H|CLASS™ E20 - HUSQVARNA VIKING®\nHome /Symaskiner / H|CLASS™ E20\nLad os starte på noget smukt\nAlle får lyst til at sy med HUSQVARNA VIKING® H|CLASS™ E20-symaskinen! Let anvendelige funktioner som fx et-trins knaphul og nem trådning plus ekstra tilbehør, gennemsnitsbrugerne får, hvad de har brug for, når de skal i gang.\nDette er en pålidelig maskine, der er klar til mange års kreativitet, og den er et “must" i dit hjem.\nNemt udvalg af sømme\n7 stk., ekstra tilbehør medfølger\nBlødt overtræk medfølger\n32 skove og praktiske sømme, inklusive nyttesømme, dekorative sømme og stretch-sømme.\nStinglængden kan justeres mellem 0 og 4 mm og stingbredden op til 5 mm.\nTrykfodstrykket kan justeres for at sikre de bedst mulige syresultater.\nEksklusivt svensk design.\nStandardtrykfod, Lynlåstrykfod, Satinsømstrykfod, Knaphulstrykfod, Quiltetrykfod, Stoppe-/broderitrykfod, Trykfod til usynlig oplægning, Skruetrækker, Opsprætter/ børste, Olieflaske, Pakke med nåle, Undertrådsspoler, Lineal, Filtskiver til\nStandardtrykfod, Lynlåstrykfod, Satinsømstrykfod, Knaphulstrykfod, Quiltetrykfod, Stoppe-/broderitrykfod, Trykfod til usynlig oplægning, Skruetrækker, Opsprætter/ børste, Olieflaske, Pakke med nåle, Undertrådsspoler, Lineal, Filtskiver til trådrulleholder (2x).\nDu vil undre dig over, hvordan du har klaret dig uden vores SEWING ADVISOR™, vores EXCLUSIVE SENSOR SYSTEM™ og knaphuller i perfekt balance!\nEMERALD™ 118 - En pålidelig symaskine, der er ideel til alle former for syning, med mange praktiske funktioner, som du vil sætte pris på.\nPatchworktrykfod 1/4" - Sy et perfekt 1/4" sømmerum. De røde markeringer 1/4" og 1/8" er vendepunkter foran og bag ved nålen. Ligesøm, stinglængde 2,0–2,5.


Beast er Changelings hvor deres fe-side er formet som dyr og derfor skriver de kontrakter med Klo og Tand. Det er gennem disse kontrakter Beast får mulighed for at komme i tættere kontakt med deres dyriske fe-side. Det giver dem mulighed for at kontrollere, tale og blive et med specifikke dyr, gør det muligt for dem at trække på evner fra dyr, om det så er byttedyrets evne til at stikke af eller rovdyrets forstærkede lugtesans til bedre at kunne finde byttet.\nDarklings er Changelings af mørket så selvfølgelig er det med dette de skriver deres kontrakter og trækker deres evner fra. De skriver kontrakter med mørket for at få dette til at beskytte og styrke dem. Mørke bruges til at skjule Darklingen, til at fremkalde rædsel i dødelige og andre effekter knyttet til mørket, natten og skrækken ved en spøgelseshistorie der er blevet til virkelighed.\nElementals er Changelings formet og bygget af rå naturkraft og elementer, det er deres kontrakt med deres element der gør dem til hvad de er. Det sætter dem i forbindelse med deres element, giver dem mulighed for at styre elementet og til at påkalde elementet og få det til at beskytte sig.\nFairest er de skønneste i landet og de ved det, mange vil mene at de er det tætteste på De Sande af alle seemings. Måske er det derfor at de skriver kontrakter med hovmod/forfængelighed, det giver dem i hvert fald evnen til at forstærke deres naturlige skønhed, forblinde selv deres største fjender, tryllebinde deres publikum og gøre det muligt at vise dødelige deres sande fe-skønhed.\nOgres er de største og de stærkeste af Changelings formet af deres Skaber til at kunne give og modtage skade. Det kræver både styrke og modstand og derfor skriver de kontrakter med Sten. De trækker på Sten for at få mere styrke, for ikke at knække i en kamp og for at ikke at lade sig mærke med slagene. Det er simple men effektive kontrakter der skrives mellem Ogres og Sten.\nWizened de vise og snedige håndværkere fra Arcadia, der er kilden til de mange eventyr om hjælpsomme fe-folk, er velsignede med muligheden for at skrive kontrakter med Kreationer. Det gør dem i stand til at skabe, reparere og forstå genstande, at skabe forbindelse med de døde ting på en måde som nærmest gør dem levende, så levende at man næsten kan tale med dem.


Stor Boremusling (Zirfaea crispata) - Naturbasen\nDansk: Stor Boremusling\nLatin: Zirfaea crispata\nRiger / Dyreriget / Muslinger / Euheterodonta Incertae sedis / Boremuslinger / Stor Boremusling\n: Stor - op til 10 cm, aflangt ovale-kantede skaller med tilspidset forende og let afrundet-afskåret bagende. Skallerne er så stærkt hvælvede, at kanterne ikke mødes. I stedet gaber de både fortil (plads til muslingens kraftige fod) og bagtil (plads til muslingens ånderør). Skallens yderside er delt i to af en dyb fure, der løber på skrå fra umbo og bagud. Foran furen er skallen forsynet med kraftige radiære ribber, der er besat med torne. Bag furen er skallen relativt glat. På indersiden af skallen, lige under umbo, sidder en lang smal kalkpind. Her har fodens muskler siddet fasthæftet.\n: Den store boremuslings udseende er så specielt, at den ikke kan forveksles med andre muslinger. De andre danske boremuslinger er væsentligt mere regelmæssige i formen.\n: Vidt udbredt i Danmark fra Nordsøen og ned gennem Kattegat til den vestlige Østersø.\n: Den levende musling ses meget sjældent, da den foretrækker dybder på et et par meter ellere mere, men skallerne kan af og til ses skyllet op på kysten, specielt i Vestjylland.\naf Stor Boremusling baseret på Naturbasens observationer:\n: Boremuslinger borer sig ned i kridtlag, stift ler eller ind i træ, ved hjælp af sine skaller. Skallerne er ikke forbundet med et hængsel, så de kan bevæges i forhold til hinanden. Ved at rokke dem frem og tilbage, virker de som to hvælvede file, der langsomt rasper et cirkulært hul i det materiale muslingen var valgt. Muslingen skaller vokser i takt med, at den borer sig længere ind, så den kan ikke forlade hullet igen. Hulllet virker som beskyttelse mod rovdyr. Muslingen lever af plankton, som den filtrer fra det vand, den suger ind og ud gennem sine ånderør.\n: Foretrækker hårde bundmaterialer, kridt, ler, tørvelag, træ og lignende, som den kan bore sig ind i.\nKøie, Kristiansen og Weitemeter: Havets dyr og planter, Gads Forlag 2000\nSkrevet af Lars Thomas d. 08-11-2006. Læst 3.905 gange. Naturbasens artsbeskrivelser skrives kollektivt af medlemmerne. Det betyder at også du kan redigere denne beskrivelse og dermed gøre den bedre.\n3. Kølet Sandmusling - Gari fervensis\n5. Almindelig Hjertemusling - Cerastoderma edule\n7. Tæppemusling - Venerupis corrugata\n8. Sværdskedemusling - Ensis ensis\n9. Østersømusling - Limecola balthica


"Soldage over Europa" - det lyder skønt.\nMen faktisk er der ikke tale om det egentlige vejr, men om det faktum at solceller vinder mere og mere indpas i byggerier rundt omkring - også i Hvidovre.\nI går kunne borgerne selv inspicere et stort ét af slagsen: Nemlig "solhuset" Store Hus i Avedøre Stationsby.\nAvedøre Fjernvarme og afdelingsbestyrelsen i Store Hus bød velkommen på taget for at høre nærmere om solenergiens potentiale og funktion.\nHuset blev i 2010 nomineret som et af EUs fem bedste energidemonstrationsprojekter for året 2009.\nPubliceret 13 May 2011 12:30


Søg i resultater 1-20 af 33.\nsøndag, 15. marts 2015, 17:50\nSå flot bliver GTA V i 4K\nVærsgo HerrMansen et stk nummer og adresse til NASA Public Communications Office NASA Headquarters Suite 5R30 Washington, DC 20546 (202) 358-0001 (Office) (202) 358-4338 (Fax)\nsøndag, 8. marts 2015, 15:06\nCiteret fra "Michael Hermansen" ASUS Strix larmer da ikke? Jeg har testet begge versioner af Strix kortet, og støj var ikke et problem.. PSU bør dog skiftes til SuperNova... Nu skriver jeg jo også at mit larmet ved 50% og når jeg siger larm, er det formeget vindstøj som jeg gider at høre på. og ved ca 50% havde fan en træls svag knurren. Man kan også høre ved den test jeg linker til, at der er en del vind støj på det asus kort. Men som sagt har jeg måske været uheldig med mit Asus GTX 970 strix...\nlørdag, 7. marts 2015, 17:38\nSer fornuftig ud, det eneste jeg ville udskifte er dit asus gtx 970 med et evt. Msi gtx 970, fordi det asus 970 strix jeg havde, larmet for meget, måske har jeg været uheldig. Jeg har så fået et msi 980 i stedet for. Tjek den her test ud https://www.youtube.com/watch?v=wmiVf9cmA9I\nsøndag, 1. marts 2015, 14:46\nHalf-Life 3 måske annonceret\nDammm det var da også på tide\nHar selv købt denne her http://www.proshop.dk/Printer/HP-Officej…CFY_MtAodGHsAtA Damm den er god + 3 års garanti og afhentning hvis den går i stykker. Den fylder lidt, så han man pladsen så er det kanon, og så er den billig i patron. Har skrevet en masse ud (sort) og kan næsten ikke se det på den sorte patron der fulgte med\nonsdag, 25. februar 2015, 13:07\nSælges: Targus Drifter II 17” Blærbar rygsæk\nHar denne Rygsæk til Blærbar 17" den er som ny Targus Drifter Backpack er en særdeles stærk og holdbar taske, der er beregnet til at transportere og beskytte bærbare computere med op til 17" skærmstørrelse med masser af plads og mange lommer til opbevaring af dine ejendele. En polstret computerlomme opbevarer enheden sikkert og separat fra andre ting, og hovedafsnittet, der kan udvides, indeholder en skillevæg og en netlomme til tilbehør. Bag det forstærkede håndtag er der en anti-ridse lomme, d...\ntirsdag, 24. februar 2015, 12:25\nRygtede hardwarekrav ude til The Division\nDet ser godt ud, håber bare ikke der er formeget konsol i det\nsøndag, 22. februar 2015, 10:43\nSamsung EVO 840 får endnu et fix mod sine læseproblemer\nMin 500 gb har ikke mistet hastighed af betydning, og køber gerne samsung igen\nlørdag, 21. februar 2015, 19:33\nVurderes: ASUS VG278HE 144Hz mulig salg\nSælger måske denne skærm hvis prisen er rigtig. Hvad kan den gå for. Den er købt 22-01-2014 kvittering havdes men ingen kasse, ingen pixel fejl og ingen skrammer Befinder sig pr 7080 Børkop\nlørdag, 21. februar 2015, 18:23\nNVIDIA ramt af søgsmål grundet GTX 970 skandalen\nDying light er pt det fedeste zombi spil der er lavet til dato, vi er et par stykker der spiller sammen\nlørdag, 21. februar 2015, 12:21\nSyntes det er fint hvis nvidia kan få en over nakken. Sidder selv med et 970 men har valgt at beholde fordi jeg syntes det er for dyrt at gå op i 980, og jeg spiller kun 1080.\nfredag, 20. februar 2015, 08:49\nEn lille update. Fedt kabinet, fan er sat til på bundkortet, da der ikke er en blæserstyring på kabinettet. De 2 i front køre 500 rpm den bagerste køre 700 rpm og det er ganske lydløs. Mit Asus Strix 970 ved hård belastning, opnår en temp på 71c og fan køre ca 44% på kortet, det kan jeg høre ganske svagt. Cpu ligger på 70c ved Prime95 Fedt og gennemført kabinet, slf vil der altid lige være noget der kunne være anderledes, men jeg syntes det er så godt som gennemført, samtidig er det et flot og s...\nonsdag, 18. februar 2015, 23:23\n2.5" Toshiba 320gb og Samsung 2gb ram til bærbar\nonsdag, 18. februar 2015, 23:22\nS:Compaq Presario CQ57-205SO notebook pc HP cq57-205so\nonsdag, 18. februar 2015, 09:35\nS: Asus 980 strix\nByt med 970 strix?\ntirsdag, 17. februar 2015, 20:47\nSælges.SilverStone Fortress FT02B\nmandag, 16. februar 2015, 23:24\nMåske har du bøjet en eller flere pinds, ud med cpu og tjæk\nmandag, 16. februar 2015, 18:43\nHBO 400 køb nu 400 ;-)\nmandag, 16. februar 2015, 13:17\nsøger billig mobil til min datter. (fundet)\nHvad havde du tænkt dig af pris ??? Gratis evt?? Fordi de står ellers til 400-500kr\nsøndag, 15. februar 2015, 16:28\nNedsætte støj fra computer\nCiteret fra "Gertsen" Hvordan kan det være du selv vil skifte dit ud? Vil prøve noget andet, og vil havde et mindre kabinet fordi jeg står og skal til at flytte.\nHjælp til Overclocking af 6600k til en begynder. (1366)


Australiere har også kik på IMF-posten | Erhverv | fyens.dk\nPubliceret 26. maj 2011 kl. 08:05\nAustraliens tidligere premierminister Paul Keating og landets tidligere finansminister Peter Costello er begge interesseret i posten som øverste chef for Den Internationale Valutafond (IMF), skriver australske medier torsdag.\nFrankrigs finansminister, Christine Lagarde, er spidskandidat til den magtfulde post, der er blevet ledig efter at hendes landsmand Dominique Strauss-Kahn er trådt tilbage som IMF-chef efter voldtægtsanklager mod ham. Lagarde har bred opbakning fra de europæiske lande.\nOplysningen om, at Keating og Costello er interesserede i posten kommer samtidig med, at en række økonomiske sværvægtere uden for Europa er begyndt at kritisere den "forældede uskrevne regel" om, at IMF skal ledes af en europæer.\nAustralien har gjort det klart, at man mener, at IMF's omdømme vil lide skade, hvis verdenssamfundet endnu en gang får den opfattelse, at organisation udpeger en chef på baggrund af vedkommendes nationalitet snarere end hans eller hendes kvalifikationer.\nAvisen Sydney Morning Herald skriver, at Keating vil stille op, hvis Australiens finansminister Wayne Swan beder ham om det. Keating var Australiens finansminister under premierminister Bob Hawke inden han selv blev regeringschef fra 1991 til 1996.\n- Det er det eneste job, der ville interessere ham, citerer avisen en, der står Keating nært, for at sige.\nCostello, som var finansminister fra 1996 til 2007 har endnu ikke officielt erklæret sig som kandidat, men går stærkt ind for at bryde det monopol, europæerne har haft på IMF-topposten siden 1946.\n- Australien bør stå i spidsen for bestræbelserne på at sikre, at nationer uden for Europa får repræsentativ indflydelse i IMF og at IMF reformeres så at organisationen afspejler verden i det 21. århundrede snarere end verden af 1946, siger han.


Suger cum fra hans pik - happydiwali99.com\nSuger cum fra hans pik\nEndnu et eksempel p, at kvinder er uskyldige ofre, som skal hjlpes, mens mnd bare er nogle dumme svin, der skal kriminaliseres. Sre gammeldags i virkeligheden. Er stjleren ikke lige s god som hleren. Mnd skal ogs hjlpes. Mnd der gr Sød dame med enorme hængende bryster sucks prostituerede kan ogs have haft det svrt i livet, og skal mske ikke straffes endnu mere, men hjlpes.\nMen hvis Suger cum fra hans pik kan respektere homoseksuelle og lesbiskes ret til at fungere p lige fod blandt os andre heteroseksuelle i samfundet, ja, s har voksne mennesker som Sus Luder og hendes kollegaer rundt om i landet, Suger cum fra hans pik sandhed ogs lov til at modtage den samme menneskelige forstelse og respekt, nr de nu frivilligt har valgt at leve af deres krop gennem levering af sexydelser.\nJeg synes, at det er en interessant debat og jeg kan sagtens se, hvad FRANSEN fx siger: At selvom vi mener dette kun er et andedams-sprgsml, s kan vi ikke udelukke det globale aspekt af det. At vi ikke kan vre bekendt ikke at tnke globalt. Men gr vi ikke allerede det. Trafficking er forbudt. Om det s vil hjlpe at kriminalisere kunderne, er vi jo ikke en gang enige om, vil hjlpe.\nKJ, som replik til din kommentar 2135 kan jeg kun oprigtigt sige, at jeg aldrig nogensinde har kbt mig til sex hos nogen som helst professionel luder i mit liv. Men jeg har brugt tusindvis af kroner i nattelivet p sjusser til flotte kvinder, der s endte med at give mig narrefisse klokken 05.\n00 om morgenen. Dt kunne vre meget interessant at lave et blogindlg om. Jeg kender da godt til at den lille hvn i det store karmiske regnskab, der kan g ud over en sagesls person (mand), hvis anden mand har Suger cum fra hans pik en mere end bare almindeligt af men at st en hel aften p en bar og ende som hende der narrer gr kvinder det.\nEller er det mndene, der narrer sig selv. Hvis man kan acceptere homoseksuelle og lesbiske menneskers krav om, at de skal have de samme juridiske rettigheder som heteroseksuelle, s m det i lighedens og retfrdighedens navn ogs vre rimeligt, at kvinder har ret til at bestemme, om de vil slge deres krop som professionelle ludere mod kontant betaling fra sexhungrende mnd. Det traditionelle gteskab mellem vi mnd og kvinder har mske udspillet sin rolle som brende familieform hos de f.\nMen trods alt ikke hos det store flertal af borgere, der stadig betragter parforholdet mellem hankn og hunkn som helt i overensstemmelse med naturens orden. Tja, det er absolut en god pointe i debatten fra blogredaktrens side, nr vi taler om individets frie ret Suger cum fra hans pik den retsskafne moralisme i et land, der som den frste nation i verden frigav pornografien i 1969.\nNemlig hvor vi skal finde os selv i al dette som Camilla noterer som et sprgsml i sin kommentar 2150.\nI min hjerne analyserer jeg altid grundigt meningen og dybden bag dine indlg liges de vrige debattrer inden jeg sender min egne korte som lange kommentarer ind p bloggen, som jeg godt kan bruge mske en time p at redigere inden afsendelsen. Jeg tror at Dreng og mand spanking homoseksuelle sex mennesker, og mske isr kvinder, er meget Suger cum fra hans pik omkring det her.\nMin egen automatreaktion er netop at forbyde det hele, fordi jeg synes det er forkert at sex bliver forbundet med penge. At man som kvinde skal bne sin krop for en mand, hun ikke elsker, fler for m. Men det er min helt egen irrationelle flelse, som jeg ved, jeg ikke kan Suger cum fra hans pik til meget, og ikke vidner om en srlig stor benhed for at mine medmennesker kunne tnke sig at leve deres liv Suger cum fra hans pik en anden mde end jeg kunne.\nBans med at sikre en stabil drift blev opnet til fulde. Men derudover blev der ogs stillet skarpt p konomicentrets interne processer. Med afst i et velafprvet metodeapparat og analysevrktjer havde konsulenten Drenge homofile pissing og spanking og dreng p at skabe transparens, optimere processer og dokumentere arbejdsprocesser.\nTrre borgere var nsket. Langtfra alle inkontinente borgere i Snderborg Kommune fik tidligere den hjlp, de havde krav p. Det har to fuldtidsansatte kontinenssygeplejersker nu lavet om p til Suger cum fra hans pik for borgerne og kommunens budget. udover at sikre driften og lfte bde kunde- og medarbejdertilfredsheden fik vi ogs effektiviseret Spændt stud kriller sexet clit strammet op, hvor der var behov for det.\nDa Snderborg Kommune har mere end fordoblet sit indbyggertal pga. strukturreformen i 2007, findes der ingen sammenlignelige tal. ;ik er dog, at kommunen med sine 76.\n000 indbyggere i dag har udredt 1. 800 borgere. Kommunen bruger 1,5 mio. p bleer Suger cum fra hans pik 1,5 mio. p urinposer og katetre. Jeg deler hermed min frste oplevelse med frz sex, som fandt sted i et solcenter. For mig var det en speciel oplevelse, der fik mig til at indse, Suger cum fra hans pik sex ikke ndvendigvis hns at foreg indenfor hjemmets fire vgge, selvom det endte en smule akavet.\nStraks efter bankede det p dren. Selvom han holdt mig hrdt for munden, var vi afslret. Der var ingen af os, der sagde noget, far en stemme udenfor spurgte Er alt i orden?. Hnden for min mund blev fjernet og jeg sukkede dybt.\nDet bankede p dren igen. Hvad skulle jeg gre. Ville de mon tilkalde politiet. Impulsivt farede jeg op og bnede dren p klem. Mit blik mdte et pigeansigt p den anden side.


Brystforstørende operation på Møn – Bestil online i dag\nBrystforstørende operation Møn\nBrystforstørende operation på Møn? Vi har dannet os et overblik over mulighederne.\nHvis du lefter efter brystforstørende operation i Region Sjælland, så er du kommet til det rette sted. Der er en række muligheder i Møn, og generelt i Sjælland.\nMøn Brystforstørende operation\nStørstedelen af online varehuse frembyder i dag diverse muligheder for fragt. Den mest benyttede er nu om stunder afhentningssteder, hvor du kan afhente de købte varer på et valgfrit tidspunkt. Fragttypen er jo temmelig overkommelig, og desuden også den mindst kostelige leveringsløsning.\nDu burde på samme måde prøve at få ordren leveret hjem til din privatadresse eller til hvor du arbejder. Fragtformen er godt nok et hak mindre prisbillig, men derudover særligt fremkommelig. Den mindst kostelige form for levering af Brystforstørende operation i Møn kan ikke modsiges at være at du selv henter produkterne, som dog forudsætter at du befinder dig tæt på Brystforstørende operation i Møn e-shoppens lager.\nFragttiden er ekstremt bestemmende når du har brug for produkterne inden for kort tid, og i det øjemed er det naturligvis fornuftigt at man finder den forventede leveringstid ved den respektive vare.\nDe fleste Brystforstørende operation i Møn internet selskaber reklamerer med levering på næste hverdag på en lang række af deres varer, men som trods alt er betinget af at ordren placeres tidligere end et angivent tidspunkt, så at de har mulighed for at nå at få Brystforstørende operation i Møn pakket før lagerpersonalet drager hjemad.\nIndtil flere internet varehuse garanterer gratis fragt, men oftest er det så nødvendigt at man shopper for en konkret pris. Derudover kan man snuppe den prisbilligste leveringsform, der i mange tilfælde – om du bor nær Køge, Haderslev eller Bjerringbro – vil blive at få leveret din bestilling til en pakkeshop.\nDet har vist sig at være usædvanlig fremkommeligt for forbrugerne at vurdere prisniveauet på Brystforstørende operation i Møn på flere online shops, og så har en lang række netbutikker set sig nødsaget til at reducere priserne på deres varer – til babyer og børn, men også til voksne – betydeligt, og endda nogle gange præstere levering uden beregning.\nMen det kan trods alt være smart at kigge forbi nogle online firmaer efter Brystforstørende operation i Møn rabatkoder inden du gennemfører din bestilling, således at man er sikret at modtage den billigste pris.\nMan bør dog være klar over, at såfremt en online shop udbyder Brystforstørende operation i Møn til salg for en salgspris som virker hamrende favorabel, så kunne det mange gange være en varsel om en svindel internet forhandler. Køb med kort er heldigvis omfavnet af en lov, som passer på dig som kunde overfor uoprigtige butikker på nettet.\nGenerelt tilråder vi betalinger med kort eller mobilbetaling. Som alternativ burde du drage nytte af en afdragsløsning som for eksempel ViaBill, såfremt du tilstræber at klare beløbet af flere omgange.\nForinden nogen køber Brystforstørende operation i Møn i en netshop behøver de helt sikkert bese deres handelsaftale, men det er typisk ikke særlig sjovt.\nEt andet alternativ kunne være at bemærke om webshoppen er e-mærket medlem, eftersom det burde være en antydning af at internet forretningen retter sig efter de opstillede regler, foruden at e-firmaet en gang i mellem overværes af specialister som behersker lovgivningen. Det er en rigtig god genvej til en hjælpende hånd, når du møder besvær i forbindelse med din shopping.\nTilsvarende foreslår vi at kunden er obs på de mest vitale vedtægter der gælder for bestillingen, for eksempel den bytteret på Brystforstørende operation i Møn forretningen anvender. Her er det på samme måde vigtigt, at man stadigvæk beholder ens kvittering, så man altid vil kunne bevise sin shopping, om man er på gaveindkøb til en kvinde eller mand.\nTrustpilot fører til forholdsvis fine genveje til at eksaminere mange eksisterende konsumenters betragtninger og herved er det klogt, at du kigger på internet forhandlerens Brystforstørende operation i Møn bedømmelser forud for at du shopper.\nFacebook forærer dig også visse gode metoder til at få kendskab til netbutikkens troværdighed. Derudover ses nogle internet firmaer hvor man kan skrive en bedømmelse af deres købsoplevelse, hvilket ligeledes bør bruges til afvejning af kundetilfredsheden.\nVores website finansieres af annonceindtægter. Vi har et tæt samarbejde med en gruppe internet handler i form af at vi promoverer butikkernes tilbud, og høster honorar i tilfælde af at en bruger fra vores website fuldfører et indkøb.\nData vedrørende Brystforstørende operation i Møn og internet webshops værnes om rutinemæssigt, men vi kan ikke stilles ansvarlig for ændringer der potentielt er implementeret siden nyligste opdatering af hjemmesidens data.


Flyvende Leon Madsen har blikket rettet mod VM-medaljer | helsingordagblad.dk\nLeon Madsen og resten af det danske landshold ligger nummer tre efter lørdagens heats ved hold-VM. Foto: Sportxpress/Ritzau Scanpix\n16 okt. 2021 kl. 21:00\nDet danske speedwaylandshold er på jagt efter endnu et sæt medaljer ved hold-VM i denne weekend.\nSidste år blev det til bronze, og den bedrift skal gerne som minimum matches, når det hele skal afgøres i Manchester søndag.\nSådan lyder det fra Leon Madsen, der lørdag var topscorer - ikke bare for Danmark, men blandt alle kørere - da halvdelen af de indledende heats blev kørt.\n- Bronze vil være godkendt. Det kan vi godt være stolte af. Det er så tæt, og alt kan ske i en semifinale eller en finale, men vi skal have medaljer, sådan er det bare. Og helst guld, siger Madsen efter lørdagens heats.\nHer hjalp han Danmark til en foreløbig tredjeplads i stillingen ved at lave 21 af danskernes 29 point. Blandt andet ved at vinde i fire af Danmarks seks heats.\nMadsens makker, Mikkel Michelsen, døjede dog med at finde farten og bidrog kun med fem point. Derudover lavede tredjekører Mads Hansen tre point i det ene heat, han deltog i.\n- Det gik rigtig godt for mig. Mikkel havde nogle problemer, så vi skal lige evaluere og forhåbentlig forbedre det, Mikkel kæmpede med, så vi kan komme stærkere tilbage i morgen (søndag, red.), siger Leon Madsen.\n- Stemningen er rigtig positiv, og humøret er godt. Vi tror stadig på, at vi kan få nogle gode medaljer med hjem til Danmark.\nSøndag skal der køres lige så mange indledende heats, som der blev lørdag, inden medaljerne skal fordeles i en semifinale og finalen.\nNummer et i stillingen efter de indledende heats går direkte i finalen, mens nummer to og tre mødes i en semifinale om den sidste finaleplads.\nPolen har lagt sig i spidsen med 40 point og er godt på vej mod en finaleplads. Storbritannien har 30 point på andenpladsen.\nHold-VM køres anderledes end de klassiske mesterskaber. Landene dyster to og to mod hinanden i hvert heat, og pointsystemet er indrettet sådan, at det eksempelvis er bedre at blive nummer to og tre i et heat end nummer et og fire.\nVinderen af et heat får fire point, nummer to får tre point, nummer tre får to point, mens nummer fire må køre af banen uden point.\nDe seneste tre års vindere af hold-VM, Rusland, er ikke med i dette års finale.\nRusserne gik ikke videre fra semifinalerne i september, men stillede heller ikke op med stjernerne Artem Laguta og Emil Sayfutdinov, der henholdsvis blev nummer et og tre i dette års VM-serie.\nNordsjælland Håndbold tog igen point på udebane\nKampen er slut: Udligning mod FC Helsingør kort før tid


Dombe Resort i Jeju-do til Bedste Pris-garanti | Agoda.com\n1591, Hogeun-dong, Seogwipo-si,, Seogwipo, Jeju-do, Sydkorea, 63571 - Rigtig god placering - Se på kort\nVil du vide mere om Dombe Resort?\nFantastisk 8,2 (1487 anmeldelser)\nMere om Dombe Resort\nNår du besøger Jeju-do, så vil du rigtigt føle dig hjemme på Dombe Resort, der tilbyder kvalitetsovernatning og fantastisk service. Den livlige aktivitet i byens centrum ligger kun 5 km derfra. Med sin praktiske beliggenhed tilbyder dette hotel nem adgang til byens vigtigste seværdigheder.\nDombe Resort tilbyder fremragende service og et bredt udvalg af bekvemmeligheder og forpligter sig til at sikre sine gæster et så behageligt ophold som muligt. Dette hotels bedste faciliteter omfatter gratis trådløst internet på alle værelser, 24-timers vagter, taxiservice, kørestolsvenlig, døgnåben reception.\nAtmosfæren på Dombe Resort afspejles på hvert eneste værelse. fladskærms-TV, rengøringsmidler, tøjstativ, spejl, egen indgang er blot nogle af de faciliteter der kan findes på ejendommen. Uanset om du er fitnessentusiast eller blot ønsker at slappe af efter en lang dag, har du mulighed for at nyde fritidsfaciliteter i topklasse, som have. Hvis du søger komfortabel og bekvemmelig overnatning i Jeju-do, så er Dombe Resort dit hjem væk hjemmefra.\nHallasan Nationalpark - 15,02 km\nJeju Love Land - 23,65 km\nCheonjeyeon Waterfalls - 10,53 km\nJeongbang Waterfall - 3,82 km\nOedolgae Rock - 1,31 km\nVerden Muslingeskal Museum - 2,04 km\nJeju World Cup Stadion - 2,07 km\nSeogwipo Formation - 2,57 km\nSeogwipo Maeil Olle Marked - 3,2 km\nLee Joong Seop Gallery - 3,2 km\nYakchunsa Tempel - 7,56 km\nDonnaeko Resort - 8,22 km\nSoesokkak Flodmunding - 8,58 km\nAgoda Anmeldelser (20)Booking.com Anmeldelser (18)\nAlle slags rejsende (20)Par (4)Rejsende alene (5)Familie med små børn (2)Familie med store børn (6)Gruppe (3)\nJONGCHEOL fra Sydkorea\nbokyong fra Sydkorea\nSEHUN fra Sydkorea


Dear Diary - Dear Diary - Movellas\nDear Diary. Jeg er din nye ejer, Isabella Mari Julianna Sophie (udtales Sofi) Jacobsen, føbt... Præcis det samme. Men jeg ender forhåbenligt Isabella Mari Julianna Sophie (udtales Sofi) Nielsen, født Jacobsen. For Jakob skulle jo gerne fri til mig en dag, selvom vi nok lige skal blive kærester først. Og Jakob kan jo ikke tage mit navn og hedde Jakob Jacobsen, og hvis vi tog begge navne, ville det heller ikke blive for kønt. Desuden bryder jeg mig ikke om så mange navne, men det gør mine forældre åbenbart. Tænk at give en 3 mellemnavne! De må jo regne med, at jeg bliver gift med en kongelig. Tsk, som om Jakob er kongelig. Nu skriver jeg jo bare løs om folk du ikke kender, så lad mig fortælle lidt om Jakob. Hans fulde navn er Jakob Marcus Nielsen, er det ikke bare nuttet? Det er selvfølgelig et problem, da vi så ikke kan døbe vores børn Jacob, Marcus eller Niels. Og Marcus og Jakob var ellers mine to drenge kandidater, men jeg må indrømme, at det blev mine kandidater, da jeg mødte Jakob og hørte hans fulde navn. Jakob er 13 år (ligesom mig), går i 7.b sammen med mig, men sidder desværre bagerst i klassen og jeg forrest. Men det har nok noget at gøre med, at jeg ikke fulgte med i timerne, fordi jeg bare sad og kiggede på Jakob. Men seriøst, han har de sødeste øjne, den perfekte kyssemund - lige til at kysse og noget vildt lækkert, brunt hår, som matcher perfekt med hans hud, som har en let gylden farve. Han er bare min drømme mand, så ingen tvivl om at vi skal giftes! Du må ikke sige det til nogen, men jeg ved allerede hvilket tøj vi skal have på, hvilken kirke vi skal giftes i og hvor vi skal holde bryllupsfesten. Fandt det hele på google, men shhh, han skulle nødig blive skræmt! Der er selvfølgelig andre end Jakob i mit liv, jeg har en mor og en far, hvoraf det kun er min mor, der har et mellemnavn. Så jeg ved virkelig ikke hvorfor mig og mine søskende skal, have så mange? Min mor hedder Rosa Silje Jacobsen, født Jensen. Og min far hedder noget så kedeligt som Bo Jacobsen, lamt ikke?\nJeg er selvfølgelig ikke enebarn, selvom jeg nogengange ville ønske det. Jeg har en lillesøster, hun så mega cute ud da hun var lille. Men nu da hun er vokset op og lige fyldt 11, har jeg mine tvivl på om hun er et af guds børn eller djælvens. Min storebror, ja... Ham kan jeg ikke sige meget om, han er meget usocial og sidder altid på hans værelse, han har vidst nok en kæreste, som hedder noget så grimt som Gudrun Mogensen. Men far og mor ved intet om det, så du må ikke sladre, så dræber min storebror mig! Min storebror er forresten 17 år, snart 18. Ret underligt. Der er næsten 5 år mellem mig og min storebror, men kun 2 mellem mig og min lillesøster. Vildt irreterende, min lillesøster skal altid låne mit tøj, mine sko, mit makeup, mit ALT! Men kan jeg låne noget af min storesøster? NEJ, for jeg har ikke nogen!!! Min lillesøster hedder forresten Viola Katrine (Udtales Katrin) Milla Cecil Jacobsen. Og min storebror hedder Casper Emil Christopher Jacobsen. Hvad gi'r du mig? Kun to mellemnavne, den heldige skid!\nSom du nok har regnet ud, elsker min mor og far engelske navne. De var i England sommeren før de fødte min storebror og, der mødte de vidst en spåkone en shaman eller noget skørt i den stil. Og hun sagde, at England var godt for dem og det ville give dem held til at få et barn, men så skulle de også tage imod England med åbne arme. Min mor og far var overlykkelige, de havde vidst prøvet at blive gravid i flere år og nu ville de gøre, alt hvad de kunne for at tage imod England med åbne arme. De købte hundredevis af ting derovre og da min bror endelig kom var de vildt lykkelige. Da de gerne ville have flere børn, døbte de ham helt igennem engelsk. Men igen gik, der mange år før jeg kom, så de gav mig et til mellemnavn som var engelsk, fordi de gerne ville have endnu et barn. Og eftersom min lillesøster kom meget hurtigt, gav de hende lige så mange mellemnavne, fordi det med tre engelske mellemnavne så ud til at fungere. Dog valgte de Viola til fornavn, som et tegn til, at de ikke ville have flere børn. Jeg er ikke selv overtroisk, så jeg synes det er noget underligt noget. Men min mor bliver sur når jeg siger det, hun er vidst bange for at England, eller what-ever bliver sur og at der kommer til at ske noget med os børn. Endnu engang fis!\nDu hører mere fra mig imorgen, vi ses - Isabella :).


Jan Ifversen: Demokratisk tale i den franske revolution\nArtiklens URL: www.hum.au.dk/ckulturf/pages/publications/ji/demokratisk_tale.htm\nThis is the electronic version of Jan Ifversen: "Demokratisk tale i den franske revolution". Working Paper no. 49-97, Centre for Cultural Resarch, University of Aarhus.\nPublished electronically: February 18, 1998\n©1998 Jan Ifversen. All rights reserved. This text may be copied freely and distributed either electronically or in printed form under the following conditions. You may not copy or distribute it in any other fashion without express written permission from me. Otherwise I encourage you to share this work widely and to link freely to it.\nDemokratisk tale i den franske revolution*\nI min afhandling Om magt, demokrati og diskurs har jeg dels søgt at belyse den politiske tales generelle betydning i opkomsten af det moderne demokrati med den franske revolution 1789-1799, dels søgt at opstille en model til analyse af forskellige typer af demokratisk, politisk tale i den franske revolution. Bedømmelsesudvalget har bedt mig om at anvende denne model i analysen af ægte, politiske taler fra revolutionen. Jeg har valgt at analysere tre taler, der illustrerer hver sin type. Analysen er således eksemplarisk. Den skal demonstrere forskelle og dermed understøtte min hypotese om, at der i revolutionen kan afdækkes tre hovedtyper af demokratisk, politisk tale.\nInden jeg går i gang med selve analysen, er jeg nød til at sige lidt, om de generelle forudsætninger for analysen af demokratisk, politisk tale i den franske revolution. Den første forudsætning er, at den demokratiske, politiske tale må betragtes i lyset af en grundlæggende, demokratisk omformning af den symbolske magt i samfundet. Ved symbolsk magt forstår jeg den status og position, der gør det muligt for en politisk magthaver at udøve magt på legitim vis. For at han kan det, må hans magt være forbundet med en symbolsk fremstilling af magten over samfundet. I den demokratiske revolution - som udkrystalliseres i, hvad vi traditionelt betegner den franske revolution - finder en demokratisk forandring af den symbolske magt sted. Forandringen sker fra en religiøst funderet, inkarneret, kropsliggjort magt (hvor magthaverens korpus har en symbolsk funktion) til en tom og 'meningsløs' magt (et udtryk jeg har fra Claude Lefort). Magten er uden krop og uden forudgiven mening. Forandringen kan formuleres som en overgang fra magtens tale til talens magt. I magtens tale fremstår magten først og fremmest i kraft af dens ikke-verbale statur (f.eks. i ceremonier og rituelle iscenesættelser), mens magten i talens magt kun fremstår i talen. Tales der ikke, ophører den symbolske magt. I demokratiet kan magthaveren (eller rettere magthaverne) kun konstituere og udøve deres magt gennem talen. Derfor vil magtudøvelsen (eller politikken, om man vil) i demokratiet tage form af et spil om og med sproget. På den ene side etableres der et demokratisk spil om magten. Men på den anden side er magten permanent på spil i demokratiet. Demokrati betegner således ikke kun et system eller et regelsæt, men en vedvarende proces, en selvbearbejdning.\nDen anden forudsætning er, at talens magt i demokratiet kan analyseres i en række grundformer, som etableres i den demokratiske revolution. Den første af disse angår den symbolske magt. Talen bliver politisk ved at handle om magt. Omtale af magt foregår i en diskursiv iscenesættelse af den symbolske magt, dvs. det sted hvorfra der tales. Dette forhold betegner jeg som den legitimerende funktion. Al politisk magtudøvelse er underlagt en legitimation. Men den demokratiske tale er desuden underlagt en repræsenterende funktion. Det er den anden grundform. Eftersom den symbolske magt i demokratiet fremstår som tom, kan taleren (gennem sin tale) kun italesætte et repræsentationsforhold. Det indebærer en markering af et skel mellem talens sted og magtens sted. Den legitimerende og den repræsenterende funktion virker i talen som en iscenesættelse. Herved forstår jeg etableringen af en scene for talens magt, en politisk scene. Men talens magt handler også på et mere konkret niveau om at få magt, dvs. at påvirke, at overbevise. Denne tredie form betegner jeg som den retoriske funktion. Taleren må markere sin tale i forhold til andre talere og tilhørerere med henblik på at overbevise om sit budskab. Denne sidste funktion benævnes i den klassiske retorik som partitalen eller den deliberative tale.\nDe nævnte grundformer eller funktioner, den legitimerende, den repræsenterende og den retoriske, antyder blot, hvorledes jeg generelt forstår den demokratiske, politiske tale. For at kunne analysere demokratiet og politikken i talen må man ty til de formelle forhold omkring sprog og tale. Jeg har i afhandlingen valgt tre analysestrategier hertil: en diskursanalytisk, en begrebshistorisk og en retorisk-pragmatisk. De tre strategier anvendes på to niveauer: et makroanalytisk og et mikroanalytisk. På makroniveau analyseres det taleunivers, der omgiver og indrammer de enkelte taler (en diskursiv formation, et semantisk felt, makrofunktioner). På mikroniveau er perspektivet de enkelte taler. Her undersøges det, hvordan den enkelte taler manøvrer inden for det taleunivers, der samtidig repræsenteres i talen. I dag skal jeg alene operere på mikroniveau. Det er imidlertid en vigtig forudsætning for min analyse, at den enkelte tale kun kan analyseres i relation til et taleunivers. Ingen taler begynder fra et nulpunkt.\nDiskursanalysen, som den er udviklet af Michel Foucault, peger på en række forskellige dimensioner i organiseringen af diskurser. Her vil jeg nøjes med at fokusere på forholdet omkring udsigelsen (de sproglige markeringer, der demonstrerer at der tales). Fremhævelsen af udsigelsen skal tjene til at afdække, hvad jeg betegner som talens scenografi. I talen iscenesættes både personer, tid og sted. Scenografien handler både om den konkrete kommunikationssituation (taleren taler f.eks. i nationalforsamlingen til de andre deputerede) og om den symbolske setting\nfor talen. Det er den symbolske setting, der markerer talen som politisk, demokratisk, parlamentarisk (talens legitimerende og repræsenterende funktion). Scenografien består både af de forskellige mulige positioner på scenen og af en spatial-temporal udformning af denne scene (betegnet som henholdsvis topografi og kronografi). Analysen af scenografien vil især fokusere på de deiktiske markeringer i talen, bl.a. gennem talens pronomenvalg.\nBegrebsanalysen koncentrerer sig om de konstituerende begreber eller nøglebegreberne i talens semantiske organisering. Grundlæggende drejer det sig om at afdække et politisk, demokratisk vokabularium, der samtidig aftegner en værdikode for talen. I centrum for begrebsanalysen står de såkaldte designatører, hvormed talens aktører betegnes (designatørerne spiller endvidere en vigtig rolle for de forskellige positioner i scenografien).\nI den retorisk-pragmatiske analyse undersøges overordnet talerens intention. Intentionen må både belyses i sammenhæng med den aktuelle kommunikationssituation og med de generelle funktioner, som jeg nævnte før. På det formelle niveau analyseres intentionen ud fra de dominerende talehandlinger i talen. I den forbindelse undersøges talens handlingssemantik (hvilket samtidig inddrager designatørerne).\nFra disse indledende betragtninger over analysens teoretiske og metodiske forudsætninger vil jeg gå over til at præsentere de tre typer demokratisk tale, som jeg mener, man kan rubricere syndfloden af politiske taler under den franske revolution i. Og det er en veritabel syndflod. Alene samlingen af de parlamentariske taler i perioden fra 1789 til 1794 fylder 100 tykke bind. Hertil kommer naturligvis taler fra det offentlige rum uden for parlamentet (klubber, sektioner m.v.) De tre typer skal betragtes som analysemodeller. De tre typer er:\n1) den åbne, konsensussøgende\n2) den konkurrerende\n3) den lukkende, antipluralistiske.\nTypologiseringen er foretaget efter talernes funktion. Man kan betragte disse funktioner som underfunktioner af de grundlæggende funktioner for talens magt i demokratiet. Den konsensussøgende tale har til funktion at skabe en enighed, et vi (af større eller mindre rækkevidde). Derfor kommer denne type nærmest de grundlæggende funktioner. Skabelsen af konsensus berører direkte spørgsmålet om legitimation. Den konkurrerende tale har til formål at markere sig selv eller en gruppe i forhold til en legitimationsfigur og i forhold til en anden gruppe. Denne type\nkan minde om den klassiske retoriks juridiske tale, hvis funktion er anklagen og forsvaret. Den antipluralistiske tale har til formål at bringe andres tale til ophør og sidste ende udviske talen. Det kan ske ved i talen at sløre repræsentationsforholdet og lade tingene tale for sig selv. Det sidste betegner jeg som den ideologiske funktion.\nDet er nu min tese, at forskellene mellem de tre typer kan fremdrages i analysen af henholdsvis scenografi, konceptuel organisering og dominerende talehandlinger. Jeg vil i det følgende analysere tre taler, der - hævder jeg - repræsenterer hver sin type. Det er klart, at en bestræbelse på at typologisere ikke kan basere sig på tre taler. De følgende analyser skal derfor kun ses som praktiske eksemplifikationer af mine analysemodeller, ikke som svar på, hvorledes det revolutionære ocean af taler var organiseret. Når jeg således udtaler mig om strukturerne i det omkringliggende taleunivers, kan det kun fremstå som påstande fra min side.\nDen konsensussøgende tale - tale af Mirabeau for de deputerede fra trediestanden 15. juni 1789. \nDen første tale, jeg vil se på, er fra revolutionens tidligste fase. Faktisk er den fra et tidspunkt, før man kan sige, at revolutionen er åbent erklæret. Den må ses, som et forspil til de egentligt revolutionære handlinger, hvorved de trediestandsdelegerede placerer sig som magthavere i en ny symbolsk konstruktion af magten. Denne tale bidrager til den nye konstruktion. Den er derfor i bogstavelig forstand en revolutionær tale. Den umiddelbare situation omkring talen er den, at de delegerede fra trediestanden (betegnelsen trediestand hører til det monarkistiske, politiske univers) er påbegyndt verifikationen af de delegeredes mandater uden deltagelse af repræsentanterne fra de to øvrige stænder ( i sig selv et første skridt i revolutionær retning). Problemet for trediestanden er, hvilken status de skal tilkende sig selv. Der foretages altså en direkte tematisering af repræsentationsforholdet. Denne tematisering ytrer sig som en diskussion om, hvad de trediestandsdelegerede skal betegne sig som. Det er selve betegnelsen, der står til diskussion. Mirabeaus tale den 15. juni er et indlæg i denne diskussion, der bringer alle de førende talere på banen.\nMirabeaus tale holdes altså i en ekstremt åben situation, hvor legitimationsforholdet på ingen måde er afklaret for trediestanden. På den ene side er der det tradtionelle legitimationsforhold, hvor kongen udfylder den symbolske magt. På\nden anden side er der med indkaldelsen af generalstænderforsamlingen åbnet op for en situation, hvor der kan diskuteres. Men hvad der kan diskuteres står ikke klart. I den situation griber de trediestandsdelegerede muligheden for at definere sig i en ny position. De skal med andre ord besvare spørgsmålet: Hvad er vi? De forskellige talere i diskussionen søger at besvare dette spørgsmål ved at finde den rette betegnelse. Formålet for dem alle er således at skabe enighed om, hvad vi overhovedet er. Denne enighed skal udgøre grundlaget for videre, revolutionære skridt. Den skal være rammen om besvarelsen af andre revolutionære spørgsmål så som: Hvad kan vi? Hvad skal vi med kongen? Spørgsmål, der tages op i løbet af sommeren 1789.\nUd fra den historiske situation omkring talen kan man således antage, at det konsensussøgende er en afgørende funktion. Endvidere står det klart, at den semantiske organisering af nøglebegreber har en fremtrædende plads, eftersom betegnelsen netop er temaet for talen. Svaret på spørgsmålet om, hvad vi skal betegne os som indbefatter afsøgningen af forskellige muligheder. Mirabeau skal i sin tale besvare dette spørgsmål. Formålet er at overbevise de forsamlede trediestandsdelegerede om, at betegnelsen repræsentanter for det franske folk (représentants du peuple français) er den rette. I sin argumentation herfor må han direkte berøre legitimations- og repræsentationsforholdet.\nMirabeaus tale er i min udgave udgave på 12 sider (ca.26.300 tegn). Heraf udgør en trediedel af talen et resolutionsforslag. Jeg har ikke medtaget dette forslag i analysen, da det må betragtes som en særlig tekst i talen. I analysen af talen vil jeg primært fokusere på scenografien og den konceptuelle organisering. Jeg kommer ikke ind på den retoriske bevægelse i talen, endsige den retoriske komposition af den. Gjorde man det, ville man kunne følge Mirabeaus tiltagende forstærkning af vi-positionen.\nI den scenografiske analyse vil jeg koncentrere mig om de forskellige aktuelle og symbolske positioner, som markeres i talen. Hverken topografi eller kronografi spiller en central rolle. Kronografien er ganske simpel. Omkring det deiktiske i dag indsættes en symbolsk tidsmarkering af fortid som "de barbariske århundreders gotiske undertrykkelse" (43,5) og en fremtid som "vores mål". I dag får derved en symbolsk placering mellem en negativ fortid og et fremtidigt endemål. Man kan måske sige, at vi her har en grundform af en revolutionær kronografi, hvor tiden er en mellemtid - et punkt mellem fra og til. I Mirabeaus tale har vi netop et punkt for tiden. Det afgørende er i dag. I analysen af den næste tale skal vi se, hvordan revolutionen kan få sin fortid. Topografien er direkte markeret af det deiktiske her (ici), der refererer til trediestandens mødested (la Salle de Ménus i Versailles). In-\ndirekte antydes en symbolsk topografi med henvisningen til France. Med sin betegnelse Peuple français markerer Mirabeau en interessant tilnærmelse mellem den symbolske position peuple og stedsmarkeringen France. (Det er denne tilnærmelse som i det politiske taleunivers får semantisk form med begrebet nation). Men det er værd at bemærke sig, at peuple er langt stærkere markeret end France i talen. Der optræder en række kvalitative bestemmelser af peuple, men ikke af France.\nTopografien er imidlertid underlagt markeringen af de aktuelle og symbolske positioner. Her betyder: vi-her i salen. Afgørende er ikke stedet France, men positionen peuple. De aktuelle positioner er naturligvis bestemt af kommunikationssituationen. En taler (jeg) taler til de tilstedeværende i salen (I/jer). Taleren kan vælge at markere udsigelsen (jeg-markering) og at inkludere andre i udsigelsen (vi/os). I analysen af scenografiens positioner undersøges jeg-markeringer, forskellige inklusionsgrader (hvem er vi?), markeringen af anden person. Endelig spiller en trediepart hyppigt med i taler. Trediepart eller tredieperson er en position uden for den direkte kommunikation. Det er den omtaltes position.\nI den konsensussøgende tale må man forvente en hyppig markering af inklusion mellem taler og tilhører. Hvis målet er at skabe enighed i salen , må en mulig uenighed så at sige placeres udenfor, hos en ekstern tredieperson. Det er da også Mirabeaus strategi at udpege en modstander, der befinder sig udenfor. Men inden modstanderen kan benævnes, må Mirabeau fremstille kommunikationens aktuelle positioner: jeg/I/vi. Talen indledes med stærk en jeg-markering, der på overfladen har til formål at betone det retoriske moment (jeg foreslår jer). Men de hyppige meta-kommentarer til egen-talen (af typen jeg havde nær sagt eller jeg behøver ikke at sige), der optræder gennem talen, forstærker markeringen af udsigelsespositionen. Disse markeringer tjener også til at understrege det åbne i situationen. Mirabeau må tage sin tale på sig og træde frem som enkeltperson, fordi en symbolsk udsigelsesposition ikke er til rådighed endnu. Han kan ikke legitimere sin egen tale ved at henvise til en symbolsk position, han kan tale på vegne af. Imidlertid kan hans tale heller ikke fremtræde som hans egen, private tale. Den kan med andre ord ikke være blottet for legitimation. Derfor må han henvise til en instans uden for sig selv. Den mest oplagte instans er det indledende vi, som skyder sig ind mellem jeg og jer/jeres (nous sommes prêts à sortir du cercle où votre sagesse s'est longtemps circonscrite, 42,10). Det vi, som introduceres, refererer til forsamlingen af trediestandsdelegerede. Sætningen introducerer både vi og jer. Dermed har vi fået etableret en retorisk grundfigur, hvor udsigeren kan veksle mellem at inkludere (jeg+jer=vi) og markere forskelle (jeg er ikke jer, vi er ikke jer). Inklu\nsionen anvendes til at befæste udsagnet. Typisk optræder vi med henvisning til det fælles projekt. En markering af forskellen mellem vi og I/jer (dvs. mellem første og anden person) kan derfor tjene til at påpege en divergens mellem, hvad vi er enige om, og hvad I vil ( f.eks. i konstruktionen vi bør have (...) jeres handlinger vil , 45,16-21), men oftere er formålet at minde andenperson om det fælles projekt, som udsigeren dækker sit eget projekt ind under (f.eks. i konstruktionen vi er alle her under disse betingelser (...) kan I ændre det i dag (45,32-35). Imidlertid er det karakteristisk for Mirabeaus tale, at markeringerne af forskellen mellem første og anden person er sjældne. Den dominerende position er vi.\nEftersom sigtet med Mirabeaus tale er at afklare, hvad vi er, må han række længere ud end det forsamlede vi. Han må aftegne de symbolske positioner, som giver vi ret til at handle. En stor del af talen er helliget fremstillingen af legitimationsfigurer. Interessant nok ledsages denne fremstilling af en sideløbende fremstilling af en modstanderfigur. I en scenografisk analyse er det centrale at bestemme, hvilke forbindelser der trækkes mellem de aktuelle udsigelsespositioner (jeg/vi/I) og de symbolske positioner. Denne analyse vil kunne udbygges med en begrebsanalyse af legitmationsfigurerne. Ikke mindst når man medtænker, at Mirabeaus sigte er at betegne disse. positioner. Lad os først se på, hvorledes han betegner de forskellige symbolske positioner.\nModstanderfiguren introduceres før den positive legitimationsfigur. Den præsenteres i et spændingsforhold til anden person (ceux qui avaient un grand intérêt à vous faire adopter de fausses mesures, 42,13. Figuren præsenteres først som en ubestemt tredie person, for kort efter at blive identificeret som de to stænder (42,24). Modstanderen fremstilles som en negativ aktant. Spændingsforholdet forstærkes således af, at modstanderen tilskrives handlinger (så som at bedrage, at tiltage sig magten). Modstanderens negative side pointeres gennem fremstillingen af en udfoldet negativ kode. Trediepersonen de (ils) knyttes til en veritabel opremsning af dårligdomme (anarki, ufornuft, opsplitning, egoisme, storhedsvanvid, korruption, grådighed, despotisme, jvf. 43, 28-44,1). Denne opremsning er i øvrigt et godt katalog over revolutionens negative vokabularium.). Bemærkelsesværdigt nok brydes denne opremsning med introduktionen af et vi, der forbindes med et af de positive nøglebegreber, nemlig Constitution (44,5). Vi får således en markant modsætning mellem det sidste modstanderforbundne begreb i opremsningen, despotisme og det vi-forbundne constitution. Gennem talen forstærkes den negative markering af modstanderen. Det sker i et vedvarende spændingsforhold med det positive vi. I slutningen af talen kondenseres dette spændingsforhold: Nous aurons\ncontre nous tous les antécedents, tous les usages, tout ce qui est, tout ce qui est consacré par les habitudes, tout ce qui est sous la garde puissante des préjugés et de l'aristocratie (53,1-5). Den negative kode sammenfattes i begrebet aristocratie, der let lader sig omforme til en designatør, les aristocrates. (Begrebet kommer til at spille en helt central rolle for det revolutionære taleunivers' fremstilling af en negativ designatørkode). I Mirabeaus tale markeres den negative aktant med designatøren ennemi, nos ennemis (53,14).\nFremstillingen af modstanderfiguren som en position i modsætning til vi, har naturligvis til formål at sammentømre det vi, talen er i færd med at etablere. Skellet mellem vi og modstanderen fastholdes konsekvent. På intet tidspunkt trænger modstanderen ind på anden person. Modstanderen penetrerer ikke den positive forbindelse mellem udsiger (jeg) og anden person. I øvrigt er markeringen af et spændingsforhold mellem anden person og modstander sjælden. Spændingsforholdet markeres først og fremmest mellem vi og modstander.\nKonstruktionen af et vi forudsætter positive legitimationsfigurer. Hovedparten af talen går med at fremstille sådanne figurer og forbinde dem med vi. De to vigtigste figurer er designatørerne le roi og le peuple. Omkring disse to figurer konstrueres betydninger. Figurerne fremstilles - kan man sige - i nøglebegreber, der strukturerer talens semantiske legitimationsfelt. (En makroanalyse ville vise, at disse begreber strukturerer et semantiske felt omkring det tidlige revolutionære taleunivers). Kongen introduceres først. Denne designatør udfylder en symbolsk position, der er forbundet med vi ved at give vi rammerne for at handle: nous sommes tous ici sous le mode de convocation que nous à donné le roi (45,32). Kongen fremstilles som en aktant gennem verber som constituer, appeller, convoquer, donner, refuser. Folket fremstilles dels i et underordningsforhold til kongen som hans folk (son peuple, 43,4), dels sideordnet (folket og kongen). Men aktanten peuple tilkendes ikke de samme handlinger som kongen: folket vil, folket kræver (45,11;14). Og det folket kræver, er materielle lettelser (45,12). Talen fremstiller således en assymetri mellem de to figurer. Kongen er i en position til at give beføjelser, folket er i en position til at kræve. Kongens position er symbolsk, fordi referencen hertil skaber mulighed for den aktuelle tale (i dag, som det understreges, 45,35). Men der tales ikke på vegne af kongen. Kongen optræder ikke som symbolsk udsiger. Forbindelsen mellem kongen og vi er fortid (kongen har givet). Kongen kan ganske vist nægte jer (vous refuser sa sanction, 45,13), men kun hvis I\nvælger den forkerte betegnelse. Kongen forbindes ikke med det vi, som talen fremstiller.\nDer tales heller ikke på vegne af folket. Hvordan kan det nu harmonere med, at vi ifølge Mirabeau skal betegnes repræsentanter for det franske folk? Et simpelt svar kunne være, at vi endnu ikke er konstituerede som repræsentanter og derfor ikke kan inkludere folket. Men det kunne også hænge sammen med, at Mirabeau i talen vil opretholde et skel mellem vi og folket. Kun et sted i talen lader han (indirekte) folket tale til os : N'allez pas croire que le peuple s'intéresse aux discussions metaphysiques qui nous ont agités jusqu'ici (45,4-5). Selv om folket fortrænger kongen som figur i den anden halvdel af talen, indsættes folket ikke i en symbolsk position. Når Mirabeau tematiserer repræsentationsforholdet, taler han om vos mandats og vos commettants. Og det vi, der optræder massivt i anden halvdel af talen (der forekommer et markant skifte fra vous til nous fra cirka midt i talen), henviser ikke til folket, men til forsamlingen (notre assemblée, som det siges, 47,21). Vi fremstilles som en enhed over for folket. Det understreges af slutreplikken i talen: lorsque le peuple sera relevé par nos efforts (53,25). Interessant nok er aktanten i talens afslutning selve betegnelsen: elle [la dénomination] abordera facilement le trône (53,9). Vi knyttes sammen med betegnelsen. Ved denne sammenknytning, som Mirabeau etablerer i talens afslutning (talens peroratio), konsolideres vi. Eller rettere så bliver vi til gennem selve handlingen at betegne. Betegnelsen gør, at "vi kan være det, som vi er": être ce que nous sommes (53,9). Dette udsagn opsummerer talens grundlæggende intention. Vi skal tage betegnelsen (prendre le titre, 53,5) for at blive det, vi er. Uden for dette betegnede vi står på den ene side vores fjender (nos ennemis, 53,9), og på den anden side folket.\nSet i en større revolutionshistorisk sammenhæng, er Mirabeaus tale et led i dannelsen af en parlamentarisk-demokratisk diskurs. Det vi, der skal betegnes, er det parlamentariske vi, som skal placeres i forhold til kongen (den traditionelle legitimationsfigur) og i forhold til folket (den nye figur). Det afgørende for den parlamentariske diskurs er at skabe et autonomt handlingsrum for parlamentet. Kongens handlinger placeres i en situation før betegnelsen (han har konstitueret, men vi betegner). Folket placeres i en ekstern position som objekt for vi (vi kan løfte folket). Selve repræsentationsforholdet reduceres i talen til et spørgsmål om at\nvælge en betegnelse. For Mirabeau er betegnelsen den ultimative, revolutionære handling. Derefter kan vi være, hvad vi er.\nTalen er konsensussøgende, fordi intentionen først og fremmest er at skabe en enighed over for de eksterne positioner (kongen, folket, fjenderne). Det er en vi-tale. Den har endvidere et didaktisk præg. Taleren fremtræder, og han fremtræder som den belærende. Den markerede udsiger er den, som viser vej. Den gennemgående talehandling er at fremstille (exposer). Men samtidig er fremstillingen knyttet til en opfordrende forpligtelse (hvis vi tager denne titel, så...53,6). Selve handlingssemantikken i talen udspiller sig mellem at konstituere sig (il faut nous constituer, 44,24) og at tage noget (dvs. noget som ikke er givet, prenons le titre). At konstituere og at tage markerer en omgivende demokratisk-revolutionær diskurs, hvor det revolutionære at tage har form af at konstituere.\nDen konkurrerende tale - tale af Robespierre i konventet 28. december 1792.\nDenne tale hører hjemme i revolutionens radikale fase. Kongen, Ludvig den sekstende, er blevet afsat i august 1792 og republikken udråbt i september. Udadtil er revolutionen truet af krigen med de øvrige europæiske stormagter, indadtil er en borgerkrig under opsejling. De fleste af de ledende revolutionære fra 1789 er sat ud af spillet. Nye folk er dukket op. De samler sig i grupperinger med betegnelser som girondiner, la Montagne (bjerget) og la plaine (sletten). I efteråret 1792 er konventet, som parlamentet nu hedder, især optaget af retssagen mod kongen. Robespierres tale indgår i diskussionen af denne retssag. I talen imødegår Robespierre et forslag fra girondineren Vergniaud om, at konventets eventuelle dom skal underkastes en folkeafstemning. Den radikale Robespierre skal med andre ord argumentere imod den mere moderate Vergnieauds forslag om at lade folket træffe den endelige beslutning. Denne for Robespierre akavede situation stiller store krav til hans retoriske evner.\nTalens retoriske funktion er således at overbevise de tilstedeværende konventsmedlemmer om ikke at tilslutte sig Vergniauds forslag. Den enighed, der skal etableres, går over en afvisning af en modpart i salen. Den polemiske form er, hævder jeg, et grundtræk ved den konkurrerende tale. Hvor den didaktiske form baserer sig på etableringen af en fælleshed mellem udsiger og tilhører, bygger den polemiske form på en skelnen mellem de enige og de uenige. Ganske vist skal der etableres en enighed. men det kan først ske, når de enige er udpeget. I den konkur\nrerende tale er udpegningen af grupper helt central. Man kan sige at udpegningen er den centrale talehandling. Udpegningen af en modstandergrupper modsvarer og legitimerer en selvudpegning som gruppe. Vi har med et politisk univers at gøre, hvor forskellige grupper (det, man senere skal kalde partier) tager form. Egengruppen må imidlertid legitimeres med henvisning til den demokratiske ramme, dvs. til folket/nationen. I det revolutionære univers sker denne legitimation ved at knytte en revolutionær historie til folket. I den konkurrerende tale må taleren derfor placere sin gruppe og modstandergruppen i forhold til folket og til den fælles revolutionære historie. Dermed skabes en langt mere kompleks scenografi end i den konsensussøgende tale.\nArgumentet i Robespierres tale er egentligt simpelt. Hvis en folkeafstemning gennemføres, vil revolutionens fjender manipulere folket til ikke at dømme kongen hårdt, lyder det. Men bag dette argument gemmer sig en anden intention, nemlig at bringe konventets diskussion om retssagen til ophør. Indirekte er temaet for talen at afsløre fjenden. Ligesom Mirabeaus tale havde konsensus som tema, har Robespierres tale konkurrencen som tema. De har således begge en en særlig refleksiv dimension i forhold til den typologi, jeg har opstillet.\nRobespierres tale er lang selv efter en revolutionær målestok. I den udgave, jeg anvender fylder den 16 1/2 side (ca. 43.860 tegn - kun lidt kortere end dette manus). Den indskriver sig i et diskursivt univers af fastetablerede legitimationsfigurer. Spørgsmålet, om hvem vi er, er blevet besvaret mange gange. Det spørgsmål, Robespierre stiller er snarere om,Vi er, hvem vi giver sig ud for. Talen indledes ganske vis med etableringen af en harmoni: je n'en suis pas moins convaincu, que nous sommes tous pénétrés d'une égale horreur pour le despotisme...(184,3-4). Denne harmoni afløses imidlertid ef en langt mere dominerende organisering af de aktuelle positioner: jeg erindrer jer om... Jeg er ikke, som i Mirabeaus tale blot en markering af den aktuelle udsigelse, men også en markering af en fortidig udsigelse. Jeg kommenterer ikke kun talen, men overskuer fortiden. Denne position har derfor et symbolsk moment. Denne langt stærkere markering af jeg modsvares af en stærkere markering af legitimationsfiguren, der introduceres tidligt i talen (184,25). Figuren betegnes med den vifte af designatører, som har vundet fodfæste i den revolutionære-demokratiske diskurs: La patrie, le grand peuple, la nation, le salut public. Jeg har desværre ikke tid til at gå ind i en begrebsanalyse af forholdet mellem de enkelte designatører i det semantiske felt omkring legitimationsfiguren i talen. De centrale koordinater i dette felt er la patrie og le peuple. Men to træk ved fremstillingen af figuren er værd at\nbemærke sig. For det første at den sættes direkte op over for repræsentanterne, der omtales som, dem der skylder la patrie hengivenhed (la dernière preuve de dévouement que les représentants du peuple doivent à la patrie, 184,24). Der etableres altså fra begyndelsen en skelnen mellem repræsentanternes position og la patrie. Det andet er, at legitimationsfigurens modbillede, den negative figur, så at sige er indskrevet. Den positive figur nævnes ikke uden sin modsætning, der typisk samles i betegnelsen la tyrannie (184,29) eller i designatøren le tyran som i syntagmet le tyran du peuple français (184,22), der sammenfatter indskrivningen af de to figurer. Folket omtales ikke uden fjenden. Det er altid defineret i forhold til fjenden. Denne manikæiske relation har rodfæstet sig i den revolutionære-demokratiske diskurs efter 1789.\nFolket/fædrelandet indtager straks en symbolsk position over de aktuelle positioner jeg-I. Det markeres ved at jeg-positionen (den aktuelle udsigelsesposition) nedtones. Jeg glider ind i den symbolske position. Tilbage står en relation mellem la patrie og andenpersonen, som det tydeligt fremgår af udsagnet: c'est la voix de la patrie allarmé qui vous presse...(185,7). I stedet for jeg hører andenpersonen fædrelandets stemme. Etableringen af denne forbindelse mellem den aktuelle udsiger og en symbolsk udsiger ledsages af en konkretisering af den negative figur. Hvis folket aktualiseres, så dukker fjenden også op. De symbolske positioner, folket og fjenden, og deres symbolske kamp kommer derved til at indramme den aktuelle kommunikationssituation. Konsekvensen er, at også fjenden er til stede. Det formuleres første gang som en mulighed: hvis ikke, I handler, så vil den dystre mistro, de brutale mistanker (la sombre défiance, les soupçons cruels) vækkes inden for denne forsamling (au sein de cette assemblée) (185,6). Denne deiksis følger umiddelbart efter omtalen af les ennemis de la liberté (185,5). Der skabes en forbindelse mellem denne forsamling og fjenden. Fjenden kan altså være til stede blandt jer. Her har vi første led i Robespierres retoriske strategi. Det drejer sig om at bringe andenpersonen i en position mellem de symbolske positioner, folket og fjenden. Denne mellemposition udfoldes ved at vende tilbage til et konsensuelt punkt, hvorfra vi var enige. Dette punkt i fortiden er enigheden om kongens forbrydelse. Igen etableres forbindelsen til enigheden ved det erindrende jeg. Viger andenpersonen fra dette punkt, sætter den sig op mod nationen: c'est à la nation elle-même que vous auriez fait le procès (185,29). Mellempositionen aftegnes\ngennem en fremstilling af den hypotetiske mulighed for at havne i fjendens position. Endnu har talen ikke placeret nogen dér.\nAftegningen af en mellemposition har ikke til formål at skabe rum for en divergerende mening. Tværtimod er Robespierres overordnede mål at gøre en sådan position umulig. Formålet med mellempositionen er at skabe usikkerhed om andenpersonens tilhørsforhold. Denne retoriske strategi kan aflæses i scenografiens differentiering af andenpersonen ved hjælp af fjendefiguren. Det ene led heri består i en omfattende fremstilling af en forbindelse mellem det forslag, Robespierre argumenterer imod (cette étrange opinion, 187,43), og den allestedsnærværende fjende (der skildres over, hvad der svarer til adskillige sider). Det afgørende er, at "dette besyndelige synspunkt" kan gøres gældende her (peut prévaloir ici, 187,42). Fjenden er altså til stede blandt jer. Derved er den andenperson, der optræder i talen, blevet splittet op. Usikkerheden omkring andenpersonen forstærkes af et gennemgående tema i talen om, at fjenden er skjult (les tyrans déguisés, 188,10), at fjenden optræder under dække af de positive betegenelser: ose cacher sous le nom de la souverainté du peuple (192,11). Fjenden skjuler sig altså under folkets ord. Når ordene bedrager, kan fjenden altså være til stede overalt også i det forslag, Robespierre argumenterer imod. Interessant nok rummer denne tematisering også et angreb på ordenes og diskussionens værdi. Som vi skal se, er det paradoksalt nok også et centralt tema i Robespierres tale.\nDifferentieringen af andenpersonen understøttes af den stadig mere markante fremstilling af jeg, som den der står over forsamlingen. Jeg optræder ganske vist stadig som et vi, men hver gang træder jeg op over for vi. Følgende udsagn er typisk for jegs opstigen: Je vois sa [la convention] dignité s'éclipsé à mesure que nous oblions cette énergie des maxismes républicaines pour nous égarer dans un dédale de chicanes inutiles et ridicules, et que nos orateurs font faire à la nation un nouveau cours de monarchie (187,21-25). Jeg er her den, der ser, den der afslører og afdækker. Mod slutningen af talen hedder det således: j'ai observé ce qui se passe autour de nous (196,25). Erindres det, at et tema i talen var, at ordene bedrager, så er det interessant at notere sig, hvorledes jeg forbindes til blikmetaforer (se, voire). Ikke kun jeg'et ser, også folket har et blik, som når der tales om, at fjenden fjerner os fra folkets blik (197,15). Den symbolske position kan\nbåde fremstilles som en tale (jvf. fædrelandets stemme) og et syn (folkets blik) svarende til, at jeg'et både taler og ser.\nJeg'ets overblik stabileres i forbindelsen til den symbolske position. Det kan ske ved at lade denne position træde frem som i udsagn af typen: nationens ære, det er... (l'honneur de la nation, c'est...., 187,16) eller indirekte ved en markering af relationen mellem jeg og positionen: jeg tvivler ikke på, at folket... (je ne doute pas que le peuple...193,6). Men jeg'ets overskuende position forstærkes også ved etableringen af en direkte dialog mellem jeg'et og folket og mellem jeg'et og fjenden.\nDen direkte dialog med den tilstedeværende fjende skal tjene til at fremme afsløringseffekten. Hvis man kan tale til fjenden, må den være her. Dialogen med fjenden tager form af jeg'ets direkte henvendelse til andenpersonen: je ne vois donc dans votre systême que le projet de détruire l'ouvrage du peuple et rallier les ennemis qu'il a vaincu (193,30). Denne henvendelse kommer pludseligt som en konklusion på den lange fortælling om den skjulte fjende. Indførelsen af en ny reference for andenpersonen (I=fjenden) bevirker, at andenpersonen både dækker en særlig (fjendtlig) gruppe i forsamlingen og tilhørerne i almindelighed. Det spørgsmål, taleren direkte kaster ud i forsamlingen, er: hvem er I? Denne aktuelle (nu ikke længere hypotetiske) opsplitning af andenpersonen er imidlertid blevet forberedt at en anden opsplitning, nemlig mellem et vi-alle i forsamlingen og vi-nogen-af-os.\nDenne sidste opsplitning er baseret på en sindrig kronografi. Talen etablerer allerede i indledningen en skelnen mellem et før og et nu inden for den revolutionære tid. Jeg'et erindrer andenpersonen om, hvad den allerede har gjort. Andenpersonen har allerede dømt kongen (je ne vous répéterai pas que Louis était déjà condamné...184,9). Dette blik på fortiden (un regard sur le passé, 185,35), som jeg'et retter, skal i udgangspunktet tjene til at forpligte tilhørerne på revolutionens forløb. Men samtidig skabes med henvisning til fortiden en skelnen mellem dem, som allerede havde ret den gang og dem, som tog fejl. Der henvises til et specifikt punkt i fortiden, nemlig til kongens mislykkede flugt i sommeren 1791, hvor alle var enige om at fordømme ham, og til kort tid efter (186,17), da det var blevet en forbrydelse at gøre det. Kun nogle enkelte krævede Louis (han omtales konsekvent ikke som konge) straffet, og de blev forfulgt, bandlyst og bagtalt. Disse få (en trop petit nombre, 186,24) er dem, som i dag for anden gang ønsker Louis straffet (ceux qui vous demandent aujourd'hui, pour la seconde fois...186,21). Denne første\nmarkering af en positiv gruppe afsluttes imidlertid med et inkluderende vi: sachons mettre à profit l'expérience de nos devanciers (186,30). Dem, som havde ret dengang, skal forenes med andenpersonen.\nAnden gang den positive gruppe markeres, er det som en egengruppe. Jeg'et forbinder sig altså med en gruppe. Det sker efter, at andenpersonen er blevet identificeret med en modstander. Igen anvendes en skelnen mellem et før og et nu. Men denne gang udpeges gruppen som et aktuelt vi, der står over for vous: Les jacobins n'etaient pas plus décriés à cette époque (...) qu'ils ne les ont aujourd'hui parmi vous. Alors nous étions des factieux, aujourd'hui nous sommes des agitateurs et des anarchistes (195,27-29). Vi inkluderer ikke længere andenpersonen, men talerens gruppe, der betegnes for første gang. Betegnelsen af egengruppen er en risikabel affære, fordi den revolutionære diskurs generelt ikke levner plads for denne position. Taleren risikerer beskyldninger for at være en fraktionsmager og anarkist (factieux et anarchistes), som Robespierre selv gør opmærksom på ved at lægge disse betegnelser i munden på modstanderen. Det er for at sikre sig mod sådanne beskyldninger, at taleren henviser til den revolutionære fortid. Vi-gruppen forbindes med en symbolsk tid. De aktuelle positioner indrammes af denne symbolske tid, revolutionen (la révolution toute entière, 194,40). Vi-gruppen kan have ret, fordi den har revolutionen med sig. Den taler på vegne af et fortløbende projekt, hvis enkelte epoker hænger sammen, jvf. la révolution toute entière), hvilket betyder, at fortidige handlinger vurderes efter en revolutionær fremtid. Folket/fædrelandet som symbolsk position suppleres dermed af en symbolsk tid, som jeg'et etablerer en privilegeret adgang til (jvf. jeg erindrer). På tilsvarende vis kan modstandergruppen i forsamlingen udpeges som fjende og dens fortidige handlinger dømmes kontrarevolutionære.\nDen udviklede kronografi er udtryk for flere ting. Først og fremmest den revolutionære dimension i den demokratiske tale. Revolutionen optræder som legitimationsfigur. Men samtidig markerer henvisningerne til den revolutionære tid, at de forskellige talere har en fortid til fælles, hvori de har fået deres plads. Talerne har hver deres forhistorie, som de må omgås. Robespierre er kendt som radikal og som jakobiner og må derfor i sine taler omgås dette image. Situationen er derfor ikke så plastisk som i 1789. Der eksisterer måske ikke deciderede politiske grupper, men der findes forhistorier eller diskurser, som indsnævrer talerens manøvrerum. Det er netop et karakteristisk træk ved den konkurrerende tale. Men konkurrencen\nforegår ikke mellem anerkendte grupper. Den enkeltes forhistorie må forbindes med den symbolske tid. Man kan sige, at konkurrencen ytrer sig som en kamp om at placere sig i denne tid og udelukke andre herfra.\nMen samtidig foregår konkurrencen også omkring den demokratiske legitimationsfigur, folket/fædrelandet. Den foregår som nævnt ved at etablere en privilegeret indgang til den symbolske position. I Robespierres tale iscenesættes denne indgang som en direkte dialog mellem udsiger og folket: Peuple malheureux! on se sert de tes vertus mêmes pour te perdre (197,1). Folket påkaldes som en øverste dommer over for fjenden (ils voudront bientôt nous arracher à tes regards, 197,15) og over for andenpersonen: doutez-vous de ce projet? (197,17). Det nous, som står over for ils og vous, fremstår som det rette vi; det, som andenpersonen må tilslutte sig.\nI talens sidste del fuldendes udpegningen af fjenden i forsamlingen (dem, som fjerner os fra folkets blik). Fjenden identificeres med modstanderens tale. Beviset på fjendens tilstedeværelse er selve diskussionen: vous en faut-il d'autres preuves que cette discussions? (197,24). Men tilhørerne kan ikke ånde lettet op af den grund. For fjenden er også de, der tier om kongen (ceux qui garde le silence (...) qui s'abstiennent surtout de prononcer leur opinions, (198,11). Mellen talen og tien er der kun vi-gruppens position. Det er derfor denne position, andenpersonen kan søge til. Ganske vist formuleres det i talen som en opfordring (unissons-nous pour sauver la patrie, 199,9). Men opfordringen ledsages i afslutningen af en indirekte trussel: ne veut-on éterniser ce procès que pour perpétuer les moyens de calomnier le peuple (200,13). Indirekte, fordi den forbliver henvendt til det ubestemte man. Det vi, som etableres i talens afslutning inkluderer således kun tilhørerne, for så vidt de tilslutter sig Robespierres gruppe-vi og derigennem ...folket.\nDen antipluralistiske tale - Adresse fra medlemmerne af det republikanske selskab i Tonnere, hvori de udtrykker deres indignation over mordet på borger Marat 23. juli 1793. \nDen antipluralistiske tales retoriske funktion er at eliminere konkurrencen og i sidste ende at erstatte talens magt med magtens tale. Den er demokratisk i den forstand, at den anvender den demokratiske diskurs' form. Den retoriske funktion udtrykkes i en iscenesat ophævelse af repræsentationsforholdet, dvs. en ophævelse af afstanden mellem talen og magtens sted. Det fremstilles sådan, at talen ikke er nogen persons tale. Denne fremstilling understøttes ef en ideologisering af talen. Herved forstår jeg en fremstilling af et imaginært univers - en fortælling om man vil - der begrunder udviskelsen af talen som nogens tale. Talens aktuelle positioner kan derved genopføres som aktanter i et imaginært univers, der overlejrer den faktiske kommunikationssituation. Et konkret krav kan da komme til at udspille sig i en historie om folkets heroiske kamp mod fjenden.\nJeg skal - ganske hurtigt - prøve at demonstrere disse træk i den førnævnte adresse fra det republikanske selskab i Tonnere. Det er ikke en tale i bogstavelig forstand, men en tekst, der kan være blevet læst op i konventet af et af medlemmerne af selskabet. Adressen har form af en opfordring til konventet om at pantheonisere Marat, der er blevet myrdet 10 dage forinden. Det er den formulerede intention. Men bagved denne ligger et krav om, at konventet forstærker indsatsen mod revolutionens fjender. Dette krav blev kort tid efter formuleret direkte som et krav om at sætte terroren på dagsordnen. Adressen er én blandt et stort antal, der i kølvandet på Marats død krævede en yderligere radikalisering af revolutionen. Disse adresser kom stort set alle fra de ekstra-parlamentariske organisationer (den såkaldte sans-culotte bevægelse), der skulle få stadig større politisk betydning i løbet af efteråret 1793.\nScenografien i adressen udtrykker på overfladen kommunikationssituationens aktuelle positioner. Der optræder et vi (det republikanske selskab), der henvender sig til et jer (repræsentanterne i konventet). Men det viser hurtigt, at vi rækker langt ud over selskabet. Vi er folket. Faktisk er dette vi nærmest givet på forhånd. Det skal ikke som i de to andre taler iscenesættes. Allerede det første vi antyder vi'ets rækkevidde: un fer liberticide nous a ravi votre digne collègue (153,4). Dette vi korresponderer med de symbolske positioner, som tegnes. Disse positioner udgøres af henholdsvis Marat og af la patrie. Marat - folkets ven - fremstilles som helten, der demaskerer forræderne (Marat démasque les traîtres, 153,19). Demaskeringstemaet indgår i den fortælling om et komplet, der indrammer de aktuelle positioner og krav. Komplotfortællingen binder vi og Marat sammen. Marats demaskering modsvares af et vi, der havde kendskab til komplottet: nous le savions, un grand complot se tramait contre la liberté (153,20). Det overskuende vi og Marat står over for repræsentanterne. Disse ser intet, gør intet i denne fortælling. Kun vi-folket handler. At repræsentanterne så at sige står uden for folket un-\nderstreges også af, at de underordnes byen, de befinder sig i: des conspirateur siègent encore à la convention nationale, dans le sein d'une ville, le berceau et le rempart de la révolution (153,9). Byen, dvs. Paris, symboliserer revolutionen over for repræsentanterne. Topografien omkring byen og kronografien omkring revolutionen løber sammen i betegnelsen sansculotter, der optræder som vores sanculotter, der er på højde med revolutionen (à la hauteur de la Révolution,153,33).\nFremstillingen af en skelnen mellem I-repræsentanter og vi-folket tjener til at delegitimere det institutionaliserede repræsentationsforhold. Denne antiparlamentarisme, der er typisk for den antipluralistiske tale, der taler fra et sted uden for parlamentet, fører imidlertid til, at selve repræsentationsforholdet forsvinder. Korrespondencen mellem udsigerpositionen og den symbolske postion, folket/fædrelandet, skal ikke iscenesættes. Den er forudsætningen for det krav, der rettes mod repræsentanterne. Det er således ikke blot det republikanske selskab i Tonnere, der kræver og opfordrer. Det er revolutionen og folket. Og opfordringen har karakter af en trussel. Adressen afsluttes ikke med en direkte trussel, men det kommer tæt på: Enfin que la loi fasse justice de tous les conspirateurs et nous dirons que vous avez bien mérité de la patrie (154,21-22). Den indirekte følgeslutning er, at repræsentanterne (vous) ikke har gjort sig fortjent til fædrelandet, hvis de ikke følger, hvad vi siger. I en anden adresse angående Marats død kan man finde et eksempel på en langt mere direkte formuleret trussel: Nous vous demandons justice, prompte et sevère; s'il en est autrement, nous vous abandonnons.à toute notre sensibilité, pesez- en les consequences (Adressen fra det folkelige selskab i Montauban, 24. juli 1793). Denne talehandling er typisk for den antipluralistiske tale. Også Robespierres tale indeholdt en indirekte trussel, men her påkaldes folket over for et vi. Folket er ikke dette vi. Derfor kan Robespierre sige: Peuple, epargne-nous (199,25) - skån os, kære folk. Måske vil I, mine tilhøre sige de samme. Derfor vil dette jeg standse her.\n* Denne tekst lå til grund for min licentiatforelæsning den 7. februar 1997 med titlen "En analyse af forskellige typer af demokratiske taler i den franske revolution".\n1 Premier et second discours sur la dénomination de l'Assemblée. Discours du 15 juin 1789, i Mirabeau: Discours. Édition établie par François Furet. Paris: Gallimard 1973, pp.41-53. Tallene i parentes henviser til sider og linier i de anvendte tekstudgaver af talerne. Alle understregninger er mine. Det samme gælder de oversættelserne til dansk, der gengives i noterne.\n2 [vi er rede til at overskride den cirkel, hvori jeres kløgt gennem lang tid har været omskrevet.]\n3 [de, som havde en interesse i at få jer til at antage falske forholdsregler]\n4 [Vi vil imod os have hele forhistorien, al sædvane, alt som er, alt som er beseglet af vanerne, alt som er under fordommenes og aristokratiets magtfulde beskyttelse]\n5 [vi er alle her under den indkaldelsesform, som kongen har givet os]\n6 [Tro ikke, at folket interesserer sig for de metafysiske diskussioner, som har bevæget os indtil nu]\n7 [Når folket vil have rejst sig i kraftt af vores anstrengelser]\n8 [den [betegnelsen] vil let kunne entre tronen]\n9 Séance du 28 décembre 1792 sur l'appel au peuple dans le jugement de Louis XVI. Second discours de Maximilien Robespierre, sur le jugement de Louis Capet, i OEuvres de Maximilien Robespierre. Tome IX: Discours (4e Partie). Septembre 1792-27 juillet 1793. Paris: PUF 1958, pp.183-200.\n10 [jeg er ikke mindre overbevist om, at vi alle er gennemtrængt af en identisk afsky for despotismen]\n11 [det sidste bevis på hengivenhed, som folkets repræsentanterne skylder fædrelandet]\n12[det er fædrelandets opskræmte stemme, som tilskynder jer...]\n13 [det er nationen selv, som I ville have ført sag mod]\n14 [vover at skjule under folkesuverænitetens navn]\n15 [Je ser dets [konventets] værdighed forsvinde, efterhånden som vi glemmer den energi, de republikanske læresætninger besidder og i stedet forvilder os i en labyrint af ubrugelige og latterlige chikanerier, og efterhånden som vores talere giver nationen en ny lektion i monarki]\n16 [jeg har observeret, hvad der sker rundt om os]\n17[jeg ser således ikke andet i jeres system end intentionen om at ødelægge folkets værk og slutte sig til den fjende, som det har besejret]\n18 [jeg skal ikke gentage for jer, at Louis allerede var dømt...]\n19 [lad os vide, at drage nytte af erfaringen fra vores forgængere]\n20 [Jakobinerne blev ikke mindre udskreget på den tid (...) en de er i dag blandt jer. Dengang var vi fraktionsmagere, i dag er vi uromagere og anarkister]\n21 [Ulykkelige folk! man udnytter selve dine dyder for at lede dig i fortabelse]\n22 [behøver I andre beviser herfor end denne diskussion]\n23 [de som tier (...) de som især afholder sig fra at udtale deres mening]\n24 [vil man ikke kun trække denne proces ud i det uendelige for i al evighed at kunne fortsætte med at bagtale folket]\n25 Adresse des membres de la société républicaine de Tonnere, par laquelle ils expriment leur indignation sur l'assassinat du citoyen Marat (23. juli 1793), i Hans Ulrich Gumbrecht: Funktionen parlamentarischer Rhetorik in der Französischen Revolution. München: Wilhelm Fink Verlag, 1978, pp.153-154.\n26 [et frihedsdræbende stål har bortrøvet os jeres ærværdige kollega]\n27 [vi vidste det, et stort komplot blev smedet mod friheden]\n28 [komplotmagere sidder endnu i konventet, i hjertet af en by, der er revolutionens vugge og forsvarsvold]\n29 [Må loven endelig behandle komplotmagerne efter fortjeneste, så vil vi sige, at I har gjort jer fortjent af fædrelandet]\n30 [Vi kræver øjeblikkelig og streng retfærdighed; hvis det bliver anderledes, overlader vi jer til alle vores følelser, mærk jer følgerne]


Inspirationslisten: Krimi for unge | KSHDKBØGER\nInspirationslisten: Krimi for unge\ndecember 4, 2018 december 5, 2018 ~ kshdk93\nSom bibliotekar er noget af det jeg bruger det meste af min tid på på arbejde at sætte ting i kontekst. At formidle litteratur og kultur i sammenhænge der giver mening for den låner jeg står overfor.\nDet er dog ikke altid det lykkedes, og denne omgang af “Inspirationslisten” er en omgang til mig selv, fordi jeg desværre gik fuldstændig blank da en ung pige på 15 spurgte efter krimi som ikke var alt for lange eller voksne, men stadig spændende og medrivende! Jeg har ikke selv læst alle bøgerne på listen, men heldigvis skal jeg som bibliotekar heller ikke have læst hele biblioteket, men bare kunne anbefale den rigtige bog på det rigtige tidspunkt!\n“En helt almindelig mandag eftermiddag mødes fem studerende på Bayview High til eftersidning: Brownyn, stræberen, som er på vej mod Yale og altid følger reglerne. Addy, skønheden, som har lagt sit liv i hænderne på sin kæreste. Nate, forbryderen, som er skolens lokale pusher. Cooper, stjernen, som er alle pigers drøm og skolens baseball-stjerne, og Simon, outsideren, som er manden bag skolens berygtede gossip-app.\n… men Simon kommer ikke ud af lokalet i live den mandag. Og tirsdag havde han planlagt at poste noget saftig sladder på sin app om de fire andre. Er én af de fire skyldige i Simons mord? Eller er morderen en helt anden?” – Carlsen.dk\nNår ingen kan høre dig skrige\n“Det er næsten et år siden, at Makani Young flyttede ind hos sin bedstemor langt ude på landet i Nebraska, og hun er stadig ved at finde sig til rette med sit nye liv. Og hun er stadig jaget af sin fortid i Hawaii.\nEn efter en bliver hendes medstuderende på byens lille high school myrdet i en række brutale drab, og imens politiet jagter morderen, breder uhyggen og usikkerheden sig, og Makani bliver tvunget til at forholde sig til sine egne mørke hemmeligheder.” Carlsen.dk\nDenne er nok en smule mere ovre i horror end i krimi, men den kommer nu med på listen alligevel.\nVi var løgnere.\n“Cadence og hendes familie holder familietræf hver sommer på deres private ø, Beechwood Island. De tre ældste fætre og kusiner driver rundt på øen sammen med vennen Gat, som Cadence en sommer forelsker sig voldsomt i.\nAlt virker som det rene idyl på den skønne ferieø, men under overfladen er familien anspændt: hvilken datter er favorit til at arve familiens smuldrende formue?\nDen sommer Cadence bliver 18 år gammel, har ferieritualet ændret sig. Ellers har hun. Hun har været ude for en ulykke, men hun kan ingenting huske. Alle er så stille omkring hende. Og hvorfor har bedstefar egentlig bygget et helt nyt hus?” – Saxo.com\nLink til min anmeldelse af bogen\nPosted in Inspirationslisten\n< Previous Instapost – Anmeldelse: Både og og hverken enten eller (Bog)\nNext > Instapost – Anmeldelse: The Witch Boy (Tegneserie)