Hotellet Michaelis Hof\nHerrengraben 4, Hamborg centrum - Neustadt, 20459 Hamborg, Tyskland\nDette område er et fantastisk valg for dem, der er interesserede i Mad, Shopping og Byferie\nFantastisk beliggenhed — vurderet 9,2/10! (point fra 748 anmeldelser)\nVurderet af gæster efter deres ophold på Michaelis Hof.\nSkt. Michaelis Kirke Hamborg: kun 5 minutter væk! (344 m til fods)\nVær sikker på at få en god pris på Michaelis Hof - vurderet til 8,5 af andre gæster.\nPænt og rent central beliggenhed\nSuper beliggenhed. Pæne og rene værelser. Parkeringskælder.\nGod parkering. Lokation lige imellem indre by og reperbahn.\nBeliggenhed i topklasse.\nS-Bahn lige uden for døren.\nHøj standard overalt.\nder var det der skal til for at overnatte\nEt hotel, hvor alt fungerer. Rengøringsstandard er i top. Venligt personale. Roligt sted, selv om det er meget centralt beliggende.Gåafstand til det meste i den centrale del af byen. Lukket parkeringskælder.\ngod service. Personalet er meget imødekommende. Sjovt, at hotellet ligger i en institution, det giver en på en god måde speciel stemning. Kaffe og croissants i receptionen. God placering, tæt på S- og U-bahn.\nBeliggenheden er helt perfekt i forhold til centrum, S-Bahn, havnen, St. Pauli, shopping, gode restauranter og cafeer.\nDejlig nemt med nøglekort, som man altid har med. Flot service med gratis kaffe og crossaint i receptionen om morgenen.\nDejligt pænt og rent værelse i en god størrelse.\nFint værelse, og for en gangs skyld ikke et nedslidt hotel\nMichaelis Hof er en venlig base, hvorfra man kan udforske forskellige attraktioner, herunder Reeperbahn, havnebyen og Alster-søen.\nGæsterne kan føle sig hjemme i hotellets hyggelige værelser med eget badeværelse og gratis bredbåndsinternet. Der er også minibar på samtlige værelser.\nDer ligger et par supermarkeder inden for 5 minutters gang fra Michaelis Hof.\nLokalbanestationen Stadthausbrücke og metrostationen Rödingsmarkt ligger inden for gåafstand. Herfra er der hurtig forbindelse til rejsemål overalt i byen, herunder Hamborg Fuhlsbüttel Lufthavn. Hamborg centrum - Neustadt er et fantastisk valg for dem, der er interesserede i Mad, Shopping og Byferie.\nIfølge vores gæsters uafhængige anmeldelser, er dette deres yndlingsdel af Hamborg.\nDette overnatningssted har været på Booking.com siden 28. feb. 2008.\nHvornår ønsker du indkvartering på Michaelis Hof?\nDen seneste reservation på dette hotel er foretaget d. 8. feb. kl. 08.29 fra Tyskland.\nDobbeltværelse med udsigt over kirkegården\n6 grunde til at vælge Michaelis Hof\nFaciliteter på Michaelis Hof\nTHE MADISON Hotel Hamburg har fået en karakter på 9,2\nNr. 50 ud af 292 hoteller i Hamborg baseret på 237.690 verificerede gæsteanmeldelser\nReceptionen er åben fra kl. 07.00 til 12.00. Der er mulighed for indtjekning uden for dette tidsrum via indtjekningsautomaten foran bygningen. Kontakt venligst hotellet på forhånd for at få oplyst indtjekningskoden.\nVis anmeldelser fra: Samtlige anmeldere (750)\nGæster der har set på Michaelis Hof har også set på:\nDette 3-stjernede hotel ligger i centrum af Hamborg, blot 5 minutters gang fra den verdensberømte forlystelsesgade Reeperbahn. Der tilbydes gratis WiFi på Novum Hotel Holstenwall Hamburg Neustadt. Der er 4 personer der kigger på dette hotel.\nResultat baseret på 1761 anmeldelser\nDette hotel har en central beliggenhed lige ved kongrescenteret CHH i Hamborg. Togstationen Dammtor ligger 600 m fra hotellet, hvis gæster frit kan benytte offentlig transport. Der er 8 personer der kigger på dette hotel.\nResultat baseret på 2505 anmeldelser\nDette 5-stjernede hotel ligger centralt i Hamborg Fleetinsel-området, 5 minutters gang fra Alster-søen. Hotellet tilbyder gratis adgang til den eksklusive spa med panoramaudsigt. Der er 1 person der kigger på dette hotel.\nDette 4-stjernede designerhotel ligger i det centrale Hamborg og har gratis WiFi, sauna, fitnesscenter og gratis cykeludlejning. Hotellet ligger desuden 200 m fra metrostationen Gänsemarkt. Der er 9 personer der kigger på dette hotel.\nResultat baseret på 2850 anmeldelser\nSe alle gæsteanmeldelser på Michaelis Hof\nNyeste anmeldelser af Michaelis Hof\n눇Pænt og rent central beliggenhed\n"Dejligt ophold og kan varmt anbefales"\n• Dobbeltværelse med udsigt over kirkegården\n눉Ikke negativt, men det kunne være fint med en kogekedel på værelset, når der kun er adgang til kaffe/the om morgenen눇Super beliggenhed. Pæne og rene værelser. Parkeringskælder.\n눉At blive mødt af en automat som ikke fungere og som skal sørge for indtjekning. Der virkede overhovedet ik og vi måtte bruge 15 min på mange forgæves opkald눇Beliggenheden\n눇God parkering. Lokation lige imellem indre by og reperbahn.\n"Fantastisk beliggenhed og godt værelse"\n눉Kaffe og Croissants er OK, men en rigtig morgenmadsbuffet ville pynte på stedet.눇Beliggenhed i topklasse.\n"Gooddt sted lidt dyrt"\n눇Det er perfekt placeret\n"Super sted til en weekend tur, hvor fokus er på et behageligt og roligt overnatningssted mere end luksus"\n눉Der er ingen hotel bar/lobby man kan sidde i. Værelset heller ikke egnet til ophold - og wifi internettet virkede ikke. Så regner man med at bruge hotellet og værelset i flere timer, er dette nok ikke lige stedet.눇Hotellets beliggenhed er helt fantastisk. Gå afstand til alt i Hamburg C. Hotellet er roligt, sengen komfortabel og der er rent og pænt. Det er lidt gammeldags look men det er ikke slidt på nogen måde - bare ikke topmoderne luksus. Men som sted at overnatte mens man har har en weekend tur til Hamburg så er det perfekt, især hvis man er mere til at bruge pengene på overlevelser, restauranter og shopping end på hotelværelset. Dejligt at samtidig er roligt og privat. Også dejligt med billig og nem parkering - vi fik lov at lade bilen stå hele afrejsedagen uden ekstra beregning. Nem ind-check via maskinen ved døren.\n눉der var larm fra vejen, støj isoleringen i vinduerne var ikke den bedste.눇der var det der skal til for at overnatte\n"Skønt hotel med super central beliggenhed i Hamburg"\n눉Meget svært at finde utilfredsstillende forhold.눇Et hotel, hvor alt fungerer. Rengøringsstandard er i top. Venligt personale. Roligt sted, selv om det er meget centralt beliggende.Gåafstand til det meste i den centrale del af byen. Lukket parkeringskælder.\n"ok værelse i efterårs- og vinterperioden"\n눉at der blev trukket et større beløb end angivet. Opdagede det først, da jeg kom hjem. En el-koger på værelset. Larm fra en trafikkeret vej ved siden af, men man kan også reservere værelserne, der vender mod gården.눇god service. Personalet er meget imødekommende. Sjovt, at hotellet ligger i en institution, det giver en på en god måde speciel stemning. Kaffe og croissants i receptionen. God placering, tæt på S- og U-bahn.\n"Billig og god beliggenhed"\n눉Ingen mulighed for morgenmad på hotellet (dog er der rigeligt med bagere osv. i nærheden)\nGarageåbner virkede ikke udefra눇Beliggenhed\n눇Beliggenheden er helt perfekt i forhold til centrum, S-Bahn, havnen, St. Pauli, shopping, gode restauranter og cafeer.\n눉Vi blev ikke oplyst om, at der faktisk var trådløst internet - først ved afrejsen, da jeg sagde, at det havde vi manglet.\nJeg undrer mig over, at jeg fandt det som firestjernet hotel hos Booking.com - det er det ikke.눇Fint værelse, og for en gangs skyld ikke et nedslidt hotel


bodybuilding.dk • Newbie Log\n: 2. mar 2014, 19:15\nNavn: Martin et eller andet.\nHøjde 181 cm. Vægt 84 kg.\nIngen træningserfaring whatsoever.\nKost, søvn og andre faktorer skulle der være styr på.\nHar kørt noget "tivoli træning" siden sidste sommer, men det er ikke værd at nævne - mangel på struktur og ordenlig kostplan. Seriøs træning vil jeg mene begyndte sen efterår 2013.\nSom tiden går bliver jeg dog mere og mere seriøs, da interessen for det stiger. Har ikke rørt så meget som en dråbe alkohol siden starten af Oktober 2013 og har ingen planer om at gøre det foreløbig. Spiser ikke junk af nogen art og hvis jeg endelig spiser slik eller drikker sodavand, går der som regel måneder imellem. Da jeg påbegyndte træning sommer 2013, lagde jeg et mangeårigt tobaksforbrug på hylden.\nDet har allerede kostet en del af omgangskredsen, da nogle folk synes man er blevet sær, fordi man ikke vil med ud og drikke hjernen ud i weekenderne. Nu har jeg valgt dette og har det rigtig godt med det.\nJeg udfører ingen max løft, da jeg ikke skal ud i et kamakazi løft, der koster et par måneder væk fra træningscenteret. Jeg er jo heller ikke styrkeløfter, jeg træner bl.a. for at forbedre min fysik (primær udseende) men mest af alt fordi det det gør mig glad og jeg udvikler mig på en yderst positiv måde.\nI vil heller ikke se mig stige 50 kilo i en øvelse over det næste år. Jeg er ny og meget beskeden, da jeg har meget at lære endnu. Ser på min træning på meget lang sigt.\nSamtidigt vil jeg forsøge at få træning, til at være en så stor del af mit liv som skolen nu tillader det. Er 2 år henne i en kandidat i energi (Ingeniør) og det tager meget af min tid.\nDet første år bliver det maksimalt til 4 gange om ugen, håber det kan blive dagligt med tiden.\nKører B2B oprindligt i 12 uger og så en halv/hel uges pause, hvorefter jeg så kører B2B med en lille variation i 12 uger. Derefter igen en uges pause og så tilbage til det oprindelige. Dette har jeg tænkt mig at gøre i et års tid. Så jeg kan træne uden bullshit bekymringer om det ene og det andet og samtidigt stige i "de 3 store" basisøvelser.\nProgrammer der kunne være en mulighed efter det år:\nBill Starrs 5x5.\nB2B2 hvis tiden er til det.\nNå men dagens træning.... den aller aller første\n7 *60 kg\n7* 62,5 kg\n7* 64 kg\n7* 65,5 kg\n9* 45,5 kg\n9* 47,5 kg\n9* 50 kg\n11* 14,5 kg\n11* 15,5 kg\nUpright Rows ez-bb\n9* 25,5 kg\n9* 27 kg\n9* 17 kg\n9* 18 kg\n9* 19,5 kg (shit de var hårde)\n11* 12 kg\n11* 13 kg\n(ser mig nødsaget til at resette denne øvelse.. For mange kilo og bliver ikke ordenlig udført)\n(angivet for hver arm)\n9* 12 kg\n9* 13 kg\n9* 14,5 kg\n9* 29 kg\n9* 30,5 kg\n9* 32 kg\nen masse reps med 3-5 kg\nEr pænt smadret nu\nRe: Newbie Log\n: 2. mar 2014, 21:21\n: 2. mar 2014, 21:45\nTrexMode skrev: Jeg følger med.\nFølger skam også din log.\n: 3. mar 2014, 17:47\nDagens træning: Stænger/Ryg og los gunnars\nDer skal arbejdes med teknikken inden jeg stiger.. Fik lidt smerte i lænden ved sidste sæt.\nOne arm row db\n10*19,5 kg (hver arm)\n12*10,5 kg (hver arm)\n12*12 kg (hver arm)\nSvedte som et svin og humøret var arrigt så det var soundtracket til træningen også\n: 5. mar 2014, 18:02\nDagens træning (som iøvrigt er til en gammel kammerat, som blev fundet død i foregårs 34 år gammel).. Sov godt Jacob\nUpright Rows - Ez bar\n10 x 25,5 kg\n12 x 13 kg failede halvejs i sættet og gjorde det færdigt, så ikke 12 reps i træk\nDB one arm OH triceps extensions\nWeigted abs 3-5 kg og en hel del af dem\nEn eller anden ingnorant vejrguru lovede mig mellem 18.45 og 19 i går godt vejr i dag. Han fyldte mig med løgn, så satte istedet en solskinsplade på:\n: 6. mar 2014, 17:33\n10 x 20,5 kg (hver arm)\nStanding Curl Ez bar\n10 x 12 kg (hver arm)\n10 x 13 kg (hver arm)\nStille og rolig træning.. Har lidt sygdom i kroppen, som jeg har svært ved at smide helt pga. træning. Tager en fridag i morgen. Skal istedet fordybe mig i DC kredsløbs teori med Operationel Amplifiers (slet ikke så tørt som det lyder)\nDagens trænings soundtrack\nIkke alle i centeret der var lige vilde med det ;)\n: 8. mar 2014, 17:53\nDB One arm OH tricep extentions\nWeighted abs and lots of em'\nLangt mere overskud i samtlige øvelser (specielt skulder pres og lat raises) Ser frem til at stige en smule, næste gang jeg skal igennem dette pas\nDagens trænings muzak\nFortsat go' weeknd\n: 9. mar 2014, 17:33\nTrodsede det gode vejr og tog i centeret, så her er dagens træning:\n11 x 37,5 kg\n11 x 12 kg (hver arm)\n11 x 13 kg (hver arm)\nDagens trænings tråd\n: 11. mar 2014, 17:47\nDer blev igen i dag trænet på sædvanlig vis.... and this is how it went down:\nØvelsen skal resetes. For meget vægt til korrekt udførelse\nDB One arm OH Tricep Extensions\nWeighted abs (utallige af dem)\nIøvrigt en dejlig dag\n: 12. mar 2014, 17:41\nBOR wide grip (trækkes istedet til brystet)\n12 x 12 kg (hver arm)\n12 x 13 kg (hver arm)\nEr ren EXTRAVANGANZA\n: 15. mar 2014, 17:47\nDagens træning var en sådanne omgang:\n9 X 25,5 kg\n9 x 27 kg\nDB One Arm OH Extensions\n9 x 13 kg (hver arm)\n9 x 14,5 kg (hver arm)\n9 x 15,5 kg (hver arm)\nWeighted Abs (har ikke tal på hvor mange men EN DEL)\nDette blev blandt andet hørt under dagens træning.\n: 16. mar 2014, 17:55\nDagens træning var af sådanne kaliber:\nHørte albummet hvor dette nummer stammer fra under dagens træning:\nSer frem til en stille og rolig aften i selskab med en smule læsning og James Bond der udfolder sig på DR1.\n: 18. mar 2014, 17:55\nDagens træning (som iøvrigt bar præg at et kæmpe overskud) Lækkert efter et par uger med lidt sygdom der ikke var til at slippe helt af med. Nå men ja:\n10 x 14,5 kg (hver arm)\n10 x 15,5 kg (hver arm)\nWeighted Abs (En masse)\nOg det her fik mig til at spasse seriøst ud under dagens træning:\n: 19. mar 2014, 17:49\nDagens træning igen igen:\n10 x 22 kg (hver arm)\nDet her er sublimt!:\n: 22. mar 2014, 18:01\nI dag blev der trænet og det forløb således:\n10 x 15,5 kg (hver arm\nOm som sædvanlig en masse Weighted Abs med 4-5 kg\nSkal lige igennem et RYG/BEN/BICEPS pas i morgen og så er jeg færdig med en 12 ugers cyklus. Så tager jeg lige en halv uges pause og kører B2B i sin oprindelige form. Har en masse akkumuleret træthed i kroppen, og smerter i højre overarm. Så det bliver skønt med et par dage. Planen var en uges pause men tvivler på jeg kan holde mig væk så længe, nu må vi se. Hvis det bliver en uges pause smider jeg nok 5 kg af de fleste af øvelserne når jeg påbegynder igen.\nDen her klassiker bragede i centerets højtalere under træning:\n: 23. mar 2014, 17:55\nSidste træning i denne cyklus forløb således:\n11 x 14,5 kg (hver arm)\nDen her fik mig til at danse grimt i centeret i dag:\nTager et par velfortjente fridage inden jeg påbegynder ny cyklus. Holla!!\n: 31. mar 2014, 16:42\nDet var så en uge væk fra vægtene og det har været på godt og ondt. Det positive må være at lysten til at træne er STOR nu.\nI dag påbegyndte jeg 12 ugers B2B.\nMål når de 12 uger er slut er\nBB Bench Press 75 kg 8 reps. (burde være overkommeligt, da jeg sluttede på 67,5 kg sidst)\nDødløft (teknik især og så vel en 80-85 kg 8 reps)\nSquat (65 kg 8 reps)\nNuvel. Idag blev der blev der trænet og der blev lagt stille og roligt ud.\nSlight Decline DB Press 15-20 grader vil jeg tro\nDette er en ny øvelse for mig og derfor lagde jeg ud med meget lille vægt\nEz Bar Skullchrushes\nWeighted abs (mange)\n: 1. apr 2014, 16:34\nJeg fik trænet i dag og det blev til en lille let sag. Flere øvelser er første gang de køres.\n6 x 45,5 kg\n6 x 47,5 kg\nYates Rows Som sagt næsten pinligt antal kg men skal lige vænne mig til øvelsen\n6 x 21,5 kg\n6 x 8 kg (hver arm)\n6 x 9,5 kg (hver arm)\n6 x 10,5 kg (hver arm)\n6 x 12 kg (hver arm)\nGammel live optagelse med the MInutemen fra UCLA California en gang i midt 80'erne\n: 4. apr 2014, 16:39\nVil lige notere, hvad jeg bedrev tiden med i centeret i dag.\nSlight Decline Dumbell Presses\nDet her nummer indeholder den fedeste coda solo nogensinde. Kæmpe fan af deres musik.\n: 6. apr 2014, 16:37\nDagens træning forløb således:\n7 x 21,5 kg\n(vægt angivet for hver arm)\n7 x 8 kg\nForåret udebliver for tiden. Det her er for mig et lille plaster på såret:\n: 8. apr 2014, 16:48\nDet der var bogstaveligtalt min morgen.\nNå men havde ingen forelæsninger i dag og min gruppe blev enige om at arbejde hjemme. Så jeg tog en tur til Århus og købte vægtudstyr for 2700,-\nJeg købte 4 x 20 kilos skiver. og 12 x 5 kilos skiver. I alt 140 kg. Har i forvejen 110 kg, så er nu indehaver af 250 kg, hvilket vist er alt rigeligt. Købte 42 cm lange håndvægte med længere gevindstykke end de 35 cm lange håndvægte jeg har i forvejen. På de 42 cm lange er der plads til 4 stks. 5 kilos skiver + en enkelt 1,25 kilos skive i hver ende. Og stangen (håndvægten i sig selv vejer 3 kg ligeud) Så har nu 45,5 kilos håndvægte. Som det fremgår af loggen, går der dog længe inden jeg får brug for dem men alligevel rart at have. Desuden købte jeg 2 stks. 0,25 kvm gummimåtter til bl.a. dødløft. Så er næsten fri for at tage i centeret nu. Næste indkøb bliver et Dip stativ. Nå men fik også trænet i dag og det forløb således:\nWeigted Abs (and a whole lot of em)\n: 9. apr 2014, 16:50\nVar tidligt tilbage i Hobro (Danmarks røvhul), hvor jeg tilfældigvis er bosat. Var egentlig meningen, at jeg ville bosætte mig i Aalborg, da jeg læser der og gerne vil til en større by. Men pga. sygdom i familien har jeg valgt at blive i nærheden af dem, så man altid lige kan smutte forbi dem til et besøg. Nå ja var tidligt hjemme. Cyklede direkte i centeret og fik trænet:\n8 x 45,5 kg\n8 x 21,5 kg\nVægt angivet for hver arm.\nJ Mascis må være jordens mest undervurderet guitarist.. Enjoy!\n: 12. apr 2014, 16:50\nUnder Onsdagens træning, den der er logget før denne, får jeg et stræk i lænden under Bent over Rows. Det gør virkelig nas (som at få et stød op gennem ryggen) Men jeg tænker, at det sikkert er over, når jeg vågner dagen efter. Det skulle så vise sig ikke at være tilfældet. Fra Torsdag begyndte jeg at få ondt i baller og lår (tænkte jeg har både dødløftet og squattet, så det må være årsagen) Men efter i dag - 3 dage efter, hvor det gjorde tilsvarende ondt, havde jeg en samtale med en vagtlæge telefonisk. Først lykkedes det ham at skræmme mig fra vid og sans, men efter nogle yderligere spørgsmål og nogle tests (bl.a. at stå på tæer osv.) Fandt ham frem til, at der med tiden ville være en bedring, ellers skal jeg kontakte egen læge. Grunden til jeg optog kontakt til vægtlæge var en svag summen i området omkring skridtet. Jeg googlede det og det var et fare signal for en alvorlig skade og sådan. Blev dermed ret nervøs (er lidt halv hypokonder ) Men har som sagt stadig virkelig ondt og går som en spasser. Fik dog kørt lidt bænkpres og lignende meget forsigtigt i dag. Ja det er sikkert dumt osv. men har stort set lagt i min seng siden og er ved at rådne op. Så vil lige logge de øvelser jeg kørte i dag.\nSlight Decline Dumbbell Presses\nVar ikke i stand til at lave mavebøjninger i dag\nBliver iøvrigt spændende og se, hvornår jeg er i stand til at køre Ryg/Ben pas.\n: 14. apr 2014, 16:51\nTilsyneladende værre end Hurricane Andrew\nHar haft en løbende bedring i lænden de seneste dage. Bestemte mig for at prøve stile og roligt at køre et ben/ryg pas igennem. Det gik overraskende smertefrit. Var helt bange for at køre Bent over Rows i dag og havde også tænkt mig at ligge mig på bænken og køre noget chest supported. I stedet lod jeg vær med at have så stor en hældning på ryggen (altså stod en smule oprejst). Det var sagen!!\nAftenen kommer til at gå med lidt gammeldags Newtonsk Mekanik. Mere præcist Statik (Kræfter på stillestående legemer)\n: 15. apr 2014, 16:49\nFestlig fyr. Nogen må virkelig have hadet hans røv\nNå men ikke så meget at fortælle i dag, har fri en uge frem. Bliver mere og mere glad for BB.dk og det er efterhånden ved at blive en rigtig tidssluger. Folk virker bare bedre skruet sammen på øverste etage end f.eks. sin "facebook bekendte", der mest går op i børn, billeder af dem selv og alt andet ligegyldigt pis. Nå men fik trænet i dag:\n: 16. apr 2014, 16:47\nNudity Freak Show\nKender i det der, hvor man med alderen får en voksende foragt for folk, man op gennem sin opvækst kom rigtig godt ud af det med. Tager mig selv i at finde på undskyldninger og konstant lyve, for at slippe for samvær med stort set alle. Sikkert bare mig der er ved at blive en gammel tværling. Ved heller ikke hvorfor jeg sidder og ævler. Vil ud og nyde det gode vejr men først vil jeg lige logge dagens træning.\nAlbummet det her nummer stammer fra, er et af de albums der langsomt kryber under på huden på en.\nHan er fænomenal til at skrive hverdags historier om helt almindelige mennesker.\nGo' dag til hvem der end læser med\n: 19. apr 2014, 16:38\nJames Dagres, 28 April 1934.\nJames Dagres var 16, da han blev arresteret for indbrud.\nEn af James's venner fra skolen, Jack Cock, boede lige omkring hjørnet fra et ubeboet møbleret hus i en mindre amerikansk by. Gennem en periode over et par uger fjernede James, Jack og en tredje dreng LeRoy Shoaff forskellige ting fra det ubeboet hus - borde, stole, en gas opvarmer, et ur og et verdensatlas. De solgte disse ting videre til byens antik forretninger.\nDe blev taget, da ejeren af huset, en lærer i byen, så dem slæbe møbler fra stedet.\nAlle 3 var mindreårig og blev derfor ikke endvidere dømt.\nEfter afsluttet skole fik James arbejde på det amerikanske Cyanamid & Chemical.\nLeRoy Shoaff blev officer i den amerikanske hær. Det vides ikke, hvad der blev af Jack Cook.\nJames blev gift i 1944. Den sommer, blev hans far sendt til Allegheny county arbejdslejr i ti måneder for grov vold og var derfor ikke vidne til fødslen af hans barnebarn senere på året.\nJames døde i 1981 3 år før hans far. Han var 62.\nKilder:New Castle News (6 Dec 1930, “Leasure Given 5 to 10 Years On Larceny Charge”; 25 April 1934, “Accuse Boys Of Taking Furniture”; 5 February 1944, “Minner-Dagres Ceremony Friday”; 24 June 1944, “Sentence Court”; 21 September 1944, “Births”).\nI dag er det iøvrigt Record Store Day og jeg er slet ikke på jagt. En af livets største fornøjelser må være, at komme i en fysisk pladeforretning i stedet for online musiktjenester.\nEr i øvrigt samler og har noget der ligner 870 originale albums. de cirka 600 er cd'er hvor resten er LP'er.\n3 albums der udgives her på Record Store Day, der vil passe fint i samlingen:\n1. LCD Soundsystem's afskeds koncert i Madison square garden 5xLP.\n2. Dinosaur Jr. - Visitors box set. Samler deres 4 første singler + nogle covers.\n3. Life Without Buildings genudgivelse af Any Other City.\nNå men i dag blev der trænet:\nWeighted Abs (har som sædvanlig ikke tal på dem)\nLidt Cohen fra mig til jer:\n: 20. apr 2014, 16:40\nErnest Pokersnik, 7 May 1946\nErnest Pokersniks far forlod Slovenien ved 1900 tallets start og arbejdede i 40 år i Bessemer’s sten og cement fabrikker.\nErnest’s mor døde mens han var ung, og han blev anbragt på en opdragelses anstalt for mindreårige pga. ulovlig omgang med hittegods. Det var den såkaldte Morganza reform school.\nHan fik forlænget opholdet da han brød ind i en Kroatisk klub og stjal 2 flasker øl mens han var på prøveløsladelse.\nHan blev senere mekaniker. Under 2. verdenskrig, reparerede han kamp - og bombefly ved en luftbase i det sydlige England.\nLige efter han kom hjem, i 1946, blev han arresteret for at stjæle skrot fra et Jernbanedepot i Pennsylvania.\nHan blev fanget af Charles L Reese, som var blevet udpeget konstabel af den tredje afdeling, da den tidligere ansatte var blevet valgt til byrådet.\nReese havde selv prøvet at komme i rådet siden 30'erne. Hans valgkampagner, som blev fremvist ved hvert valg, var en lang liste af hans dyder for den amerikanske hær.\nHan havde kæmpet i 1. veerdenskrig, udsendt i Mexico, Paname, Fillipinerne, Kina og Rusland.\nHans slogan lød: “If you live in a city, live for it.\nIf you work in a city, work for it.”\nNå men Reese sagde til Ernest, at hvis han gav ham $200 og erklærede sig skyldig, vil han bruge hans indflydelse og sikre, at han slap for en fængselsdom.\nReese betalte ham og gjorde hvad han sagde.\nMen alligevel fik han en bøde på $85 og blev sendt i brummen i et halvt år\nDa Ernest kom ud,fortalte han distrikts advokaten hvad Reese havde gjort.\nReese tilstod og fik en bøde på $200 og blev sendt 6 måneder i arbejdslejr. Han blev derfor aldrig valgt ind.\nErnest døde i 1988, han blev 70 år.\nKilder: New Castle News (20 August 1938, “On Court House Hill”; 9 August 1941, “Charles L Reese Council Candidate”; 13 September 1944, “In U S Armed Service”; 16 June 1945, Charles L Reese For Council”; 16 October 1946, “Constable Is Given Sentence”; 24 December 1956, “Deaths Of The Day”)\nIts all about money, not freedom. You think you're free? Try going somewhere without money\nFortsat god 1. Påskedag\n: 22. apr 2014, 16:34\nAnthony Naples, “Mord”, 10 May 1937\nAnthony Naples havde altid været et problemfyldt barn, hans mor gik alligevel og fortalte folk, at han var sådan en god dreng, der altid gjorde, hvad han fik besked på.\nI Maj, 1937, da han var eleve år gammel, tog han sin fars pistol med i skole.\nI middagpausen, skød han sin afroamerikanske klassekammerat Robert McDowell i hovedet. Dette fandt sted på en mark, der lagde overfor skolen på Pollock avenue.\nRobert døde på hospitalet en halv time senere. Politiet fandt Anthony, der gemte sig under sin seng der hjemme.\nAnthony sagde, at han og Robert havde leget cowboys og Indianere.\nHan troede pistolen var ladt med løst krudt, at det var en ulykke og at han sigtede efter Roberts ben.\nPolitiet beholdte ham, indtil han fortalte at Robert havde slået ham to dage tidligere, og at han brugte pistolen til at forhindre ham i, at gøre det igen.\nHan fortalte senere psykiateren, at han var lederen af en bande, der holdte styr på de "farvede".\nPsykiateren sagde at han var følelsesmæssigt hæmmet og der var sandsynlighed for, at han ville gøre det igen, hvis han blev løsladt.\nI retten sagde Anthony at politiet havde misforstået ham og hoppede tilbage til Cowboy og Indianer historien.\nJuryen fandt ham skyldig i drab, og han blev idømt 9 år tilsynsmæssig varetægt.\nGennem retsagen havde han været ikke været klar over, hvilke problemer han havde og hvor alvorligt det var.\nSå da dommen lød, brød han fuldstændig sammen.\nHans mor sad med ham i et kvarter og prøvede, at få ham til at stoppe med at græde. Hvorefter han blev ledt væk fra retssalen.\nHan blev sendt på Drengehjemmet Elmwood.\nDa det brændte ned et år senere, røg han på Huntingdom opdragelsesanstalt.\nHan blev løsladt på sin 18 års fødselsdag og flyttede tilbage til hans forældre.\nFå år senere blev han arresteret for at kigge ind ad vinduer.\nLige efter han var blevet 30, tilbragte han 3 måneder i arbejdslejr for at stjæle og sælge for 900 dollars Harmonikaer.\nAnthony boede stadig hos sin mor i begyndelsen af 1966, hvor han blev alvorligt syg.\nHe døde i den anden uge af Januar. He var 40 år gammel.\nKilder: New Castle News (11 May 1937, “Colored Boy Fatally Shot”; 12 May 1937, “Prefer Charge After Shooting”; 9 June 1937, “Ten-Year-Old Boy Must Face Trial In Court”; 15 June 1937, “Boy Faces Court Jury On Murder Charge”; 16 June 1937, “Jury Hears Boy’s Defense”; 17 June 1937, “Manslaughter Verdict In Boy’s Trial”; 12 August 1938, “Homes Sought For Seventy-Five Boys”; 12 February 1949, “Suspect Youth Of Being ‘Peeper’”; 9 December 1955, “Grand Jury In Final Return”; 23 August 1956, “Naples Arrested, Ending Long Search By Local Officers”; 29 August 1956, “Judge Powers Sentences 7 To Jail Terms”; 13 December 1956, “Naples Is Paroled From Workhouse”; 17 January 1966, “Deaths Of The Day”).\nDagens træning kommer her:\nEr en sucka for det her... får mig i "la la land" hver gang.\nWe want the world and we want it now!!.. hej hej\n: 23. apr 2014, 16:42\nThis is a Muthafucking stick up!\nBankrøver note anno 1965.\nNå vil spare jer for en masse ævl i dag og nøjes med at logge min træning:\n8 x 55,5kg\nSer frem til Deerhunter på Roskilde til sommer. Det her er fra forsangerens seneste solo album:


Færdigsyede gardiner i alle mål og farver. Bestil Gratis besøg her\nHar du brug for nye færdigsyede gardiner, så ring og bestil et gratis besøg af Gardinbus Danmark. Vi har mange års erfaring på området, så du er i helt trygge hænder, når vi kommer ud og assisterer dig med at finde dine nye gardiner. Vi kan naturligvis hjælpe med færdigsyede gardiner til alle rum i din bolig. Det er stort set kun fantasien, der sætter grænser. Vi tilbyder vores assistance til både private og til virksomheder.\nFærdigsyede gardiner i alle størrelser og favrer\nVi har altid et meget stort udvalg med i gardinbussen, som kan være en inspiration til nye færdigsyede gardiner. Der er meget at vælge imellem både med hensyn til farver og mønstre og om gardinerne skal være lette eller tunge. Vi har den helt klassiske stil og selvfølgelig også de sidste nye trends. Der er altså noget for enhver smag. Hvis du har svært ved at vælge, så er vi naturligvis altid klar med gode råd og idéer. Så vi sammen finder lige netop de færdigsyede gardiner, som du kan blive glad for.\nDet er en stor fordel, at vi kommer hjem til dig, så du kan se de forskellige løsninger i dit hjem . Det kan nemlig være overordentligt svært, at skulle beslutte sig for nye gardiner ude i en butik. Derhjemme kan du med det samme se, om farver og mønstre passer ind til resten af interiøret. Nogle gange falder folk for nogle gardiner i en stil, som de slet ikke troede, at de kunne lide. Men fordi de ser dem i deres eget hjem sammen med deres egne møbler, kan de pludselig se, at det er det helt rigtige valg. Der er eksempelvis mange, som ikke synes godt om meget tunge gardiner. Men når de først ser dem, kan de godt se, at de kan være med til at tilføre rummet noget varme og dybde. Derved får man en positiv overraskelse.\nNår du har besluttet dig for, hvilken type dine nye færdigsyede gardiner skal være, så går vi i gang med at måle op og derefter får du et uforpligtende tilbud. Det betyder altså, at du kender det endelige beløb på dine nye gardiner, inden vi påbegynder arbejdet. Hvis du efterfølgende ønsker at gøre brug af tilbuddet, så går vi i gang med at sy dine gardiner og kommer derefter ud og monterer dem for dig. Det er nemt og ligetil. Du kan altså læne dig tilbage i sofaen og overlade hele arbejdet til os. Så skal du bare glæde dig til at kunne nyde de færdigsyede gardiner. Der er garanteret alle mulige andre ting, som er sjovere at få tiden til at gå med, frem for selv at skulle kæmpe med nye gardiner. Så tøv ikke men ring allerede i dag. Bestil gardinbussen og få masser af inspiration til dine nye færdigsyede gardiner.\nDet er naturligvis ganske gratis at få besøg af Gardinbussen og vi dækker hele Danmark.


Åndeligt fællesskab på tværs af miljøer – Aarhus Valgmenigheds blog\nÅndeligt fællesskab på tværs af miljøer\nPosted on 9. november 2018 by Simone Madsen\nAf Cecilie Hermann Rasmussen\nDu er flyttet til Aarhus måske for at studere, arbejde eller af en helt tredje grund. Du omgås hovedsageligt mennesker på din egen alder. Du savner din mors kødgryder. Du synes egentlig børn er meget søde, men du har ikke dine egne. Du er voksen, men oppe i dit hoved er der stadig nogen, der er ”rigtige voksne”.\nHvis du kan svare ja til en eller flere af ovenstående, så fortvivl ej – du ikke alene.\nDa jeg flyttede til Aarhus for lidt over 4 år siden var min primære omgangskreds mine klassekammerater og nye bekendtskaber i klyngen, det vil sige mennesker, som var omtrent lige så gamle som mig og som befandt sig i nogenlunde samme livssituation. Jeg var lige kommet hjem fra et år i USA, hvor jeg boede hos en familie. Der havde jeg fået et fantastisk åndeligt forbillede i familiens mor, Summer. Men med godt 8100 km mellem Summer og jeg, manglede jeg en i Aarhus, som jeg kunne spejle mig i og søge vejledning hos i livets både store og små spørgsmål. På Sommeroase blev der snakket om ”åndelige forældre”, og i 2014 kendte jeg ikke det begreb, men det var det jeg manglede, da jeg flyttede til Aarhus. En, der havde passeret 20’erne, som kunne dele ud af sin erfaring og visdom.\nUnder et medlemsmøde i kirken for godt to år siden mødte jeg Hanne Ausrød. Hanne kommer i 10-miljøet sammen med sin mand og sine børn. Jeg havde på mødet givet udtryk for, at jeg manglede fællesskab og samvær på tværs af 10- og 16-miljøet, og Hanne inviterede mig frimodigt på kaffe i familiens hus i Tilst. Et besøg blev til to, som blev til mange flere.\nDet har været til stor velsignelse at dele liv med Hanne og resten af hendes familie. Nogle gange har vi tid til at vende hele verdenssituationen helt uforstyrret, andre gange underholder jeg deres tre drenge, mens Hanne laver aftensmad. Uanset hvad dagen bringer, når jeg træder ind af døren, så er det rart, som lettere rodløs studerende at træde ind i et hjem, hvor det ikke drejer sig om mine behov, men hvor der er familie, børn, liv og til tider kaos og opvask, der skal ordnes. Ligesom Hanne er forbillede for mig, så får jeg også mulighed for at være forbillede og bidrage i deres børns liv. Hvilket er til stor glæde for mig, og forhåbentlig også til stor glæde for alle tre drenge.\nHermed en opfordring til at være ”familie” på tværs af alder, livssituationer og miljøer. En opfordring til frimodigt at invitere på kaffe eller til aftensmad. Til jer familier; en opfordring til at invitere andre som mig ind i jeres hjem. Til andre som mig; en opfordring til at tage del i en familie.\nHvis du er familie og ikke kender en ”ung” i kirken, eller ung men ikke kender en familie, så fortvivl ej. Simone har tilbudt at være match-maker.\nSå send en mail til hende på: simone@valgmenighed.dk\n2,5 år i Nepal – hvordan står det til?


Hvornår er der frist for selskabsregnskaber - Landbo Limfjord\nHvornår er der frist for…\nSelskaberne har to forskellige deadlines for indsendelse til myndighederne\nFristen for at indsende årsrapporten til Erhvervsstyrelsen er senest 5 måneder efter balancedagen. Slutter selskabets regnskabsår eksempelvis den 31.12.2020, er fristen for indsendelse af årsrapporten 31. maj 2021. Slutter selskabets regnskabsår den 30.06.2021, er fristen den 30.11.2021.\nOvenstående gælder for regnskabsklasse B og C, hvilket omfatter de fleste selskaber. For selskaber i klasse D er indsendelsesfristen kun 4 måneder.\nIndberetningen skal ske elektronisk.\nVed for sen indberetning sker der følgende:\nErhvervsstyrelsen sender et brev til virksomhedens digitale postkasse med påkrav om indsendelse\nVirksomheden får i påkravsbrevet en frist på 8 dage. Hvis årsrapporten ikke indsendes inden udløbet af påkravsbrevets frist, pålægges hvert medlem af virksomhedens øverste ledelse en personlig afgift, som lyder på\nAfgiften kan højest udgøre 3.000 kr. pr. ledelsesmedlem, og opkræves når den forsinkede årsrapport er modtaget og offentliggjort hos Erhvervsstyrelsen.\nDesuden får virksomheden i påkravsbrevet en frist på 4 uger. Hvis den overskrides, kan Erhvervsstyrelsen uden yderligere varsel anmode skifteretten om at tvangsopløse selskabet.\nSe også vores tidligere artikel “Kender du konsekvenserne, hvis dit selskabsregnskab indsendes for sent”.\nFristen for at indsende oplysningsskema (tidligere selvangivelsen) til Skattestyrelsen er senest 6 måneder efter balancedagen. Indberetningen til Skattestyrelsen sker ligeledes digitalt.\nHvis fristen ikke overholdes, bliver man pålagt skattetillæg på DKK 200 pr. dag, indtil oplysningsskemaet er indberettet, dog max DKK 5.000. Der er ikke fradrag for skattetillægget.\nBliver der ikke indberettet en indkomst, laver Skattestyrelsen en skattemæssig ansættelse – et gæt – på indkomstens størrelse. Hvis man ikke reagerer på denne skattemæssige ansættelse, bliver det den indkomst, der skal betales skat efter.\nHusk, du kan altid tage LL Revision med på råd – vi vejleder dig gerne.\nUdgivet den 20/4-2021


Linkbuilding på den rigtige måde - redWEB din link ekspert\nLad links styrke dine placeringer i søgemaskinerne.\nLINKBUILDING PÅ DEN RIGTIGE MÅDE\nLinkbuilding er ekstremt vigtigt, hvis du ønsker at forbedre dine placeringer i søgemaskinerne. Den opgave kan vi løse for dig.\nGOOGLE ELSKER DINE INDGÅENDE LINKS\nI korte træk handler linkbuilding om, at få andre websites til at linke til indhold på dit website.\nLinkbuilding er vigtig, da indgående links indgår som en af de vigtigste dele af Googles vurdering af dit domænes generelle relevans og hvor relevant indholdet på dit website er.\nDu kan sammeligne det indgående link med en anbefaling af dit indhold og det er noget google elsker. Derfor tildeler Google også indgående links høj værdi til dit samlede domænes relevans regnskab.\nJo bedre dit regnskab er, jo lettere og hurtigere vil indhold fra din side få en højere placering i Googles søgeresultater.\nFå fuld værdi fra dine links\nVi har et team af eksperter, der er klar til at hjælpe med linkbuilding der holder og giver værdi.\nVil du høre mere om hvad vi kan gøre for dig, så send os dine kontaktoplysninger, så vender vi tilbage til dig.\nGod linkbuilding handler ikke om at få flest links, men derimod om at få de rigtige.\nSom med alt andet der har med søgninger og Google at gøre, skal indholdet for enden af linket være relevant for brugeren. Derfor er det vigtigt, du ikke blot får en masse websites til at linke til dit website.\nI stedet skal du udvælge de sites, du ønsker skal linke til dit site, med omhu. Du skal have styr på hvordan linket bidrager til dine søgeord og du skal have din interne linkstruktur på plads, så besøgende ikke forlader din side med det samme, men bevæger sig længere ind i dit indhold.\nGør de det, stiger din afvisningsprocent, der i denne sammenhæng fungerer som en indikator for, om linket til dit indhold er relevant, når Google vurderer din sides relevans.\nForlader brugerne din side med det samme, betragtes linket som irrelevant og irrelevante links kan være direkte skadelige for hele dit domænes rangering. Derfor skal du vælge hvor dine links skal placeres strategisk og med omhu. Det tager tid og kan være komplekst.\nGoogles jævnlige opdateringer har til formål at sørge for, at deres søgemaskine bliver ved med at levere relevante søgninger, og de opdateringer rammer og straffe altid unaturlig linkbuilding. Derfor er det vigtigt at linkbuilding gøres rigtigt.\nHos redWEB ønsker vi, at det vi leverer bliver ved med at skabe værdi for vores kunder og vi fokuserer på, at lave linkbuilding på den rigtige måde, som overholder Googles retningslinjer.\nDerfor bliver vores kunder ikke straffet af googles opdateringer og vores linkbuilding bliver ved med at styrke vores kunders placeringer.\nLad dine links forbedre dine placeringer\nSkal jeg hjælpe dig med at opnå naturlige links, som styrker dit indholds placering i søgemaskinerne.\nKontakt mig gerne for en uforpligtende samtale. Jeg har mange års erfaring og kan forklare det hele for dig.


Den enkeltes livsmuligheder i fællesskaber - PDF\nDownload "Den enkeltes livsmuligheder i fællesskaber"\n1 1 Den enkeltes livsmuligheder i fællesskaber Ida Schwartz Den historiske rejse, som personer med fysisk og psykisk funktionsnedsættelse har foretaget, fra centralinstitutionens gruppeliv over kollektive boformer til egen bolig i beskyttede boformer har været lang. I 1998 ophæver Serviceloven institutionaliseringen af voksne med handicap, og det markerer et endeligt opgør med fortidens totalinstitutioner. Formålet er at understøtte den enkelte borgers ret til at bestemme over eget liv (Perlt, Holst, Nielsen, & Hagensen, 2005; Schwartz, 2001b). Voksne med nedsats funktionsevne er ikke længere underlagt et institutionaliseret gruppeliv på centralinstitutioner. Her levede de indsatte førhen hele deres liv indenfor murene i samvær med den samme gruppe mennesker døgnet rundt. I tråd med et stigende samfundsmæssigt fokus på individet har borgere 1 med varige funktionsnedsættelser fået lovgivningsmæssige krav på tilbud om en støtte, der tager udgangspunkt i den enkeltes ønsker og livssituation (Perlt, et al., 2002). De pædagogiske bestræbelser på at give øgede muligheder for selvbestemmelse og individuelle valg, har i nogen grad skygget for en opmærksomhed på, at mennesker alment betragtet er afhængige af at være en del af sociale fællesskaber (Engen, 2009). Artiklen bygger på den grundantagelse, at vi alle realiserer det gode liv for os selv gennem vores deltagelse i sociale fællesskaber, hvad enten det handler om uddannelse, arbejde, familieliv, fritidsinteresser m.m. Den enkeltes livsmuligheder er tæt knyttet til ressourcer og muligheder i det fælles gode liv i de sammenhænge, vi deltager i. Ingen kan realisere et godt liv for sig selv isoleret set. Alle er afhængige af adgang til at deltage i relevante fællesskaber med andre. I Assens Kommune har alle borgere med funktionsnedsættelser fået egen lejlighed, og det betyder for de fleste, at deres bolig er placeret i en boenhed, hvortil der er knyttet støtte på døgnbasis. Den enkeltes bolig er således en del af en større beskyttet sammenhæng, hvor beboerne har deres egne lejligheder og tillige mulighed for at benytte fællesarealer. Disse bygningsmæssige forandringer har betydet, at spørgsmålet om forholdet mellem den enkelte og fællesskabet er kommet på den pædagogiske dagsorden på nye måder. Skal den pædagogiske indsats udelukkende rette sig mod den enkeltes 1 Betegnelsen borgere med funktionsnedsættelse bruges, når jeg ønsker at fremhæve at mennesker med nedsat funktionsevne har samme rettigheder som andre medlemmer af samfundet. Betegnelsen beboere bruges, når der henvises til de borgere, der er bor i beskyttede boformer i Assens kommune. 1\n2 2 livsførelse i egen lejlighed med risiko for at fremme ensomhed? Eller er det en pædagogisk opgave at arrangere samvær og fællesskaber, der giver mindelser om beboernes tidligere ensrettede livsform i et institutionelt tilrettelagt gruppeliv? (inspireret af Folkestad, 2004). Set ud fra beboernes perspektiver består deres hverdagsliv af deltagelse i forskellige relationelle fællesskaber. Den enkelte beboer bevæger sig i hverdagen på tværs af forskellige livssammenhænge som arbejde, hjem og fritidsaktiviteter, og indgår både i familiære og personlige netværk i og udenfor bostedet. Deres livsførelse er blevet til over et længere livshistorisk forløb og forandrer sig kontinuerligt i forhold til ændringer i deres livsomstændigheder. Beboere med funktionsnedsættelse kan have meget varierede behov for støtte til at indgå i, opretholde og udvide disse personlige relationelle fællesskaber. Det er således ikke relevant at stille spørgsmålet op, som om der kun er to valgmuligheder: enten et liv i ensomhed eller en underlæggelse af et institutionaliseret gruppeliv. I stedet synes det mere konstruktivt at spørge, hvordan pædagoger kan understøtte og udvide den enkeltes daglige livsførelse i det mylder af relationelle fællesskaber, beboeren allerede er en del af i hverdagslivet? Et sådant arbejde forudsætter, at pædagoger udvikler nye pædagogiske forståelser af fællesskaber, der er forskellig fra tidligere tiders forestillinger om det institutionelt arrangerede og påtvungne fælles gruppeliv. Artiklen analyserer praksiseksempler hentet fra et udviklingsprojekt Det gode liv i Assens Kommune, som blev gennemført i et samarbejde mellem Center for Udviklingshæmmede i Assens Kommune og University College Lillebælt. Projektet blev finansieret af socialstyrelsen i 2009 og var et led i en statslig satsning på kompetenceudvikling i botilbud. 2 Eksemplerne omfatter beboernes bevægelser mellem bostedet og aktivitetscenter 3 og omhandler beboere med både lettere og sværere former for funktionsnedsættelser. Der vil ikke blive anvendt diagnoser eller andre sygdomskarakteristikker, men eksemplerne bliver indledt med de informationer om beboernes konkrete funktionsnedsættelse, der er relevante for, at læseren kan følge pointerne i eksemplerne. Både beboere, pårørende og personale er anonymiserede. 2 Udviklingsprojektet Det gode liv er beskrevet mere indgående i Søren Kai Christensen Perspektiver på det gode liv. Rapport om udviklingsprojekt i Center for Udviklingshæmmede, Assens Kommune, Eksemplerne tager i de fleste tilfælde udgangspunkt i livet i bostedet. Inklusion i det øvrige samfund er naturligvis en vigtig pædagogisk opgave. Udviklingsprojektet har imidlertid primært haft fokus på personalets understøttelse af beboernes nye liv i egen lejlighed, og eksemplerne er præget af dette. 2\n3 3 Det gode liv Socialpædagogik i et velfærdssamfund hviler på et normativt grundlag, der bygger på solidaritet med samfundets svageste medlemmer og et princip om ligeværd og lige muligheder for alle samfundsmedlemmer (Blomdahl Frej & Eriksson, 1998). Det er en socialpædagogisk opgave at understøtte, at borgere med funktionsnedsættelse kan få del i samfundets almene muligheder for det gode liv. Alle velfærdsprofessioner hviler på professionelle standarder, der er knyttet til almene forestillinger om, hvad der udgør et godt liv (U. Juul Jensen, 1992). I dette indledende afsnit diskuteres nogle af de standarder for det gode liv, der guider pædagogers støtte til voksne med nedsat funktionsevne. De standarder, vi i dag betragter som centrale i et godt liv, er anderledes end dem, der for eksempel prægede efterkrigstidens levevilkår i Danmark. Dengang boede voksne med funktionsnedsættelse stadig på centrale anstalter. Set i forhold til datidens livsbetingelser for mennesker med handicap kunne et ophold på en anstalt i mange tilfælde betragtes som et godt alternativ til en kummerlig tilværelse som udstødt i lokalsamfundet. Bygningen af centralinstitutioner fandt sted ud fra et samfundsmæssigt ønske om at have kontrol med de usædvanlige og farlige borgere. De var imidlertid også et udtryk for, hvordan centrale aktører mente, at samfundet skulle drage omsorg for de svageste. Pointen er, at professionelles forestillinger om det gode liv for den enkelte til enhver tid er tæt forbundet med almene samfundsmæssige standarder og muligheder for det gode liv. Almene standarder for det gode liv Standarder for det gode liv for mennesker med varig funktionsnedsættelse er således under stadig udvikling og diskussion i forhold til samfundets udvikling. Mange parter som professionelle, politikere og pårørende kæmper om, hvilke mål der skal gælde på området (se for eksempel Kirkebæk, 2001). I 70 erne argumenterede N.E. Bank-Mikkelsen for eksempel for at normalisere udviklingshæmmedes livsbetingelser. Han ville gøre op med det, han kaldte beskyttelsesteorien, der, efter hans mening, fastholdt udviklingshæmmede i et sygeplejeregime. Han mente, at de udviklingshæmmede blev lagt åndeligt i seng på institutionerne, og så lærer man altså ikke at gå (Bank- Mikkelsen, 1971 s.107). Udviklingshæmmedes livsbetingelser skulle normaliseres. Det gode liv blev derfor defineret som et liv som alle andre, der blandt andet indebar opdeling i livsfærer som uddannelse, arbejde og fritidsliv. Disse diskussioner om, hvorvidt mennesker med funktionsnedsættelse kan leve et liv som andre eller tværtimod har brug for beskyttelse og særlig støtte er stadig aktuelle blandt professionelle og pårørende og kommer i spil på nye måder, når borgerne flytter i egen lejlighed. 3\n4 4 FNs handicapkonvention, som Danmark har ratificeret, hviler på et socialt handicapsyn, der betyder at den enkeltes funktionsnedsættelse ikke kan bestemmes isoleret, men må ses i forhold til de sociale deltagelsesmuligheder. Derfor taler konventionen om den enkeltes ret til at være fuldt deltagende i samfundet. Det er således de samfundsmæssige barrierer, der skal bearbejdes og udvides, for at den enkelte kan opnå adgang til samfundets muligheder. Det gode liv i FNs konvention er et liv i værdighed og respekt med muligheder for at bestemme over egen livssituation. Per Holm m. fl (1994) peger i deres forsøg på at definere almene dimensioner i livskvalitet på tre dimensioner nemlig selvfølelse, sociale relationer og mestring. De viser, hvordan disse dimensioner må forstås som gensidigt forbundne (Holm, 1994). De argumenterer således for, at den enkelte udvikler selvforståelse gennem mestring af væsentlige livsforhold i relationer med andre. Disse almene forståelser af, at den enkeltes psykiske og fysiske befindende er knyttet til personens sociale deltagelse, kan tjene som en overordnet forståelsesramme i socialpædagogisk arbejde, men de kan ikke være direkte handlingsanvisende i pædagogisk praksis. For at kunne arbejde i retning af disse overordnede visioner om det gode liv, mangler vi den enkeltes subjektive perspektiv på det gode liv. Subjektive standarder for det gode liv Per Holm m. fl. (1994) argumenterede i 90 erne for at normalisering kunne ses som et udtryk for almindelighedens tyranni. Synsvinklen et liv som alle andre tager ikke i tilstrækkelig grad hensyn til den enkeltes særlige situation og forudsætninger. For eksempel kan varetagelsen af hverdagslivets praktiske gøremål for nogle mennesker med funktionsnedsættelse opleves som en udmattende spændetrøje, der levner meget lidt energi til at realisere andre sider af tilværelsen. Normalisering bygger på forestillinger om, at det er muligt at definere universelle standarder for det gode liv. Mennesker lever imidlertid meget forskelligt afhængig af livsform og personlige forudsætninger. Det er ikke sådan at mennesker med funktionsnedsættelse lever på én måde i modsætning til resten af befolkningen. Mennesker med funktionsnedsættelse har som resten af befolkningen forskellige forestillinger om og ønsker til det gode liv afhængig af de livsformer, de kommer fra, deres funktionsnedsættelse og aktuelle livsbetingelser. Den enkelte realiserer netop samfundsmæssige muligheder for det gode liv ud fra sit eget subjektive perspektiv på de konkrete mulighedsbetingelser. I den forstand har alle mennesker subjektive standarder for eget liv, og en udforskning af disse må netop udgøre fundamentet i enhver socialpædagogisk indsats (U. Juul Jensen, 1995). 4\n5 5 Denne understregning af, at det er betydningsfuldt at søge viden om beboerens perspektiv på egen livsituation må imidlertid ikke forlede os til at tro, at det gode liv for beboeren alene kan bestemmes ud dennes subjektive perspektiv. Det kan føre til forestillinger om, at pædagoger udelukkende behøver at spørge til beboernes umiddelbare ønsker. Den enkeltes udtryk for tilfredshed i hverdagen udgør en vigtig men begrænset målestok for det gode liv, da mange beboere med funktionsnedsættelse i kraft af deres handicap og livsomstændigheder ikke kan overskue eller har adgang til de muligheder, borgere i samfundet i almindeligvis forbinder med et godt liv. Hvis pædagoger alene begrunder deres faglige indsats med den enkelte beboers umiddelbare tilfredshed, kan det føre til at pædagogerne sænker deres faglige ambitioner og forventninger. Beboernes forestillinger om det gode liv er forbundet med deres adgang til sociale livssammenhænge, hvor de kan opdage og realisere ønsker og muligheder. Det er derfor en betydningsfuld del af en socialpædagogisk faglighed, at pædagoger understøtter beboernes muligheder for at udforske og udvide deres kendskab til aktiviteter og handlemuligheder i forskellige fællesskabskonstellationer. Hverdagsliv Realiseringen af det gode liv knytter sig til den enkeltes livsførelse i hverdagen, hvor gøremål og relationer i flere livssammenhænge fletter sig sammen og virker ind på den enkelte beboers personlige befindende. En forståelse af daglig livsførelse, kan hjælpe os til at begribe, hvordan personligt befindende er forbundet til engagementer i daglig praksis i fællesskaber med andre. Livsførelse er et udtryk for personlig rettethed mod at tage del i noget sammen med andre i et konkret levet hverdagsliv. Et ord som rettethed kan pege på, at alle mennesker uanset handicap forholder sig til deres omverden og retter deres opmærksomhed og handlinger mod den. En sådan synsvinkel tager udgangspunkt i en grundlæggende forståelse af, at alle mennesker handler begrundet og intentionelt, også selvom deres grunde kan være diffuse og vanskelige at forstå for andre. Alment betragtet indebærer livsførelse, at mennesker har en daglig opgave i at organisere og koordinere hverdagslivet i de fællesskaber, vi indgår i (Holzkamp, 1998). Ofte tænker vi på relationer som personlige netværk, der så at sige ligger udenom den enkeltes liv som noget ekstra, pædagoger også skal søge at arbejde med (J. Juul Jensen, 2009). Den forståelse, der lægges frem her anskuer deltagelse i sociale praksisfællesskaber som selve kernen i menneskelig livsudfoldelse og udvikling (Dreier, 2001; Lave & Wenger, 2003). I almindelighed skal vi både forholde os til de tidslige organiseringer, der strukturer vores bevægelser mellem steder for eksempel arbejdsplads og hjem, og koordinere forskellige indholdsmæssige opgaver i forhold til andre, hjemme og på arbejdspladsen. 5\n6 6 Den enkelte må samordne mange forskellige gøremål til en samlet livsførelse i et hverdagsliv på tværs af steder. Det er en meget omfattende opgave i et komplekst samfund som det danske, der blandt andet indebærer: - Personlig integration af sociale relationer i daglig livsførelse - Sammenhæng i livsførelse på tværs af livssammenhænge - Komme til forståelse af sig selv i fællesskaber med andre (baseret på Holzkamp, 1998) Analyserne af eksempler fra beboernes hverdagsliv vil inddrage disse tre dimensioner i livsførelse. Et fagligt fokus på hverdagen giver mulighed for at indfange, hvordan beboerens personlige befindende er forbundet med de sociale fællesskaber, vedkommende er en del af i daglig praksis. Mennesker med nedsat funktionsevne står overfor den samme konkrete livsopgave som alle andre, nemlig at tilrettelægge og koordinere deres deltagelse i fællesskaber. Mange vil imidlertid i kraft af deres handicap have brug for forskellige former for støtte til at varetage denne koordinering og tilrettelæggelse. Det kan i varierende grader være vanskeligt for beboere med funktionsnedsættelse at overskue den røde tråd i praktiske gøremål og betydningen af at opretholde sociale relationer. Det kan ses som en integreret del af den daglige støtte, omsorg og eller personlige pleje, at beboeren bakkes op i forhold til deltagelse i relationelle fællesskaber i og udenfor bostedet. Et fokus på det gode liv i hverdagen inkluderer imidlertid også spændende oplevelser og aktivitetsmuligheder. Hverdagsliv som begreb skal ikke forstås som trivielle rutiner eller kedelige basale gøremål. Hverdagsliv er et teoretisk begreb, der omfatter den samlede palet af personlige gøremål og sociale engagementer, mennesker deltager i gennem deres livsforløb, det vil sige både daglige gøremål og ekstraordinære oplevelser. Hverdagsliv som begreb viser hen til de måder livet leves på helt konkret. I mange tilfælde vil mennesker med funktionsnedsættelse være afhængige af professionel støtte for at kunne deltage i de sociale fællesskaber, der giver adgang til meningsfule gøremål, gode oplevelser og aktiviteter. Den enkeltes muligheder er således afhængig af, om der er noget at deltage i - nemlig et fælles godt liv i boenheden eller nærmiljøet. Denne forståelse af, at den enkeltes liv er afhængig af andres livsførelse indebærer også, at ingen kan bestemme sit liv helt selv. Alle mennesker er relativt autonome, hvilket indebærer, at enhver livsførelse indgår i nogle sociale betingelsesstrukturer, som vi kan have mere eller mindre rådighed over. En del af disse sociale betingelsesstrukturer er vi selv med til at skabe og opretholde. Den måde vi arbejder sammen på og deltager i koordinering af arbejdsopgaver og livsmuligheder 6\n7 7 forskellige steder virker tilbage på vores egen livsførelse. Vi udgør med andre ord betingelser for hinanden og er afhængige af hinanden. Beboere med funktionsnedsættelse oplever som andre både personlige og institutionelle begrænsninger. Samtidig giver disse begrænsninger i livsbetingelser også muligheder for, at den enkelte kan udvikle og realisere gode livsmuligheder. En lejlighed i en beskyttet boform giver for eksempel både nogle begrænsninger, men også en række muligheder for den enkelte. Professionelles opgave er at understøtte, at beboere med funktionsnedsættelse kan få del i de almene muligheder for et godt liv men på deres særlige måde, afhængig af handicap, personlig livshistorie og konkrete livsbetingelser. Almene forestillinger om det gode liv kan således ikke være direkte målsættende for den pædagogiske indsats, men tjener alene som standarder, de professionelle kan anvende reflektorisk i udforskningen af den enkelte beboers konkrete livsførelse og ønsker til det gode liv. Et fokus på daglig livsførelse som grundforståelse kan hjælpe til at begribe, hvordan menneskers hverdagsliv og livsforløb er knyttet til deres deltagelse i flere forskellige relationelle fællesskaber. Den professionelle indsats skal netop indgå i og understøtte disse forskelligartede relationelle fællesskaber. Det er altså en ret kompleks opgave, der peges på her. Disse forståelser af subjektiv livsførelse i fællesskaber vil nu blive anvendt i analyserne af den pædagogiske indsats i forhold til forskellige beboeres hverdagsliv. Personlig integration af sociale relationer i daglig livsførelse De relationelle fællesskaber den enkelte indgår i kan være både adskilte og overlappende. Alment betragtet er parforhold og venner for eksempel to områder, der både kan rumme de samme relationer og være i konkurrence med hinanden. BENT er for eksempel en ung mand på 30, der arbejder i en beskyttet stilling i et privat firma. Da konsulenten kommer på besøg, er en stor del af bostedets mandlige beboere samlet om det store spisebord i fællesrummet og snakken går: Anders er kommet fra arbejde og han har lige været inde og vaske olie af hænderne. Han sætter sig ved siden af Bent i gruppen af beboere. Der bliver diskuteret Kandiskoncert. Hvordan man kan bestille billetter til en ny koncert i Odense. Gruppen drøfter, om Anders er nødt til at skifte tøj inden et fælles arrangement om aftenen. Bent siger, at der er mange steder, hvor folk går ud med deres firmatøj på. Samtalen handler om maskiner, øl og koncerter, og man udveksler erfaringer om stort og småt. Alle ser ud til at hygge sig i denne mandesnak. Pædagogen Vibeke nærmer sig og meddeler forsigtigt Bent, at hans kæreste ikke længere kan være i en anden beboers 7\n8 8 lejlighed, hvor hun har opholdt sig hele eftermiddagen indtil nu. Kæresten vil gerne vide, om hun må gå ind i Bents lejlighed. Nu sidder vi lige og holder møde siger Bent flere gange afvisende. Vibeke prøver igen at få Bent til at forholde sig til kæresten: Marianne vil gerne spise inde hos dig, siger Vibeke. Vi sidder til møde siger Bent og lidt efter siger han: Det kan hun godt og vender sin opmærksomhed tilbage til selskabet rundt om bordet. Vibeke siger: Jeg henter hende lige, så kan I aftale det. Marianne kommer. Skatter, du går bare ind til mig. siger Bent. Hun ser tilfreds ud, og forlader rummet, nu da hun har fået lov at blive (konsulentrapport). Kæresten har en lejlighed i et boligkompleks et andet sted, men hun opholder sig meget i Bents boenhed. Pædagogerne mener, at Bent føler sig presset af sin kæreste og samtidig har de indtryk af, at Bent ikke kan undvære hende. Personalegruppen overvejer, om de skal tale med den hjemmevejleder, der kommer hos Bents kæreste og få hende til at sørge for, at kæresten ikke kommer så meget i Bents boenhed. Personalet mener, at det belaster Bent, at hun kommer så tit. Nogle af pædagogerne er provokeret af, at Bent ikke selv går ind og tager hånd om situationen. De synes, at Bent opfører sig som en konge, når han lader personalet tage vare på kæresten. I eksemplet understreger Bent, at han sidder i møde, og det kan opfattes som en arrogant afvisning. Måske synes Bent, der har mange års erfaring med pædagoger, at ordet møde er et passende trumfkort at trække, når man vil have ro til det, man er i gang med. Ved at almengøre problemstillingen kan vi få øje på, at det måske er svært for Bent at overskue både at være sammen med vennerne og at skulle tage vare på kæresten. Denne afvejning af interesser og hensyn er alment betragtet en central del af menneskers daglige livsførelse. Hvem kender ikke til at skulle overveje om hensynet til familien eller vennerne skal have første prioritet i en given situation. Vedligeholdelsen af kontakt til relationer er en opgave, som den enkelte må tage på sig i daglig livsførelse, hvor forskellige relationer kan have forskellige forventninger og betydning. Konflikter kan være en integreret del af denne prioritering og koordinering. Netop beboere med funktionsnedsættelse kan have brug for støtte til at afklare sådanne konfliktende hensyn og til at indgå personlige aftaler herom. Det er derfor ikke en løsning at forsøge at ordne problemet ved at forhindre kæresten i at komme på besøg, men i stedet støtte Bent i at finde måder, hvorpå han kan tilrettelægge sit hverdagsliv, så der både bliver plads til venner og kæreste. Denne personlige tilrettelæggelse af deltagelse i fællesskaber med andre kan være en opgave, som beboere med funktionsnedsættelse i kraft af deres handicap har brug for livslang støtte til. 8\n9 9 Problemet med de konfliktende hensyn kan sandsynligvis ikke ordnes en gang for alle. Pædagoger må i stedet betragte det som socialpædagogisk opgave vedvarende at understøtte beboerens forhandlinger og reguleringer af samvær med pårørende i hverdagslivet. 4 Naboer Når relationerne ikke længere er givne som i det institutionaliserede gruppeliv, må den enkelte gøre noget særligt for at skabe og opretholde relationer. Det er både et alment vilkår i et moderne samfund og en del af ændringen i livsbetingelser for mennesker med funktionsnedsættelse. Beboerne er ikke automatisk medlemmer af et fælles gruppeliv, men naboer i et nærmiljø. Hver enkelt har sin egen lejlighed og har derfor mulighed for at leve adskilt og isoleret. Relationer til naboen er en mulighed, man kan vælge, hvis man ønsker det, men pointen er, at man selv skal være aktiv. Beboere med funktionsnedsættelser kan have varierede forudsætninger for at kunne træffe sådanne valg og handle på dem. For mange beboere gælder, at de er afhængige af at professionelle formidler muligheden for samvær. Efter indflytningen i egen lejlighed står beboerne i en situation, hvor de skal få øje på hinanden i nye sociale positioner. Hvad vil det sige at være nabo og hvordan agerer man relevant overfor sine naboer? I det følgende eksempel følger konsulenten Kalles hverdag og observerer, at han hygger sig i samvær med Eva. Eva inviterer generøst konsulenten til at besøge sin lejlighed, hvilket fører til følgende lille forløb: Jeg har aftalt med Eva, at jeg skal se hendes lejlighed. Jeg spørger, om beboeren Kalle vil med. Ja, hvis jeg må, siger han. Det må han gerne for Eva. Vi ser hendes lejlighed, som Kalle ikke har været i før. Eva siger, at hun heller ikke har været i Kalles lejlighed. Vil du gerne se den, spørger jeg. Jeg vil jo ikke presse mig på, siger Eva. Det gør du heller ikke, siger Kalle med det samme. Vi går op til Kalles lejlighed, som han stolt viser frem (konsulentrapport). Kalle og Eva vil gerne besøge hinanden, men de tager ikke selv initiativ. Måske har de ikke selv fået tanken om, at det kunne være en mulighed. Eksemplet viser, hvordan konsulenten spontant formidler, at de to beboere besøger hinandens lejlighed. Er pædagoger bevidste om at formidle og understøtte beboernes relationer til hinanden som naboer i hverdagen? Som konsulenter har vi ofte hørt, at personalet mener, at beboerne ikke er interesseret i hinanden, kun i personalet. Kan det være et resultat af mange års 4 Forældre og andre nære pårørende fra beboerens oprindelige familie er naturligvis også vigtige relationer, se også Schwartz (under udgivelse) om samarbejde med pårørende. 9\n10 10 professionelt fokus på relationen mellem pædagog og beboer, hvor beboernes deltagelse i fællesskaber med andre beboere er gledet ud af det faglige fokus? I almindelighed kan naboskab praktiseres i store variationer mellem nærhed og distance. Man kan være naboer på mangfoldige måder spændende fra blot at hilse på, låne sukker hos hinanden, se tv sammen og til nære venskaber. Vi oplevede som konsulenter, at personalet nemt kom til at tolke beboeres besøg i andre beboeres lejligheder som et udtryk for utidig nysgerrighed eller som en overskridelse af personlige grænser. Der kan selvfølgelig være tilfælde, hvor beboerne må have hjælp til at beskytte sig mod andre beboeres overgreb og krænkelser, men det er værd at udforske nærmere, i hvilke tilfælde den enkeltes besøg kunne tolkes som en positiv nysgerrighed eller som en måde at hilse på. Mange beboere har kendt hinanden over et længere liv, og beboernes interesse i hinanden er tilsyneladende et overset tema, især når det handler om beboere med omfattende funktionsnedsættelser. Et fokus på beboerens handicap kan skygge for en forståelse af, at beboerne lever med i hinandens liv og kender hinandens pårørende. I et bosted sætter personalet sig for at afprøve, hvordan de kan understøtte beboernes samvær som naboer. De tager udgangspunk i, at beboeren Erik har ønsket at invitere til et selskab i sin lejlighed. Der er mange, der gerne vil besøge Erik, og han har inviteret bredt. Vi endte med at være 10 i hans lille lejlighed. Erik har sat musik på og skruet godt op, så der er feststemning. Han giver hånd, og vi bænker os om sofabordet. Der er kage og snakken går. Erik skænker kaffe til alle. Han lever op til sin værtsforpligtigelse. På et tidspunkt siger Erik, at han har fødselsdag i dag. Rikke slukker for anlægget, det giver mulighed for en fælles opmærksomhed. Caroline (pædagog) har fanget et signal fra Holger. Han vil gerne synge en solo og det siger hun til gruppen. Holger synger en gammel slager og alle klapper begejstret. Erik ønsker at synge Skorstensfejeren. Holger foreslår herefter, at Lotte skal synge den næste. Beboerne ved meget om hinanden og hvilke kompetencer de har. Lotte synger Papegøjen fra Amerika. Sådan fortsætter samværet med sange. Det er beboerne, der har initiativet, og de ansatte hjælper med at skabe rum til fælles opmærksomhed. Så vil Holger hjem. Han rejser sig og holder en takketale, fordi han måtte komme med. Senere rejser Lotte sig og takker Erik for dejlig kage og kaffe og alle damerne, fordi de er så søde. Jan (som ikke har talesprog) har hele eftermiddagen været låst i optagethed af, om hans far skulle komme. Nu har han gennem samværet fået åbnet sig mod noget andet, og 10\n11 11 han rækker ud efter Erik. De har øjenkontakt med hinanden giver hånd og smiler (konsulentrapport). Eksemplet peger på, hvordan pædagoger kan skabe rum for samvær, hvor en stemning af fællesskab og tilhørsforhold kan folde sig ud. Når situationen er etableret, kalder den på kulturelle samværsformer som værtskab, fællessang, solosang og taler. Personalet optræder ret tilbagetrukkent i eksemplet. De er til stede, skaber fælles opmærksomhed og muliggør på en diskret måde den enkeltes bidrag til det fælles. For mange beboere gælder, at de har svært ved at skabe indhold i relationer. Det betyder, at de er afhængige af, at andre skaber situationen, hvor den enkelte kan tage del. Personalet reflekter efterfølgende over, at Erik i nogle situationer i hverdagen har svært ved at udholde Holgers talestrøm, og den måde han fylder på i det sociale liv i bostedet. Her i lejligheden synes Holgers initiativer at blive værdsat af Erik, og de ser ud til at passe fint ind i forhold til Eriks forestillinger om selskab og værtsskab. Eriks position som vært bliver ikke udfordret af Holgers bidrag. Tværtimod bidrager Holger til, at Eriks initiativ bliver en succes. Beboernes opfattelse af hinanden kan udvikle sig, når pædagoger understøtter situationer, hvor beboerne kan få øje på hinanden på nye måder. På den måde kan pædagoger arbejde med beboernes indbyrdes relationelle samspil ved at skabe situationer, hvor det fælles gode liv kan realiseres. I almindelighed kan opgaven som vært være svær og beboere med omfattende funktionsnedsættelse kan have brug for megen opbakning til at realisere sammenkomster på deres enemærker. Pædagoger har mange års erfaring med at arrangere festligheder og sammenkomster for mennesker med funktionsnedsættelse. Det nye er, at det nu kan ske med udgangspunkt i beboernes initiativer, under deres værtsskab og i private rammer. Det er så at sige ikke pædagogerne, der sidder for bordenden men beboerne selv. Nogle skal have meget støtte på en diskret måde for at kunne indtage en sådan plads, så selskabet bliver en succes. Andre beboere med mindre omfattende funktionsnedsættelse organiserer måske selv deres sammenkomster. Et tidligere eksempel viste, hvordan det er en vigtig del af hverdagen for Bent og hans medbeboere at hyggesnakke omkring spisebordet i fællesrummet. De orienterer sig i vigtige spørgsmål via hinanden (billetter til koncert og påklædning til aftenarrangement). Her ser det ud til at være pædagogernes fornemste opgave at virke i baggrunden og bidrage til løsning af konflikter i forhold til Bents kæreste. I almindelighed er det en central del af hverdagslivet at indgå i daglig omgang med kolleger, naboer, familie og venner, og pædagoger må vurdere konkret, hvordan de 11\n12 12 kan understøtte den enkelte beboers ageren i disse relationer i hverdagslivet. Alment betragtet er det i hverdagslivets praksisser, at vi udvikler vores forståelse af, hvem vi selv er gennem deltagelse i disse fællesskaber. Beboere med funktionsnedsættelse vil i mange tilfælde være afhængig af, at pædagoger formidler mulighederne for disse møder med andre mennesker i hverdagen. Bostedet som livssammenhæng Helge Folkestad følger i et forskningsprojekt hverdagslivet i et bofællesskab for mennesker med nedsat fysisk og psykisk funktionsevne og påpeger personalets dilemmaer mellem at understøtte det individuelle liv i egen lejlighed eller kollektive samværsformer. Pædagogers usikkerhed omkring dette spørgsmål kom også til udtryk i de fælles refleksionsprocesser i personalegrupperne, der ligger til grund for denne artikel. Personalet var på den ene side bekymrede for beboere, der levede tilbagetrukket i egen lejlighed og oplevede det på den anden side som belastende, når beboere nærmest boede i fællesrummet. Måske er der, i forsøget på at undgå tidligere tiders institutionaliserede gruppeliv, opstået en ny norm hos pædagoger indenfor dette område, om at beboerne først og fremmest skal leve deres liv indenfor egne private rammer (inspireret af Ringsby Jansson, 2002). Lea Wulf Andersen diskuterer i et speciale, hvordan vi skal forstå beboernes opfattelse af hjem i beskyttede boformer, og hun citerer beboerne for at mene, at hjem er der, hvor man hører til (Andersen, 2010). Beboerne giver udtryk for, at fællesarealerne er en del af deres opfattelse af hjem. Faktisk betaler til beboerne også til disse arealer via deres husleje. Lea Wulf Andersen giver en righoldig beskrivelse af, hvordan beboerne i hendes observationer hygger sig, deler erfaringer, trøster og hjælper hinanden og en stor del af dette sociale samvær foregår i fællesarealerne. Hjem kan således opleves som andet og mere end den enkeltes afgrænsede lejlighed, og i mange tilfælde kan det give god mening at tale om lejlighed og fælles arealer som et udvidet hjem. For mange beboerne giver det måske ikke mening at skelne skarpt mellem egen lejlighed og de fælles områder. Det handler næste eksempel om. Jane er en beboer med begrænset aktivt talesprog og omfattende kognitive vanskeligheder: Jane bevæger sig mest op og ned ad gangene og i periferien i fællesrummet. Hun står i døråbningen og kigger ind på det lille selskab af personale og beboere. Det er hendes fødselsdag i dag, og vi synger spontant en fødselsdagssang for hende. Jane bliver helt overvældet, siger glade lyde og vifter med armene. Karen starter fødselsdagssangen igen ved egen kraft. Inga råber hurra og vifter med et flag. Jane står lidt væk og ryster sin dukke frem 12\n13 13 og tilbage på en glad måde tydeligt berørt. Hun kigger og følger med i selskabet på afstand. Bagefter er personalet glædeligt overrasket over, at hun blev så berørt af fødselsdagssangen. Jane bliver nemt involveret i konflikter med andre beboere, hvilket kan føre til fysiske sammenstød, hvor hun river i hår og bliver helt ude af sig selv. Tæt samvær kan være vanskeligt for hende at håndtere, og hun er afhængig af at have en pædagog ved sin side for ikke at ryge ind i disse alvorlige konflikter. Når hun står i periferien kan hun være med, samtidig med at hun er på sikker afstand. Som eksemplet viser, er det muligt at inkludere hende i det fælles samvær, selvom hun befinder sig på afstand. En lejlighed i en beskyttet boform giver netop mulighed for, at den enkelte selv kan regulere nærhed og distance til andre mennesker ved at bevæge sig fysisk på gangarealerne mellem lejlighed, og fællesrum. Jane bruger gangene mellem lejlighed og fællesarealer meget, og hun ser ud til at føle sig hjemme i disse bevægelser mellem de private enemærker og et udfordrende fællesskab i fællesrummet. Jane kan ikke selv skabe de situationer, hvor hun kan være sammen med andre. Hun er som de fleste andre beboere i dette bosted afhængig af, at personalet skaber den fælles stemning og det liv i opholdsstuen, der inviterer til, at den enkelte kan tage del. En fødselsdagssang skaber nysgerrighed og lyst til at nærme sig, selvom det er på afstand. I eksemplet understøtter personalet, at Jane bliver synlig for de andre beboere. Alle kigger på Jane og tager del i festligholdelsen af hende. Karen tager initiativ til at fødselsdagssangen starter igen, og Inga kipper med et flag. Janes fødselsdag skaber en anledning til, at hun kommer i centrum i en festlig stemning. Eksemplet illustrerer, at der er mange måder at være med på, og at man kan deltage fra forskellige positioner. Lejlighed, gangarealer og fælles opholdsstue giver varierede bevægelsesmuligheder og muligheder for selv at bestemme, om man vil tage del i fællesskabet, deltage fra en perifer position eller trække sig tilbage til sig selv. Nogle beboere vil udfylde egen lejlighed med aktiviteter og socialt samvær, mens andre kun anvender boligen som en base på bestemte afgrænsede tidspunkter i døgnet (Ringsby Jansson, 2002). Nogle har måske brug for støtte til at opdage mulighederne i at kunne trække sig tilbage og nyde et individuelt pusterum, mens andre måske har brug for tydelige invitationer for at bruge fællesskabets muligheder. Livet i fællesrummet I eksemplet ovenfor er der tale om en fødselsdag, men hvad med hverdagen i fællesrummet? Den kan nemt blive præget af en anden stemning, hvor beboere med 13\n14 14 omfattende funktionsnedsættelser kommer til at sidde hver for sig, passivt afventende i deres stole. Personalet har travlt med gøremål knyttet til de enkelte beboere i deres lejligheder og fællesrummet tømmes derfor for fælles liv (se også Schwartz, 2009). Den megen fokusering på beboernes individuelle tilværelse og behov kan betyde, at de fælles mødesteder bliver præget af stilstand og mangel på fælles fokus. I forhold til beboere med omfattende funktionsnedsættelse, skal der ofte være en pædagog til stede, hvis der skal skabes socialt liv i rummet. Det indebærer en fælles organisatorisk planlægning, hvor personalet veksler mellem at understøtte fælles samvær og varetage opgaver i relation til den enkelte i egen lejlighed. Som konsulenter oplevede vi eksempler på, hvor beboerne fik serveret kaffe på forskellige tidspunkter i fællesrummet. Forskellige pædagoger gik til og fra og serverede kaffe for hver deres beboer. For det første betød pædagogernes travle gåen til og fra en uro blandt beboerne, der måtte iagttage, at andre fik deres kaffe, mens de selv måtte vente. For det andet betød uroen, at stemningen eftermiddagskaffe aldrig lagde sig over rummet. Enhver drak sin egen kaffe isoleret fra andre. Disse overvejelser indebærer ikke nødvendigvis en tilbagevenden til en institutionel automatik, hvor kaffe er en skemalagt aktivitet for alle, som den enkelte kun kan få del i ved at underlægge sig en bestemt rutine. Spørgsmålet er hvordan eftermiddagskaffe kan organiseres, så beboerne kunne invitere hinanden til kaffe. Da beboere med omfattende funktionsnedsættelse deltog i borgerkurser uden pædagogisk assistance, oplevede konsulenterne, hvor meget beboerne drog omsorg for hinanden. En pædagogisk betoning af individuelle valg risikerer at atomisere sociale fællesskaber og omvendt betyder personalets organisering af kaffedrikning ikke af sig selv, at beboerne oplever, at de har noget sammen. Der skal ikke meget til for at vende den individuelle isolation til en fælles opmærksomhed. Inga har en omfattende funktionsnedsættelse med kun lidt aktivt sprog: Inga har sat sig godt til rette med sine ting omkring sig i sofaen i fællesrummet. Personalet er optaget af andre beboere og det virker som om, Inga synker ind i sig selv. Pludselig bliver hun meget ked af det og græder højt. Det er noget med benet, tror jeg. En hund, der tilhører et personale, kommer løbende ind. Den vimser rundt og Inga vågner op, griner og peger. Hun viser stor forargelse over alle dens unoder og råber neeej!, mens hun peger. Hun læner sig helt ud over armlænet for at følge med i hundens bevægelser rundt i lokalet. 14\n15 15 Hunden skaber liv i rummet og flere beboere udover Inga peger og råber begejstret højt. Der er et fælles fokus, som alle kan deltage i. Hundens besøg er en glædelig overraskelse, der opstår ved et tilfælde. Hvad har pædagogerne ellers på hylderne, der kan skabe disse momenter af spænding, glæde og fælles begejstring for beboere med omfattende funktionsnedsættelser? Oplevelsen af fælles liv kan både være forbundet med at arrangere begivenheder eller at gribe de situationer spontant, hvor beboere henvender sig til pædagogerne og drage andre ind i en fælles opmærksomhed og kommunikation. Hvilket sætter fokus på pædagogers betydning i forhold til at understøtte fælles liv i fællesrummet, der blandt andet handler om at formidle kontakt og støtte beboerne i at blive tydelige for hinanden. Konflikter En daglig livsførelse i sociale fællesskaber med bofæller, man ikke selv har valgt, udgør nogle konkrete udfordringer. Nogle af disse udfordringer kan være så belastende, at den enkelte er afhængig af, at pædagoger skærmer og afbøder. Ubehagelige situationer, hvor vi oplever konflikter i mødet med andre, er imidlertid en almen del af alle menneskers liv. Det er med til at danne os som personer. Konflikter giver alment set også mulighed for, at vi kan lære noget nyt om os selv, hvis vi får støtte til at indgå i dem. Hertil kommer at de fælles livsbetingelser rummer muligheder for livskvalitet, som den enkelte ikke ville have haft, hvis vedkommende var overladt til sig selv i et komplekst samfund som det danske. Denne opfattelse af, at belastende episoder ikke kun behøver at være begrænsende men også kan opleves som en mulighed, angår alle mennesker. Et liv med handicap indgår også i sociale betingelsesstrukturer, der kan indebære både begrænsninger og muligheder for den enkelte. Det hører med til et liv i fællesskaber med andre, at der opstår konflikter. For mennesker med omfattende handicap kan det være en stor udfordring at være sammen med beboere med forskellige former for handicap. Medbeboere kan i nogle tilfælde finde på at slå og bide, og det kan opleves meget truende af den enkelte. Beboerne skal naturligvis have støtte til at undgå overgreb, men det er ikke i alle tilfælde en løsning at skille beboerne ad. Jens har ikke et aktivt talesprog men en god sprogforståelse. Han er lige flyttet ind og er ved at lære de andre beboere at kende. Observationerne viser, at Jens ofte rækker armen ud efter de andre beboere eller personalet: Jens rækker armen ud mod beboeren Susanne, der sidder med garn og sytøj i sofaen. Hun begynder at græde: Nej, Jens, siger hun. Helene (pædagog) kommer og trøster Susanne. 15\n16 16 Jens rækker ud efter Helene, som står tæt ved Susanne. Beboeren Marie siger Stop det, Jens. Susanne græder igen. Personalet leder efter en nøgle til hendes lejlighed de kan ikke finde den og stemningen bliver lidt travl, fordi Susanne græder og virker bange. Så følges Susanne ned i sin lejlighed. Personalet reagerer ved at adskille beboerne fra hinanden. Måske har Jens tidligere taget hårdt fat i en medbeboer eller måske reagerer Susanne så voldsomt, fordi hun ikke kender Jens og bliver bange. Kan personalets strategi med at skille beboerne forstærke deres frygt for hinanden? Andre pædagoger griber det anderledes an: Susanne kommer ind igen. Jens rækker armen ud mod hende. Beboeren Dagny sidder ikke så langt fra Jens. Han rækker hånden ud og rører ved hende. Hun råber: Av! Sanne (pædagog) står og hjælper Dagny med at drikke noget yoghurt, og hun siger, at Jens bare vil sige hej og hun kører Dagny lidt tættere på Jens. Han rækker ud efter hendes ben igen og rører kun lige ved det, og Dagny råber Av! Sanne (pædagog) siger, at han bare lige vil røre ved hendes ben. Dagny bakker. En stor del af beboerne har brug for hjælp til at skabe kontakt til hinanden. Eksemplet viser, at pædagogen Sanne oversætter Jens handling konstruktivt overfor Dagny. Både Susanne og Dagny reagerer negativt på det, vi tolker som Jens forsøg på kontakt. Sanne tolker Jens handling på en ny måde, og det kan måske medvirke til at vende de andre beboeres billede af Jens, fordi der bliver plads til, at han kan gøre noget andet. Jens vil gerne samvær med de andre, men konsulenten oplevede, at han var låst i de andres billede af ham som én, der driller eller er farlig. Sammenhæng i livsførelse på tværs af livssammenhænge En del af opgøret med totalinstitutionen indebærer netop, at borgere med funktionsnedsættelse skal have samme mulighed for mindst et skift i dagligt levemiljø. Det indebærer at de, som andre borgere kan bruge forskellige sider af personligheden og realisere de forskellige muligheder, der knytter sig til deltagelse i et sammensat hverdagsliv i forskellige livssammenhænge. Alment betragtet lægger hjemlige og arbejdsmæssige sammenhænge op til, at vi håndterer gøremål og relationer forskelligt. Det giver den enkelte varierede deltagelsesmuligheder. Selvom morgenen måske er startet med konflikter giver mødet på arbejdspladsen mulighed for at lægge den trælse situation bag sig. Omvendt kan tilbagekomsten til hjemlige forhold skabe et frirum fra de konflikter, man oplever på arbejdspladsen. Der er naturligvis også mulighed for, at den enkelte bærer såvel glæder som konflikter med på tværs af steder. 16\n17 17 Princippet om skift mellem levemiljøer kan håndhæves så streng af professionelle, at der skabes forholdsvis skarpe afgrænsninger mellem arbejde og bosted. Den faglige begrundelse for at opretholde et skel er, at borgeren ikke skal opleve at professionelle i bosted og arbejdssted taler hen over hovedet på vedkommende og anvender et kategoriserende sprogbrug som for eksempel: beboer A har her til morgen været meget konfliktsøgende. Det er en del af opgøret med totalinstitutionen, at beboeren skal have mulighed for at møde på arbejde eller komme hjem fra arbejde uden at være bundet op i konflikter, der hører til andre steder. I almindelighed betragter vi arbejdsliv og privatliv som to helt adskilte størrelser. Vores ægtefæller ringer for eksempel ikke til vores arbejdsgiver for at orientere om, at vi har haft en dårlig morgen. Det er en sympatisk faglig hensigt, der imidlertid kan føre nye problemer med sig. Det kan i mange tilfælde være en central del af funktionsnedsættelsen, at beboeren har vanskeligt ved at kommunikere om hændelser, der ligger udenfor den aktuelle kontekst. Netop evnen til at formidle den overordnede forståelseskontekst, som budskabet skal forstås i, kan være et problem. Hertil kommer, at mange beboere har begrænset talesprog. Der er derfor brug for at udvikle kommunikationsformer mellem bosted og aktivitetscenter, der anvender et informativt men neutralt sprog, der undlader at stigmatisere borgeren. I det følgende eksempel følger konsulenten med beboeren Inga fra aktivitetscenteret til bostedet. På vej ud til den ventende bus observerer konsulenten, at Inga stopper kørestolen foran aktivitetscenterets kantine. Der er dækket fint op til en fest, der skal afholdes dagen efter. "Bord" siger Inga og et personale griber hendes budskab: Ja, i morgen skal vi have fest og vi skal høre musik" Inga gør dansebevægelser i kørestolen "og så skal vi danse Inga. Pædagogen tager Inga i hænderne og de danser, mens hun stadig sidder i kørestolen. Inga siger jaaah - meget højt. Bagefter kører hun med bussen hjem. Ved ankomsten til bostedet tager Inga tråden op igen, da Karen henter hende ved bussen: "Bord" siger Inga som det første. Dit bord? siger Karen. Hun ved tydeligvis ikke, hvad Inga mener. Konsulenten supplerer. Inga skal til fest i morgen på aktivitetscenteret" Jaaah siger Inga. Karen: Så skal du have din fine kjole på? 17\n18 18 Jaah - stor begejstring og glæde hos INGA. Hun omfavner begejstret Karen og er tydeligvis glad over at blive forstået. Indenfor stiler Inga målrettet mod sit klædeskab og griber fat i kjolen. Den skal ud at hænge på skabsdøren - klar til næste dag. Eksemplet peger på, at beboeren har brug for, at betydningsfulde hændelser kan blive udvekslet på tværs af steder. Den forberedelse, der ligger i at hænge kjolen frem, er netop en del af fornøjelsen ved at skulle til fest, hvor det at glæde sig kan være en stor del af en samlet oplevelse. Den glæde slukkes hurtigt, når man ikke kan gøre sig forståelig. Det er samtidig et meget konkret eksempel på, hvordan sammenhæng i hverdagslivet kan etableres direkte som en del af pædagogens daglige omsorg for beboeren. Denne lille praktiske ting skaber sammenhæng mellem Ingas steder og gøremål. Festkjolen på skabsdøren muliggør tillige en god morgen den næste dag. Det virker uhensigtsmæssigt at etablere lydtætte skodder mellem bosted og arbejdssted. Netop problemet med at kommunikere betydningsfulde hændelser på tværs af steder kan være en central del af handicappet. I stedet for generelt at afstå fra at kommunikere af hensyn til beboerens værdighed og integritet, kunne man overveje, hvordan og om hvad der kommunikeres. Hvordan kan kommunikationen finde sted ud fra beboerens perspektiv og med denne som central aktør? I en tidligere artikel, har jeg bragt et eksempel fra et aktivitetscenter: Linda (pædagog) læser op af kontaktbøgerne. Jørgen har været på ferie og Bostedet har lavet en hel lille beskrivelse af turen. Det snakkes der lidt om. Beboerne kontaktes en for en. Goddag Hans. Pædagogen læner sig frem og klapper Hans på håndryggen. Hans læner sig også frem mod pædagogen. Har du haft en god weekend? spørger pædagogen og Hans svarer med at nikke. Linda læser kontaktbogen op. Den slutter med Hav en god dag Hans hilsen Birthe (pædagog på Bostedet). Birthe, gentager Hans. Det virker som om, han genkender navnet I Martins kontaktbog har personalet på Aktivitetscenteret skrevet, at de har givet Martin massage, og at de har sloges med ham for sjov. Hans mor skriver tilbage, at de skal huske, at Martin har navlebrok, og Linda vil skrive tilbage, at det skal de nok. (Feltnoter). (Schwartz, s. 90, 2009). I almindelighed bærer vi fortællinger om begivenheder i vores liv rundt i de sammenhænge, vi færdes i. På arbejdet fortæller vi om oplevelser i ferier og weekender, og i privatlivet fortæller vi om arbejdslivets udfordringer og glæder. Disse udvekslinger er netop selektive, fordi vi vælger, hvad vi fortæller hvor. I nogle relationer fortæller vi om mere sårbare sider af os selv, måske fordi vi har brug for visse hensyn. I andre situationer 18\n19 19 forbliver fortællingerne anekdoter om familie- og arbejdsliv. Denne udveksling om hverdagslivets mangfoldige hændelser kan mennesker med nedsat fysisk og psykisk funktionsevne have vanskeligt ved at etablere af egen kraft. Eksemplet ovenfor viser, hvordan der kan kommunikeres om personlige forhold i sociale fællesskaber på en respektfuld og inddragende måde. Et redskab til formidling som kontaktbogen giver desuden pårørende mulighed for at følge med i beboerens liv uden at den personlige integritet overskrides. Den enkeltes formidling af begivenheder i hverdagen til andre er afhængig af, at den konkrete situation bliver kommunikeret. Alfred har været på den ugentlige tur med aktivitetscenteret til svømning. Der opstod en sjov situation, hvor chaufføren kørte forkert, og Alfred trådte til og viste vej. Konsulenten følger med Alfred hjem til bostedet: Da vi igen er hjemme på bostedet fortæller Alfred spontant om hændelsen ved kaffebordet i fællesrummet. Han kan imidlertid ikke gøre det forståeligt for de andre, at chaufføren kørte forkert, og det var Alfred, der viste vej. Lidt efter kommer flere ansatte én efter én til kaffebordet, og de stiller de samme spørgsmål: Har du haft en god dag? Hvad har du så lavet i dag? Hvordan var det i svømmehallen? Alfred svarer venligt men uden den gejst og energi, jeg oplevede, når vi kunne dele den sjove fortælling om, at det var ham, der kendte vejen til svømmehallen. Eksemplet viser, at Alfred mister en mulighed for at fortælle beboere og personale om en situation, hvor han har vist personligt overblik og overskud til at kunne hjælpe andre. I stedet fører kommunikationsproblemer til, at han må opgive at fortælle sin historie. I de efterfølgende refleksioner i personalegruppen bliver det klart, at Alfred trods et godt talesprog har brug for et redskab til at understøtte kommunikationen mellem sine livssammenhænge. Det er et eksempel på, at et godt talesprog ikke i sig selv afgør, om der er brug for kommunikationsredskaber. Selvom en beboer med funktionsnedsættelse mestrer et stort ordforråd, kan det være svært at formidle den sammenhæng, der gør budskabet forståelig for andre. Eksemplerne ovenfor omfatter både beboere med omfattende og mindre omfattende psykiske og fysiske funktionsnedsættelser. De sidste vil i mange tilfælde selv kunne bestemme, hvilke fortællinger de ønsker, der skal udveksles mellem arbejdssted, bosted og pårørende. For beboere med talesprog eller sprogforståelse kan fortællingerne udformes i et samarbejde. beboere med omfattende funktionsnedsættelse som for eksempel Inga, der glædede sig til festen dagen efter, vil være helt afhængig af, at 19\n20 20 pædagoger i bostedet og i aktivitetscenteret arbejder sammen om at udveksle de fortællinger, der får hendes hverdagsliv til at hænge bedre sammen. Det er gennem de seneste år blevet påpeget, at det stadig er en påtrængende opgave at udvikle fleksible kommunikationsredskaber, der kan understøtte beboernes muligheder for at bære fortællinger om hverdagslivets begivenheder og hændelser rundt på tværs af livssammenhænge som bosted, arbejde og familie (se også Hoffmann, 2012; Perlt, et al., 2005; Socialministeriet, 2007). Vel at mærke redskaber, der kan tilpasses den enkeltes særlige behov. For nogle beboere med omfattende handicap vil en kontaktbog være gavnlig, mens beboere med mindre handicap vil kunne bruge et fotografiapparat eller for eksempel internetsystemer som Herbor. De faglige overvejelser over hvilke kommunikationsredskaber, der er anvendelige bør tage udgangspunkt i en udforskning af, hvordan beboeren selv kan bruge redskabet til at formidle eget perspektiv på hændelser i hverdagslivet på tværs af livssammenhænge. Komme til forståelse af sig selv i fællesskaber med andre Artiklen har indtil nu givet eksempler på de forskelligartede fællesskaber beboerne indgår i og betydningen af, at den enkelte kan tage aktiv del. Fokus har både været på understøttelsen af den enkeltes muligheder for at deltage og på, at den professionelle opgave er at skabe rum for deltagelse. Deltagelse i fællesskaber er forbundet med en oplevelse af at høre til og kunne være med og hertil knytter sig endnu en dimension, nemlig at kunne bidrage. Den måde den enkelte har mulighed for at forstå sig selv som en del af forskellige deltagelsessammenhænge afhænger også af mulighederne for at blive inkluderet som en, der har noget at bidrage med. Alt for ofte betyder et liv i en beskyttet boform, at beboeren accepterer at være i en passivt modtagende position. Det følgende eksempel peger på, hvor svært det kan være for beboere at bidrage aktivt: Den vakuumpakkede aftensmad står linet op i fælleshuset. Den skal varmes i Mikroovn og deles rundt til beboerne. En opgave personalet er i gang med. Hans vil gerne dele mad rundt til de andre beboere, Anne (pædagog) siger: Det gør Ulla (pædagog) og jeg lige. Anne fortæller mig, at det kan være et problem, at Hans gerne vil hjælpe. Han er ikke så populær hos de andre beboere. De oplever, han overskrider deres grænser, og det fører let til konflikter. 5 5 Den kommunale madordning med vakuumpakket mad giver i sig selv begrænsede muligheder for at beboerne kan tage aktiv del i hverdagslivets gøremål. 20


Du skal sætte hele dagen af til undersøgelsen. Undersøgelsen varer mellem 1-3 timer. Hvis vi vælger også at behandle dig, varer det flere timer. Derefter skal du ligge stille i 1-4 timer. Der kan være ventetid inden undersøgelsen.\nNår bedøvelsen virker, fører vi et kateter til de blodkar, der skal undersøges gennem en blodåre i lysken. Vi gennemlyser området med røntgenstråler, så vi kan se billeder på en skærm og sikre, at kateteret placeres rigtigt. Vi sprøjter kontraststof ind via kateteret. Kontraststoffet kan kortvarigt give en metalsmag og en følelse af varme i kroppen.\nUndersøgelsen varer fra 1 til flere timer alt efter, om du også bliver behandlet.


møbelsnedkeri kjeldtoft – special indretninger / prototyper / snedkermøbler / møbler på bestilling\nSnedkeriet & kontakt\nindretning / møbler / design-udvikling\nVejle rådhus – byrådssalen\nSom snedkere tænker vi med både hoved og hænder. Vi kæler for detaljerne og byder ind med løsninger, så funktionalitet og design går op i en højere enhed. Vi gør møblerne smukke, fornuftige og rationelle. Og vi elsker udfordringer.\nIlkjær brillebutik i Aarhus\nmøbler og prototyper\nVelkomstskranker, byrådsborde, indbyggede skabe og specialdesignede borde. Vi har 25 års erfaring med custom made møbler og inventar til virksomheder, butikker, restauranter, kultur institutioner, sygehuse, private villaer og Snedkernes Efterårsudstilling.\nEfterårsudstilling, Møbler, Snedkerarbejde\nEfterårsudstilling, Møbler, Prototyper, Snedkerarbejde


Motorsporten.dk - Danish Thundersport Championship - Jan Magnussen: Efter omstændighederne tilfreds med tredjeplads i Norge\nÅrets norske udgave af Danish Thundersport Championship sluttede med et podieresultat for Jan Magnussen, som måtte kæmpe sig op gennem feltet i en spændende finale. Teamkammerat Markussen udgik, men er stadig med i medaljekampen.\nDet blev til en tredjeplads for Jan Magnussen i weekendens DTC-kamp på Rudskogen syd for Oslo, hvor den tredobbelte mester trods et uheldigt heat alligevel kom relativt succesfuldt gennem de norske sløjfer.\nWeekenden startede ellers ganske glimrende for Magnussen Racing Experience, som formåede at indtage forreste startrække til første heat. Det var med Jan Magnussen på pole position og teamkammerat Michael Markussen fra anden startposition.\n– Det er svært at være utilfreds med kvalifikationen. Mit førstegear satte sig fast midt under sessionen, hvilket tvang mig i pit. Gutterne fik arbejdet på bilen, løst problemet og sendt mig tilbage på banen. Dog havde jeg kun ét enkelt skud i bøssen, så jeg var ret glad at nappe pole position, fortæller Jan Magnussen.\nI weekendens afsluttende finaleløb måtte Jan Magnussen tage til takke med syvende startposition, mens Michael Markussen slet ikke stillede til start grundet defekt motor. Det var i stedet rivalerne fra Massive Motorsport, som holdt i forreste række på gridden, men begge disse biler var efter få omgange sat tilbage i feltet.