3. Runde hvad er uddannelsesudvalgets medlemmer optaget af lige nu i relation til at være uddannere - Runde orientering om aktuelt fra medlemmer - PDF\nDownload "3. Runde hvad er uddannelsesudvalgets medlemmer optaget af lige nu i relation til at være uddannere - Runde orientering om aktuelt fra medlemmer"\n1 Dato & tid 9. marts Referent Afbud Deltagere Lisbeth Ahl Lykke Jensen, Birgitte Degenkolv, Ingrid Poulsen, Allan Kjær Andersen Bente Ourø Rørth, Anne-Marie Schrader, Anne Birch Grande, Helle Stang Traasdahl, Anne Regitze Lind-Holm, Ulla Rasmussen, Anne Mette Jørgensen, Melanie Clivaz, Helle Storm, Katia Dupret, Charlotte Engell Uddannelsesudvalg Sygeplejerskeuddannelsen Dagsorden 1. Kort orientering og up-date om aktiviteter (fakta-tal, strategi m.v.) i Institut for Sygepleje i 2015 og Mulighed for spørgsmål fra uddannelsesudvalget undervejs 2. Ny uddannelse (bilag) Bilagene er et procesoverblik med status over national proces med af bekendtgørelse, intern proces i Institut for Sygepleje med udarbejdelse af studieordning samt uddannelsesudvalgets involvering i processen. - Uddannelsesudvalget bedes inden mødet specifikt forholde sig til tematikkerne, der er nævnt under punkt 3.1 i bilaget om Organisering af intern proces Den 4. marts fremsendes høringsudkast til bekendtgørelse til uddannelsesudvalget (jf. procesoverblik) samt specifikke spørgsmål jf. tematikkerne 3. Runde hvad er uddannelsesudvalgets medlemmer optaget af lige nu i relation til at være uddannere - Runde orientering om aktuelt fra medlemmer Ad 1 Anne Mette gennemgik og orienterede udvalget om en række fakta-tal for Institut for Sygepleje samt aktiviteter gennemført i 2015 og aktiviteter, der skal gennemføres i I forhold til F&U målet er, at 30 % skal have forskerkompetencer. Der gennemføres ph.d.-forløb i samfinansiering med eksterne parter efter forskellige modeller. I øjeblikket er 5 fastansatte undervisere i gang med 1\n2 et ph.d.-forløb, og vi giver desuden støtte til 3 andre projekter (hvor de to forventes afsluttet i 2016). Flere ph.d.-forløb med fastansatte undervisere er på vej. Plancher vedlægges referatet. Ad 2 Høringsudkast til bekendtgørelse er ikke blevet færdigt til den forventede dato. Vi sender det videre til udvalget, så snart vi modtager det. Kommentarer fra udvalget: - Med institutionsspecifikke studieordninger vil klinikstederne skulle forholde sig til forskellige studieordninger det bliver svært, så konsekvensen bliver formodentlig, at fx. Nordsjælland lukker sig om sig selv og kun får studerende fra skolen i Hillerød. Det er rigtig ærgerligt. Også ærgerligt, hvis skolerne fremover er konkurrenter i stedet for samarbejdspartnere - Ærgerlighed over de forskellige studieordninger og bekymring for mobiliteten - muligheden og viljen til at kunne flytte sig. - Fokus på monofaglig kvalitet vil også styrke det tværfaglige, fordi man har et bedre fundament. - Hvad betyder det at tone det skal fortsat være en generalistuddannelse - Det er en skam, at hastigheden for at få indført ny uddannelse er høj. - Fokus på den kliniske del af uddannelsen det kommer fortsat til at spille en stor rolle for uddannelsen, hvad de kliniske uddannelsessteder kan tilbyde - Den regionale fordelingsnøgle kommer til at skulle ændres - tilpasses Kommentarer fra Institut for Sygepleje: - Der samarbejdes med UCC om fælles semesterbeskrivelse om 6. semester - UCC ses ikke som en konkurrent, og vi samarbejder på mange måder med hinanden og har grundlæggende samme indstilling til mange elementer i uddannelsen. - Slutlæringsmålene er ens for alle sygeplejestuderende. De individuelle studieordninger giver fremover de enkelte skoler en større fleksibilitet, og vi har med den nuværende uddannelse været udfordret lidt af at skulle gå i takt med hele landet. - Institutionsspecifikke studieordninger er en følge af institutionsakkrediteringerne, så det er en politisk beslutning og et vilkår, vi har haft fra start. - Der vil blive uddannet sygeplejersker med lidt forskellige kompetencer fra de forskellige uddannelsessteder om det er godt eller skidt er uvist 2\n3 - Metropol og Diakonissestiftelsen får fælles studieordning Beskrevet endnu Anne Regitze gennemgik rammer, proces, gennemgående bånd og pædagogiske overvejelser gjort i relation til ny uddannelse. OBS forskning og udvikling er også et gennemgående bånd men er glemt i plancherne. Plancher vedlægges referat. - Bekendtgørelse forventes udsendt i høring i uge 11 - Deadline for studieordning er den Der er opmærksomhed på fordeling af studerende i første semester mellem somatik og primær - Temaer på landsplan på 3. semester = psykiatri - Det vil være godt med en arbejdsgruppe om e-portefolio fælles mellem klinik og teori - Aftale om fordeling af studerende i klinik, der netop er godkendt i regi af Strategisk Samarbejde om Klinisk Undervisning i sygeplejerskeuddannelsen (SSKU) skal følges. - Udgangspunkt for ny uddannelse er også, at det ikke skal koste meres end nuværende uddannelse - Det er en mulighed for kommunerne at samarbejde på tværs af kommuner om klinisk undervisning - Der kommer til at være en mere fast rækkefølge for de studerendes afvikling af semestre - Der er ved at blive udarbejdet fælles meritregler for alle - Det bliver formodentlig et krav, at man skal bestå medicinhåndtering i 3. semester, inden man kan gå videre i uddannelsen - Klinikken ser gerne, at fremmøde gøres obligatorisk Patientinvolvering det er et politisk mål: - Patientaktivering er en disciplin, der ikke er beskrevet endnu, og den parathed vurderes ikke at være til stede endnu - Patientinvolvering er et lille forskningsområde på RUC (og der kommer forhåbentlig fondsmidler) Klinisk lederskab og klinisk beslutningstagen: - Teknologien kan spille en stor rolle for bl.a. klinisk beslutningstagen (prøver, andre faggrupper mv) - Afklaring af, hvad der er mit ansvar som sygeplejerske - Mange kliniske situationer er uden patienter dvs, hvor det i stedet er organisatorisk forståelse, prioritering og vurderingsevne, der er behov for - Kan man fjerne fokus fra klinisk lederskab og i stedet erstatte det med organisatorisk forståelse, prioritering og delegering? Disse ting ligger i begrebet, der ikke kan forklares enkelt. Det er vigtigt at holde fast i begrebet og udvikle disciplinen klinisk lederskab 3\n4 - Kan man prøve at præcisere begreberne yderligere fx at tage ansvar og prioriteringsevne (også i forhold til det, der ligger ud over selve den kliniske situation) Høringssvar til bekendtgørelse fra uddannelsesudvalget? - Skal uddannelsesudvalget mene noget i forhold til bekendtgørelse høringsfrist er pt ukendt. Intentionen er god Institut for Sygepleje udarbejder forslag på vegne af uddannelsesudvalget og sender ud til kommentarer i uddannelsesudvalget. OBS. 1/6 diplomuddannelse til kliniske vejledere er katastrofalt - I sidste ende skal uddannelsesudvalget indstille ny studieordning til godkendelse hos rektor Ad 3 Runde hvad er uddannelsesudvalgets medlemmer optaget af lige nu i relation til at være uddannere Helle Stang Involveringen i processen med ny uddannelse herunder at tale med KL om, hvad vi mener Anne Grande Involvering i processen med ny uddannelse Fordelingen af studerende regionalt kommer til at skulle ændres Bekymringer i forhold til udprøvning) Sundhedsplatformen Uddannelseskonference den 14. december Charlotte Engell Sundhedsplatformen Indsatser på de medicinske områder De studerende (Melanie Clivaz og Helle Storm) Ny uddannelse og inddragelse af studerende Overgangsordninger Katia Dupret Skal forske i sundhedsplatformen input fra Holland. Ansøgningsproces. Bente Ourø Afslutte projekt med introduktionsprogram for 17 nye sygeplejersker (fokus på at finde identitet) Overvejelser om faste afdelinger skal tage al uddannelse (alle studerende) Det nye hospital inkl. 8 % effektivisering Der sker meget andet end sundhedsplatformen 4\n5 Ulla Rasmussen Sygeplejerskers fremtidige arbejdsopgaver karriere Skaffe uddannelsespladser Implementering af ny stillingstruktur Rekruttering og fastholdelse i psykiatrien Næste møde er onsdag den 19. maj. Institutionsakkreditering kommer på dagsorden på dette møde. Ny uddannelse fylder fortsat. Møder efterår 2016: - Onsdag den 21. september - Onsdag den 30. november Der bliver sendt kalenderinvitation ud 5


Den Europæiske Unions L 15/20.\nRådets forordning (EF) nr. 85/2006 af 17. januar 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge og om endelig opkrævning af den midlertidige told\nKommissionens forordning (EF) nr. 86/2006 af 19. januar 2006 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager\nKommissionens forordning (EF) nr. 87/2006 af 19. januar 2006 om åbning af en løbende licitation med henblik på at sælge uafskallet ris, som det græske interventionsorgan ligger inde med, på det indre marked\nKommissionens forordning (EF) nr. 89/2006 af 19. januar 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 2295/2003 for så vidt angår de betegnelser, der kan benyttes ved markedsføring af æg i tilfælde af restriktioner for adgang for høns til udendørs arealer\nKommissionens forordning (EF) nr. 90/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af restitutionssatserne for visse produkter fra sukkersektoren, der udføres i form af varer, som ikke er omfattet af traktatens bilag I\nKommissionens forordning (EF) nr. 92/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af den tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker, som er gældende fra den 20. januar 2006\nKommissionens forordning (EF) nr. 93/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand\nKommissionens forordning (EF) nr. 94/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af restitutioner ved udførsel i uforarbejdet stand af sirup og visse andre produkter inden for sukkersektoren\nKommissionens forordning (EF) nr. 95/2006 af 19. januar 2006 om udstedelse af importlicenser for sukker og sukker- og kakaoblandinger med AVS/OLT- eller EF/OLT-kumulation af oprindelsen\nKommissionens forordning (EF) nr. 96/2006 af 19. januar 2006 om bud for udførsel af byg, der er meddelt inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1058/2005 omhandlede licitation\nKommissionens forordning (EF) nr. 97/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af blød hvede inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1059/2005 omhandlede licitation\nKommissionens forordning (EF) nr. 98/2006 af 19. januar 2006 om bud for indførsel af sorghum, der er meddelt inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2094/2005 omhandlede licitation\nKommissionens forordning (EF) nr. 99/2006 af 19. januar 2006 om fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2093/2005 omhandlede licitation\nKommissionens forordning (EF) nr. 100/2006 af 19. januar 2006 om udstedelse af eksportlicenser for vin\nKommissionens beslutning af 23. december 2005 om ændring af beslutning 2005/59/EF for så vidt angår de områder i Slovakiet, som planen for udryddelse af klassisk svinepest hos vildtlevende svin skal gennemføres i (meddelt under nummer K(2005) 5632)\nRÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 85/2006\nom indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge og om endelig opkrævning af den midlertidige told\nEfter indledningen af en antidumpingundersøgelse (2) den 23. oktober 2004 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 628/2005 (3) en midlertidig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge (forordningen om midlertidig told). Den midlertidige antidumpingtold, der havde form af en værditold på mellem 6,8 % og 24,5 % af de importerede varers værdi, fandt anvendelse fra den 27. april 2005.\nDen 1. juli 2005 ændrede Kommissionen ved forordning (EF) nr. 1010/2005 (4) (ændringsforordningen) de midlertidige foranstaltningers form, idet værditolden blev erstattet af en mindsteimportpris på 2,81 EUR pr. kg hele fiskeækvivalenter og varigheden af de midlertidige foranstaltninger forlænget med yderligere tre måneder ved at ændre forordningen om midlertidig antidumpingtold.\nEfter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig antidumpingtold blev de berørte parter underrettet om de kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for forordningen om midlertidig told. Nogle parter fremsatte skriftlige bemærkninger. Alle interesserede parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.\nEfter offentliggørelsen af ændringsforordningen blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for ændringen af forordningen om midlertidig told. Nogle parter fremsatte skriftlige bemærkninger. Alle interesserede parter, der anmodede herom, fik mulighed for at blive hørt mundtligt af Kommissionen.\nLigeledes blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænkes at anbefale, at der indføres endelige antidumpingforanstaltninger, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger.\nDe interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgelsesresultater.\nKommissionen vedblev med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. Ud over kontrolbesøgene hos de selskaber, der er nævnt i betragtning 7 i forordningen om midlertidig told, skal det bemærkes, at der efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger blev aflagt yderligere kontrolbesøg hos følgende brugere og brugersammenslutninger i Fællesskabet:\nNorlax, Outrup, Danmark\nSIF France, Boulogne-sur-Mer, Frankrig\nDanmarks Fiskeindustri- og Eksportforening, København, Danmark\nBundesverband der Deutschen Fischindustrie und des Fischgroßhandels, Hamburg, Tyskland\nPolish Association of Fish Processors, Koszalin, Polen\nSyndicat national du saumon et de la truite fumés, Paris, Frankrig.\nDa der ikke blev modtaget bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes indholdet og konklusionerne i betragtning 10 til 14 i forordningen om midlertidig told.\nSom beskrevet i betragtning 18 i forordningen om midlertidig told var det i den foreløbige fase ikke muligt at tildele to selskaber en individuel dumpingmargen. Som nævnt fortsatte Kommissionen imidlertid med at undersøge dette spørgsmål i undersøgelsens endelige fase. De pågældende to selskaber har efterfølgende afgivet de oplysninger, som var nødvendige for, at der kunne træffes en individuel endelig afgørelse for dem.\nI mangel af yderligere bemærkninger til spørgsmålet om stikprøver bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 16 og 17 i forordningen om midlertidig told endeligt.\nEfter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater blev der ikke modtaget bemærkninger til den metode, der blev benyttet til at fastsætte den normale værdi for norske eksportører. De foreløbige konklusioner herom i betragtning 19 til 31 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor endeligt.\nDer blev imidlertid fremsat en række bemærkninger vedrørende behandlingen af visse omkostningsfaktorer ved beregningen af den normale værdi i henhold til den metode, der er beskrevet i betragtning 26 i forordningen om midlertidig told.\n3.2.1. Almindelige bemærkninger\nNår den beregnede normale værdi blev benyttet, beregnede Kommissionen omkostningerne i forbindelse med fremstillingen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Når omkostningerne kunne tildeles direkte, blev der taget hensyn til de faktiske omkostninger. Når dette ikke var muligt, blev omkostningerne fordelt på grundlag af den tildeling, som det pågældende selskab havde benyttet, hvis der forelå oplysninger herom, og de var dokumenteret af firmaet; hvis der ikke forelå sådanne oplysninger, blev omkostningerne fordelt på grundlag af omsætningen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5.\nI tilfælde, hvor bestemte omkostningselementer ikke kunne beregnes direkte for undersøgelsesperioden, blev disse omkostninger fastsat på grundlag af de seneste reviderede regnskaber.\n3.2.2. Ekstraordinære udgifter\nI den foreløbige fase inkluderede Kommissionen alle de ekstraordinære udgifter i forbindelse med den pågældende vare, som var blevet oplyst af selskaberne i undersøgelsesperioden. Disse ekstraordinære udgifter vedrører en række selskabsspecifikke omkostninger, men omfatter typisk nedskrivninger af fysiske aktiver, lukning af opdrætnings-, slagtnings- og forarbejdningsanlæg samt fratrædelsesgodtgørelser til ansatte. Flere selskaber anfægtede denne behandling af to årsager. For det første blev det hævdet, at ekstraordinære udgifter slet ikke burde have været medtaget, da de angiveligt var ikke-tilbagevendende omkostninger, som man burde have set helt bort fra i forbindelse med de normale produktionsomkostninger for laks. For det andet blev det fremført, at hvis disse omkostninger skulle medregnes, burde de fordeles over den tidsperiode, som de reelt vedrørte, dvs. et forarbejdningsanlægs nyttige levetid, hvis de ekstraordinære udgifter vedrørte et sådant aktiv.\nFor så vidt angår påstanden om, at ingen ekstraordinære udgifter bør medtages, bemærker Kommissionen, at lakseindustrien i Norge har været under omstrukturering i en årrække. Mange af selskaberne har derfor rapporteret om ekstraordinære udgifter i en række regnskabsår. Det står derfor klart, at de pågældende ekstraordinære udgifter ikke er isolerede ikke-tilbagevendende omkostninger, der er begrænset til nogle få selskaber. De synes snarere at være systemrelaterede omkostninger i forbindelse med fremstilling af laks. At se bort fra alle disse omkostninger vil betyde, at de reelle produktionsomkostninger undervurderes, og ønsket herom måtte derfor afvises.\nFor så vidt angår den anden påstand bemærker Kommissionen, at de ekstraordinære udgifter, der indgik i de foreløbige beregninger, svarer til de omkostninger, der rent faktisk blev opgivet af selskaberne i undersøgelsesperioden på grundlag af deres finansielle beslutninger. Kommissionen fulgte derfor den fremgangsmåde, som selskaberne selv benyttede.\nDet er dog korrekt, at en fordeling af omkostningerne over en periode vil afhjælpe uønskede følger af virksomhedernes valg af tidspunkt til at oplyse om disse omkostninger. Ideelt set bør alle ekstraordinære udgifter, der er rapporteret for hvert enkelt aktiv, fordeles over det pågældende aktivs nyttige levetid, så der derved nås frem til de gennemsnitlige årlige omkostninger. Det skal imidlertid bemærkes, at ingen af de pågældende selskaber benyttede denne metode. Kommissionen har i stedet besluttet at tage de ekstraordinære udgifter, som selskaberne i stikprøven på grundlag af de seneste regnskaber har oplyst for de seneste tre år, og at tildele en tredjedel af disse omkostninger til lakseproduktionen i undersøgelsesperioden på grundlag af omsætningen. Tre år blev anset for at være en passende periode, da dette er det gennemsnitlige tidsrum, det tager en unglaks at vokse til en størrelse, hvor den kan slagtes.\n3.2.3. Nedskrivning af licenser og finansielle udgifter\nFlere selskaber fremførte også, at nedskrivninger af licenser til lakseopdræt og finansielle udgifter ikke burde medtages i produktionsomkostningerne for laks. For så vidt angår nedskrivning af licensers værdi bemærkes det, at lovgivningen i Norge kræver en gyldig licens for lakseopdræt. For så vidt angår nedskrivningen af finansielle udgifter bemærkes det, at disse udgifter hovedsagelig vedrører anvendelsen af frie midler, ofte gennem lån til forretningsmæssigt forbundne selskaber, der også er involveret i lakseindustrien, og at de pågældende selskaber ikke er finansielle investeringsselskaber.\nKommissionen bekræfter derfor, at disse nedskrivninger vedrører påløbne udgifter, der skal afholdes af de pågældende selskaber. Det bekræftes endvidere, at disse omkostninger bør tildeles de primære forretningsaktiviteter, herunder lakseopdræt, og påstanden afvises derfor. Som med ekstraordinære udgifter fandtes det også passende at tildele en tredjedel af alle de omkostninger, som de relevante selskaber har afholdt de seneste tre år, til lakseproduktionen på grundlag af omsætningen.\n3.2.4. Nedskrivning af biomasse\nTo selskaber i stikprøven fremførte, at nedskrivninger af værdierne af biomasse ikke burde indgå i omkostningerne til lakseproduktion. Det blev hævdet, at disse nedskrivninger er regnskabsmæssige justeringer på grundlag af den skønnede fremtidige salgspris for laks og ikke er en reel omkostning.\nI de tilfælde, hvor selskaberne kunne påvise, at nedskrivningerne virkelig blot var et resultat af ændrede markedsværdier og ikke skyldtes andre faktorer, såsom udslip, død eller sygdom, konkluderede Kommissionen, at disse omkostninger ikke burde medtages ved beregningen af den normale værdi, og i denne udstrækning blev påstandene fra selskaberne i stikprøven accepteret.\n3.2.5. Intern afregningspris på råmaterialer\nDet blev hævdet, at de forretningsmæssigt forbundne selskabers fortjenstmargen skulle trækkes fra ved vurderingen af omkostningerne til råmaterialer købt hos sådanne parter. Det blev fremført, at denne fremgangsmåde ville være i overensstemmelse med den fremgangsmåde, der blev benyttet for integrerede selskaber, hvor det kun er produktionsomkostningerne uden fortjeneste, der indgår i omkostningsberegningen for færdige varer. I dette tilfælde vedrører påstanden hovedsagelig indkøb af unglaks fra selskaber, der er forretningsmæssigt forbundet med selskaberne i stikprøven.\nSom svar herpå skal det bemærkes, at Fællesskabets institutioner ikke var i stand til at verificere produktionsomkostningerne for unglaks, da selskaberne ikke afgav oplysninger herom. Det var derfor ikke muligt at vurdere, om der var nogen fortjeneste eller noget tab på dette salg mellem forretningsmæssigt forbundne selskaber. Der var desuden heller ikke noget, der tydede på, at brugen af disse interne afregningspriser påvirkede pålideligheden af den beregnede normale værdi for laks. Påstanden måtte derfor afvises.\n3.2.6. Omkostninger til foder\nDet blev påstået, at der var blevet benyttet for høje foderomkostninger for visse selskaber. Navnlig blev det hævdet, at foderomkostningerne for fisk, der dør før indfangningen, indgik i både foderomkostningerne til fangede fisk og i omkostningerne i forbindelse med dødelighed.\nDenne påstand blev undersøgt, og hvor det blev konstateret, at sådanne foderomkostninger var blevet medregnet to gange, blev der foretaget de nødvendige justeringer for at afhjælpe denne situation.\nDa der ikke blev fremsat bemærkninger til fastlæggelsen af eksportprisen, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 32 til 34 i forordningen om midlertidig told endeligt.\nDa der ikke blev fremsat bemærkninger til sammenligningen mellem den normale værdi og eksportpriserne, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told endeligt.\n3.5.1. Selskaber i stikprøven\nDer er fastsat individuelle dumpingmargener for alle ti selskaber i stikprøven efter den metode, der er beskrevet i betragtning 36 i forordningen om midlertidig told, om nødvendigt justeret under hensyntagen til påstandene i betragtning 11 til 26 i denne forordning.\n3.5.2. Selskaber uden for stikprøven\nDa der ikke blev fremsat bemærkninger til fastlæggelsen af dumpingmargenen for selskaber, der ikke indgik i stikprøven, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 38 og 39 i forordningen om midlertidig told endeligt.\n3.5.3. Ikke-samarbejdsvillige selskaber\nDa der ikke blev fremsat bemærkninger til fastlæggelsen af dumpingmargenen for selskaber, der ikke udviste samarbejdsvilje, bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 40 og 41 i forordningen om midlertidig told ligeledes endeligt.\nMarine Harvest Norway AS, Postbox 4102 Dreggen, 5835 Bergen, Norge\nFjord Seafood Sales AS og Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, 8900 Brønnøysund, Norge\nPan Fish Norway AS, Grimmergata 5, 6002 Ålesund, Norge\nStolt Sea Farm AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norge\nFollalaks AS, 8286 Nordfold, Norge\nNordlaks Oppdrett AS, Boks 224, 8455 Stokmarknes, Norge\nHydrotech AS, Bentnesveien 50, 6512 Kristiansund, Norge\nGrieg Seafood AS, C. Sundtsgt 17/19, 5804 Bergen, Norge\nSinkaberg-Hansen AS, Postbox 134, 7901 Rørvik, Norge\nSeafarm Invest AS, 8764 Lovund, Norge\nVejet gennemsnit for samarbejdsvillige selskaber, der ikke indgik i stikprøven\nDet konkluderes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 3, at dumpingmargenen for Nordlaks Oppdrett AS er ubetydelig, idet den er under 2 %.\n4.1. Produktionen i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen\nEfter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater blev der fremsat et stort antal bemærkninger og påstande i forbindelse med fastsættelsen af produktionen i Fællesskabet, definitionen af EF-erhvervsgrenen og udvælgelsen af stikprøven af fællesskabsproducenter. Kommissionen udvidede derfor skadesundersøgelsen og foretog yderligere analyser af oplysninger fra alle producenter i Fællesskabet. Hvor det var nødvendigt, anmodede den desuden om mere detaljerede oplysninger fra alle de selskaber, der udgjorde EF-erhvervsgrenen i den foreløbige fase. Dette gjorde det muligt at træffe en endelig afgørelse om produktionen i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen og sikre, at de oplysninger, der blev benyttet ved vurderingen af alle skadesindikatorerne, blev mere nøjagtige og konsekvente.\nFlere eksporterende producenter og producenter, som var forretningsmæssigt forbundet med norske eksportører, gentog deres påstand om, at de burde være omfattet af definitionen af produktionen i Fællesskabet.\nKommissionen undersøgte igen alle de argumenter til støtte for påstanden, der allerede var fremsat i den foreløbige fase. I betragtning af bestemmelserne i grundforordningens artikel 4, stk. 1, fandt Kommissionen imidlertid, at forbindelsen mellem disse forretningsmæssigt forbundne producenter og eksportørerne eller importørerne af den dumpede vare havde en sådan karakter, at den betød, at de pågældende forretningsmæssigt forbundne producenter havde en anden adfærd end uafhængige producenter.\nDet skal erindres, at fem producenter i EU, som tilhører større norske koncerner, der beskæftiger sig med produktion og salg af den pågældende vare, fremsatte skriftlige bemærkninger og besvarede spørgeskemaet. I de skriftlige bemærkninger gentog de i vidt omfang de argumenter, som var fremført af norske producenter i forbindelse med undersøgelsen. Selv om det konstateredes, at disse EU-selskaber også led under pristryk og tab af markedsandel som følge af dumpingimporten fra Norge, modsatte de sig, at der blev indledt en undersøgelse og indført antidumpingforanstaltninger. Kommissionen finder, at denne adfærd i høj grad er påvirket af deres forbindelser til eksportører i det pågældende land. I overensstemmelse med grundforordningen blev der derfor ikke taget hensyn til disse andre producenters produktion ved beregningen af produktionen i Fællesskabet. Konklusionerne i betragtning 44 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.\nDen videre undersøgelse bekræftede, at den anslåede samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare udgjorde omkring 22 000 tons i undersøgelsesperioden.\nFor så vidt angår EF-erhvervsgrenen fremgik det af den detaljerede analyse af oplysningerne fra lakseindustrien, at nogle selskaber ikke længere fremstillede laks, ikke havde fremstillet varen i undersøgelsesperioden, udelukkende fremstillede visse typer laks, var taget under konkursbehandling i undersøgelsesperioden eller ikke havde afgivet oplysninger i det krævede format. Det blev derfor konkluderet, at der ved fastlæggelsen af definitionen af EF-erhvervsgrenen kun kunne tages hensyn til oplysninger fra 15 producenter i Fællesskabet, som havde deltaget i klagen eller udtrykkeligt støttede denne. Dette påvirkede de makroøkonomiske skadesindikatorer, der var fastlagt for hele EF-erhvervsgrenen, navnlig produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, beskæftigelse og produktivitet. De reviderede oplysninger er beskrevet detaljeret i betragtning 61 til 75.\nDet fremgik af den videre undersøgelse, at de 15 samarbejdsvillige klagende fællesskabsproducenter havde fremstillet omkring 18 000 tons laks i undersøgelsesperioden. Dette svarer til ca. 82 % af den anslåede samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare, jf. betragtning 38, med andre ord en betydelig del af produktionen i Fællesskabet. De klagende producenter i Fællesskabet anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.\n4.2. Anvendelse af stikprøver med henblik på skadesvurderingen\nDet skal erindres, at det i betragtning af det store antal producenter af opdrættede laks i Fællesskabet i indledningsmeddelelsen blev påtænkt at benytte stikprøver i forbindelse med vurderingen af spørgsmålet om skade.\nI de bemærkninger, der blev modtaget efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, hævdede visse interesserede parter, at stikprøven af producenter i Fællesskabet ikke var repræsentativ. Det blev hævdet, at nogle selskaber har specialiseret sig i og er fuldstændig afhængige af produktionen af økologiske laks, der er forskellige fra almindelige laks, og at skadesindikatorerne ikke er blevet fastsat nøjagtigt.\nKommissionen foretog en yderligere analyse af de oplysninger, der var modtaget fra EF-producenterne, herunder alle producenterne i stikprøven. Den yderligere analyse bekræftede, at den centrale del af EF-producenternes produktion fortsat bestod af almindelige laks. I de tilfælde, hvor der blev konstateret, at selskaber i stikprøven fremstillede økologiske laks, blev det imidlertid konkluderet, at der skulle ses bort fra sådanne laks i denne undersøgelse, da de generelt har højere produktionsomkostninger og højere salgspris. Alle de skadesindikatorer, der diskuteres herunder, er derfor blevet revurderet, idet der er set bort fra økologiske laks i analysen.\n4.3. Skadesundersøgelse og stikprøver\nNogle eksporterende producenter bemærkede, at nogle skadesindikatorer var fastlagt på grundlag af de oplysninger, der var verificeret for selskaberne i stikprøven, mens andre var fastlagt på grundlag af oplysninger, der var indhentet for EF-erhvervsgrenen som helhed. De hævdede, at skadesanalysen derfor ikke var objektiv.\nDenne påstand må afvises. Ved anvendelse af stikprøver er det fast praksis at vurdere og analysere de mikroøkonomiske eller præstationsrelaterede skadesindikatorer for selskaberne i stikprøven, mens de makroøkonomiske skadesindikatorer vurderes og analyseres på grundlag af oplysninger, der er indhentet for hele EF-erhvervsgrenen.\nDet skal erindres, at skadesanalysen er baseret på\nde skadesindikatorer, såsom salgspriser, lagre, rentabilitet, afkast af investeringerne, likviditet, investeringer, evnen til at tilvejebringe kapital og lønninger, der er fastsat på grundlag af oplysninger, der blev verificeret for selskaberne i stikprøven, og\nde øvrige skadesindikatorer, såsom produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse, der er fastsat på grundlag af oplysninger indhentet for EF-erhvervsgrenen som helhed.\nDe under litra b) nævnte oplysninger kan fremskaffes fra forskellige kilder, såsom klagen og individuelle producenters besvarelser af spørgeskemaer, og kan efterkontrolleres med oplysninger fra producentsammenslutninger eller offentlige kilder. De eksporterende producenter hverken dokumenterede eller forklarede, hvordan og hvorfor skadesundersøgelsen, der benyttede de to kilder nævnt under litra a) og b), ikke var objektiv, eller hvilken skadesfaktor, der ikke blev undersøgt objektivt. Deres påstand måtte derfor afvises.\nNogle interesserede parter fremførte endvidere, at den fremgangsmåde, som Kommissionen havde valgt til at fastsætte skaden, kan føre til resultater, der ikke er repræsentative, fordi oplysningerne fra et selskab i stikprøven (Celtic Atlantic Salmon) i den foreløbige fase kun blev benyttet til at beregne underbud og målprisunderbud, men ikke de øvrige skadesindikatorer. Efter nøje at have overvejet denne påstand og undersøgt sagen nærmere fandt Kommissionen, at underbuddet og målprisunderbuddet burde fastsættes ved at udelukke dette selskab fra stikprøven, da den pågældende producent ikke fremstillede opdrættede laks i den betragtede periode, og nogle af de oplysninger, der ønskedes oplyst i spørgeskemaet, forelå derfor simpelthen ikke for den pågældende producent. Det ændrede dog ikke underbuds- og målprisunderbudsberegningerne væsentligt, at der blev set bort fra de oplysninger, som dette selskab havde afgivet.\nPå dette grundlag bekræftes det, at både skadesindikatorerne og underbuds- og målprisunderbudsberegningerne i den endelige fase nu er fastlagt på basis af efterkontrollerede oplysninger fra de øvrige fem producenter i Fællesskabet, som er anført i betragtning 7 i forordningen om midlertidig told.\nDet fremgik af den videre undersøgelse, at de fem fællesskabsproducenter, der indgik i stikprøven og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, tilsammen havde en produktion svarende til omkring 48 % af produktionen af opdrættede laks hos de producenter i EF-erhvervsgrenen, der støttede klagen. Det bekræftes derfor, at udvælgelsen af stikprøven af producenter i Fællesskabet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 var baseret på den største repræsentative produktionsmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, og at stikprøven var fuldt ud repræsentativ.\n4.4. Oplysninger, som interesserede parter har adgang til\nNogle norske producenter påstod endvidere, at de fleste af de oplysninger om fællesskabsproducenterne, som interesserede parter havde adgang til, ikke var fuldstændige. De bemærkede, at nogle fællesskabsproducenter (herunder selskaber i stikprøven) ikke havde besvaret den relevante formular for udvælgelse af en stikprøve blandt producenterne i Fællesskabet. De fremførte endvidere, at to selskaber, der var udvalgt til at indgå i stikprøven, ikke havde besvaret antidumpingspørgeskemaet for producenter i Fællesskabet i det krævede format. De eksporterende producenter konkluderede derfor, at det ikke var berettiget at lade dem indgå i stikprøven, og at stikprøven derfor ikke var repræsentativ.\nDet skal erindres, at Kommissionen i lyset af de bemærkninger, den modtog under undersøgelsen og efter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater, uddybede sin undersøgelse og anmodede alle parter om at fuldstændiggøre deres oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19. Selskaber, der ikke afgav de ønskede oplysninger, eller hvis oplysninger ikke var tilstrækkelig detaljerede, blev udelukket fra undersøgelsen. I denne forbindelse skal det imidlertid erindres, at der er aflagt kontrolbesøg hos alle selskaber i stikprøven, og at alle manglende oplysninger blev fremskaffet under undersøgelsen. De fuldstændige oplysninger blev i ikke-fortrolig form også gjort tilgængelige for alle interesserede parter, hvoraf nogle konsulterede dem flere gange. Kommissionen finder derfor, at udvælgelsen af disse fællesskabsproducenter var berettiget, og at stikprøven af producenter i Fællesskabet er repræsentativ.\n4.5. Forbruget i Fællesskabet\nDa der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende forbruget, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater i betragtning 50 til 53 i forordningen om midlertidig told.\n4.6. Import til Fællesskabet fra det pågældende land\nDa der ikke er fremkommet nye oplysninger eller ny dokumentation, bekræftes de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende importen til Fællesskabet fra Norge (mængde, markedsandel og gennemsnitlige priser) i betragtning 54 til 59 i forordningen om midlertidig told.\nDen metode, der i den foreløbige fase blev benyttet til at beregne omfanget af prisunderbuddet i undersøgelsesperioden, blev også benyttet i den endelige fase. De vejede gennemsnitlige salgspriser for de fem selskaber i stikprøven af fællesskabsproducenter blev for hver varetype sammenlignet med de vejede gennemsnitlige eksportpriser for selskaberne i stikprøven af eksporterende producenter fra Norge. Sammenligningen blev foretaget mellem sammenlignelige typer af opdrættede laks og i samme handelsled, nemlig salg til den første uafhængige kunde. Sammenligningen blev foretaget efter fradrag af nedslag og rabatter, og som importpriser benyttedes cif-priserne, Fællesskabets grænse, justeret for told.\nFor fællesskabsproducenterne i stikprøven benyttedes priserne ab fabrik, eksklusive transportomkostninger og på tilsvarende handelstrin som den pågældende import. For de fællesskabsproducenter i stikprøven, som solgte fisk fra opdrætsstedet med fradrag af et gebyr til en forarbejdningsvirksomhed, blev priserne justeret opad for forarbejdnings- og pakningsomkostninger, så de blev sammenlignelige med de priser, der var gældende for andre producenter i stikprøven og for den import, der var omfattet af undersøgelsen. Denne justering blev foretaget på grundlag af det gebyr, der rent faktisk blev betalt til forarbejdningsvirksomheden, eller på grundlag af de omkostninger, som andre producenter i stikprøven havde afholdt for disse aktiviteter.\nDet fremgik af prissammenligningen, at priserne på laks med oprindelse i Norge lå væsentligt under EF-erhvervsgrenens priser på fællesskabsmarkedet i undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige underbudsmargen blev fastsat til omkring 12 % af EF-erhvervsgrenens priser, hvilket vil sige, at der i den foreløbige fase forekom et betydeligt underbud.\n4.8. EF-erhvervsgrenens situation\nDet skal erindres, at det i betragtning 89 i forordningen om midlertidig told blev foreløbigt fastslået, at EF-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade i henhold til grundforordningens artikel 3.\nFlere interesserede parter anfægtede fortolkningen af de tal vedrørende EF-erhvervsgrenens situation, der blev fremlagt i betragtning 63 til 89 i forordningen om midlertidig told. De anførte, at tallene ikke viser nogen væsentlig skade, da nogle skadesindikatorer — såsom produktion, produktionskapacitet, salgsmængde og lagre — udviste en positiv udvikling. De indrømmede, at EF-erhvervsgrenens forretningsmæssige udsigter ikke var særlig positive, men fandt samtidig, at dette ikke samlet set burde føre til den konklusion, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade.\nI betragtning af disse påstande fortsatte Kommissionen sin undersøgelse af spørgsmålet om skade. Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenen som nævnt i betragtning 40 nu består af 15 klagende producenter i Fællesskabet, og at fem af disse som nævnt i betragtning 49 blev udvalgt til at indgå i stikprøven. På dette grundlag konstateredes følgende:\n4.8.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse\nEF-erhvervsgrenens produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse udviklede sig som helhed således:\nSom vist i ovenstående tabel steg EF-erhvervsgrenens produktion samlet set med 5 % i løbet af den betragtede periode. Produktionen steg først med 8 % mellem 2001 og 2002, men faldt derefter med omkring 1 % og med yderligere 2 % i undersøgelsesperioden, hvor den forblev under 2002-niveauet. De konstaterede udviklingstendenser er i overensstemmelse med de resultater, der fandtes i den foreløbige fase.\nI den betragtede periode steg produktionskapaciteten med 21 %. Den største stigning fandt sted i 2002 (+14 %). Det skal erindres, at produktionen af opdrættede laks i Fællesskabet reelt er begrænset af statslige licenser, der angiver det maksimale antal levende fisk, der på ethvert tidspunkt og ethvert sted kan findes i vandet. De ovennævnte kapacitetstal er således udtryk for en teoretisk kapacitet, der er baseret på den samlede mængde i licenserne og ikke på den fysiske kapacitet for fiskehold i de bassiner eller andre produktionsmidler, der benyttes af EF-erhvervsgrenen. Kommissionen finder derfor, at disse tal for kapaciteten ikke er afgørende for analysen, da den faktiske produktionskapacitet er mindre.\nKapacitetsudnyttelsen faldt først med 5 % mellem 2001 og 2002 og faldt derefter yderligere med ca. 7 % i 2003 og med ca. 2 % i undersøgelsesperioden.\n4.8.2. Salgsmængde, markedsandel, gennemsnitlige enhedspriser i Fællesskabet og vækst\nNedenstående tal viser EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder på fællesskabsmarkedet.\nSalgsmængde, markedsandel, gennemsnitlige enhedspriser i Fællesskabet\nGennemsnitlig enhedssalgspris (EUR/kg)\nKilde: EF-erhvervsgrenens besvarelser af spørgeskemaer for så vidt angår salgsmængde og markedsandel. Besvarelser af spørgeskemaer fra de virksomheder i EF-erhvervsgrenen, der indgik i stikprøven, for så vidt angår de gennemsnitlige enhedssalgspriser, ab fabrik.\nEF-erhvervsgrenens salg steg udtrykt i mængde med 7 % mellem 2001 og undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenen var med andre ord i stand til at øge sit salg med omkring 1 100 tons. Dette resultat skal også ses i lyset af stigningen i forbruget i Fællesskabet, der var på 80 000 tons i samme periode.\nFordi EF-erhvervsgrenen ikke opnåede fuld fordel af væksten på markedet, faldt dens markedsandel samlet set i den betragtede periode med 7 %. Den faldt først mellem 2001 og 2002, steg derefter svagt i 2003 og faldt så igen kraftigt i undersøgelsesperioden til et niveau langt under markedsandelen i 2001. I betragtning af EF-erhvervsgrenens begrænsede markedsandel har ethvert tab, også selv om det er lille, stor indvirkning på dens økonomiske situation.\nI tidsrummet fra 2001 til undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser med 9 %. Det største prisfald fandt sted mellem 2002 og 2003.\nI den betragtede periode steg forbruget i Fællesskabet med 15 %, og EF-erhvervsgrenens salgsmængde forøgedes med 7 %. I samme periode faldt salgspriserne i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenens markedsandel imidlertid med henholdsvis 9 % og 7 %. Samtidig steg importen fra Norge med omkring 35 %, og lavprisdumpingimportens markedsandel steg med hele 8,6 procentpoint. Dette bekræfter, at EF-erhvervsgrenen kun i meget begrænset omfang deltog i væksten på markedet i den betragtede periode.\n4.8.3. Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet\nRentabiliteten af salget i Fællesskabet er udtryk for det resultat, som fællesskabsproducenterne i stikprøven opnåede på salget af opdrættede laks på fællesskabsmarkedet. Afkastet af investeringerne og likviditeten kunne måles for den snævrest mulige varegruppe, der indbefattede samme vare, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 8. I denne forbindelse skal det erindres, at opdrættede laks tegnede sig for mere end 95 % af den økonomiske aktivitet hos de virksomheder i EF-erhvervsgrenen, der indgik i stikprøven.\nRentabilitet, afkast af investeringer og likviditet\nRentabiliteten af salget i Fællesskabet\n– 18,0 %\nLikviditet (000 EUR)\nKilde: Den af stikprøven omfattede del af EF-erhvervsgrenen.\nSom det fremgår af ovenstående tabel, havde EF-erhvervsgrenen i 2001 et positivt resultat med hensyn til rentabilitet, nemlig 8 %. Mellem 2001 og 2002 blev rentabiliteten negativ, idet den faldt med hele 14,9 procentpoint, hvilket førte til et tab på 6,9 %. EF-erhvervsgrenen har derefter været tabsgivende. Det skal bemærkes, at situationen forværredes yderligere mellem 2002 og 2003 med et tab på 9 % af omsætningen, dvs. et tab på yderligere 2,1 procentpoint. I undersøgelsesperioden var efterspørgslen efter laks konstant, og sammenfaldende med offentliggørelsen af de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger kunne EF-erhvervsgrenen øge sine salgspriser med omkring 5 % mellem 2003 og undersøgelsesperioden. Dette førte til en begrænsning af tabet, der dog fortsat var betydeligt (– 5 %). Fra begyndelsen til slutningen af den betragtede periode faldt rentabiliteten med 13 procentpoint.\nI den betragtede periode forekom der en negativ udvikling i afkastet af investeringerne og likviditeten, der svarede til udviklingen i rentabiliteten.\n4.8.4. Beskæftigelse og produktivitet\nMellem 2001 og undersøgelsesperioden faldt antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen, der direkte beskæftigede sig med fremstilling af opdrættede laks, samlet set med 3 %. Mellem 2001 og 2002 var der en stigning på 9 %, der kan forklares ved en produktionsforøgelse i samme periode. Som det fremgår af ovenstående tabel, kunne den vækst i beskæftigelsen, der fandt sted i 2002, ikke fastholdes, fordi EF-erhvervsgrenens økonomiske situation blev forværret. Der kunne også konstateres en øget brug af automatisering i den betragtede periode. Tallene for ansatte, der direkte er beskæftiget i forbindelse med produktionen af opdrættede laks hos producenter i Fællesskabet, som ikke er forretningsmæssigt forbundet med norske eksportører, skal ses i lyset af Fællesskabets interesser, der er omhandlet i betragtning 112.\nSom følge af væksten i produktionen og faldet i beskæftigelsen kunne EF-erhvervsgrenen i den betragtede periode øge sin produktivitet med 8 %.\nI betragtning af forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation måtte lønningerne sænkes med 13 % i løbet af den betragtede periode. Tallet for de samlede lønninger afspejler faldende beskæftigelse, men viser også et fald i gennemsnitslønningerne pr. ansat i erhvervsgrenen.\n4.8.6. Andre skadesindikatorer\nDen videre undersøgelse påvirkede ikke de øvrige skadesindikatorer. De foreløbige konklusioner om lagre, investeringer, evnen til at tilvejebringe kapital, genrejsning efter tidligere dumping og dumpingmargenens faktiske størrelse, der er anført i betragtning 68, 78, 79, 83 og 84 i forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor.\n4.9. Konklusion om skade\nI den betragtede periode var fællesskabsmarkedet kendetegnet ved konstant stigende efterspørgsel, idet forbruget steg med 15 % eller 80 000 tons, mens priserne på dumpingimporten i samme periode faldt med 16 %. Importen til Fællesskabet af laks fra Norge (det vigtigste eksportland) til lave dumpingpriser er fortsat med store og stigende mængder (+ 35 %). Som følge heraf steg den norske markedsandel med 17 % eller 8,6 procentpoint. Mellem 2002 og 2003 var væksten i importen fra Norge (+ 20 %) og prisfaldet (– 13 %) særlig udtalt. Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på laks siden da har været meget lave på fællesskabsmarkedet.\nFor så vidt angår EF-erhvervsgrenens økonomiske situation viser en samlet undersøgelse af skadesindikatorerne, at den gradvist blev forværret i løbet af den betragtede periode. Selv om nogle faktorer udviste en positiv udvikling i den betragtede periode (produktion, kapacitet, salgsmængde), udviklede de fleste indikatorer sig negativt: salgspriser (– 9 %), markedsandel (– 7 %), rentabilitet (– 13 procentpoint), beskæftigelse (– 3 %), lønninger (– 13 %) samt likviditet og afkast af investeringerne. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation forværredes mest i perioden mellem 2002 og 2003.\nFor så vidt angår den samlede positive udvikling i produktionen (+ 5 %) og salgsmængden (+ 7 %) konstateredes det, at disse stigninger havde fundet sted i en periode med øget efterspørgsel på fællesskabsmarkedet (+ 15 %). EF-erhvervsgrenen opnåede imidlertid kun i begrænset omfang fordel af væksten på markedet, og dette gjorde det kun muligt at undgå et større tab af markedsandel i undersøgelsesperioden.\nEndvidere er det værd at bemærke, at væksten i EF-erhvervsgrenens salg fandt sted, mens priserne var stærkt faldende på fællesskabsmarkedet. Dette har ført til et betydeligt fald i rentabiliteten fra en situation med positive resultater (8,0 % i 2001) til betydelige tab i resten af den betragtede periode. Afkastet af investeringerne og likviditeten udviklede sig på samme måde som rentabiliteten. Lønningerne faldt også i den betragtede periode (– 13 %).\nDet skal bemærkes, at det største fald i rentabiliteten (– 2,1 procentpoint) og salgspriserne (– 12 %) fandt sted mellem 2002 og 2003.\nUnder hensyntagen til alle disse faktorer konkluderes det derfor endeligt, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.\n5.1. Virkninger af import fra andre tredjelande\nFlere interesserede parter anfægtede fortolkningen af de tal vedrørende importen fra tredjelande, der blev fremlagt i betragtning 94 til 99 i forordningen om midlertidig told. De fremførte, at tallene faktisk viste en årsagssammenhæng mellem lavprisimporten fra visse tredjelande og EF-erhvervsgrenens situation. De pågældende parter hævdede, at den samlede gennemsnitlige importpris på varer fra alle andre tredjelande end Norge og de gennemsnitlige importpriser på varer fra nogle lande lå under importprisen fra Norge. Det hævdedes endvidere, at Kommissionen ikke havde bevist, at vilde laks ikke havde nogen indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, og at vilde og opdrættede laks ikke er indbyrdes udskiftelige.\nDet bemærkes, at ingen af de interesserede parter anfægtede tallene for priserne og den absolutte importmængde med oprindelse i andre tredjelande, men derimod fortolkningen af tallene. Det blev heller ikke anfægtet, at importstatistikkerne ikke skelner mellem opdrættede laks og vilde laks, og at prisen på vilde laks er lavere end prisen på opdrættede laks.\nDet er således vigtigt at erindre, at der ikke skelnes mellem opdrættede laks og vilde laks i importstatistikkerne. Imidlertid er det konstateret, at vilde laks smager væsentligt anderledes end opdrættede laks. Det var vigtigere, at undersøgelsen viste, at vilde laks i modsætning til opdrættede laks næsten ikke sælges som fersk vare, men hovedsagelig som konserves. Det står klart, at disse varer ikke konkurrerer direkte med hinanden på markedet. Dette forklarer, hvorfor prisen på vilde laks er lavere end prisen på opdrættede laks, og hvorfor disse varer ikke er indbyrdes udskiftelige for brugerne og forbrugerne. Endelig bemærkes det, at ingen af disse interesserede parter fremlagde beviser for, at vilde og opdrættede laks som hævdet var indbyrdes udskiftelige. Deres påstande måtte derfor afvises.\nHvis der isoleret ses på de samlede gennemsnitlige priser for nogle lande, f.eks. USA og Canada, synes de at ligge under importpriserne fra Norge. Det fremgår imidlertid af oplysninger indhentet under undersøgelsen, at størstedelen af importen fra USA og Canada består af vilde laks, der som ovenfor anført er billigere end og ikke udskiftelige med opdrættede laks. I betragtning af konklusionerne i betragtning 85 er det usandsynligt, at importen fra disse to lande kunne have haft en væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation.\nFor så vidt angår andre eksportlande blev det konstateret, at selv om gennemsnitsprisen på importen fra Chile lå over EF-erhvervsgrenens priser, var importpriserne fra Færøerne i undersøgelsesprisen lavere end de norske eksporterende producenters priser på fællesskabsmarkedet. Dette bør imidlertid ikke skjule, at importen fra Chile og Færøerne er faldet med henholdsvis 7 % (1 895 tons) og 8 % (3 397 tons) i den betragtede periode, mens importen fra Norge steg med 35 % (93 366 tons). Denne udvikling skal også ses i lyset af udviklingen i forbruget, der steg med 15 % i samme periode.\nDesuden udviste udviklingen i importen fra Chile og Færøerne mellem 2001 og 2003, hvor EF-erhvervsgrenens situation blev særlig forværret, en vis lighed med udviklingen i EF-erhvervsgrenens situation. Mens importen fra Chile faldt betydeligt med 26 % (6 987 tons), og importen fra Færøerne kun steg med 2 %, altså meget mindre end stigningen i forbruget (16 %), steg importen fra Norge med 31 % (82 631 tons) i samme periode. I betragtning af ovenstående skal det bemærkes, at selv om det ikke helt kan udelukkes, at tilstedeværelsen af laks til lave priser fra disse to lande påvirkede fællesskabsmarkedet, bryder det ikke årsagssammenhængen mellem de store mængder dumpingimport fra Norge og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.\n5.2. Virkninger af ændringer i EF-erhvervsgrenens eksportresultater\nDen videre undersøgelse afdækkede også visse udsving i størrelsen af EF-erhvervsgrenens eksport og førte til de resultater, der er vist i ovenstående tabel.\nNogle interesserede parter fremførte, at EF-erhvervsgrenens eksportresultater var blevet negativt påvirket af importrestriktioner, som USA indførte over for opdrættede laks i 2003. De konkluderede, at skader som følge af dårlige eksportresultater ikke kan tilskrives importen fra Norge.\nI denne forbindelse skal det bemærkes, at der ikke blev fremlagt nogen dokumentation for de amerikanske importrestriktioner. Hvis sådanne restriktioner findes, havde de ingen væsentlig indvirkning på EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter. Endvidere var EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter begrænsede i den betragtede periode. Eksporten tegnede sig for omkring 1 % af EF-erhvervsgrenens produktion i 2001 og mindre end 3 % i undersøgelsesperioden. Det fremgår klart af ovenstående tabel, at EF-erhvervsgrenens eksport i modsætning til det påståede er forøget betydeligt i den betragtede periode. I betragtning af disse konklusioner og den vanskelige situation på fællesskabsmarkedet kan den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, ikke tilskrives nogen ændring i størrelsen af dens eksport.\nUnder alle omstændigheder bemærkes det, at de oplysninger om priser og rentabilitet, der blev benyttet ved vurderingen af spørgsmålet om skade, kun er baseret på EF-erhvervsgrenens salg til uafhængige kunder i Fællesskabet. Argumentet om, at en ændring af EF-erhvervsgrenens eksportresultater havde skadelige virkninger for EF-erhvervsgrenen, som ikke blev yderligere underbygget, måtte derfor afvises.\n5.3. Virkningerne af en videnskabelig undersøgelse på EF-erhvervsgrenens salgsmængde og salgspriser\nEn interesseret part fremførte, at offentliggørelsen af en videnskabelig undersøgelse, der fandt, at skotske laks angiveligt var meget kraftigt forurenede, kunne have forvoldt en betydelig salgsnedgang og kunne have haft negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens salgspriser i den betragtede periode.\nDet fremgik imidlertid af undersøgelsen, at EF-producenternes produktion, hjemmemarkedssalg og eksportsalg steg i den betragtede periode.\nAf denne årsag, og fordi den ikke var yderligere udbygget, måtte påstanden afvises.\n5.4. Virkningerne af øget dødelighed på produktionen og salgsmængden\nEn interesseret part gentog argumentet om, at en højere end normal dødelighed i Irland og sygdomsudbrud i Det Forenede Kongerige og Irland i 2002 og 2003 kunne have forårsaget en betydelig produktions- og salgsnedgang for EF-erhvervsgrenen.\nDet fremgik imidlertid af undersøgelsen, at disse forhold var begrænset til et mindre antal opdrætssteder og ikke havde mærkbare virkninger for de samlede salgs- og produktionstal i Fællesskabet, da de ramte bestande var små. Som nævnt ovenfor og i betragtning 62 og 65 steg EF-erhvervsgrenens produktion og salg faktisk i 2002 og 2003.\nDerfor, og da den ikke var yderligere underbygget, måtte påstanden afvises.\n5.5. Konklusion om årsagssammenhæng\nPå grundlag af ovenstående kendsgerninger og overvejelser, og da der ikke er fremlagt dokumentation eller andre underbyggede bemærkninger vedrørende årsagssammenhængen, bekræftes konklusionerne herom i betragtning 90 til 111 i forordningen om midlertidig told.\nDet skal erindres, at analysen af Fællesskabets interesser i den foreløbige fase blev gennemført på baggrund af en lav grad af samarbejdsvilje hos brugerne (forarbejdningsvirksomheder). Kommissionen fortsatte derfor undersøgelsen vedrørende Fællesskabets interesser ved at tilskynde forarbejdningsvirksomheder (brugere) til at indgive yderligere meningsfulde besvarelser af spørgeskemaer, ved at gennemføre yderligere kontrolbesøg hos de i betragtning 7 nævnte brugere og brugersammenslutninger og ved at indhente yderligere oplysninger.\nEfter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater blev der desuden modtaget talrige henvendelser fra interesserede parter, navnlig forarbejdningsvirksomheder og deres sammenslutninger, der krævede en yderligere undersøgelse, især med hensyn til virkningerne af eventuelle foranstaltninger på deres aktiviteter og med hensyn til foranstaltningernes form.\nDet skal også nævnes, at reaktionerne på Kommissionens meddelelse om, at den havde til hensigt at ændre den midlertidige told og dens form, generelt var positive med hensyn til ændringen til en mindsteimportpris i form af variabel told.\nNogle interesserede parter fremførte, at i betragtning af den lave beskæftigelse i EF-erhvervsgrenen på den ene side og den høje beskæftigelse i brugerindustrierne på den anden side burde der benyttes andre muligheder for at støtte EF-erhvervsgrenen end indførelse af antidumpingforanstaltninger.\nI denne forbindelse bemærkes det, at de mulige alternativer og antidumpingforanstaltninger indgår i forskellige retlige sammenhænge og har forskellige formål. Det skal erindres, at EF-erhvervsgrenen har lidt under dumpingimport til lave priser af opdrættede laks fra Norge. I betragtning af arten af den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, anses det for uundgåeligt, at dens situation vil blive forværret yderligere, hvis der ikke gennemføres foranstaltninger. Hvis der ikke vedtages foranstaltninger, vil det højst sandsynligt føre til yderligere skade, og i betragtning af de tab, der fandt sted i den betragtede periode, er der på mellemlang sigt mulighed for, at erhvervsgrenen vil forsvinde. På grundlag af konklusionerne for undersøgelsesperioden anses EF-erhvervsgrenen derfor for at være i fare, medmindre de lave priser på dumpingimporten afhjælpes. Da det er konkluderet, at der forekommer skadevoldende dumping, er det hensigtsmæssigt at indføre antidumpingforanstaltninger, og alternative muligheder er derfor ikke relevante.\nHvis der ikke indføres antidumpingforanstaltninger, vil tilstedeværelsen på fællesskabsmarkedet af store mængder norske laks til dumpingpriser udgøre en voksende trussel. Denne situation vil ikke tilvejebringe den nødvendige langsigtede stabilitet, som er afgørende for, at lakseopdrætterne i Fællesskabet kan genrejse sig efter den aktuelle dumpingadfærd, og den vil bringe alle de omstruktureringsbestræbelser, som EF-erhvervsgrenen til dato har udfoldet, i fare. I betragtning af det store antal opdrætningsvirksomheder i EU, der er lukket i de seneste år, finder Kommissionen, at der er stor risiko for, at EF-erhvervsgrenen vil forsvinde på mellemlang sigt, hvis der ikke træffes foranstaltninger til at afhjælpe den skadevoldende dumping.\nHvis der indføres endelige antidumpingforanstaltninger, vil de genskabe redelige handelsbetingelser på markedet og gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at drage fordel af de omstruktureringsbestræbelser, den har udfoldet i de seneste år. På disse betingelser vil EF-erhvervsgrenen stadig kunne være en levedygtig producent, der tilbyder opdrættede laks af høj kvalitet, og den vil sandsynligvis være i stand til at ekspandere. Det forventes især, at EF-erhvervsgrenen igen vil blive rentabel, således som det var tilfældet i 2001. I mellemtiden bør det i betragtning af den kapacitet, der er tilbage efter de virksomheder, som var tvunget til at lukke i den betragtede periode, ikke udelukkes, at EF-erhvervsgrenen kan fordoble sin markedsandel.\nDet vil have en række positive følger for brugerne og forbrugerne af laks, at EF-erhvervsgrenen er levedygtig. De højkvalitetsvarer, som EF-erhvervsgrenen tilbyder, vil fortsat være tilgængelige for alle brugere og forbrugere. Det er også rimeligt at antage, at EF-erhvervsgrenen efter en omstrukturering og med en øget markedsandel bedre vil være i stand til at kontrollere sine omkostninger og opnå stordriftsfordele, hvilket hidtil ikke har været muligt i betragtning af det pres, den har været udsat for fra dumpingimporten. Dette vil føre til en styrkelse af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, mere effektiv konkurrence og stabile laksepriser til fordel for alle parter på fællesskabsmarkedet.\nDet skal endelig erindres, at en række fællesskabsproducenter er beliggende i afsides og landlige egne i EU, hvor den direkte og indirekte beskæftigelse, som lakseproducenterne giver, er yderst vigtig for lokalsamfundet. Disse arbejdspladser vil sandsynligvis forsvinde, hvis EF-erhvervsgrenen ikke beskyttes mod dumpingimporten til lave priser fra Norge. Hvis der derimod indføres foranstaltninger, kan det antages, at beskæftigelsen også vil stige i tråd med den forventede forbedring af EF-erhvervsgrenens situation, der er skitseret ovenfor.\nDa der ikke blev fremsat yderligere underbyggede bemærkninger vedrørende Fællesskabets interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 113 til 116 i forordningen om midlertidig told.\n6.3. Ikke-forretningsmæssigt forbundne importørers og forarbejdningsvirksomheders interesser\nEfter meddelelsen om de foreløbige undersøgelsesresultater og den videre undersøgelse som nævnt i betragtning 100 blev der modtaget en række bemærkninger fra virksomheder, der forarbejder opdrættede laks. Nogle importører og forarbejdningsvirksomheder samarbejdede yderligere som følge af den videre undersøgelse. De selskaber, der afgav meningsgivende besvarelser i procedurens endelige fase, tegner sig for omkring 18 % af den samlede import fra Norge i undersøgelsesperioden og omkring 11 % af forbruget (sammenlignet med henholdsvis 9 % og 6 % i den foreløbige fase).\nImportørerne og forarbejdningsselskaberne (brugerne) fandt, at en værditold ville øge deres omkostninger, mindske deres salgsmængde og rentabilitet og muligvis føre til tab af arbejdspladser eller endda udflytning. De fremførte også, at beskæftigelsen i fiskeforarbejdningssektoren er langt højere end i fiskeopdrætningsindustrien, der ikke desto mindre i visse tilfælde tilvejebringer arbejdspladser i områder med lav beskæftigelse. Forarbejdningsvirksomhederne understregede også behovet for, at forbrugerne og forhandlerne fortsat har adgang til opdrættede kvalitetslaks til lave priser. De fandt imidlertid generelt, at en mindsteimportpris var en mere acceptabel foranstaltning end en værditold.\nDe vigtigste omkostninger i forbindelse med røgning eller anden forarbejdning af laks er udgifterne til køb af laks og arbejdskraftomkostningerne. For så vidt angår beskæftigelsen blev der i løbet af undersøgelsen forelagt forskellige tal for Kommissionen i en række undersøgelser eller bemærkninger. Disse undersøgelser og bemærkninger er kun af begrænset nytte i forbindelse med denne undersøgelse. I denne forbindelse skal det bemærkes, at de fremlagte undersøgelser vedrører andre tidsrum end undersøgelsesperioden, ikke nøjagtig dækker den pågældende vare og delvis benytter andre parametre, der ikke er omfattet af denne undersøgelse. Kommissionen gennemførte derfor også kontrolbesøg hos relevante sammenslutninger. På grundlag af alle de indhentede oplysninger er det bedste skøn, at omkring 7 500 personer er direkte beskæftiget i lakseforarbejdningssektoren i Fællesskabet.\nEfter den videre undersøgelse konstateredes det, at opdrættede laks tegner sig for omkring 48 % til 54 % af forarbejdningsvirksomhedernes samlede omkostninger, mens lønudgifterne udgør mellem 6 % og 12 %. Under normale markedsvilkår (dvs. rimelige råvarepriser og en god detailpris) forventer forarbejdningsvirksomhederne en fortjeneste af driften på mellem 5 % og 12 %. Dette blev bekræftet af de samarbejdsvillige forarbejdningsvirksomheder, der afgav oplysninger om rentabiliteten. Det fremgik af den videre undersøgelse, at fortjenesten kan være endnu højere i gode tider. Ved sidste led i distributionskæden kan detailforhandlerne forvente en fortjenstmargen på mellem 6 % og 11 %.\nBrugerindustriens bekymringer er legitime, idet den frygter, at de foreslåede foranstaltninger vil have en negativ indvirkning på dens omkostninger med en begrænsning af rentabiliteten til følge. Under de nuværende omstændigheder og i betragtning af den foreslåede mindsteimportpris vil der imidlertid sandsynligvis kun være begrænset eller slet ingen indvirkning på brugernes omkostninger.\nI bedste fald vil markedsforholdene være uændrede, dvs. priserne vil forblive på et niveau noget over mindsteimportprisen. I dette tilfælde vil mindsteimportprisen slet ikke påvirke brugernes omkostninger. Når importen finder sted til en cif-pris, Fællesskabets grænse, der svarer til eller er højere end den fastsatte mindsteimportpris, skal der ikke betales told.\nI den værst tænkelige situation med indførelse af foranstaltninger vil brugernes omkostninger til råmaterialer blive fastsat til mindsteimportprisen, nemlig producenternes faktiske omkostninger plus en rimelig fortjeneste for leverancer til fællesskabsmarkedet. Selv om denne situation ikke afspejler de aktuelle forhold på markedet, finder Kommissionen, at det i et sådant tilfælde ikke kan udelukkes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil have en vis negativ indvirkning på importørerne og forarbejdningsselskaberne, da en eventuel told vil skulle betales direkte på tidspunktet for importen uanset importprisens størrelse. I denne forbindelse skal det imidlertid erindres, at den foreslåede foranstaltning har form af en mindsteimportpris, som er en bundpris, der kun skal sikre, at producenter i Fællesskabet kan sælge deres laks i Fællesskabet til priser fastsat på grundlag af reglen om mindste told, der vil gøre det muligt for dem at dække deres omkostninger og give dem en fortjeneste, som de normalt kunne forvente, hvis der ikke forekom dumpingimport. Der vil kun blive opkrævet told i de eventuelle ekstraordinære tilfælde, hvor prisen, frit Fællesskabets grænse, på importvarer fra Norge er under mindsteimportprisen, og i så fald kun med et niveau svarende til forskellen mellem importprisen og mindsteimportprisen. Desuden vil hele laksemarkedet fra produktion til kundeleverancer være styret af redelig konkurrence. Disse forhold vil gøre det muligt at afspejle omkostningerne på behørig vis i salgspriserne på hvert niveau i distributionskæden. Brugerne kan også forvente bedre muligheder for at få forsyninger fra EU-leverandører og andre tredjelande, når markedet overvinder følgerne af den skadelige dumping. Når alle markedets aktører opererer under sunde markedsforhold med redelige handelsvilkår, vil der foreligge det størst mulige udvalg af varer og kvaliteter fra forskellige leverandører. Hvis priserne fastsættes som reaktion på markedets signaler, bør det give en positiv indvirkning på produktions- og distributionskæden, så priser og omkostninger kan blive mere stabile og forudsigelige.\nHvis der ikke indføres foranstaltninger, og hvis prisen på den norske eksport får lov at vende tilbage til de tidligere lave dumpingpriser, vil brugerne i en periode kunne opnå fordele af den illoyale dumpingimport. Markedet vil imidlertid ikke kunne tåle denne situation i længere tid. De priser, brugerne vil skulle betale for laks, vil ligge under producenternes omkostninger for leverancer til fællesskabsmarkedet. Hvis der igen får lov at forekomme dumping, vil importen fra Norge, der tegner sig for omkring 60 % af forbruget i Fællesskabet, forhindre eksport fra leverandører i tredjelande, der ikke foretager dumping. Brugerne vil ikke have mulighed for at fremskaffe alternative leverancer og kvaliteter. Hvis priserne ikke fastsættes på markedsvilkår, vil det føre til manglende prisstabilitet og have negative følger for de endelige varer, der sælges til forbrugerne. Dette kan i sidste ende påvirke forarbejdningsvirksomhedernes rentabilitet.\nAnvendelsen af en mindsteimportpris vil derfor på den ene side kun have mindre omkostningsfølger for importørerne og forarbejdningsvirksomhederne. Så længe markedspriserne ligger over mindsteimportprisen, vil der faktisk overhovedet ikke være finansielle konsekvenser. På den anden side finder Kommissionen, at sådanne markedsvilkår også burde forhindre udflytning, da importafgifterne på forarbejdede laks er høje. Forarbejdningsindustrien i Fællesskabet bør derfor fortsat have adgang til tilstrækkelige leverancer af råmaterialer.\nSom anført i betragtning 140 vil Kommissionen overvåge udviklingen på fællesskabsmarkedet for opdrættede laks. Hvis det fremgår af denne overvågning, at de gældende foranstaltninger ikke længere er nødvendige eller tilstrækkelige til at modvirke den skadelige dumping, kan Kommissionen overveje at indlede og hurtigt gennemføre en fornyet undersøgelse på grundlag af grundforordningens artikel 11, stk. 3. Dette vil tillade Kommissionen at reagere hurtigt, hvis markedspriserne i længere tid falder til et niveau under mindsteimportprisen.\nDer har været nogen debat med interesserede parter om størrelsen af den fremtidige beskæftigelse. Som med analysen af foranstaltningernes virkninger på omkostningerne er der dog intet bevis for, at antidumpingforanstaltninger mod importen af laks fra Norge vil have større følger for beskæftigelsen i denne sektor.\nDen videre undersøgelse bekræftede, at en mindsteimportpris på det foreslåede niveau er den mest hensigtsmæssige form for foranstaltning (se betragtning 128). De ulemper, som en mindsteimportpris eventuelt vil have for importørerne, forarbejdningsvirksomhederne og brugerne, anses derfor ikke for at veje tungere end de fordele, der forventes for producenterne i Fællesskabet som følge af de antidumpingforanstaltninger, som anses for at være det nødvendige minimum, som skal til for at afhjælpe den alvorlige skade, der er forvoldt, og forhindre en yderligere alvorlig forværring af fællesskabsproducenternes situation. Det skal desuden bemærkes, at der fortsat vil være adgang til andre forsyningskilder i andre tredjelande.\nDa der ikke blev fremsat yderligere underbyggede bemærkninger vedrørende uafhængige importørers og brugeres interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 128 i forordningen om midlertidig told.\n6.4. Interesserne for unglakse- og foderproducenter, leverandører og producenter i Fællesskabet, der er forretningsmæssigt forbundet med norske producenter og importører\nDa der ikke blev fremsat yderligere underbyggede bemærkninger vedrørende interesserne for de unglakse- og foderproducenter, leverandører og producenter i Fællesskabet, der er forretningsmæssigt forbundet med norske producenter og importører, bekræftes konklusionerne i betragtning 117 til 121 i forordningen om midlertidig told.\n6.5. Forbrugernes interesser\nDa den pågældende vare er en forbrugsvare, underrettede Kommissionen forskellige forbrugerorganisationer om indledningen af undersøgelsen. Der blev modtaget et svar fra en part, der hævdede, at de positive ernæringsmæssige virkninger af laks er vidt anerkendt, og at en kunstig prisforhøjelse vil gøre det vanskeligere for forbrugerne at træffe gode ernæringsmæssige valg. Der blev også udtrykt bekymring for, at en eventuel prisstigning vil gøre det sværere at få råd til opdrættede laks og hæmme væksten på markedet i de medlemsstater, der har et BNP per capita under gennemsnittet.\nKommissionen finder, at de erhvervsdrivende fortsat vil have adgang til ubegrænsede importmængder, hvis der indføres antidumpingforanstaltninger, om end til redelige priser. I betragtning af størrelsen af avancerne mellem hele fisk ex brug og detailprisen på forarbejdede lakseprodukter er det desuden usandsynligt, at foranstaltningerne vil have væsentlige virkninger på detailpriserne, da det er usandsynligt, at hele den eventuelle prisstigning vil blive overvæltet på forbrugerne. Ved de nuværende markedspriser, der ligger et stykke over mindsteimportprisen, vil der overhovedet ikke være nogen virkning. Konsekvenserne for forbrugerne vil derfor sandsynligvis være begrænsede, selv i det værst tænkelige tilfælde. Desuden er tabsgivende priser sandsynligvis ikke bæredygtige på mellemlang til lang sigt. Det forventes derfor ikke, at antidumpingforanstaltninger vil have væsentlige negative konsekvenser for forbrugerne.\n6.6. Konklusion om Fællesskabets interesser\nI betragtning af konklusionerne i forordningen om midlertidig told og under hensyntagen til parternes bemærkninger og resultaterne af den videre undersøgelse konkluderes det, at der ikke er tvingende årsager til ikke at indføre endelige antidumpingforanstaltninger mod dumpingimporten af opdrættede laks med oprindelse i Norge. Konklusionerne i betragtning 131 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.\n7.1. De endelige foranstaltningers form\nPå grundlag af de endelige konklusioner vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres antidumpingforanstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten påfører EF-erhvervsgrenen yderligere skade. Der er taget hensyn både til de konstaterede dumpingmargener og de toldbeløb, som er nødvendige for at afhjælpe den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Det konstateredes, at alle skadesmargener var på over 2,0 % og derfor ikke kunne anses for at være ubetydelige. Den vejede gennemsnitlige skadesmargen, der lå under den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, fandtes at udgøre 14,6 %.\nEfter meddelelsen om de kendsgerninger, der lå til grund for vedtagelsen af ændringsforordningen, afviste visse interesserede parter imidlertid udtrykkelig en værditold og hilste indførelsen af en mindsteimportpris velkommen. I betragtning af de modtagne bemærkninger og resultaterne af den yderligere undersøgelse bekræftes det derfor, at en mindsteimportpris er en passende foranstaltning.\nI overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, fastsættes den endelige told på niveauet for dumping- eller skadesmargenen, alt efter hvad der er lavest. Med henblik på at anvende denne regel blev der fastsat en ikke-skadevoldende mindsteimportpris. For at verificere denne metode blev der også beregnet selskabsspecifikke ikke-dumpede mindsteimportpriser på grundlag af den normale værdi, justeret til nettoprisen, frit Fællesskabets grænse. Disse priser blev sammenlignet med den ikke-skadevoldende mindsteimportpris, der var beregnet i henhold til metoden i betragtning 131. I alle tilfælde konstateredes det, at den ikke-skadevoldende mindsteimportpris var lavere end den ikke-dumpede mindsteimportpris.\nVed beregningen af de ikke-dumpede mindsteimportpriser måtte der foretages en omregning fra norske kroner til euro. I den foreløbige fase benyttede Kommissionen treårige gennemsnitlige valutakurser til denne omregning. Et antal selskaber fremførte, at den korrekte kurs burde være den, der var gældende i undersøgelsesperioden. Som svar herpå bemærker Kommissionen igen, at tre år er den gennemsnitlige produktionstid for laks. Da en række vigtige udgifter, der indgår i den normale værdi, påløber over denne produktionscyklus, finder Kommissionen, at treårige gennemsnitskurser er passende ved beregningen af ikke-dumpede mindsteimportpriser. Kravet afvises derfor.\nFor så vidt angår størrelsen af den ikke-skadevoldende pris, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, måtte der tages hensyn til resultaterne af den videre undersøgelse. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde sine produktionsomkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Fællesskabet, som med rimelighed kunne forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport. På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EF-erhvervsgrenen for samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fundet ved at lægge en fortjenstmargen på 8 % til produktionsomkostningerne. Produktionsomkostningerne blev efterkontrolleret på grundlag af EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspris (2,77 EUR/kg) og de gennemsnitlige tab i undersøgelsesperioden (5 %) for de selskaber i EF-erhvervsgrenen, der indgik i stikprøven. Fortjenstmargenen på 8 % blev fastsat på grundlag af den fortjeneste, der blev opnået i 2001 (se tabel 3), og er det absolutte minimum, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente i en situation uden skadevoldende dumping.\nOpdrættede laks handles almindeligt i forskellige fremtrædelsesformer (renset med hoved, renset uden hoved, hele fileter, andre fileter eller filetportioner). Der måtte derfor fastsættes en ikke-skadevoldende mindsteimportpris for hver af disse fremtrædelsesformer for at afspejle de yderligere omkostninger til fremstilling af hver enkelt type. I denne forbindelse er de forskellige mindsteimportpriser baseret på konklusionerne i denne undersøgelse. De er i alt væsentligt baseret på omregningsfaktorerne i Rådets forordning (EF) nr. 772/1999 (5), der også er benyttet i denne undersøgelse. For så vidt angår hele fiskefileter og fileter udskåret i stykker blev der taget hensyn til forarbejdningsomkostningerne.\nNår importen finder sted til en cif-pris, Fællesskabets grænse, der svarer til eller er højere end den fastsatte mindsteimportpris, skal der ikke betales told. Hvis importen sker til en lavere pris, skal forskellen mellem den faktiske pris og mindsteimportprisen betales. Da import fra Norge til priser svarende til eller over mindsteimportprisen vil eliminere virkningerne af den skadelige dumping, er det hensigtsmæssigt, at mindsteimportprisen anvendes på al import fra Norge undtagen importen fra ét selskab, for hvilket det blev konstateret, at dumpingmargenen var ubetydelig, jf. betragtning 33.\n8. ENDELIG OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD\nPå grund af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret for de eksporterende producenter i Norge, og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som er indført ved forordningen om midlertidig told som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1010/2005, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told. For så vidt som den endelige told er lavere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den endelige told, endeligt.\nDen midlertidige antidumpingtold i form af en værditold på mellem 6,8 % og 24,5 % for de importerede varer, som blev indført ved forordning (EF) nr. 628/2005 og anvendt fra den 27. april 2005 til den 4. juli 2005, frigives imidlertid. En opkrævning af værditold vil være et uforholdsmæssigt skridt for at afhjælpe den skadelige dumping, da markedspriserne i denne periode lå betydeligt over den mindsteimportpris, som blev indført for at tage højde for nye og uforudsete forhold på markedet. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge i henhold til forordning (EF) nr. 1010/2005, opkræves endeligt under hensyntagen til den mindsteimportpris, der er indført. De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 1010/2005 er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge ud over den endelige told, frigives.\n9. MULIGHEDERNE FOR AT HÅNDHÆVE MINDSTEIMPORTPRISEN\nEfter meddelelsen om undersøgelsesresultaterne blev det fremført, at en mindsteimportpris kan være vanskeligere at håndhæve og medføre en større risiko for urigtig angivelse af varernes toldværdi end andre former for foranstaltninger. Da der er tegn på, at mindsteimportprisen i et vist omfang er blevet omgået, siden den blev indført den 1. juli 2005, og i betragtning af mulighederne for kompensationsordninger i denne sektor er det nødvendigt at indføre et system med dobbelte foranstaltninger. Dette dobbeltsystem består af en mindsteimportpris (se betragtning 129 til 133) og en fast told. Den faste told blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige skadesmargen, da denne var lavere end den vejede gennemsnitlige dumpingmargen. For at sikre, at mindsteimportprisen overholdes, bør importørerne gøres bekendt med, at hvis det ved en kontrol efter importen konstateres i), at den nettopris, frit Fællesskabets grænse, der faktisk er betalt af den første uafhængige kunde i Fællesskabet (prisen efter importen), er lavere end den nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, der følger af toldangivelsen; og ii) at prisen efter importen er lavere end mindsteimportprisen, vil der med tilbagevirkende kraft blive anvendt en fast told på de relevante transaktioner, medmindre anvendelsen af den faste told plus prisen efter importen giver et beløb (faktisk betalt pris plus fast told), der stadig er lavere end mindsteimportprisen. I så fald anvendes et toldbeløb, der svarer til forskellen mellem mindsteimportprisen og prisen efter importen. Toldmyndighederne bør omgående underrette Kommissionen, når de finder tegn på urigtige angivelser.\nI denne forbindelse og for at besvare de spørgsmål, der er rejst, vil Kommissionen gennem et system med tre søjler sikre, at foranstaltningerne fortsat er relevante og også overholdes fuldt ud. For det første henvises der til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6), bl.a. til artikel 78, hvorefter toldmyndighederne kan foretage kontrol af handelsdokumenter og -data vedrørende import eller eksport af de pågældende varer samt i forbindelse med senere erhvervsmæssige transaktioner med de samme varer. Kontrollen kan gennemføres over for klarereren og alle personer, som direkte eller indirekte af forretningsmæssige grunde er berørt af transaktionerne, samt alle andre personer, der i kraft af deres erhverv måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data. Myndighederne kan også undersøge varerne.\nFor bedst muligt at imødegå risikoen for overvæltning af foranstaltningerne, især mellem forretningsmæssigt forbundne selskaber, vil Fællesskabets institutioner for det andet omgående indlede en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 12, stk. 1, og gøre import til genstand for registrering i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, hvis der fremlægges beviser for en sådan adfærd.\nFællesskabets institutioner vil bl.a. benytte sig af oplysninger fra nationale toldmyndigheder om overvågning af importen og af oplysninger, der afgives af medlemsstaterne i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6.\nEndelig vil Kommissionen overvåge udviklingen på fællesskabsmarkedet for opdrættede laks. Hvis det fremgår af denne overvågning, at de gældende foranstaltninger ikke længere er nødvendige eller tilstrækkelige til at modvirke den skadelige dumping, kan Kommissionen overveje at indlede og hurtigt gennemføre en fornyet undersøgelse på grundlag af grundforordningens artikel 11, stk. 3 —\n1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af opdrættede (ikke vilde) laks, også som filet, fersk, kølet eller frosset, henhørende under KN-kode ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 og ex 0304 20 13 (i det følgende benævnt »opdrættede laks«) med oprindelse i Norge.\n2. Vilde laks er ikke omfattet af den endelige antidumpingtold. I forbindelse med denne forordning forstås der ved vilde laks fisk, som de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der antager angivelsen til overgang til fri omsætning, ved hjælp af alle relevante dokumenter, der fremlægges af de berørte parter, finder godtgjort er fanget til havs for så vidt angår atlanterhavs- eller stillehavslaks eller i floder for så vidt angår donaulaks.\n3. Den endelige antidumpingtold for Nordlaks Oppdrett AS udgør:\n4. For alle andre selskaber (Taric-tillægskode A999) fastsættes den endelige antidumpingtold til forskellen mellem den i stk. 5 fastsatte mindsteimportpris og nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis sidstnævnte er lavere end førstnævnte. Der opkræves ikke told, hvis nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, er lig med eller højere end den tilsvarende mindsteimportpris, der er fastsat i stk. 5.\n5. For så vidt angår stk. 4 finder den mindsteimportpris, der er anført i kolonne 2 i nedenstående tabel, anvendelse. Hvis det ved kontrol efter importen konstateres, at den nettopris, frit Fællesskabets grænse, som faktisk er betalt af den første uafhængige kunde i Fællesskabet (prisen efter importen), er lavere end den nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, der følger af toldangivelsen, og at prisen efter importen er lavere end mindsteimportprisen, anvendes den faste antidumpingtold, der er anført i kolonne 3 i nedenstående tabel, medmindre anvendelsen af den i kolonne 3 anførte faste told plus prisen efter importen fører til et beløb (faktisk betalt pris plus fast told), der stadig er lavere end den mindsteimportpris, der er anført i kolonne 2 i nedenstående tabel. I dette tilfælde anvendes et toldbeløb svarende til forskellen mellem den mindsteimportpris, der er anført i kolonne 2 i nedenstående tabel, og prisen efter importen. Når en sådan fast antidumpingtold opkræves med tilbagevirkende kraft, sker dette med fradrag af tidligere betalt antidumpingtold beregnet på grundlag af mindsteimportprisen.\nOpdrættede laks i følgende fremtrædelsesform\nMindsteimportpris (EUR pr. kg af varens nettovægt)\nFast told (EUR pr. kg af varens nettovægt)\nHel fisk, fersk, kølet eller frosset\n0302120012, 0302120033, 0302120093, 0303110093, 0303190093, 0303220012, 0303220083\nRenset, med hoved, fersk, kølet eller frosset\n0302120013, 0302120034, 0302120094, 0303110094, 0303190094, 0303220013, 0303220084\nAnden (herunder renset, uden hoved), fersk, kølet eller frosset\n0302120015, 0302120036, 0302120096, 0303110018, 0303110096, 0303190018, 0303190096, 0303220015, 0303220086\nHele fiskefileter og fileter udskåret i stykker, af stykvægt over 300 g pr. filet, ferske, kølede eller frosne, med skind\n0304101313, 0304101394, 0304201313, 0304201394\nHele fiskefileter og fileter udskåret i stykker, af stykvægt over 300 g pr. filet, ferske, kølede eller frosne, uden skind\n0304101314, 0304101395, 0304201314, 0304201395\nAndre hele fiskefileter og fileter udskåret i stykker, af stykvægt 300 g eller derunder pr. filet, ferske, kølede eller frosne\n0304101315, 0304101396, 0304201315, 0304201396\n6. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (7), nedsættes den antidumpingtold, der er beregnet på grundlag af stk. 4 og 5, med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.\n7. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.\nDe beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge i henhold til forordning (EF) nr. 628/2005 før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1010/2005, frigives.\nDe beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold på importen af opdrættede laks med oprindelse i Norge i henhold til forordning (EF) nr. 1010/2005, opkræves endeligt efter følgende regler:\nDe beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige told, frigives.\nI tilfælde, hvor den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed med niveauet for den midlertidige told, endeligt.\n(2) EUT C 261 af 23.10.2004, s. 8.\n(3) EUT L 104 af 23.4.2005, s. 5.\n(4) EUT L 170 af 1.7.2005, s. 32.\n(5) EFT L 101 af 16.4.1999, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 321/2003 (EUT L 47 af 21.2.2003, s. 3).\n(7) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 883/2005 (EUT L 148 af 11.6.2005, s. 5).\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 86/2006\ntil Kommissionens forordning af 19. januar 2006 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 87/2006\nom åbning af en løbende licitation med henblik på at sælge uafskallet ris, som det græske interventionsorgan ligger inde med, på det indre marked\nDet græske interventionsorgan oplagrer for tiden meget store mængder uafskallet ris, og oplagringsperioden er meget lang. Der bør derfor åbnes en løbende licitation med henblik på at sælge ca. 11 115 t uafskallet ris, som dette organ ligger inde med.\nPå de i forordning (EØF) nr. 75/91 fastsatte betingelser afholder det græske interventionsorgan løbende licitation med henblik på at sælge de i bilaget til nærværende forordning anførte mængder af uafskallet ris, som det ligger inde med, på det indre marked.\n3. Bud indgives til det græske interventionsorgan:\nGR-104 46 Athen\nTlf. (30) 210-212 48 46 og 212 47 88\nUanset artikel 19 i forordning (EØF) nr. 75/91 meddeler det græske interventionsorgan senest tirsdagen i ugen efter den dato, hvor fristen for at indgive bud udløber, Kommissionen mængderne af og de gennemsnitlige priser for de solgte partier, i givet fald opdelt efter gruppe.\nrundkornet, middelkornet og langkornet ris A\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 89/2006\nom ændring af forordning (EF) nr. 2295/2003 for så vidt angår de betegnelser, der kan benyttes ved markedsføring af æg i tilfælde af restriktioner for adgang for høns til udendørs arealer\nunder henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1907/90 af 26. juni 1990 om handelsnormer for æg (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra d), og artikel 10, stk. 3, og\nI Kommissionens forordning (EF) nr. 2295/2003 (2) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 1907/90.\nI Kommissionens direktiv 2002/4/EF af 30. januar 2002 om registrering af virksomheder, der holder æglæggende høner, og som er omfattet af Rådets direktiv 1999/74/EF (3) er der fastsat mindstekrav til beskyttelse af æglæggende høner.\nFor at beskytte forbrugerne mod vildledende udsagn, som kunne blive fremsat i den svigagtige hensigt at opnå højere priser end de gældende priser for æg fra burhøns eller »standardæg«, er der i forordning (EF) nr. 2295/2003 fastsat minimumskriterier for hønseopdræt, der skal overholdes, for at producenten kan gøre en særlig produktionsmetode gældende. Kun betegnelserne i bilag II til nævnte forordning kan derfor benyttes, og bilag III indeholder en liste over krav, der skal opfyldes, for at disse betegnelser kan gøres gældende.\nBlandt de præcise kriterier for, at æg kan markedsføres under betegnelsen »frilandsæg«, er adgang til et udendørs areal et vigtigt kriterium.\nRestriktioner, herunder veterinærrestriktioner, der besluttes på grundlag af EF-retten for at beskytte menneskers og dyrs sundhed, kan indskrænke fjerkræets adgang til udendørs arealer.\nHvis producenten ikke længere kan overholde alle opdrætsbetingelserne i bilag III til forordning (EF) nr. 2295/2003, bør han i forbrugernes interesse ophøre med at benytte den obligatoriske mærkning angående produktionsmetoden.\nFor at tage hensyn til restriktionernes eventuelle økonomiske følger, bør der, da hele branchen har brug for en rimelig tilpasningsperiode bl.a. med hensyn til mærkning, og på betingelse af, at produkternes kvalitet ikke forringes væsentligt, fastsættes en overgangsperiode, hvor producenten fortsat skal kunne benytte mærkningen angående produktionsmetoden, nemlig »frilands«.\nDer er udtrykkeligt fastsat en undtagelse fra adgang til udendørs arealer i punkt 1, litra a), første led, i bilag III til forordning (EF) nr. 2295/2003 i tilfælde af, at »veterinærmyndighederne indfører midlertidige restriktioner«.\nDa varigheden af den periode med midlertidige restriktioner, hvor producenterne fortsat kan benytte mærkningen »frilands«, selv om de æglæggende høner ikke længere har adgang til et udendørs areal, ikke er præciseret, bør der fastsættes en tidsbegrænsning for at beskytte forbrugernes interesser.\nForordning (EF) nr. 2295/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.\nPunkt 1, litra a), første led, i bilag III til forordning (EF) nr. 2295/2003 affattes således:\nhønsene til stadighed har adgang til et udendørs areal om dagen; en undtagelse fra dette krav som følge af restriktioner, herunder veterinærrestriktioner, der besluttes på grundlag af EF-retten, må ikke vare mere end tolv uger«\n(1) EFT L 173 af 6.7.1990, s. 5. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1039/2005 (EUT L 172 af 5.7.2005, s. 1).\n(2) EUT L 340 af 24.12.2003, s. 16. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1515/2004 (EUT L 278 af 27.8.2004, s. 7).\n(3) EFT L 30 af 31.1.2002, s. 44. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 90/2006\nRestitutionssatser fra 20. januar 2006 for visse produkter fra sukkersektoren, der udføres i form af varer, der ikke omfattes af traktatens bilag I (1)\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 92/2006\nom fastsættelse af de repræsentative priser og størrelsen af den tillægsimporttolden for melasse i sektoren for sukker, som er gældende fra den 20. januar 2006\nDe repræsentative priser og den tillægsimporttold for melasse i sektoren for sukker, der er gældende fra den 20. januar 2006\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 93/2006\nEKSPORTRESTITUTIONER FOR HVIDT SUKKER OG RÅSUKKER I UFORARBEJDET STAND, DER SKAL ANVENDES FRA DEN 20. JANUAR 2006 (1)\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 94/2006\nRESTITUTIONER VED EKSPORT I UFORARBEJDET STAND AF SIRUP OG VISSE ANDRE PRODUKTER INDEN FOR SUKKERSEKTOREN, GÆLDENDE FRA DEN 20. JANUAR 2006 (1)\n0,3239 (4) (5)\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 95/2006\nDe nationale myndigheder har i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 192/2002 modtaget ansøgninger om udstedelse af importlicenser for en samlet mængde på 84 000 tons, som overstiger den mængde, der er fastsat ved afgørelse 2001/822/EF.\nKommissionen bør derfor fastsætte nedsættelseskoefficienten for udstedelsen af importlicenser og suspendere indgivelsen af nye ansøgninger for 2006 —\nDe ansøgninger om importlicenser, der indtil den 7. januar 2006 er indgivet efter artikel 6 i forordning (EF) nr. 192/2002, imødekommes med 33,3333 % af den ønskede mængde.\nIndgivelsen af nye ansøgninger for 2006 suspenderes.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 96/2006\nDe bud, der er meddelt fra den 13. til 19. januar 2006 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1058/2005 omhandlede licitation over restitutionen ved udførsel af byg, skal være uden virkning.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 97/2006\nFor bud, der meddeles fra den 13. til 19. januar 2006 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1059/2005 omhandlede licitation, fastsættes maksimumseksportrestitutionen for blød hvede til 9,00 EUR/t.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 98/2006\nom bud for indførsel af sorghum, der er meddelt inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2094/2005 omhandlede licitation\nEn licitation over maksimumsnedsættelsen af importtolden for sorghum til Spanien fra tredjelande blev åbnet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2094/2005 (2).\nI overensstemmelse med artikel 7 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1839/95 (3) kan Kommissionen på grundlag af de meddelte bud efter fremgangsmåden i artikel 25 i forordning (EF) nr. 1784/2003 beslutte, at licitationen skal være uden virkning.\nUnder henvisning til bl.a. kriterierne i artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 1839/95 bør der ikke fastsættes nogen maksimumsnedsættelse af importtolden.\nDe bud, der er meddelt fra den 13. til 19. januar 2006 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2094/2005 omhandlede licitation over nedsættelsen af importtolden ved indførsel af sorghum skal være uden virkning.\n(2) EUT L 335 af 21.12.2005, s. 4.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 99/2006\nom fastsættelse af maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2093/2005 omhandlede licitation\nEn licitation over maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til Spanien fra tredjelande blev åbnet ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2093/2005 (2).\nFor bud, der meddeles fra den 13. til 19. januar 2006 inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 2093/2005 omhandlede licitation, fastsættes maksimumsnedsættelsen af importtolden for majs til 22,86 EUR/t for en maksimumstotalmængde på 84 655 t.\n(2) EUT L 335 af 20.12.2005, s. 3.\nKOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 100/2006\nIfølge de oplysninger om eksportlicensansøgninger, som Kommissionen råder over pr. 18. januar 2006, er der fare for en overskridelse af de mængder, der stadig er til rådighed indtil den 15. marts 2006 for bestemmelseszone 1) Afrika, 2) Asien og 3) Østeuropa, jf. artikel 9, stk. 5, i forordning (EF) nr. 883/2001, hvis der ikke indføres restriktioner for udstedelsen af eksportlicenser med forudfastsættelse af restitutionen. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en enhedsprocentsats for godkendelse af ansøgninger indgivet mellem den 16. og den 17. januar 2006 og suspendere udstedelsen af licenser og indgivelsen af ansøgninger for disse zoner indtil den 16. marts 2006 —\n1. De eksportlicenser med forudfastsættelse af restitutionen for vin, der blev indgivet ansøgning om mellem den 16. og den 17. januar 2006 i henhold til forordning (EF) nr. 883/2001, udstedes for 69,72 % af de mængder, der er ansøgt om for bestemmelseszone 1) Afrika, for 58,71 % af de mængder, der er ansøgt om for bestemmelseszone 2) Asien og for 70,45 % af de mængder, der er ansøgt om for bestemmelseszone 3) Østeuropa.\n2. Udstedelsen af de eksportlicenser som omhandlet i stk. 1, der indgives ansøgning om fra den 18. januar 2006, og indgivelsen fra den 20. januar 2006 af ansøgninger om eksportlicenser suspenderes for vin for bestemmelseszone 1) Afrika, 2) Asien og 3) Østeuropa indtil den 16. marts 2006.\nom ændring af beslutning 2005/59/EF for så vidt angår de områder i Slovakiet, som planen for udryddelse af klassisk svinepest hos vildtlevende svin skal gennemføres i\n(meddelt under nummer K(2005) 5632)\nSom en af en række foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest vedtog Kommissionen beslutning 2005/59/EF af 26. januar 2005 om godkendelse af planerne for udryddelse af klassisk svinepest hos vildtlevende svin og nødvaccination af sådanne svin i Slovakiet (2).\nDe slovakiske myndigheder har underrettet Kommissionen om den seneste udvikling i sygdommen hos vildtlevende svin. Det fremgår af disse oplysninger, at det er lykkedes at udrydde klassisk svinepest hos vildtlevende svin i de områder, der hører under veterinær- og fødevareadministration Trnava (distrikterne Trnava, Piešťany og Hlohovec) og Banská Bystrica (distrikterne Banská Bystrica og Brezno). Der er ikke længere behov for den godkendte udryddelsesplan i de pågældende områder.\nPunkt 1 i bilaget til beslutning 2005/59/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende beslutning.\n(2) EUT L 24 af 27.1.2005, s. 46. Ændret ved beslutning 2005/226/EF (EUT L 71 af 17.3.2005, s. 72).\n»1. Områder, som udryddelsesplanen skal gennemføres i\nOmrådet henhørende under veterinær- og fødevareadministration Trenčín (distrikterne Trenčín og Bánovce nad Bebravou), Prievidza (distrikterne Prievidza og Partizánske), Púchov (kun distriktet Ilava), Žiar nad Hronom (distrikterne Žiar nad Hronom, Žarnovica og Banská Štiavnica), Zvolen (distrikterne Zvolen, Krupina og Detva), Lučenec (distrikterne Lučenec og Poltár) og Veľký Krtíš.«