo rent faktisk ikke med de programmer, fordi forskningen er foregået i en helt anden kontekst – ofte i USA. Desuden er ethvert videnskabeligt bevis et gennemsnitsbevis, og derfor er det er ikke sikkert, at det hjælper lille Susanne, som har det rigtig svært. Man kan sandsynliggøre det, men man kan ikke være sikker,« siger hun.\nAt finde det, der virker. Dorthe Bleses, professor og leder af Center for Børnesprog på Syddansk Universitet er med i et konsortium, der har fået 25 millioner kroner fra Børne- og Socialministeriet. Forskerne skal finde frem til, hvilke pædagogiske metoder der virker for de mange børn, som bliver ved med at have problemer i barndommen og op i skolesystemet.\nHun mener, at det gode ved den evidensbaserede forskning er, at den forsøger at få en solid viden om, hvad der virker. Det gælder i særlig grad for de børn, der har vanskeligheder, men også, hvad der styrker alle børns livsmuligheder.\n»Selvfølgelig handler det om, hvordan vi bedst bruger ressourcerne. Men den enkelte pædagog har også et ønske om, at det, hun gør i dagligdagen, har den størst mulige positive betydning for de børn, hun arbejder med. Og jeg oplever, at det for mange praksisfolk er en gevinst at arbejde med noget, som ifølge forskningen har haft en effekt på børnene,« siger hun.\nEvidensstigen er et hierarki for, hvor valid evidensen er, afhængig af hvordan den er tilvejebragt.\nØverst på stigen er de randomiserede (med et stort antal tilfældigt udvalgte deltagere), kontrollerede forsøg, der på grund af et omfangsrigt undersøgelsesgrundlag kan påberåbe sig høj grad af evidens. Disse store forsøg sættes typisk i gang af staten med bevillinger på millioner kroner.\nNederst på stigen ligger de udviklingsprojekter, som pædagogerne selv sætter i værk. De mere lokale undersøgelser og forsøg er ofte dem, som praktikerne selv finder interessante, fordi de undersøger og dokumenterer metoder, som ligger meget tæt på praksis.\nDen omvendte evidensstige nævnes også af visse forskere og eksperter. Det betyder, at de forsøg og den praksisforskning, der foretages lokalt og i mindre målestok, også skal kunne påberåbe sig evidens ligesom de store forskningsforsøg.


Kommunikationsforum | Vi er kommet langt siden dengang, hvor der var et gran af sandhed i mantraet om, at den, der lever stille, lever godt. I dag kan virksomheder og organisationer kun overleve i et tæt samspil med sine omgivelser - og ved at kende sine stakeholdere, bygge en stærk relation til dem og inddrage dem mest muligt i de fleste strategiske beslutninger. | | Martin Vith Ankerstjerne\nBliv din stakeholders bedste ven\nStakeholderanalysens store fordel er, at den kan give et kvalitativt indblik i, hvordan de vigtigste aktører i omverdenen ser på din organisation, jeres handlinger, strategi og tilgang. Foto: Getty Images\nVi er kommet langt siden dengang, hvor der var et gran af sandhed i mantraet om, at den, der lever stille, lever godt. I dag kan virksomheder og organisationer kun overleve i et tæt samspil med sine omgivelser - og ved at kende sine stakeholdere, bygge en stærk relation til dem og inddrage dem mest muligt i de fleste strategiske beslutninger.\nDet er dog mildest talt ikke alle organisationer, der er kommet så langt i deres relationsarbejde, at de inddrager deres stakeholdere direkte i de strategiske overvejelser. Alt for mange virksomheder og organisationer kender knapt deres stakeholdere og har ingen anelse om, hvordan stakeholderne ser på deres organisation eller på den sag, som organisationen aktuelt arbejder med. Det kan der heldigvis rådes bod på med en stakeholderanalyse.\nStakeholderanalysens store fordel er, at den kan give et kvalitativt indblik i, hvordan de vigtigste aktører i omverdenen ser på din organisation, jeres handlinger, strategi og tilgang. Analysen er særlig stærk, når man enten evaluerer sin organisations præstationer, muligheder og potentialer eller ønsker at opbygge en ny strategi på det stærkest mulige grundlag. Det er ikke en analyse, hvor svarene passer ind i en ligning eller kan anvendes i et KPI-system. I stedet får man kvalitative vurderinger med citater, fornemmelser, indskydelser og vurderinger. Og i virkeligheden er det meget mere værd end et naivt tal på en skala.\nStakeholderanalysen er ikke en deduktiv tilgang, hvor man opstiller nogle hypoteser, som skal testes efterfølgende. Forudsætningen for det vil være, at man tester i en fuldstændig målgruppe eller en repræsentativ målgruppe. Allerede her låner vi udtryk fra den kvantitative tilgang, og en stakeholderanalyse er en kvalitativ analyse og en induktiv tilgang. Den er derfor metodemæssigt også inspireret af “grounded theory”, der oprindeligt også blev kaldt “strategies for qualitative research”. Grundlæggende går teorien ud på, at i stedet for at opstille hypoteser eller teorier, som skal testes, så udleder man teorier eller hypoteser fra sin research.\nTilgangen starter med, at man formulerer nogle spørgsmål inden for det emne, som skal undersøges. Herefter går man i gang med de første kvalitative interviews, som transskriberes, bliver kodet og analyseret. På baggrund af analysen går man tilbage og udbygger sin spørgeramme, fordi de første interviews har afdækket nye vinkler, der skal undersøges. De første resultater bruges også til at vise, hvem det er, man skal rekruttere til de næste interviews. Denne proces fortsætter man i princippet med indtil, der ikke kommer nye resultater eller observationer frem af analysen.\nI praksis laves stakeholderanalysen ikke stringent efter grounded theory, da det vil medføre betydelige omkostninger at arbejde på denne måde. Men analysen låner en hel del i sin tilgang fra grounded theory, og den er efterhånden en fast hyldevare hos alle bureauer, selvom der er betydelige forskelle i, hvor langt væk fra sit teoretiske grundlag de forskellige bureauer bevæger sig. Formålet med dette indlæg er at skabe en debat om, hvad den gode stakeholderanalyse er. Det er således ikke en facitliste, men mit bud på, hvad der kendetegner en stakeholderanalyse af høj kvalitet.\nSkal man bruge et bureau?\nMan kan godt diskutere, om man overhovedet skal købe et bureau til at lave sin stakeholderanalyse. Det behøver man i princippet ikke, men man får næppe den samme værdi ud af analysen, hvis man selv udfører den. Simpelthen, fordi stakeholderne ikke fortæller det samme direkte til dig, som de vil sige om dig til en interviewer, der i princippet er “neutral”. En rigtig stakeholder er nemlig en aktør, der har noget på spil i forhold til din organisation, deraf udtrykket “stake”. Og her åbner man altså ikke op for skattekisten i samme grad, hvis man bliver interviewet direkte af en samarbejdspartner, som hvis man bruger en neutral interviewer. Men den neutrale interviewer kan naturligvis komme fra et andet sted end et bureau.\nDet er afgørende at tænke i, hvem det er, der som interviewer repræsenterer din organisation. Hvis det er en ung student, der intet kender til din organisation eller jeres faglighed, vil det hurtigt skinne igennem i interviewet og sende et signal til stakeholderen om, hvem I er. Analysen og interviewet er i sig selv et vigtigt signal til omverdenen om, at I interesserer jer for stakeholderne og deres meninger, og at I er en professionel organisation, der bruger vidende og erfarne interviewere.\nForudsætninger for den værdifulde analyse\nStakeholderanalysen starter med, at man har et veldefineret formål for analysen. Uden et præcist billede af, hvad man ønsker at bruge analysen til, kan man ikke udarbejde den rigtige spørgeramme. Den rigtige spørgeramme er et af to elementer, som forudsætninger for, at analysen bliver værdifuld for kunden. Spørgerammen skal guide intervieweren og sikre, at man får afdækket stakeholderens perspektiv på alt, hvad der er relevant i forhold til formålet med analysen.\nDet andet element, der er en forudsætning for, at man får en værdifuld analyse, er udvælgelsen af de rigtige stakeholdere. Vi deler dem ofte ind efter arenaer: politikere, embedsmænd, konkurrenter, medier, eksperter, kunder og medarbejdere. Opgaven går ud på at definere de rigtige arenaer og derefter identificere de rigtige stakeholdere, som skal interviewes. Her skal man tilpasse ambitionerne med virkeligheden. Det er ikke realistisk, at man får ministeren, departementschefen og chefredaktøren til at stille op, og de er sandsynligvis heller ikke de stakeholdere, der har størst betydning for organisationens forhold til omverdenen. Typisk får man større værdi, og nemmere rekruttering, ud af at gå efter stakeholdere på en lidt lavere hylde.\nI princippet skal man starte med at udvælge nogle stakeholdere inden for hver arena og så lade resultaterne fra de første interview ændre spørgerammen og bestemme, hvem der skal interviewes til de næste. I praksis kan man godt gå tilbage og redigere spørgerammen, som imidlertid er temaopdelt og kun en ramme og derfor sjældent ændres grundlæggende. Desuden er det også mest praktisk at have et præcist billede af, hvem man ønsker at interviewe både som første- og andenprioritet. Grounded theory bruges på den måde, at der ikke er nogen grund til at fortsætte med at lave flere interviews, hvis de sidste interviews ikke bidrager med ny viden. Hvis en arena er relativ harmonisk, vil man typisk ikke få megen ny viden ud, når man har rundet interview nummer fire eller fem. I nogle arenaer kan man således klare sig med fire eller fem interviews, men i mere uharmoniske arenaer skal der flere interviews til.\nI arbejdet med at identificere de relevante stakeholdere kan man tage udgangspunkt i en kortlægning, hvor stakeholderne vurderes ud fra deres indflydelse på organisationen eller sagen samt deres holdning. En kortlægning, eller på nydansk en “mapping”, er således et godt værktøj til at finde de rigtige stakeholdere, men det skal ikke forveksles med en egentlig stakeholderanalyse.\nFor at analysen skal kunne afvikles inden for en rimelig periode og et rimeligt budget, fastlægger man arenaerne på forhånd og lægger sig nogenlunde fast på et antal interviews. Typisk har en stakeholderanalyse mellem 20 og 50 interviews.\nEndelig skal man overveje, om stakeholderne skal optræde anonymt eller ej. Der kan argumenteres for begge dele, men man bør i det mindste være konsekvent. Det er mange gange nemmere at få stakeholderne til at stille op til interviewet, hvis de er lovet anonymitet. Det kan heller ikke udelukkes, at de er mere informative, hvis deres navn ikke optræder i rapporteringen.\nI princippet er det bedst at interviewe ansigt til ansigt. Det giver et mere fuldstændigt billede, hvor rammer, stemning og kultur træder bedre frem. I praksis har telefoninterviewet nogle klare fordele. Det er en markant billigere metode. Det er meget nemmere for stakeholderne at presse et telefoninterview ind i kalenderen. Det giver intervieweren mulighed for nærmest at transskribere interviewet, da man med headset på har frigjort hænderne. Et telefoninterview tager typisk 5-60 minutter. Nogle stakeholdere har intet kendskab til den organisation, man laver analysen for, og derfor giver det ikke mening at trække interviewet ud. Det kan i sig selv være et vigtigt resultat. Andre har så meget på hjerte, at de kan blive ved med at tale i timer.\nDen semistrukturerede form sikrer, at interviewet kommer rundt om alle relevante emner, men den gode interviewer forfølger også spor i samtalen, som kan være relevante for at finde nye resultater af betydning. Man skal ikke være naiv og tro, at intervieweren ikke har indflydelse på, hvilke resultater der kommer ud af interview og analysen. Men man kan i nogen grad nedtone dette element ved blandt andet at forelægge stakeholderen for de konklusioner, som man hører, for dermed at opnå en form for validering.\nDen kvantitative synd\nDer bliver foretaget stakeholderanalyser, hvor man i interviewet inkluderer lukkede skalaspørgsmål til brug for en kvantificering af resultaterne. Det er ofte kunderne, der efterspørger det, da de har brug for at kunne sætte tal eller få nogle KPI’er ud af analysen. Her er der brug for, at bureauerne rådgiver sine kunder bedre og ikke føjer dem. For det første, fordi det er ødelæggende for selve interviewet, når man efter en dyb analyse pludselig afbryder departementschefen og spørger, hvordan han på en skala fra et til fem vil bedømme organisationens kommunikation. For det andet, fordi det tal, der kommer ud af analysen, på ingen måde er repræsentativt og derfor intet siger. Man får nogle KPI’er, som reelt er vilkårlige og derfor slet ikke kan bruges.\nDen kvalitative analyse og rapporteringen\nSom nævnt bør analysen af interviewene starte tidligt i processen. Det kan ske ved, at man tager udgangspunkt i noterne fra interviewet, hvilke helst skal være så tæt på en transskribering som muligt. Ud fra noterne laver man koder eller tags i teksterne, hvilke man efterfølgende bruger til at meningskondensere til nogle konklusioner. Et resultat behøver ikke bygge på mange interview, men kan godt være afgørende, selvom det kun er nævnt af få stakeholdere. Ud fra meningskondenseringen kan man søge at konkludere på analysens temaer og på de enkelte arenaer.\nDer ses også mange forskellige former, når en stakeholderanalyse skal rapporteres. Genvejen er en præsentation, hvor man i overordnede termer fremlægger analysens konklusioner – nogle gange støttet af grafiske fremstillinger. I værste tilfælde fylder den fejlagtige kvantificering i interviewene en del i rapporteringen. Man kan godt have kvantitative resultater med i en rapport, hvis den også dækker en kvantitativ analyse. Men de to analyseformer kan som nævnt ikke blandes sammen i samme analyse.\nDen grundige rapportering beskriver alle analysens resultater ned i arenaer og i analysens temaer. Den suppleres derudover gerne med en del citater fra interviewene, hvilke giver et unikt indblik i, hvordan stakeholderne udtrykker deres holdninger og input til analysen.\nBedre analyser for pengene\nDer bliver brugt mange penge på at lave stakeholderanalyser i Danmark. Manglen på en faglig standard for dem gør, at der er betydelige udsving i analysernes kvalitet. Det skyldes ikke kun dem, der udfører analyserne, men i høj grad også dem, der i en brief til bureauerne gør sig selv en bjørnetjeneste ved at stille forkerte krav og betingelser til analyserne. Der er derfor brug for en diskussion om, hvad der er den gode faglige standard inden for kommunikation generelt, men i særdeleshed på et område, som der bruges mange penge på. Forhåbentlig er denne artikel første skridt på en rejse mod bedre stakeholderanalyser.\nGør det selv-guide for whistleblowers - Facebook-whistlebloweren Frances Haugen er ene kvinde lykkedes med at bringe Facebooks image i knæ. En imponerende sejr....\nMink-sms’erne dumper (også) offentlighedsloven - Coronakrisens tryktest og indførelsen af granskningskommissioner har atter udstillet, hvorfor offentlighedsloven kaldes ...


kate hudson wiki: film, nettoværdi, graviditet, 'næsten berømt'\nKate Hudson: Savant, Baby Momma, datter af Goldie Hawn\nKate Garry Hudson blev født den 19. april 1979 til to berømte forældre: Goldie Hawn og Bill Hudson. Hendes mor og far splittede sig, da hun var omkring 18 måneder gammel, og det var da Goldie Hawn kom sammen med en anden berømt skuespiller ved navn Kurt Russell. Kate Hudson betragter Russell som hendes far. Mens hun blev opdrættet af to skuespillere, er Kate's berømmelse alt sammen hendes egen. Hun arbejdede hårdt for at komme, hvor hun er, og hun har ikke set ride på nogens kåber.\nKate Hudson og familie\nKate Hudson er ikke kun en skuespiller, men hun er også en magtfuld rollemodel, en forfatter, en mor og en forretningskvinde. Kort sagt er Kate en savant. Hun har været i næsten 30 film, inklusive 'Raising Helen' samt 7 tv-shows, og hun har en nettoværdi på $ 38 millioner dollars. Kate har en unik stil, som hun omtaler som boho chic, og hun annoncerede for nylig sin graviditet med sit tredje barn, en babypige med kæresten Danny Fujikawa. Kate er også en forfatter, der for nylig har udgivet sin egen bog 'Pretty Happy: Healthy Ways to Love your Body'. Hun elsker at lave egne smykker og shoppe i vintage butikker. Kate og hendes familie er bestemt #SquadGoals. Her er nogle ting, du måske ikke ved om Kate Hudson.\nKate debuterede sin tv-debutfinale i 1994 på 'Party of Five'. Hun fortsatte senere med at debutere i 1998 med to film, 'Desert Blue' og 'Ricochet River.' Hun fortsatte med at spille i 'Næsten berømt' i 2000. Det var hendes rolle i 'Næsten berømt', der tjente hendes bedste birolle i Oscar-uddelingen. Hun fortsatte med at spille i 30 film, herunder 'Raising Helen' og var på 7 tv-shows, inklusive hendes tilbagevendende rolle på Glee.\nKate Hudson i 'Næsten berømt'\nkelly marie tran nettoværdi\nKate Hudson som Penny Lane i sin film fra 'Næsten berømt' fra 2000.\nKate Hudson er meget mere end en skuespillerinde. Hun instruerede også en kortfilm med titlen 'Cutlass' i 2007. sammen med sin stedfar Kurt Russell, Dakota Fanning, Chevy Chase, Virginia Madsen og Kristen Stewart. I 2001 startede Kate Hudson, Goldie Hawn, Kurt Russell og Oliver Hudson produktionsselskabet 'Cosmic Entertainment', og derefter gik Kate over i Fabletics i 2013 med Justfab. I 2016 skrev hun en bog kaldet 'Pretty Happy: Healthy Ways To Love Your Body'. Fra januar 2018 er hendes nettoværdi $ 38 millioner dollars.\nKate og hendes far Kurt\nEfter at have mistet sin oscar-nominering fortalte Kurt Kate 'nu kan du få en karriere'\nLivet uden for stjernestatus\nHvis alt dette ikke var nok til at elske Kate Hudson - har hun tre yndig hunde: Clara, Doctor og Bella. Hun kan også spille guitar og klaver samt tale fransk. Kate har også vedtaget sin mors buddhistiske overbevisning og praktiserer transcendental meditation to gange om dagen. Hun laver smykker, og hun nyder at handle. Hun har aldrig haft mulighed for at købe tøj til en babypige, så dette skulle være sjovt for hende.\nKate Hudson iført sin atletiske modelinie, Fabletics\nKate kommer fra en stor familie. Hun er lillesøster til skuespiller Oliver Hudson samt Emily Hudson, Zachary Hudson, Lalania Hudson og Wyatt Russell. Kate har to sønner Ryder Russell og Bingham Hawn fra tidligere forhold. Hun meddelte også for nylig, at hun forventer en baby med kæresten Danny Fujikawa.


Christmas wishlist | Inspiration | pernilleaarup Inspiration – pernilleaarup\nJeg har selv læst virkelig mange af de her slags indlæg, fordi jeg i år har været på bar bund mht. hvad jeg skulle ønske mig. På min liste i år har jeg ønsket mig nogle utrolig dyre og måske lidt det-ved-jeg-godt-at-jeg-ikke-får ønsker. Jeg ønsker mig nemlig bl.a. Rocco tasken fra Alexander Wang, et par virkelig fede(men dyre) sneakers og ellers nogle andre forholdsvist dyre ønsker såsom Julie Fagerholt bæltet og nogle forskellige smykker. Udover det har jeg selvfølgelig ønsket mig en masse makeup og makeupbørster, tøj og andre små ting, som man altid kan bruge – fordi ja, det er bare noget jeg tror alle piger har på sin ønskeliste – am I wrong??\nMen i hvert fald har jeg lavet en lille collage med et udpluk af nogle af mine ønsker. Det er helt klart Julie Fagerholt bæltet, AW tasken og de få interior ting jeg ønsker mig, som der står øverst på min liste i år.\nJeg håber i fik noget inspiration til jeres liste, hvis i stadig ikke har fået den lavet – eller måske noget inspiration til en julegave?\nIngen kommentarer til Christmas wishlist\nHej piger. Lige nu er jeg en meget glad pige, for se lige hvad jeg har modtaget.\nJeg har nemlig i dag modtaget denne (måske genkendende) Te fra Yourtea.com. I har måske set de lyserøde te-breve, navnet eller bare hørt om denne te før. Yourtea.com har lavet mange forskellige slags te, og jeg har modtaget den ved navn TinyTea, som er på 14 dage. Måske tænker man TinyTea, gør det mig så slank? Og nej det gør det ikke, det er trods alt ikke en trylledrik. Teen fungerer ikke sådan, at ligeså snart du drikker den, så bliver du tyndere og får en lækker krop(desværre) det skal man altså kæmpe for. Derimod hjælper teen med at rense din krop, rense din hud, og så skulle den give dig mere energi. Teen skal drikkes 3 gange dagligt, 30 minutter før hvert stort måltid(morgenmad, frokost og aftensmad) Ved siden af at drikke teen er det en god idé med motion dagligt, eller ofte og så selvfølgelig en sund kost.\nJeg kan ikke vente med, at komme igang og se resultaterne. I’ll let you know.\nTinyTea Teatox for 14 dage koster 25 euro, som er ca 186 kroner. Hvis du ønsker at købe en TinyTea kan det gøre lige her. På deres hjemmeside kan i læse meget mere om de forskellige slag te, og så har de faktisk også nogle “healthy tips” og en lille mad plan. I kan også tjekke deres Instagram ud, hvor de deler super mange før-efter billeder af meget tilfredse kunder.\nHvis i har nogle spørgsmål vedrørende Teen, så spørger i bare – jeg vil svare så godt jeg kan.\nDette indlæg er sponsoreret af YourTea


Se svaret: Må svenden bede en bøn i arbejdstiden? - Mester Tidende\n12. februar 2019 05:29 | Af Redaktionen | Tip redaktionen om en historie\n”Vi har ansat en medarbejder, der er rettroende muslim. Vedkommende vil gerne bede i arbejdstiden og også gerne have stillet et bederum til rådighed. Er vi forpligtet til at acceptere det? Vedkommende er servicesvend og tager derfor ud til privatkunder. Skal vi også acceptere, at han beder ude hos dem?”\nSådan lyder spørgsmålet på Installationsmedierne.dk til Kim Koch, advokat og konsulent, TEKNIQ.\nKim Koch forklarer, at et forbud mod at bede, blot fordi vedkommende er muslim, vil være direkte forskelsbehandling. Indirekte forskelsbehandling kan for eksempel være, hvis en arbejdsgiver stiller særlige fremtonings- eller påklædningskrav, som særligt rammer visse grupper. Det kan også være særligt høje sprogkrav, der er fastlagt for at holde visse grupper uden for beskæftigelse.\n- Reglerne betyder dog ikke, at en virksomhed er forpligtet til uindskrænket at tage særlige hensyn til medarbejdere med andre religiøse overbevisninger, eller at man uindskrænket skal tillade bøn på arbejdspladsen. Der er heller ikke krav om, at I stiller et dertil indrettet rum til rådighed.\nVær samtidig opmærksom på kulturen i jeres virksomhed. Hvis man stiltiende accepterer, at de øvrige medarbejdere holder eksempelvis små rygepauser i løbet af dagen udover de allerede fastlagte pauser, vil det hurtigt kunne blive anset som forskelsbehandling, hvis man forbyder en muslimsk medarbejder at bede, når de andre ryger, fremhæver advokat Kim Koch på Installationsmedierne.dk.


Et sæt klæder fra Sten Martin Jonsson, finale - Den velklædte mand\nEt sæt klæder fra Sten Martin Jonsson, finale\n2. maj 2011 , af Torsten Grunwald\nJeg håber, I stadig husker vores besøg hos skrædder Sten Martin Jonsson. Det er efterhånden nogle uger siden, vi kiggende forbi sidst og fulgte udviklingen af klædesættet til digteren og kunstneren Morten Søkilde. I mellemtiden har Sten Martin Jonsson rippet jakken fra hinanden og fjernet al skulderpolstring, og syet en mere trøjelignende jakke. Morten Søkilde brød sig ikke om de markerede skuldre ved nærmere eftertanke.\nNu er dresset færdigt. Jeg fulgte den afsluttende prøve den forgangne uge. Jeg har forsøgt at indfange mange af de skæve detaljer, som Sten Martin Jonsson og Morten Søkilde har tilvejebragt: Den farvede buksesøm, der reflekterer jakkens farver. Den sømløse brystlomme. Indsnittet ved slidserne, der får jakkens sidestykker til at lægge sig til kroppen. Ærmerne, der nemt kan smøges op. Den røde ægkant. Manchetknaplukningen af jakken.\nJeg synes, resultatet er fint snit- og pasformsmæssigt, hvis man tager den eksperimentelle tilgang med alle dens risici i betragtning. Jakkestoffet er temmelig slasket, men Sten Martin Jonsson kontrollerer det glimrende. Jeg kan bedst lide jakkens front, der er ganske chic. Ærmerne falder også godt ned langs siden. Jeg er mindre glad for jakkens for- og bagbalance, det store ærmegab ved skulderen og kraven, der ikke smyger sig nok til nakken. Ærmernes vidde er heller ikke helt mig. Jeg synes, de er for store og ude af trit med jakkens ellers slanke linjer.\nNår det er sagt, har det har været oplevelse for en arg klassicist som undertegnede at følge Sten Martin Jonsson og Morten Søkilde. Den har ikke ændret på min forkærlighed for klassisk herreskrædderi, tror jeg, men jeg har fået noget at tænke over.\nDu kan læse mere om priser mv. på Sten Martin Jonssons hjemmeside.\nMorten Søkildes sidste og meget roste digtsamling kan du læse om og få en smagsprøve på her.\nSkrevet i: Uncategorized 15 kommentarer\nAllan Damgaard Iversen skriver\n2. maj 2011 kl. 9:20\nNu er det sket flere gange at jeg har set at benklæderne er så lange at man skulle tro de var syet til en person der var “dobbelt” så høj!\nSkal benklæderne i dag sidde i “lag” ved skoen idag – eller er det en fejl?\nSten Martin skriver\n2. maj 2011 kl. 9:56\nKære Allan Damgaard,\nBukselængden er jo meget individuel. Nogen ønsker dem længere, andre kortere. Det samme med ærmelængden. Selv har jeg en forkærlighed for den stumpede 60’er bukselængde i øjeblikket. Morten Søkilde kan lide bukserne lange. Hvilken længde foretrækker du?\nKaren B. skriver\n2. maj 2011 kl. 10:48\nJeg synes, at det har været meget spændende at følge tilblivelsen af Morten Søkildes jakkesæt. Alle de skæve detaljer synes at passe til Morten, og jeg elsker ideen om at tage noget klassisk og vende det lidt på hovedet – gøre tingene lidt anderledes og rykke lidt ved traditionerne. For mig er det det, fremtiden handler om inden for skrædderi: at videreudvikle skrædderiet, så der kommer nye kunder til skrædderne. Det er jo ingen hemmelighed, at skrædderi er presset af ikke bare high street-kæderne, men også af dyre mærkevareproducenter, der producerer de “klassiske marineblå jakkesæt” til bevidstløshed! Så fremtiden for den moderne skrædder må ligge i at skabe tøj til en moderne, yngre målgruppe – uden at gå på kompromis med kvalitet såvel som de gode traditioner, som nu engang er grundlaget for det klassiske strædderi!\nStort tillykke til Morten Søkilde og Sten Martin Jonsson for et flot og unikt jakkesæt!\neva beckmann skriver\n2. maj 2011 kl. 11:07\nWauw – flot resultat.\nTænk at have så meget holdning til, hvordan tøjet skal se ud…\nTænk at have så meget faglighed, vilje og kant til at eksekvere det…\nOg sikken bonus at give Stiljournalen noget at tænke over…..;-))\n2. maj 2011 kl. 12:26\nTillykke med uniformen 🙂\nEn leg med tøjets konventioner, som digteren kan bære.\nJeg kan også bedst lide frontbillederne. De opknappede ærmer passer fint og giver harmoni. Den røde kant ser forbavsende vellykket ud.\nAngående bukselængden har jeg altid hørt, at der helst skal være et knæk foran, men ikke bagerst. Personligt foretrækker jeg også lidt for lange frem for lidt for korte benklæder. Det er nemmere, når man cykler, og så kan de jo altid lægges op…\nHvor vellykket dette unikat end er, ved jeg ikke, om det er fremtiden for herreskrædderi. Legen med konventionen kan jo kun finde sted, når denne konvention stadig findes. Og gør den det? Som tidligere skrevet, iagttager man, at mange går op i røde skjorteknapper, men selve stoffets kvalitet er der få, der har øje for. Et almindeligt velsiddende, skræddersyet jakkesæt er i dagens Danmark allerede svært nok at få lavet for lutter ArmaniBlingBling og kræmmermentalitet.\nJeg er enig med Eva i, at Morten og Stens “leg” (må man sige det?) i hvert fald er med til at åbne øjnene op for de muligheder, skrædderiet tilbyder. Det ville dog være ønskværdigt hvis man – som i Italien – fik en bredere masse med på idéen om “almindelige” jakkesæt, bare i flere farver og mønstre og skræddersyet, selvfølgelig.\nTak til Sten & Morten & Torsten fordi vi fik lov at følge med.\n2. maj 2011 kl. 13:35\nJf. Evas og Karens kommentarer vil jeg gerne lige uddybe min position:\nJeg er enig i, at det er sundt for skrædderiet med en skrædder som Sten Martin Jonsson og en kunde som Morten Søkilde, der leger med skrædderiet og udforsker dets muligheder, og at det kan være med til at indfange nye generationer. Men som jeg også forsigtigt prøver at gøre opmærksom på, er deres eksperiment ikke uden omkostninger, hvis man ser pasforms- og snitmæssigt på det, hvor der er en del at komme efter, fx sammenlignet med godt skrædderi fra Italien og England. Det kan man så vælge at prioritere ned og sige, at de mange personlige valg og den originale proces er det væsentlige – det hold er jeg ikke med på, for skønhed rækker for mig at se videre end det personlige. Men jeg finder som sagt eksperimentet spændende.\n2. maj 2011 kl. 14:25\nDet virke på mig som om, du kun tager udgangspunkt i DIN egen – som du selv skriver traditionelle – smag og definition på skønhed. Men hvad nu, hvis man IKKE ønsker noget, som er meget traditionelt? Det er nemlig det, som jeg selv bruger skrædderi til: at få noget syet, som jeg ikke kan købe – i design, såvel som i pasform. Og det er vel også det, som er Morten Søkildes udgangspunkt.\nFor mig er skrædderi et håndværk, hvor man med udgangspunkt i de gammelt håndværksmæssige traditioner skaber et unikt produkt, der er tilpasset den enkelte kundes ønsker, smag og figur. Og det synes jeg er lykkes i dette projekt. Dem, der går foran og prøver at ændre noget gammelt & traditionelt, får ofte kritik for at ”ødelægge” noget, men moden er i evig bevægelse – og hele tiden fremad. Og hvis skrædderiet ikke også forandre sig, men bliver ved med kun at sy traditionelle jakkesæt til ”nydelige, midaldrende herrer”, så vil faget uddø! Og det er der jo ingen af os, der ønsker:o)\n2. maj 2011 kl. 15:14\nTag dog til London næste gang og få lavet et ordenligt sæt tøj- de engelske skræddere er de eneste der kan lave det godt nok.\nPeter Lund Madsen skriver\n2. maj 2011 kl. 20:34\nTil alle individualisterne.\nNu findes der, nu om dage, ikke noget der er mere konventionelt end at ville “gøre tingene lidt anderledes og rykke lidt ved traditionerne”. Jagten på den personlige, skæve detalje er en ren folkesport. Er man ikke individualist så er det fordi man er sær.\nDer hvor jeg kommer er det langt mere provokerende at møde op i et marineblåt jakkesæt med slips end det er at komme i noget “superskideskørt”.\nIkke at det i sig selv er et argument for noget som helst.Personligt finder jeg at det er langt mere udfordrende at udforske traditionen end det er at jagte noget der kan skille mig ud som alle de andre.\nSom Bjarne Liller synger: “Man er vist nok en smule gammeldags”\n2. maj 2011 kl. 21:04\nHaha, Peter, ja, der har du en pointe. Når vi tager vores fædres tøj på, vækker vi opsigt blandt de evigt unge midaldrende drenge. Egentlig burde der ikke være en modsætning mellem det, Torsten skriver, og det Karen B skriver. Det gode håndværk og slutresultatet af dette står centralt. Nu har der jo altid været bohémiens og avant-gardister blandt os, nogle med en sund trang til at udtrykke sig gennem sit tøj. Nogle af dem viser vejen.\nOg når nu dette er en blog om “klassisk” herremode, som hylder skrædderverdens principper fra før designermærkerne og maskinerne tog over, ja så bliver Mortens projekt jo bare holdt op imod disse gammeldags principper (fx balance). Det er der jo ikke noget galt ved. Få ting er perfekte i første forsøg. Det forringer på ingen måde glæden ved at bære dem. Har i øvrigt selv prøvet en tur gennem Torstens vridemaskine…\nJeg tager hatten af for både Sten Martin og Morten. Der ligger et kæmpe arbejde i at tænke og gå denne vej. Det er en jakke til Morten, som kun han kan bære. Samtidig synes jeg, det er fint at nogen kigger med sit unådige blik, som jo er denne blogs varemærke. Torsten vægter klart noget andet end Karen B gør, og hvad så? Sandheden består af så mange lag. Modeblogs som hylder alt det fantastiske, findes der nok af.\n3. maj 2011 kl. 4:00\nHer føler jeg mig nødsaget til at komme med et lille indspark. Jeg fornemmer nemlig et stænk af sarkasme i nogen af kommentarerne. Noget jeg slet ikke synes passer godt sammen med velklædte gentlemen. Hvis jeg var gæst i et skrædderi, ville jeg nok heller prøve at forstå mine værters valg.\nDet jeg forundrer mig lidt over er, at nogen så let formulerer, at der skulle være taget nogen ikke-valg. Kommentarer som “…at mange går op i røde skjorteknapper, men selve stoffets kvalitet er der få, der har øje for.” og “…deres eksperiment [er] ikke uden omkostninger, hvis man ser pasforms- og snitmæssigt på det…” forstår jeg slet ikke. Hvis det nu netop var denne pasform vi gerne ville have, har vi da gjort noget forkert? Skulle vi have syet et andet sæt i stedet for?\nDer bliver også talt lettere ned om, at gøre ting anderledes. Hmm… Vil vi da ikke alle sammen gerne være lidt anderledes, og aligevel høre til i en gruppe? Er det netop ikke pointen med denne blog? Dér hvor jeg måske synes det bliver lidt trist, er, når vi af en eller anden grund vil holde dem vi ser som anderledes tænkende udenfor. Ikke?\nVedrørende bukserne. “…et knæk foran, men ikke bagerst” og “…er det en fejl?” er for mig lidt pudsige kommentarer. Bukselængden har vel netop den længde som den skal have. Og et “knæk foran, men ikke bagerst” er da ikke særlig skrædderagtigt, blot almindeligt, da man derved slet ingen facon laver i buksernes oplæg = ren konfektion.\nVedrørende jakken, så er den da knap så anderledes. I detaljer ja, men ikke i sin helhed. Vi startede ud med en almindelig polstret jakke, men besluttede os halvvejs for at lave den helt blød og trøjelignende i stedet for. Dét ønskede min kunde, og de polstrede jakker havde vi prøvet før.\n-Skulderne og ærmisætningen har ingen skulderpuder og heller ingen ærmefisk. Vi ville nemlig at jakken skulle hvile på de ægte skuldrer, for at vise hvordan kroppen egentlig ser ud.\n-Kraven har en størrelse, så en stiv bred krave, som min kunde tit ønsker at gå med, har plads nok. Det har vi prøvet. Ikke for tæt og ikke for høj, da det nemt bliver ubekvæmt.\n-Bølgene ved midt bag-sømmen er en udstrækning i stoffet, da stoffet var en lille rest (fra et gammelt lager) som vi gerne ville bruge, og udstrækninger tit viser sig for enden af en stor stofrulle. Hvis man kigger nøjagtigt, er bølgerne noget der springer ud fra selve stoffet ca 2 cm fra sømmen, og derefter er blevet holdt ind igen for at få mønsteret til at passe. Valget var at enten bruge det stof vi kunne lide, og placere skævheden som i rigtig gamle dage, bag, eller at finde et andet stof. Vi valgte det første, da vi finder en charme ved at bruge “det man har” istedet for at bare købe nyt.\nJeg håber nu ikke kommentarerne vil gøre min kunde mindre glad for sit sæt, der nu har end flere historier med sig, og hvor min kunde har været med i hvert eneste trin af fremstillingen. Endnu en gang. Jeg vil også gerne minde om, som Potter så fint her ovenfor nævnte, at dette sæt hverken var bestilt af hr. Torsten, hr. Potter, hr. AFJ-tag-dog-til-London eller hr. Peter-superskideskørt, men af min kunde.\nOg hvis man ønsker at være langt mere provokerende, i et pænt marineblåt jakkesæt med slips, ja så er det jo bare at bestille et sådant. De er nemlig knap så vanskelige at lave. Det er jo dem, de fleste gerne vil have.\nPS: Morten havde sin favoritbog i inderlommen under forograferingen. Det er jo dét en inderlomme skal bruges til, ikke?\nPPS: Hr. Potter, jeg vil da gerne mene at denne blog ikke er “en blog om ‘klassisk’ herremode, som hylder skrædderverdens principper fra før designermærkerne og maskinerne tog over”. Hvis den var, ville tøjet i bloggen nok se ganske anderledes ud. De bærer jo nemlig netop præg af industrialisme og mærkevarer, så vidt ikke industrialismen tog over for blot halvtreds-tres år siden.\n3. maj 2011 kl. 9:37\nJeg tror, der tales lidt forbi hinanden. For mit vedkommende er jeg inspireret af Sten Martin Jonssons og Morten Søkildes tilgang til skrædderiet. Den er langt mere genuin og lykkelig end den, hvor man farer til Savile Row og vil købe sig stil.\nEt af de steder, hvor vandene skilles, er i forhold til jakkesættet som dragt, og det vil jeg godt tage fat i: Jeg ser jakkesættet som en særlig mulighed for at skabe det, jeg i mangel af bedre kalder stil. Der er noget med det mønster, som langsomt er blevet forfinet gennem 200 år, som er ekstraordinært: det har et særligt potentiale for at hjælpe med at gøre en mand elegant, smuk, forførende, eller hvad man nu skal kalde det. Jeg genfinder ikke det blik hos Karen B og Sten Martin Jonsson, når de førsøger at affærdige et marineblåt jakkesæt som gammeldags eller let at lave. Det er, som om de opfatter det marineblå jakkesæt som en begrænsning i stedet for en gave. Desuden er deres position i bedste fald absurd, fordi det marineblå jakkesæt ganske enkelt er herreskrædderiets urdragt. I værste fald afslører den en manglende forståelse for herreskrædderiets verden og den charmerende langsomme udvikling, der præger den. Jeg kan godt forstå behovet for at udvikle, opfinde og komme videre, men en gletscher har den fart, en gletscher har.\n“You cannot truly design og redsign a garment, the basic shape of which is already dertermined by history. If you don’t follow tradition in design of a suit inherited from the past, you have no suit.” [Hardy Amies]\n3. maj 2011 kl. 10:18\nNu er dette vel ret beset ikke “en suit”, men en jakke og et par benklæder.\nHvis de er udført, som Morten ønsker det, så er det ægte skrædderi. Er pasform og forarbejdning i orden, så er det godt håndværk. Er stoffet det ønskede, så er det i orden.\nSmag, behag og stil, skal jeg ikke her komme ind på. Jeg vil dog gerne bekendgøre, at “it is not to my liking”, men det er jo heller ikke lavet til mig.\n3. maj 2011 kl. 11:57\nSmag og behag kan man ikke disputere, men man kan heller ikke lade være 🙂\n6. maj 2011 kl. 12:56\nTak for den åbne beretning om processen og dialogen med kunden. Især de mange valg og drøftelser, skræddermesteren og kunden har foretaget sig, er spændende at høre om. Jeg kan følge Sten Martin i, at han som god håndværker tager alle sine kunders ønsker og bestillinger alvorligt. Jeg kan også forstå, at for dig er alle opgaver lige relevante.\nDet stemmer at vi i den forbindelse egentlig bare kan bestille et klassisk blåt jakkesæt hos dig… Det er måske pointen i diskussionen her, hvor vi taler lidt forbi hinanden. Nemlig at et “almindeligt” jakkesæt nok er referencerammen for denne læserskare. Det kan de fleste forholde sig til. Kommentarerne skal derfor primært betragtes som individuelle stillingtagelser, ikke direkte som kritik af projektet, endsige jeres valg.\nDet kommer bag på mig at kommentarerne opleves som sarkastiske. Jeg ser det som udtryk for jeres engagement i projektet, og for den mængde hjerteblod I har kastet i det. De allerfleste kommentarer er almene indspark i diskussionen om, hvor vidt Mortens helt unikke valg kunne være noget for flere af os, især for de unge (sådan som Karen B har hentydet til). De fleste her har nok afgjort for sig selv, at vi snarere tilhører den midaldrende gruppe, der vil nøjes med at se nydeligt ud – en opgave som er svær nok. At en enkel deltager i den forbindelse vil tage til London, er hans egen konklusion og skal han da have lov til at mene.\nDa to af mine kommentarer citeres under labellet “sarkasme” vil jeg kort gøre det klart, at de var generelle iagttagelser. Vil man fx. købe sig en konfektionsskjorte idag, så taler sælgerne om de flotte farvede knapper snarere end om pasformen. Her må det være indlysende, at det skulle være bedre at have en skjorte der sidder godt, end nogle røde knapper. Angående bukselængden citerer jeg bare to danske skræddere. De har hver især begrundet længden med dogmet om om knækket foran, selv om jeg selv faktisk synes at begge bukserne føles lidt for korte.\nNår alt dette er sagt, så er jeg sikker på, at ejermanden føler sig godt tilpas i sættet. Målet ser ud til at være nået med bravour. Hvad vi så synes, er i den forbindelse uden betydning, men er kommentarer for sig selv og i en bredere referenceramme.\nTak fordi vi fik lov at træde inden for og se, hvad for nogle opgaver skrædderfaget også kan klare.


Burger King Nyugati, Budapest - Restaurantanmeldelser - TripAdvisor\nRestauranter i Indisk i Terézváros\nSøg Europa›Ungarn›Central Hungary›Budapest›Restauranter i Budapest›Burger King Nyugati\n3 anmeldelser Nr. 2.229 af 2.426 Restauranter i Budapest Fastfood\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Få rutevejledning Nyugati ter 1-2, Budapest 1066, Ungarn Websted + Tilføj åbningstider Forbedr denne registrering\n6.798 anmeldelser Bedømmelser\nBegynd din anmeldelse af Burger King Nyugati Klik her for at vurdere\nOpdaterer listen... Rejsende, der kiggede på Burger King Nyugati, kiggede også på\nBudapest, Central Hungary Bio Café\nBudapest, Central Hungary Uj-Hazi Vendeglo\nHar du været i Burger King Nyugati? Fortæl om dine oplevelser! Skriv en anmeldelse\nNyugati ter 1-2, Budapest 1066, Ungarn Placering:\nHar du nogen spørgsmål? Få svar fra ansatte på Burger King Nyugati og tidligere besøgende.\nRetningslinjer for indlæg Få meddelelser om nye svar på dine spørgsmål. Spørg Ofte stillede spørgsmål: Er der mulighed for retter uden gluten? Er der krav til påklædning? Er hunde tilladte på den udendørs terrasse? I nærheden af Burger King Nyugati Bedst bedømte seværdigheder i nærheden 473 anmeldelser WestEnd City Center\n169 anmeldelser 5 Elements Thai Spa Salon\n46 anmeldelser Bikebase Budapest\nGennemse alle seværdigheder Bedst bedømte restauranter i nærheden 548 anmeldelser St.Andrea Wine & Gourmet Bar\n157 anmeldelser The Box Donut\n91 anmeldelser BITE Bakery Café


beck Service | Repræsentant i EU\nRepræsentant i EU, GDPR, artikel 27\nDatabeskyttelsesforordningen anvendes på flere forskellige områder. Virksomheder, der er aktive inden for EU, vil ofte være omfattet af bestemmelserne i databeskyttelsesforordningen, selvom de ikke har et forretningssted i EU. Databeskyttelsesforordningen gælder allerede i de tilfælde, hvor en virksomhed uden for EU tilbyder registrerede personer i EU varer eller tjenesteydelser eller overvåger de registreredes adfærd i EU (jf. databeskyttelsesforordningen, artikel 3, stk. 2). Hvem er ifølge databeskyttelsesforordningen forpligtet til at udpege en repræsentant?\n> uden forretningssted i EU\n> som (også gratis) tilbyder varer eller tjenesteydelser til personer i EU eller overvåger deres adfærd\ner i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 27 forpligtede til at udpege en repræsentant i EU, uanset om virksomheden er dataansvarlig eller databehandler i henhold til databeskyttelsesforordningen.\nDer er således tale om en forholdsvis lav tærskel: Den, der via en hjemmeside tilbyder tjenesteydelser til personer i EU (f.eks. fordi varer eller tjenesteydelser leveres til EU, fordi EU-valuta accepteres eller fordi EU-sprog anvendes), er forpligtet til at udpege en repræsentant i EU. Det samme gælder for alle former for overvågning af personer i EU, f.eks. ved hjælp af cookies.\nUdpeg beck Service GmbH som repræsentant i EU for din virksomhed for et fast månedligt beløb fra 100,00 EUR plus moms. Vores service dækker alle lovgivningskrav i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 27 og indeholder personlig rådgivning, en hotline for de registrerede personer og for forespørgsler fra tilsynsmyndigheder. Ved behov bistår vi dig med udarbejdelsen af den fornødne GDPR-dokumentation. Har du spørgsmål?\nHvis du vil vide mere om vores DPO-service, er du velkommen til at kontakte os på telefon +49 (0)40 30 100 70 eller sende en e-mail til info@beckservice.gmbh. Vi udarbejder gerne et individuelt tilbud til dig.


Curiohaus-processen i Hamborg - Jødisk Museum\n© A. Klein/S. Presser (Hans Nesna: Zoo leeft Duitschland op de Puinhoopen van het Derde Rijk, Amsterdam 1946, o. S.)\n© vermutlich Aart Klein (Kopie: ANg, F 2005-0025)\n© ANg, F 1981-071\nCuriohaus-processen i Hamborg\nNS-krigsforbrydere stilles for britisk militærdomstol\nVandreudstillingen arrangeret af KZ-mindestedet Neuengamme.\n"Vi holder først op med at kæmpe, når den sidste skyldige er stillet for en dommer", svor de overlevende fra Kz-lejren Buchenwald få dage efter deres befrielse.\nDomsfældelsen over de ansvarlige for de nationalsocialistiske forbrydelser var et vigtigt emne for de allierede lande, der havde kæmpet side om side i krigen mod Tyskland. Krigsforbryderprocessen i Nürnberg var genstand for stor international opmærksomhed og står i dag som en milepæl i retshistorien. Mindre kendt er det, at de allierede herudover gennemførte mange hundrede øvrige retssager.\nI perioden 1945 til 1949 husede Curiohaus i Hamborg-Rotherbaum den vigtigste domstol for krigsforbrydelser begået i den britiske besættelseszone. Her gennemførte militærdomstolen 188 retssager mod 504 anklagede. Hvem var disse anklagede, og hvilke forbrydelser blev de stillet til regnskab for? Hvem var deres ofre?\nUdstillingen giver et overblik over retssagerne i Curiohaus og viser andelen af tidligere forfulgte, som deltog i retssagerne. Udstillingen giver et indblik i den britiske strafforfølgning og dennes særkendetegn. Ligeledes tematiseres retssagerne mod forskellige grupperinger af gerningsmænd.\nI en stor del af retssagerne stod lejrpersonalet i KZ-lejren Neuengamme på anklagebænken. Forbrydelser begået mod de indsatte i andre koncentrationslejre som Ravensbrück, Bergen-Belsen og Groß Rosen var dog også genstand for retssagerne i Curiohaus. Virksomheder og disse medarbejdere var også under anklage, herunder f.eks. firmaet "Tesch & Stabenow" fra Hamborg, der forsynede SS og koncentrationslejrene med "Zyklon B". Yderligere retssager rettede sig mod de ansvarlige for forbrydelser begået mod Gestapo-fanger, tvangsarbejdere og krigsfanger.\nEt separat udstillingsafsnit beskæftiger sig med eftervirkningerne af retssagerne. Med den kolde krigs indtog indstillede de allierede brat deres bestræbelser på at retsforfølge de nationalsocialistiske krigsforbrydere. Mange af de dømte nåede heller ikke af afsone hele deres straf, men blev i 1950'erne benådet og kunne herefter søge om skadeserstatning i henhold til gældende tysk retspraksis. Mange gerningsmænd blev aldrig stillet til ansvar for deres forbrydelser.


Klasseløse elever falder igennem | Information\nVidensamfund. Individualisering og akademisering er blevet til kodeord og modeord i uddannelsessyetemet. Men for de studerende på erhvervsuddannelserne betyder individualisering og akademisering stigende frafald. Problemet erkendes fra alle sider men de politiske løsninger fører til ... endnu mere individualisering og akademisering\nHarry Theophanous er 22 år. Han har taget en pause fra studierne og beskæftiger sig nu med at sælge bredbånd for TDC. I 2000 begyndte han på Svendborg Tekniske Skole. Han ville være murer, men droppede indfaldet, da han efter to-tre års uddannelse ikke kunne finde en praktikplads og i stedet blev sat til at renovere skolen. I Svendborg prøvede han også it-pilot, inden han i 2004 flyttede til København og forsøgte sig med et kursus i analog foto. Turen gik tilbage til Svendborg, hvor han fik 10. klasse og lidt HF-enkeltfag på VUC.\nNu overvejer han igen at springe fra sit studie. Denne gang på Københavns Tekniske Skole, hvor han læser digital foto på et såkaldt fleksibelt modul.\n"Det er fedt, at man har mulighed for at prøve sig frem via moduler, men det gør det omvendt for nemt at springe fra," siger Harry Theophanous.\nJonathan Simmel, formand for Erhvervsskolernes Elev-Organisation, kender alt for mange identiske historier.\nHan mener, at den helt store synder er globaliseringsstrategien med ansvar for egen læring, Reform 2000, der blev gennemført under SR-regeringen med bredt politisk flertal.\n"Al undervisning skulle efter Reform 2000 deles op efter moduler," siger formanden for EEO, der kritiserer, at regeringens nye finanslovsforslag skærer yderligere 55 millioner i erhvervsuddannelserne.\n"I de sidste par år er frafaldet på de tekniske skoler eksploderet, vi har set et frafald på næsten 50 procent på de største skoler," siger Jonathan Simmel, der kritiserer de nye initiativer for ikke at gå tilbage til før Reform 2000.\n"Det er det manglende sociale sammenhold, der giver frafald."\nUndervisningsminister Bertel Haarder mener, at Reform 2000 blev oprettet i den bedste mening, men at den primært tilgodeser dem, der stormer gennem det individuelle forløb.\n"Der er elever, der har brug for et klassetilhørsforhold og en klasselærer. Derfor har vi oprettet nye grundforløb. For at sikre sammenhold. Vi har også indført mentorordninger, der befrier de unge for usikkerhed og ensomhed. Det ligger i grundforløbet, at man kan gå i klasse, men de er ikke obligatoriske. Det er en mulighed, som især er tiltænkt de helt unge. Det skal fortsat være muligt at uddanne sig i en fart," siger Bertel Haarder og nævner en 27-årig murerarbejdsmand, der skal ind og have en realkompetencevurdering på syv måneder.\n"Det er en ret for alle, der begynder. For at ingen skal gennemgå mere skolegang end de behøver," fastslår Bertel Haarder.\nJonathan Simmel er ikke overbevist. Han er specielt utilfreds med, at det bliver obligatirisk at have psykolog- og mentorordninger:\n"Der kommer en række nye initiativer, der skal gribe om de problemer, vi står med på erhvervsuddannelserne. Den nye reform kommer oven i de store økonomiske problemer, skolerne har i forvejen. Derfor er det helt tout, at man sparer 55 millioner," siger Jonathan Simmel.\nIfølge formand i Dansk Teknisk Lærerforbund DTL, Jan Hjort, er de nye muligheder kun en lappeløsning på en katastrofe:\n"Fra lærernes side har vi gjort, hvad vi kunne for at modvirke de skadevirkninger, vi vidste kom. Mentorordninger og psykologhjælp fordyrer uddannelsen og fjerner fokus. I virkeligheden har vi brug for stabile elevmiljøer med tæt voksenkontakt," siger Jan Hjort, der er irriteret over, at politikerne bare dynger ovenpå med forskellige forslag om opsplitning og trindeling, der ifølge Jan Hjort spreder ressourcerne.\nHan erkender dog, at de nye grundforløb giver lærerne nogle muligheder for at vriste sig fri af den forkerte tænkning, der var i Reform 2000.\n"Tankegangen om individualisering, modulisering og ansvar for egen læring medførte et øget frafald. Vi underviste på små hold som eleverne ustandseligt skulle skifte mellem i stedet for at have en stabil klasse. De svage og mindre målrettede unge for simpelthen vild i det. Der var hele tiden en ny anledning til at falde fra," siger Jan Hjort:\n"Man har ikke kigget sig over skulderen og erkendt, at Reform 2000 var en fejl."\nHeller ikke hos eleverne mener man, at regeringen har gjort op med fortidens spøgelser, da der stadig bliver sparet på de alment dannende fag.\n"Erhvervsskoleleverne skal efter politikernes mening bare have det faglige udbytte og så ud i arbejde hurtigst muligt. Så har man tilfredsstillet arbejdsmarkedet. Det er generelt for hele uddannelsessystemet, at man gerne vil have de studerende hurtigt gennem uddannelsessystemet, hvilket går ud over de alment dannende fag. Vi kan konstatere, at elever på erhvervsuddannelserne er de bogligt svageste. Derfor er det et problem, at vi risikerer, at de folk vi har uddannet ikke er særlig gode til dansk og samfundsfag," siger Jonathan Simmel.\nLars Olsen er forfatter til bogen Den nye ulighed. Han deler Jonathan Simmels opfattelse:\n"Problemet med erhvervsuddannelserne er individualiseringen - ikke at der er almene fag. Men de kommer for tidligt i forløbet, så de skoletrætte elever bliver præsenteret for en hel masse, der ligner folkeskolen. Her ligger der en udfordring i at starte med praktiske, håndværksmæssige fag. Og lade de almene fag komme lidt senere og integrere dem i praktisk undervisning," siger Lars Olsen.\nBertel Haarders bud på at hjælpe de svage elever er anderledes. Han vil bekæmpe frafaldet ved at skabe flere indgange til uddannelsen med flere korte uddannelse og flere forskellige forløb frem til en erhvervsuddannelse: "Vi sætter alle sejl til for at nå vores mål om 95 procent med en ungdomsuddannelse i 2015," lyder det fra undervisningsministeren.\nSkader på vidensamfundet\nMen Jonathan Simmel vurderer, at det kommer til at ramme de unge med korte uddannelser.\n"Regeringens argumentation går på, at der er nogen, der ikke kan tage de lange uddannelser. Derfor må vi give dem nogle andre uddannelsestilbud for at nå målet om 95 procent ungdomsuddannelser inden 2015. Vi vil også gerne have dem gennem uddannelsen, men uden at skulle give dem en andenrangsuddannelse," siger Simmel.\nRegeringens nye forslag er dog også kun et lille blæs i blindgyden, mener Jan Hjort, der savner helhedsorientering,\n"Det reducerer ikke frafaldet at øge indgangen til erhvervsskolerne fra syv til 12. Det forvirrer mere end det gavner," siger han.\nHvis ikke det lykkedes at stoppe flugten fra erhvervsuddannelserne vil det ifølge Lars Olsen skade vidensamfundet: "Vidensamfund betyder ikke, at vi alle sammen skal være akademikere, også fremover vil der være stort behov for folk med faglige uddannelser.\nMen vidensamfundet betyder, at der bliver færre ufaglærte job. Derfor er der god fornuft i, at 95 procent af en årgang skal have en ungdomsuddannelse. Men det er ikke vidensamfundet, der gør erhvervsuddannelserne til mulige tabere.\nDet er den førte uddannelsespolitik, der er præget af den mest veluddannede tredjedel af befolkningens idealer," siger Lars Olsen:\n"Bertel Haarder fører en gammeldags borgerlig uddannelsespolitik ved at skære ned på de almene fag. Det er ikke særlig fremtidsorienteret. Som grundprincip er man nødt til at erkende, at alle har brug for dansk og matematik, og mange har brug for engelsk. Eleverne på erhvervsskolerne, der kun har folkeskolen er ikke rustet til et særligt højt bogligt niveau," vurderer Olsen, der bakkes op af Jonathan Simmel:\n"Selv om teknisk skole er en ungdomsuddannelse, så er der sparet så meget, at det generelle boglige niveau er det eleverne slutter med i folkeskolen.\nOg som vidensamfundet ser ud i dag, er det ikke det bedste udgangspunkt," siger han og fortsætter: "Det virker, som om man ikke inden for erhvervsuddannelserne skal vinde på viden. Derfor har vi et problem med, at de, der vælger erhvervsuddannelserne, enten kommer, fordi de ikke er bogligt stærke nok til gymnasiet eller har ønsket ikke at få yderligere bord til bænk-undervisning. Derfor er det selvfølgelig klart, at det ikke er en lærebog, der skal være det første, vi møder folk med. Det boglige skal bygges ind i uddannelsen senere. Men det skal være der," fastslår Simmel. Han pointerer, at det ikke er digte fra 1800-tallet og kryds og bolle, der skal lægges vægt på, men hvordan man bruger de almene fag i det praktiske fag og nævner, at undervisningen i samfundsfag bør sættes i forhold til, hvilken historie det praktiske fag har.\nIfølge ph.d. Pia Cort, der forsker i erhvervsuddannelser på Danmarks Pædagogiske Universitetsskole, hersker der to forskellige rationaler.\n"Erhvervsskolernes essentielle problem er deres iboende skisma med for mange iboende målsætninger. De skal favne de svage unge, og derfor har politikerne indført toårige uddannelser. Men skolerne har også overbygninger, der teoretisk ligner gymnasiet. Som en tredje dimension har de en stor opgave i at integrere mange unge med sociale problemer," siger Pia Cort og slår fast, at den totale modulisering fratager lærerne et vigtigt værktøj - fordelene i progressiv læring.\n"Det er svært at udnytte elevernes kunnen, hvis de hele tiden kastes rundt og ikke har faste klasser," understreger Pia Cort.\nLærerformand Jan Hjort anerkender, at de fragmenterede og korte uddannelser er et bedre alternativ end ingen uddannelse. Men at de med regeringens seneste forslag har fået for stor volumen.\n"De nye tiltag er en brainstorm med 100 gode ideer lagt oven i noget, der er i forvejen. Man er ikke nået til at prioritere endnu. Regeringen har en masse fine målsætninger. Det er bare synd, de spænder ben for hinanden. Isoleret set kan vi sagtens give de svage unge en god uddannelse, få flere igennem uddannelsen, have et højt slutniveau - men en modulisering besværliggør processen enormt," siger Jan Hjort, der betragter de kortere uddannelser som meget mere sårbare.\nDet pæne selskabs radarskærm\nOgså Lars Olsen mener, man skal passe på, at man ikke laver discountuddannelser for at leve op til 95 procent-målet, da man så vil have skabt nogle specialarbejdere.\n"Det er en moderne social kamp. Det er fuldstændig absurd, at individualiseringen er mest vidtgående på erhvervsuddannelserne, der rummer de mindst boglige, som har mest brug for socialt sammenhold. De har den løseste struktur, mens man stadig har faste klasser i gymnasiet. Det manglende sociale miljø er afgjort en vigtig årsag til frafaldet," siger Lars Olsen og nævner fravær af sidekammerater og at en del elever kommer fra ustabile familieforhold, samt indvandrere, der har svært ved at finde en plads i det danske samfund.\n"Hvis du i øvrigt er usikker på nogle ting i dit liv og hænger lidt i udkanten af uddannelsen, så er det vigtigt at have en klasse sammen med kammeraterne," siger Lars Olsen og påpeger, at også en hurtig og god løn kan presse eleverne ud af uddannelsen.\n"På erhvervsuddannelserne er det sociale sammenhold vigtigere, end hvis du er en hypermotiveret middelklasse-ung i gymnasiet fra en velfungerende familie," siger Lars Olsen, der dog mener, at den nye ændring af erhvervsuddannelsen prøver at undgå de værste faldgruber i Reform 2000, og at der kan være områder med selvstændigt behov for folk med kortere uddannelser.\n"Erhvervsuddannelserne har lidt under, at det pæne selskab - medierne, politikerne, eksperterne - har personlige erfaringer fra gymnasiet, ikke fra erhvervsuddannelser. De er under det pæne selskabs radarskærm," siger Lars Olsen, der mener, at politikerne har udsat en stor del af en ungdomsårgang for et gigantisk socialt og pædagogisk eksperiment:\n"Det er en myte at tro, at vidensamfund er ligt med videregående boglig uddannelse, der er i lige så høj grad faglig uddannelse."\nBertel Haarder er enig i, at gymnasieeleverne ikke skal klø sig unødigt i nakken, uden at det rejser spørgsmål i folketingssalen, hvorimod der er meget lidt interesse for erhvervsuddannelserne:\n"Det kan ikke passe, at hvis man er en boglig stærk ung, så går man i gymnasiet og bliver pakket ind i vat på alle leder og kanter og går i en tryg klasse, hvor det hele ligner folkeskolen. Hvorimod hvis man er en bogligt svag ung, så bliver man fuldstændig atomiseret på en erhvervsskole, hvor gennemsnitsalderen er 22 og der intet sammenhold er. Det er derfor, jeg har indført nye grundforløb," siger undervisningsministeren.\nLars Olsen er glad for, at politikerne har erkendt, at de har været ude på et skråplan, selvom han samtidig mener, at de har prøvet at redde fejlen ved Reform 2000 lidt i land, men uden at være villige til at gå hele vejen.\n"Det er stadig stikord som individualisering og akademisering, der præger uddannelsespolitikken. Moderne sociale konflikter handler ikke kun om strukturer, men også om pædagogik og kultur i uddannelsessystemet og sammenstødet mellem arbejderklassekulturen og de højtuddannedes kultur," siger Lars Olsen.\nHarry Theophanous ved godt, at han lever i et forkælet land, hvor staten betaler for de fleste uddannelser, men hans uddannelse har taget længere tid, fordi han har været nødt til at arbejde ved siden af for at få "tøj på ryggen".\n"Regeringen presser på for, at du skal så hurtigt gennem uddannelsen som muligt. Den stiller højere krav og giver dig mindre tid. Jeg har tit følt mig sat ned i en lille snæver boks, mens staten skovler sand ned i hovedet på mig. På den måde får vi en generation, der springer fra," siger Harry Theophanous.\nBertel HaarderLars Olsen\nDanmarks Pædagogiske UniversitetsskoleDansk Teknisk LærerforbundTDCfolkeskolen\n17. februar, 2008 - 05:03\nAlle andre end de direkte involverede kan se, at fremtiden kræver stor viden,\npå trods heraf tror disse "eksperter", at vi kan bevare vort "velfærd" ved at gå rundt som småtbegavede fjolser.\nKun ved at stille højere og højere krav til uddannelse og viden kan vi leve op til fremtidens udfordringer.\n17. februar, 2008 - 06:52\nAage Øhle med kasket\nNå, hr. Aage Øhle er morgenfrisk og måske i slåbrok\nog med Sherlock Holmes-kasket?\n18. februar, 2008 - 16:32\nMin erfaring med at have arbejdet på en Teknisk Skole i to år er altså ikke at det er den klasseløse undervisning, der er problemet. Der er desværre sket, at lærerne i de almene dag, og også nogle lærere på fag-områderne, er gået så meget i modstand over reform 200, at de direkte har givet op - og så sagt at så lader vi eleverne (eller de studerende) styre det hele.\nDette er, efter min mening, en fejltagelse. Det må være op til lærerne, også på erhvervsskolerne, at sætte rammerne for elevernes læring (eller den viden eleverne skal have).\nModul-opbygningen har jeg heller aldrig oplevet som et problem. Tværtimod planlagde både lærerne på kokke/tjener-grundforløbet og automekaniker-grundforløbet nogle spændende, vedkommende og interessante forløb for eleverne, som de sammen med deres kontaktlærer meldte sig på - og det kan eleverne altså godt finde ud af. Faktisk tror jeg de fleste elever var en smule stolte af at blive accepteret som næsten voksne og tiltroet en næsten voksen opgave. Sværere er det altså heller ikke at finde rundt i det edb-system de skal bruge til det. Og de har altså deres kontakttlærer til at hjælpe dem.\nMin erfaring siger mig at det er noget der er galt. Og det er at man tror at fordi 1200 svin er bedre end 200 svin, ja så er 1200 elever på en skole bedre end 200 elever på en skole. Det er det altså ikke nødvendigvis. En så stor skole, som måske har 1200-2400 elever igennem på et år virker alt for uoverskuelig på de fleste studerende (elller elever). Og netop derfor føler de sig ofte som en lille brik i et stor spilsystem af kegler, hvor man intet aner om, hvordan & hvem man skal forholde sig til. Eller sagt på en anden måde:\nErhvervsskolerne er blevet til uddannelsesfabrikker i stedet for til de læresteder de retteligt burde være.\nOg frafaldet er alstå også bundet i andre ting: Grundforløbet har dels det formål at give eleverne en basisviden til det fagområde, de har valgt, dels fungere som en slags afprøvning for om det nu også er den rette hylde, de er landet på. Og her der, der mange der står som faldet fra, fordi de skifter til et andet grundforløb eller skifter til en hel anden uddannelse f.eks. en erhvervsfaglig handelsuddannelse.\nDer skal altså læres teori i dag på en moderne erhvervs-uddannelse. Der er\ningen vej udenom. Og elever (eller studerende) kan sagtens lære teori, så længe praksis kommer først, og teorien kobles på bagefter...\nJeg er helt enig med Lars Olsen i at eleverne burde starte med det praktiske. Derfor har jeg også gået og puslet med et forslag om på grundforløbet først at starte med de almene fag efter efterårsferien. Og så udvide grundforløbet fra 5½-9½ måned (sådan ca.), dvs. at grundforløbet følger et normalt skoleår fra august til juni. Det vil nemlig betyde, at eleverne kan få en 10.klasses eksamen indenfor f.eks. dansk, naturfag mv. som de kan bruge videre i deres forløb. Og så burde grundforløbet på gymnasiet udvides til et år. Og det gamle grengymnasium indføres igen. Og jeg er ligeglad med om det nu kaldes studieretninger eller hvad det gør. Jeg synes det er langt bedre for gymnasieeleverne, at de venter et år med at vælge hvilken retning de vil, siden det jo tager ca. ½ år til at vænne sig til forholdene et nyt sted.\nPå lidt længere sigt mener jeg, at vi burde tale om en mere svensk model, hvor alle har mulighed for at gå 12 år i skole. Det kræver blot en smule planlægning at gøre dette, vil jeg mene. Og jeg mener stadigvæk vi skal fastholde vekselvirkningen mellem praktik og skole (teori). Faktisk var Reform 1991 (som kom før Reform 2000) som bl.a. Knud Illeris stod bag bedre end Reform 2000.\nHovedproblemet er dog stadig, at folk som ikke klarer sig så godt i folkeskolen, tager en erhvervsuddannelse. Målet med Reform 2000 var bl.a. at tiltrække fagligt dygtige studerende til erhvervsskolerne -som ellers ville være gået i gymnasiet. Denne mission er ikke lykkedes....


Samlelån - Ansøg om hurtigt samlelån - Tempest.dk\nForside » Samlelån – Ansøg om hurtigt samlelån\nSamlelån – Ansøg om hurtigt samlelån\nHvis du efterhånden har fået belånt dig lidt for meget er et samlelån vejen frem. Her kan du samle alle dine dyre kviklån, sms lån eller forbrugslån i ét samlet lån. På den måde kan du typisk spare mange penge i renter og administrationsgebyrer. Et samlelån er smart på grund af mange ting. Du får et godt overblik over dine lån, har kun én kreditor og så er det nemmere for at dig at finde ud af hvornår du er gældsfri.\nHvorfor ansøge om et samlelån?\nDu ansøger om et samlelån fordi du har for mange lån forskellige steder. Så er det smart, at samle alle lån ét sted og derfor kun betale renter ét sted. Udover at du sparer penge er det også mere overskueligt kun at skulle tale med én bank. Du kender det måske godt – rudekuverterne samler sig i køkkenet og du får dem bare ikke åbnet. Du er bange for hvad der står i dem, og hvor mange penge du skylder. Nu er det på tide at gøre noget ved det, og med et ordentligt samlelån kan du få samlet alle din lån i ét nyt lån og spare rigtig mange penge i renter.\nSamlelån – Hvem burde tage det?\nDu sidder nok og tænker – “burde jeg tage et samlelån?” Svaret er lidt kompliceret, og der skal helt sikkert nogle beregninger til. Du kan læse videre i denne artikel, eller også kan du en online beregner fra Ikano Bank. Alle med mere end ét kviklån skal overveje et samlelån. Tag fat i en af vores partnere øverst på denne side, og se om ikke en af dem kan gøre det endnu billiger for dig.\nHvor kan du få billige samlelån?\nDer er efterhånden rigtig mange udbydere af samlelån. Det er vigtigt når du sender en ansøgning om lån at du fortæller præcis hvilke nuværende lån du har. Hvis du ikke sender en ordentligt ansøgning får du ofte afslag på samlelån. Ved et samlelån vil din nye bank nemlig betale dine gamle lån af for dig, så du kun har lån ét sted. For at få dem til at gøre det, kræver det at de kender dine præcise lån og oplysninger. Er du i tvivl, så send dem en e-mail eller ring til dem med de spørgsmål du måtte have.


Advokatens bedste råd til dig, der vil handle bolig i coronakrisen\nGEM ARTIKEL Bolighandel 9. april 2020\t· 4 MIN\nEr du i gang med at købe eller sælge bolig under coronakrisen, kan du måske også bruge de bedste råd fra ejendomsadvokat Kristian Dreyer, der er partner hos advokatfirmaet GALST. Læs dem her.\nNormalt er det nok mest et spørgsmål om, hvordan du skal gennemføre en bolighandel, der trænger sig på, når du søger rådgivning hos en advokat i forbindelse med et køb eller salg.\nMen coronavirussens indtog i Danmark har vendt op og ned på det, vi normalt gør, når vi handler bolig. Nu er det ikke blot et spørgsmål om, hvordan du gør det. Du spørger nok også dig selv, om du overhovedet skal handle nu.\nBoligsiden har spurgt Kristian Dreyer, der rådgiver boligkøbere og boligsælgere i sit job som advokat og partner i GALST Advokater, hvad han råder sine klienter til lige nu. Vi håber, at du kan blive klogere på din beslutning.\nHvad har corona betydet for de klienter, du rådgiver?\n”COVID-19-situationen gør, at boligmarkedet er gået mere eller mindre i stå. Der er fortsat handler, men antallet er betydeligt reduceret, har jeg indtryk af. Samtidig står køberne i en situation, hvor priserne på boligfinansiering er steget voldsomt over meget kort tid. Det betyder, at det er dyrere for køberne at eje boligen.”\n”Boligkøberne kan måske i et vist omfang udnytte det ved at være kritiske over for prisen og forsøge at forhandle et prisafslag med sælger på plads. Der er nu færre købere, og det påvirker prisforhandlingen”.\n”Mange sælgere er i disse tider indstillet på at give køber det afslag i prisen. Er du sælger, må du gøre op med dig selv, om du har behov for at sælge nu eller kan vente. Skal du sælge nu, må du gå i forhandling om prisen med køberen, og ellers bør du afvente sensommeren, hvor markedet forhåbentlig har normaliseret sig – men vi kan også se ind i et boligmarked der presses endnu mere, som følge af en global recession, og derfor er det ikke sikkert, at man hen over sensommeren vil opleve en normalisering.”\n”Personligt tror jeg, at vi nok ser et boligmarked under pres i resten af 2020 og måske helt frem til foråret 2021. Det afhænger af, hvor store økonomiske følger vi ser af COVID-19-krisen både her i landet og globalt. Nogle gange er det bedre med en fugl i hånden end 10 på taget, eller sagt med andre ord: Måske skal man netop slå til nu som sælger, og så acceptere et prisnedslag, frem for at vente, hvis boligmarkedet bliver ramt virkeligt hårdt.”\n”Vi rådgivere har desværre ikke en krystalkugle, og ingen ved hvordan boligmarkedet arter sig på længere sigt. Når beskæftigelsen falder, og lønindkomsterne falder, eller folks job bliver mere usikre, påvirker det boligmarkedet og køberefterspørgslen. En global recession kan sætte det danske boligmarked under pres i den kommende tid, desværre.”\nHvad betyder corona for den måde, du rådgiver bolighandlende på?\n”Det kommer helt an på tidshorisonten og den enkeltes situation. Historien viser, at boligpriserne går op og ned, og den generelle trend er, at det altid har været godt at investere i fast ejendom. Men investerer du i fast ejendom med en kort investeringshorisont på to-tre år, ville jeg være tilbageholdende med at købe nu. Jeg ville i stedet overveje en lejebolig. Er man sælger, må man overveje om man vil sælge nu til reduceret pris, eller har tid og råd til at vente og tage chancen på et boligmarked i bedring – men vi ser nok ind i en global recession, og dermed måske et boligmarked, der i det kommende år vil være påvirket negativt.\nHvad betyder corona for eksisterende boligejere, der vil sælge og købe nyt?\n”Er du allerede boligejer, og skal du blot have noget nyt at bo i, vil prisfald og prisstigninger i vid udstrækning være nogenlunde ens på den bolig du sælger, og den bolig du køber. Derved bliver boligprisændringerne eksempelvis som følge af COVID-19-situationen, og den efterfølgende økonomiske recession vi ser ind i, mindre afgørende.”\nHvad betyder corona for, hvordan førstegangskøberen skal forholde sig til et køb?\n”Er du førstegangskøber og skal ind på boligmarkedet, er det værd at overveje, om en generel økonomisk recession med muligt faldende priser, gør, at du skal vente med at købe, indtil virkningerne på boligmarkedet efter COVID-19 er mere synlige. Køber du nu, risikerer du at købe for dyrt, men har du planer om at bo i boligen i rigtig mange år, gør det næppe noget, da priserne igen vil komme op. Hvis du køber nu, skal du kunne tåle at miste noget indtægt som følge af afskedigelse, og det vil være skidt, hvis priserne falder yderligere, og man tvinges til at sælge – så bliver man ramt dobbelt hårdt.”\n”Skal du købe, fordi du ikke har andre valg, er det en anden sag. Og boligpriserne vil stige igen – på et tidspunkt. Sådan er det altid. Problemet er, at ingen ved, hvornår priserne går op, og hvornår de falder. Har du en længere investeringshensigt, og ønsker at blive boende i boligen de næste 10 år, tror jeg ikke, at du skal være så bekymret for at købe for dyrt nu.”\nKristian Dreyers tre bedste råd til dig, der vil handle bolig nu\n- Ethvert råd om køb af bolig skal vurderes ud fra din konkrete situation, herunder økonomi og investeringshorisont med videre. Hvad der er godt for dig, er skidt for andre.\n- Du bør få en indgående rådgivning om valg af finansiering samt vælge en finansiering, der er fastforrentet eller med renteloft, da de kommende år er usikre.\n- Du bør sikre dig, at du kan sidde i boligen, selv om du bliver afskediget. Er I et ægtepar eller tilsvarende, bør I altså kunne beholde boligen - også selv om én mister jobbet. De kommende år vil blive hårde, ganske som vi så det under finanskrisen i 2008-2009, og det skal du tage højde for, inden du kaster dig ud i drømmeboligen.\nSommerhussæsonen trodser corona og kommer godt fra start Huspriserne falder, fordi sælgerne giver større afslag i prisen


Overblik - Willis Towers Watson\nDu ser fremtiden. Vi hjælper dig med at komme derhen. Vi håndterer medarbejdere, risiko og kapital for at drive verdens førende virksomheder fremad.\nWillis Towers Watson (NASDAQ: WLTW) er et af verdens førende konsulent-, mægler- og videnshuse med ekspertise i at gøre risici til en mulig vej til vækst. Willis Towers Watson har rødder helt tilbage til 1828 og har i dag 45.000 medarbejdere og kunder i mere end 140 lande.\nVi udvikler og leverer løsninger til håndtering af risici, optimering af løn- og personalegoder, udvikling af medarbejdere og effektiv udnyttelse af kapital for at beskytte og styrke organisationer og individer. Vores unikke perspektiv skaber muligheder i krydsfeltet mellem medarbejdere, aktiver og ideer – den dynamiske formel, der danner grundlaget for virksomheders succes.\nSammen frigør vi potentiale.\nWillis Towers Watson er en af verdens førende konsulent-, mægler- og videnshuse med ekspertise i at gøre risici til en mulig vej til vækst.\nVores formål er årsagen til, at vi findes. Willis Towers Watson skaber overblik og tryghed i dag for et mere bæredygtigt i morgen.\nOg vores værdier er mere end ord.\nEt stærkt kundefokus med fokus på teamwork, urokkelig integritet, gensidig respekt og en konstant stræben efter topkvalitet er de værdier, som Willis Towers Watson bygger på.\nVi hjælper vores kunder med at opnå succes. I alle situationer og med alle løsninger handler vi udelukkende i vores kunders interesse – og bestræber os på at forstå deres behov, respektere deres ønsker og overgå deres forventninger.\nNår du får en af os, får du os alle. Vi skaber innovative løsninger og leverer førsteklasses rådgivning til vores kunder ved at arbejde på tværs af forretningsområder, fysisk placering og ansvarsområder. Vi hjælper hinanden på vej mod succes og skaber mere værdi ved at arbejde sammen.\nVores kunder investerer mere end deres tid og penge hos os; de investerer også deres tillid. Vi bestræber os hver dag på at gøre os fortjent til den tillid ved at være professionelle, retskafne og ærlige. Vi står til ansvar over for de organisationer og mennesker, som vi omgås – herunder kunder, aktionærer, myndigheder og hinanden – for vores handlinger og resultater.\nVi lytter til og lærer af hinanden. Vi støtter og værdsætter forskelligheder, fremmer en inkluderende virksomhedskultur og agerer med åbenhed, ærlighed og lader tvivlen komme andre til gode. Vi håndterer vores relationer – i og uden for virksomheden – med fairness, anstændighed og samfundssind.\nVi stræber efter at opnå og fastholde topkvalitet. Vi er derfor dybt engagerende i vores medarbejderes personlige og arbejdsmæssige udvikling. Vores kolleger tager ansvar for at udvikle egen ekspertise, kompetencer og professionalisme, mens virksomheden investerer i de værktøjer og muligheder, der skaber rammerne for fortsat udvikling. I forretningsøjemed er vi fuldt fokuserede på innovation, kvalitet og risikostyring.


Gift i pakkekalenderen - Avisen.dk\nDet er hyggeligt med pakkekalender, men kan være en kemibombe, hvis du køber billigt uden for EU-reglementet. (Foto: Scanpix)\nPas på de farlige kemikalier, når du køber ind til de mindste, advarer miljøminister og Forbrugerrådet Tænk Kemi.\nNu er det snart tid til at tænke på pakkekalenderen, som skal fyldes op med 24 små pakker, som gerne må være lidt farverige og sjove, hvis man i det mindste laver kalenderen til de mindste.\nHer er det både let og billigt at gå på jagt efter modellervoks, balloner, monsterslim og lignende i netbutikker. Men Miljøstyrelsen advarer nu imod at købe legetøj og plejeprodukter i netbutikker uden for EU efter at have fundet ulovlige kemikalier i en række tilfælde, skriver Ritzau.\nDerfor lanceres nu en kampagne, som skal guide forbrugerne uden om børneprodukter med skadelig kemi.\n– Alt for mange netbutikker uden for EU sælger legetøj med skadelige kemikalier i, fortæller miljøminister Lea Wermelin og fortsætter. – Nu hvor danske forældre skal i gang med at købe julegaver og pakkekalendergaver på nettet, hvor de tror, de danske regler er gældende, giver vi dem information om, at man skal kigge sig for.\nProblemet er, at netbutikkerne uden for EU ikke behøver leve op til EU-lovgivningen. Det gælder udenlandske sider om Wish, Amazon, Light in the Box og Alibaba.\nBalloner var kræftfremkaldende


Ahmad Bradshaw ikke med mod Falcons - Amerikansk Fodbold Cookie- og Privatlivspolitik\nForsideCyklingAl fodboldSuperligaenWozniackiResultaterLiveBettingAnden sportWebtvDanske Spil Ahmad Bradshaw ikke med mod Falcons\n16:15Cashgame-Kipster: – Jeg er ikke blevet bedre til at aflæse folk14:13Drexel er gået i arbejdslejr – se hans graf her13:39Jason Mercier means business: Tilbyder 3:1 på WSOP-bracelet12:04To sejre og dybt SCOOP-run til Frederik Brink11:37David ‘Doc’ Sands vinder WPT Championship $100.000 Super High Roller\tAf Lars Aanæs, firstdown.dkFredag den 14. december 2012, 19:33\nDet bliver rookien David Wilson som skal stå for Giants' løbeangreb imod Atlanta Falcons på søndag.\nNew York Giants skal bruge en sejr over Atlanta Falcons for at være sikre på at føre NFC East på dette tidspunkt i næste uge også. De må dog klare sig uden deres startende running back.\nDe knæproblemer som Ahmad Bradshaw har i øjeblikket, gør nemlig at han ikke kan spille mod Falcons på søndag, i Atlanta. Derfor er han allerede nu dømt ude af kampen.\nI stedet vil det være rookein David Wilson som starter for Giants mens Kregg Lumpkin vil være hans backup. David Wilson dominerede imod New Orleans Saints i sidste uge, hvor han på 13 løb fik 100 yards og to touchdowns, samt et kickoff return touchdown.\nNew York Giants håber at få Ahmad Bradshaw tilbage til opgøret imod Baltimore Ravens om halvanden uge.


Kulturkapellet - Sagprosaanmeldelse: Homo digitalis af Natasha Friis Saxberg\nHomo digitalis / Natasha Friis Saxberg / 256 sider\nDansk Psykologisk Forlag. ISBN 978-87-7706-839-3\nAnmeldt 20/3 2014, 20:26 af Ove Christensen\nPointen er her, at Internettet gør os mere afhængige af vores lagringsteknologier, da vores hjerner netop ikke i samme grad behøver at langtidslagre informationer. Og det kan man jo godt kalde, at man bliver dummere, hvis dumhed har noget med lagringskapacitet at gøre. Argumentet svarer til Platons om skriftsproget i semi-dialogen (der er nemlig aldrig hos Sokrates egentlig tale om dialog, men kun om manipuleret monolog) Faidros, hvor Sokrates netop argumenterer imod skriftsproget, fordi det vil gøre mennesker glemsomme, da de nu har skriften til at opbevare informationer.\nDette var for Platon (og Sokrates) et forfald i forhold til dialogen, hvor der eksisterer et nærvær mellem tanken og ytringen - og ytringen er situeret i en bestemt kontekst; den er aldrig abstrakt (dette har måske igen noget at gøre med, at Sokrates var mere optaget af at overbevise andre om sin opfattelse end viden som sådan, men det er et andet indlæg). Viden - klogskab - kunne kun forstås i en bestemt situation, hvor der kunne svares og udveksles ytringer. Der kunne peges, kan man sige med Wittgenstein.\nNu er Saxberg en skribent, der er langt mere nuanceret, end jeg her har lagt op til. Og derfor besluttede jeg også, efter at have læst og kommenteret blogindlægget, at læse hendes bog Homo Digitalis. Mennesker og organisationer fra forskning til digital praksis. Det, må jeg sige, har jeg nu fortrudt. Og jeg kom ikke igennem den. Sorry!\nMit problem med bogen er, at jeg ikke synes, jeg bliver klogere af at læse den - men jeg får en række informationer, som jeg ovenikøbet får gennemtygget som psykologisk afkog. Det er sikkert en udmærket bog - jeg er bare stået af på dens forståelsesramme - og jeg er blevet skuffet, fordi den ikke levede op til mine forventninger til, hvad jeg ville møde. Jeg havde det lidt på samme måde, da jeg læste Morten Bays Homo Conexus.\nOg det grundlæggende problem med Saxbergs blog - som med hendes bog - er: Hvorfor er det, vi har så travlt med at se det samme i det digitale som i det fysiske? Når vi læser i en bog, har vi heller ikke travlt med at sige, at det ‘bare’ er det samme - vi vil nok typisk sige, at vi læser, fordi vi kan ændre os: komme i en tilstand af tilbliven: Werden (Nietzsche). Hvis det ikke er andet end en spejling (hukommelse af informationer) - mere af det samme - så er det da fattigt? Er det der, hvor vi virkelig ser vores fantasis begrænsning? Hvorfor tror vi - Saxberg, McLuhan, Sontag og Platon - at nye medier blot er nye informationslagringsteknologier. Hvorfor er det, de ikke kan se, at vi ændrer os som mennesker - at medier og teknologier er en del af de konstellationer, vi som mennesker indgår i.\nOg det ændrer ikke bare sig, men os og mig. Jeg er stadig mig på nettet, men jeg er blevet en anden.\n« Schopenhauer som opdrager «\n» Flipped classroom – vend din ... »\nAnmeldt 20/3 2014, 20:26


Udgivet den 28. marts 2013 af musikant\nHar du lyst til en interessant skoleperiode? Såfremt svaret er ja, vil jeg rekommandere dig at vælge efterskole… Der findes mellem 250 og 270 efterskoler i Danmark – og de ligger i hele landet. En efterskole er en dansk opfindelse, og der har elever i 15-års alderen muligheden for at gennemføre 8., 9. el. 10. klasse. Egentlig er det en kostskole, grundet at du ej kun er i skole der, men herforuden er bosat der. Efterskoler har indflydelse på teenagernes faglige foruden subjektive evolutionsproces, og dermed får teenagerne et godt afsæt til voksenverdenen.\nDet er nogle ret uens efterskoler, hvilket betyder, at der med stor sandsynlighed eksisterer en efterskole, der er passende til dig. Eksempelvis eksisterer der efterskoler for teenagere, der har særlige behov, blandt andre skoler til dem, der er ordblinde. Efterskolerne ligger inde med masser af varierende fag, fritidsarrangementer foruden ferier. Du kan sågar vælge en efterskole, hvor alle har samme interesse. Det er f.eks. en idrætsefterskole el. musikefterskole.\nDet siges, at ét år på efterskolen kan sammenlignes med syv menneskeår. Det kan man egentlig godt forstå, når man tænker på hvor mange ting, du faktisk oplever på kun ét år. Tilmed vil du få en masse gode venner og veninder, hvilke du raskt kommer til at kende, på grund af at I lever sammen; bor sammen og går i skole sammen. Mange efterskoler tilbyder – foruden basisfagene – linjefag såvel som mange forskellige selvvalgsfag. Som følge deraf skal du selv beslutte, hvorledes timerne vil være.


15 smittet med covid-19 på plejecenter i Brønderslev | TV2 Nord\nBeboere er blevet isoleret og personale er sendt hjem efter et udbrud af coronavirus på Plejecenter Valdemarsgade i Brønderslev.\n02. apr 2020, kl. 11:45\nSamtlige beboere og ansatte på Plejecenter Valdemarsgade i Brønderslev blev tidligere på ugen testet for covid-19. Det skete efter en beboer i weekenden blev testet positiv for sygdommen.\nNu er alle svarene på alle beboernes prøver og størstedelen af de ansattes prøver så kommet og de viser, at der samlet er 15 smittede personer på Plejecenter Valdemarsgade. Der er tale om ni ansatte og seks beboere. Det skriver Brønderslev Kommune i en pressemeddelelse.\nEn af de seks beboere var en terminal patient, der blev testet positiv kort før sin død på plejecenteret.\nDe beboere, der er testet positive, er nu isoleret på deres stuer og det smittede personale er sendt hjem.\nPlejecenteret er indelt i grupper og smitten blandt både personale og beboere har fundet sted i gruppe 3 og 4. Derfor vil al kontakt mellem grupperne nu ophøre og udlån af medarbejdere mellem grupperne er ligeledes slut.\nSvært at isolere demente beboere\nPlejecentret Valdemarsgade er et demensplejehjem og det give store udfordringer, når opgaven i den næste tid lyder, at isolere de seks beboere, der er smittet med covid-19 samtidig med, at de skal have den pleje, de har behov for. Det forklarer Henrik Aarup-Kristensen, der er direktør for Sundhed og Velfærd i Brønderslev Kommune.\n- Vores personale skal have værnemidler på, når de går ind til de smittede borgere og de kan ikke blive derinde for længe, fortæller han.\n- Samtidig bliver det en stor pædagogisk indsats at holde de her beboere isolerede fordi de jo er demensramte og måske ikke selv helt ved, hvorfor de skal være på deres stuer hele tiden, forklarer direktøren videre og siger, at beboerne skal være isoleret, til de har været helt symptomfri i 48 timer.\nSkal have indhold i hverdagen\n- Vi skal også sørge for, at give beboerne indhold i hverdagen i det omfang, det kan lade sig gøre, når man er isoleret fra resten af plejecentret, siger Henrik Aarup.\n- Normalt har vi jo fællesaktiviteter for større grupper og det kan vi jo ikke have nu. Men beboerne har jo stadig et behov for at blive aktiveret, forklarer han videre og siger at man blandt andet har hentet de aktivitetsmedarbejdere, der normalt er på kommunens dagtilbud, ind på plejecentrene, så de kan gøre gavn der.\nInterview med Henrik Aarup-Kristensen, direktør for Sundhed og Velfærd i Brønderslev Kommune.


AOF - Skab glæde i din hverdag\nLæs mere om Janni Nielsen på http://www.fremgang.dk Janni er selvstændig coach og mindfulnessinstruktør, samt glædemotivator. Janni har specialiseret sig i at give folk mulighed for og redskaber til at finde ro i krop og sind og på den måde acceptere sig selv og den proces de befinder sig i, lige nu.\nGlæde er en grundfølelse, hvor du oplever at se lyst på tingene og du har en følelse af, at alt er muligt. Du kan øve dig i at være glad og have det som grundholdning til livet. Når du generelt er glad og har et positivt livssyn vil du opleve at være mere resilient i livet. På dette hold vil vi arbejde med at finde hverdagsglæden frem. Mange af os, har så travlt, at vi glemmer hvorfor vi gør, hvad vi gør og om det overhovedet giver nogen mening. Du vil på dette hold få nogle værktøjer til, hvordan du kan få en gladere hverdag. Du vil, når du implementerer disse i din hverdag, kunne få skærpet din opmærksomhed på de lyspunkter, du oplever hver dag. Du vil opleve en større taknemmelighed i din tilværelse og det vil frigøre energi til at være den person, som du inderst inde længes efter at være.\narbejdsl.dagp.-modt. Gentofte DKK 323,00\nefterlønsmodtager Gentofte DKK 323,00\npensionist Gentofte DKK 323,00\nSU Stipendium Gentofte DKK 323,00\n04-04-2019 Torsdag 16:00 - 17:30\n11-04-2019 Torsdag 16:00 - 17:30\n25-04-2019 Torsdag 16:00 - 17:30\n02-05-2019 Torsdag 16:00 - 17:30\nKurser med Janni Nielsen\nKurser om find din indre glæde i hverdagen\nKurser om skab glæde i din hverdag\nPersonlig udvikling (Søgeord: Skab glæde i din hverdag)


3D tracking Archives - RASMUS BRØNNUM – en Arkitektur Blog\nTagged: 3D tracking\nBoujou v.4.1.1 – Camera Tracking\nby Rasmus Brønnum on 13. august 2009 in 2D/ 3D/ 4D, 3D Matchmoving, Applikationer, Film, Software, Tutorial with 0 Replies\nJeg skal ikke ikke gå i dybden med hvad “camera tracking” går ud på – mit tidligere indlæg: “3D Camera Tracking – noget for arkitekter”, gennemgår det grundigt nok. Og filmene fra BIG og OMA taler, og sælger, for sig selv.\nHer finder du Boujou (.exe)\nDerimod vil jeg lige smide op, at et af de (Emmy vindende) konge programmer: Boujou er kommet med en ny og forbedret version i relation til workflow. Personligt æælsker jeg de her programmer, da de kommer med nogle resultater jeg aldrig selv ville kunne opnå – fantastisk, ik!\n– Læs og find mere om Boujou på dette link\nHvordan man lærer et nyt program (.zip)\nProgrammer af denne type er i virkeligheden super lette. Men man skal altså lige lære begreber og metodiker først, så man kan få resultatet over i sit 3ds max og lave de rigtige tryllerier. Jeg synes selv at undervisnings DVD´erne fra Gnomon Workshop er strålende. Og de har 4 stk der arbejder med Boujou. De er som følger:\nBoujou 1: Tracking a Crane Shot – Camera Tracking Techniques – link\nBoujou 2: Integration – Camera Tracking Techniques – link\nMatchmoving: Essential Production Techniques – link\nMatchmoving: Advanced Production Techniques – link


Tre måder til at forklare børn, hvad fred betyder - Udforsk Sindet\nTre måder til at forklare børn, hvad fred betyder\nFred er andet og mere end blot fravær af konflikt, ligesom sundhed er mere end fravær af smerte og lidelse. Her er tre måder til at hjælpe dig med at forklare børn om fred.\nBørn er mennesker under udvikling. Som voksne, lærere og forældre er det vores pligt at give dem en sikker og fornuftig verden, hvori de kan vokse sikkert og trygt. Med det in mente, så lad os se på nogle af de måder, hvorpå man kan forklare børn om fred.\nFred er et koncept, som kan synes underligt for et barn. Så hvordan kan du definere det konkret for dem. Måske er det en tilstand af social stabilitet og balance. Eller måske er det noget, som opstår, når forskellige grupper arbejder sammen i harmoni. Andre eksperter ser det som fraværet af krig, vold og ulighed.\nRessourcer til forklaring om betydningen af fred\nEn stor del af samfundet er meget bevidste om de fordele, som er ved at kunne sameksistere i en fredelig kultur. Hvis vi ønsker, at det skal forblive sådan, er det vigtigt, at børn internaliserer dette så tidligt som muligt.\nFred er en garanti af personlig og social harmoni. Derigennem skaber vi et miljø til forebyggelse af vold samt konfliktløsning ved hjælp af værktøj såsom dialog.\nHvis denne undervisning i fred starter i hjemmet og breder sig til skolen, kan vi opdrage balancerede børn og unge, som er i stand til at overkomme sociale og følelsesmæssige konflikter. Vi etablerer en meget værdifuld stopklods, når vi konfronteres med episoder med risiko og vold, såsom cyber-chikane og mobning.\nFor at gøre dette er alle aktiviteter relateret til fred meget vigtige. Undervisning i værdier er afgørende for at blive ved med at arbejde hen mod et fredeligt samfund i balance.\n“Den mest ugunstige fred er bedre end den mest retfærdige krig.”\n– Erasmus af Rotterdam –\nBørn kan som regel godt lide at lege ting og lade som om, de er på en scene. Derhjemme såvel som i klasseværelset kan man sætte scenen for det, man kalder “forumteater”.\nVed denne aktivitet improviserer man en simpel scene og forestiller sig en række almindelige konflikter mellem børn. For eksempel at skændes om et stykke legetøj, det sidste stykke slik, at have slået sin storebror, eller uenigheder mellem forældre, som ikke har tid, når børnene vil lege.\nNår man har forestillet sig konflikten, skal denne udspilles på den improviserede scene af en gruppe børn for at identificere den. Derefter skal man diskutere og debattere følelserne, som konflikten har genereret, og hvordan man bedst besvarer den på en fredelig måde.\nMadlavning kan være en fantastisk måde til at forklare fred til børn, eftersom der kan opstå konfrontationer, når det bliver tid til at beslutte, hvordan noget skal laves.\nEn måde at lave “symbolsk madlavning” på er at organisere alle ingredienser. For eksempel har du brug for visse ingredienser til at bage en kage, mens du kan udelukke andre. Et forskelligt koncept vil derpå associeres med hver ingrediens.\nHer er et eksempel. For at bage en kage skal man ikke bruge salt, og du vil derfor tænke på dette produkt som “voldeligt”. Men du har brug for æg og associerer derfor denne ingrediens med “respekt”. Fortsæt, indtil du har en komplet liste over ingredienser – både dem, du skal bruge, og dem, der ikke skal i kagen.\nNår du er færdig, inviterer du børnene til at samle elementer, som skal bruges til at lave en “fredskage”. På den måde vil de lære, hvilke værdier der hænger sammen med fred.\nHistoriefortælling om fred\nHer er en anden metode til at forklare børn om fred. At læse historier for dem, både klassiske og moderne, er en nyttig øvelse i dette.\nNår børnene har valgt en historie, er det en god idé at læse den højt, så alle hører den. Derefter kan man starte en diskussion, hvor børnene kan komme med deres meninger, analysere og opdage de værdier, som skinner igennem i historien.\nAlle disse måder til at forklare børn om fred er gode og nødvendige for at skabe en fredelig verden og et positivt samfund, hvor de kan udvikle sig og leve trygt.\nFredshjørnet er et fysisk sted, som er behageligt, og hvor du kan trække dig tilbage og være i dine følelser. Har du sådan et sted?