Om os - Itucation kurser tilbyder 6 ugers kurser for ledige - Læs mere her\nItucation og virksomhedens historie\nItucation blev grundlagt tilbage i 2010, hvor Søren og Noveed besluttede at starte et firma, der havde fokus på uddannelse indenfor IT-specialist områderne. Dette skulle gælde både virksomheder og personer, der står mellem job.\nDerfor har vi i dag 2 forretningsgrene. Den ene er vores kurser, som vi udbyder som 6 ugers kurser til ledige (6 ugers jobrettet uddannelse og 6 ugers erhvervsrettede kurser). Den anden gren er vores kurser til virksomheder, samt vores konsulentydelser, der udbydes af vores datterselskab Itucation Erhverv. Kurserne til virksomhederne udbydes typisk som frekvenskurser med 5 kursusdage fordelt på 2 til 3 uger.\nDe to stiftere af Itucation har flere års erfaring i uddannelse af IT-specialister og som uddannelseskonsulenter. Vi har derved et bredt funderet erfaringsgrundlag, et stort og solidt netværk, samt et højt kompetenceniveau, der både afspejler aktualitet og IT-branchens behov for uddannelse.\nItucation er – og har altid været – en virksomhed, der føler socialt ansvar. Derfor har Itucation også involveret sig aktivt i at opkvalificere og genplacere borgere mellem jobs. Vi har lang erfaring inden for dette område og har opnået resultater, der taler for sig selv. Se vores kursistundersøgelse her.\nVi tilbyder undervisere og konsulenter, der er velfunderede i stoffet, har mange års undervisnings- og konsulenterfaring og er MCSA/MCSE-certificerede, samt MCT-certificerede. I undervisningen sørger vi desuden for at have fokus på sammenhængen mellem teori og praksis, så du får hands-on erfaring med de forskellige programmer.\nVores vision er at være den foretrukne kursusudbyder inden for specialiserede IT-kurser. Vi vil være den bedste indenfor vores område og samtidig være en tillidsvækkende, kvalitetsbevidst og innovativ partner.\nFor at opfylde vores vision er vores mission i det daglige at udbyde professionelle kurser på et højt niveau, der indfrier vores kunders forventninger. Dette gør vi ved hele tiden at evaluere vores kursister og kunder, så vi på den måde altid kan indfri de forventninger, der stilles.\nItucation er meget stolte af at udbyde kurser som ledige kan benytte sig af. Selvom vi ønsker at drive en bæredygtig forretning, sætter vi en stor ære i at yde undervisning i højeste kvalitet og opkvalificere folk, og derved skaffe dem tilbage på arbejdsmarkedet. Vi involverer os aktivt i de lediges forløb, og vi føler os socialt ansvarlige til at tilbyde ekstra gratis services, der rækker udover vores kurser.\nFor os er det vigtigt, at der er en god balance imellem job og privatliv, og derfor er worklifebalance vigtigt for os. Vi stoler på vores medarbejdere og giver dem stor fleksibilitet. Vi mener, at en god balance giver gladere medarbejdere – og derved en bedre og mere konstruktiv og dynamisk forretning.\nHos os er der ikke langt fra tanke til handling. Når en mulighed kommer til os, som vi kan se en fordel i så griber vi den. Som en lille virksomhed er vi ikke bange for at forandre os, og der er stor rummelighed hos vores medarbejdere. Vi deles om opgaverne, og vi er parate til at løse de nye forandringer i fællesskab.\nFor os er det vigtigt at vores kunder kan stole på os, og vi vil derfor altid tilbyde services og kurser i højeste kvalitet samt holde vores aftaler. Ligeledes er det vigtigt, at der er tillid til hinanden internt i virksomheden, for på den måde at være en tillidsvækkende samarbejdspartner.\nVi sætter en meget stor ære i at vores kunder kommer derfra med nye værktøjer, ny viden og en værdi i form af at kunne løse nogle nye opgaver. Ligeledes er det vigtigt for os at vores medarbejdere har en værdifuld hverdag i Itucation, så vi på den måde har tilfredse medarbejdere der altid søger at skabe værdi i deres arbejde og for deres kunder.\nDet er altid svært at formulere den kultur, vi arbejder i hver eneste dag, og kulturen bliver i høj grad afmærket af de mennesker, der arbejder her. Derfor er det medarbejderne i Itucation, der har formuleret denne beskrivelse, og det er deres oplevelse af hvordan, det er at arbejde her.\nHos Itucation er der stor rummelighed, da tingene nogle gange forandrer sig hurtigt. Da det er en lille virksomhed, skal man være parat til at påtage sig nye og anderledes opgaver. Dette gør at hverdagen ikke bliver kedelig, og der er stor mulighed for at udvikle sig fagligt. Vi er meget tætte på ledelsen, og alle har indflydelse. Hvis man får en ide, er det nemt at få den ført ud i livet. Man er med til at præge virksomheden. Ligeledes lufter ledelsen tit ideerne for medarbejderne for at få alles meninger og ideer på bordet. Der er en kammeratlig stemning i mellem ledelsen og medarbejderne.\nStemningen i Itucation er meget afslappet og tilbagelænet. Det forventes, at man går pænt klædt og er velsoigneret, men der er sjældent nogle der har jakkesæt på – det er stemningen på kontoret slet ikke til. Ligeledes er der stor afslapning og fleksibilitet omkring mødetider. Her gælder frihed under ansvar. Hos Itucation er medarbejderne meget forskellige og med forskellige baggrunde og kulturer. Vi lærer alle noget om hinanden og måden vi gør tingene på. Der er en rigtig god gejst og et godt fællesskab, engagement og teamwork.\nHvis du vil vide mere om hvordan det er at arbejde i Itucation kan du læse afsnittene om kultur og værdier.\nLedige jobs hos Itucation\nItucation efterspørger ofte dygtige og kompetente undervisere. Dog har vi pt ingen ledige stillinger.\nVi modtager altid gerne uopfordrede ansøgninger fra kvalificerede undervisere. Kontakt Søren Metzsch på sme@itucation.dk.\nHar I akut behov for IT-medarbejdere, er I altid velkomne til at kontakte os. Vi uddanner hele tiden nye IT-specialister og har en omfattende CV-bank af kvalificerede medarbejdere.


Hvordan man kan forklare vandets cyklus for børn - Børnenes Verden\nVi består hovedsageligt af vand, ligesom Jorden. Vandets cyklus hjælper ikke blot vores helbred, men også hele planeten. Find ud af, hvordan du kan forklare dette til børn, i denne artikel.\nHvad får vand til at ændre sig fra en tilstand til en anden? Vi vil forsøge at besvare dette spørgsmål på en sjov og underholdende måde til at forklare vandets cyklus for børn.\nVand er et essentielt element på Jorden. 75% af Jordens overflade er dækket med vand, men det er kun 3-5% af denne mængde, der er ferskvand. Ydermere er 69% af dette ferskvand i form af is. De resterende 31% er væske i floder og undergrunden. Du kan også finde vand, der cirkulerer i atmosfæren som gas. Alt dette vil vi kigge nærmere på, når vi vil fortælle om, hvordan man kan forklare vandets cyklus for børn.\nHvad er vandets cyklus?\nVand er et molekyle, der består af to hydrogenatomer og et oxygenatom. Det er smagsløst, farveløst og lugtfrit. Vand kan desuden forekomme i tre stadier: flydende (det vand, vi drikker) fast (isterninger, der holder os kolde om sommeren) eller gas (vanddamp, der stiger op i atmosfæren).\nVand bevæger sig gennem disse tre stadier i det, vi kalder vandets cyklus. Den motor, der er ansvarlig for denne bevægelse, er solen, der fordamper flydende vand fra have og søer til atmosfæren. Der, med hjælp fra tyngdekraften, vind og temperaturændringer, vil vandet vende tilbage til Jordens overflade i form af regn, sne eller hagl.\nFolk og levende væsener bidrager også til denne cyklus. Vi drikker vand og udskiller det senere.\nHydrosfæren er sættet af alt vand på Jorden. Foruden det flydende vand i søer, have og floder, er gletsjere også en vigtig del. Dette er lag af is, der flyder i havene.\nDet flydende vand i søer og floder fordamper på grund af den varme, som solen producerer. Dernæst stiger de fordampede vandpartikler til vejrs og kondenserer i atmosfæren. Der bliver vanddampen afkølet og kondenserer til små vanddråber, der danner skyer.\nTakket være vinden bevæger skyerne sig til koldere områder, hvor vandet falder i form af regn, sne eller hagl. Det er sådan, vandet vender tilbage til Jorden. Det vand, der er faldet på bjerge, vil flyde til floder eller blive en del af grundvandet.\nEksperiment til at forklare vandets cyklus for børn\nTo skåle, helst glas. Hvis ikke, kan du bruge plastikskåle, så længe de er gennemsigtige.\nEn teske salt.\nOpvarm vandet en smule i beholderen og tilføj farvestof og salt. På den måde vil du hjælpe saltet med at blive opløst i vandet.\nNår saltet er opløst skal du hælde blandingen i en større, gennemsigtig skål. I midten skal du placere en anden, mindre skål.\nDæk den med plastikfilm og put et æble på toppen i midten for at holde skålen nede. Dernæst skal du placere begge skåle i vinduet, hvor der er sol.\nEfter noget tid vil du se noget vand på indersiden af plastikfilmen. Det vil være fordampet og kondenseret vand.\nPres på midten af filmen for at samle vanddråberne, så de falder ned i den mindre skål.\nResultater af vandcykluseksperimentet\nNår vand opvarmes, fordamper det. Når det når plastikken, kan det ikke nå højere op, ligesom når det når atmosfæren. Hernæst vil det blive afkølet og begynde at tage form som vanddråber, som man kan se på plastikfilmen. I naturen er det sådan, skyer tager form.\nHvis du tester vandet, der er tilbage i den lille skål, vil du se, at det er farveløst og smagsløst, ligesom regnvand.\nVi håber, du har haft det sjovt med at lave dette simple eksperiment til at forklare vandet cyklus for børn.


Lav en fin efterårslanterne\nEfteråret er på vej og indbyder til hjemlig hygge og kaffeslabberas. Sæt et personligt præg på en fin lanterne, der kan sprede hygge på efterårs- og vinteraftener.\nAf: idényt, 1410, 13. oktober 2014\nDu kan nemt dekorere forskellige glas\nKun et par enkle trin skal der til for at gravere en glaslanterne med et smukt ahornblad som motiv. Alternativt kan du dekorere søde småkageglas med fine designs og personlige beskeder.\n- Multiværktøjet Dremel Micro\n- Diamantstift, 2,0 mm (7134)\n- Våd klud\n- Lanterne (kan købes i hobbyforretninger)\n- Malertape (kan købes i hobbyforretninger)\n- Kalkerpapir – farveafsmittende papir (kan købes i hobbyforretninger)\nStart med at dække området på lanternen, hvor motivet skal være, med malertape. Tegn det motiv, du vil have, direkte på tapen, eller brug evt. vores skabelon af et ahornblad, og overfør det til malertapen ved hjælp kalkerpapiret og en blyant.\nTag derefter din Dremel Micro og påsæt diamantstiften på 2,0 mm. Indstil maskinen på lav hastighed og graver langs stregerne på dit motiv.\nFjern malertapen og rengør derefter lanternen med en våd klud. Fyld den med nødder og et stearinlys, og nyd lanternen, som vil give dig timevis af glæde på de mørke efterårsaftener.\nDer er også andre måder at gøre det på. Du kan fx gravere beskeder til en, du holder af, på et glas, som du derefter fylder med søde kager eller andre lækkerier.\n13. oktober 2014 idényt, 1410\nTrappen skaber liv og sammenhæng i boligen\nDen indvendige trappe forbinder boligens etager og skaber sammenhæng. Men en trappe bør ikke kun være flot designet og i lækre materialer....\nSådan laver du en skohylde under trappen\nDa trapper er forskellige i størrelse og hældning, er det svært at angive præcise mål. Tegn derfor en papirskabelon og mål dybde og afstan...


Med hornbriller på – UD & SE\nPå skuespillerskolen fik hun besked på at nedtone klovneriet. Men Mette Horn bevarede evnen til at se humoren i ligtorne og krummede tæer. Kig med tilbage på en sydindisk tudetur, en aflyst atlantisk rejse og en form for juleeventyr i barndommens København.\nTekst:Peter Nicolai Gudme ChristensenFoto:Privat, PR, SF Film\nDA MINE FORÆLDRE skulle have min storebror, flyttede de ind i stueetagen hos mine bedsteforældre i deres murermestervilla i Gentofte, omme bag ved brandstationen. Da jeg blev født som den sidste af tre søskende, var min farmor død, men farfar boede stadig oppe på førstesalen. Han var en hyggelig gammel mand, og jeg var meget tæt på ham.\nEFTERHÅNDEN KUNNE mine forældre ikke rigtig finde ud af det. Specielt min far kunne ikke rigtig finde ud af at være en del af familien. Han var fraværende, en strejfer, som man ikke kunne vide, hvornår kom hjem. Min mor kaldte ham en ensom ulv, og i mine tanker blev han en variation af Store Stygge Ulv fra tegneserien.\nJEG VAR SYV ÅR, da min mor og far proklamerede, at de skulle skilles. Jeg var rædselsslagen ved tanken om, at min far skulle fejre jul alene. For at trøste mig fortalte han, at han havde bestilt bord på restauranten på Hovedbanegården, hvor han skulle sidde og nyde sin stegte and, brunede kartofler og alt det dér. Min far. Alene på Hovedbanegården. Juleaften. Det var det mest uhyggelige, jeg kunne forestille mig.\nJEG SØGTE TILFLUGT i en fantasi om, at hele Hovedbanegården var smukt pyntet op. Oppe ved tagspærene var der glimmer, der duftede af and, alle var i julestemning, og specielt glædede de sig meget til, at min far kom. Når han bagefter rejste sig for at gå, ønskede alle ham tak for i aften og syntes, det var knashyggeligt, at han havde været der. I S-toget var der pyntet op, så det lignede en dagligstue, og der blev serveret kransekage til kaffen.\nMed mor og sømandsstrik.\nÅRET EFTER VAR min far inviteret til at være med hos min mor juleaften, men det kunne han ikke finde ud af. Så det blev delt op, så jeg og mine brødre spiste hovedret hos min mor, hvorefter vi tog over til min far. En taxa rullede op og hentede os, og min mor kastede desperat et jule-kit ind til os, som ud over risalamande bestod af en grangren med en sløjfe om og en lille pose pebernødder.\nPÅ VEJEN KØRTE vi igennem et stykke skov, hvor grenene stod helt frosne og slog mod hinanden. Taxachaufføren, der vel gerne ville give os lidt julestemning, holdt ind til siden, rullede vinduet ned og lod os lytte til grenene, der klingede som klokker i mørket. Da vi nåede frem til min far, var der alt for meget loftslys tændt i lejligheden, så man virkelig kunne se hans fortabte ansigtsudtryk.\nHAN VAR BESVÆRLIG, men sjov. Han var god til at hylde øjeblikket og se de små tings skønhed. Han hadede, når noget blev for korrekt og etableret. Når man gik rundt i København med ham, var det, som om vi var i vores eget parallelunivers, hvor han altid vidste, hvilken café der havde ekstra kaffepåfyldning.\nHAN VAR GLØDENDE socialdemokrat, dem havde man meget at takke for, mente han. Og han havde svært ved, når nogen brokkede sig over for eksempel sygehusvæsenet. Men han gav folk ret, bakkede dem op i deres fordomme, i det, de var sure over, bare krydret med stadig flere uhyrligheder: ”Ja, lægerne er jo fordrukne og møder tit fulde op på arbejde!” Til sidst gik det op for folk, at han gjorde nar. Så sad jeg ved siden af og syntes, det var mægtig morsomt.\n55 år. Uddannet skuespiller fra Aarhus Teater. Blandt andet kendt fra teatergruppen Emmas Dilemma og som mor i ’Max Pinlig’-filmtrilogien. Debuterede i år som forfatter med den selvbiografiske ’Flueben – Iagttagelser og indrømmelser fra et (mellem)langt levet liv’.\nDA JEG GIK I fjerde, kom Maria pludselig ind i klassen. Hendes mor, Birthe, der var lidt flippet, hvad mødrene ellers ikke var i Gentofte, stod der i afghanerpels, og Maria havde skriggrønne bukser. Vi blev hurtigt bedste venner, og jeg begyndte at komme i deres hjem, hvor trapperne var malet lilla, og køkkenet var orange.\nBIRTHE, DER VAR rødstrømpe og del af et kunstnerkollektiv, skulle i 1975 debutere på Kvindeudstillingen på Charlottenborg med sine linoleumstryk, og Maria og jeg kom med og blev sluppet løs. Vi havde en plan om at optræde med et nummer af John Mogensen, ’Ensomhedens gade nr. 9’. Det blev spillet hele tiden i radioen og handlede om en mand, der var ensom, og måske tænkte vi, at det matchede temaet. Maria havde malet overskæg og taget pude på maven, og jeg havde som korpige pyntet mig med fjer.\nSÅ GIK VI OP til Lone Kellermann, der var i gang med at optræde på scenen, og prikkede hende cirka i numsen, højere var vi ikke. Hun lod os overtage, og vi tog virkelig kegler. Folk var færdige af grin. Nå, det kunne da noget, tænkte jeg ved mig selv. Jeg anede en form for talent.\nMed far og sand under tæerne på Charlottenlund Strand.\nJEG BLEV OPMÆRKSOM på kvindesagen. Det var vist noget med ligeløn. Men ellers forstod jeg den ikke helt. Det var noget med, at mændene ikke var helt i orden, og at kvinderne ikke blev behandlet ordentligt. På en måde syntes vi, det var lidt synd for mændene. Maria og jeg kunne jo godt lide vores fædre.\nSENERE OPLEVEDE JEG, hvordan det var at gå på stranden i en tid, hvor kvinderne havde smidt bh’en. Tog man en bikinitop på, var man undertrykt. Men jeg syntes, det var topstressende som teenager. Gamle mænd kiggede på én, og det var anstrengt at være blandt sine kammerater. Men jeg sad pænt dér og led. Det skulle ikke hedde sig, at jeg prøvede at være sexet i stedet for naturlig.\nI DAG DELER JEG, trods alt, idealet om den naturlige krop. Nu er vi i den anden grøft. Man får at vide, at kvinder, der bærer blonder eller silke inderst, har det mere sexet. Undertøjsafdelingen i Magasin fylder en halv underetage. Og man kan købe sig til nye bryster, ja, man kan få nye bryster i 18-års fødselsdagsgave, hvis man ikke synes, de lever op til dem, man ser i bladene, der i øvrigt er photoshoppede. Det kan godt støde mig.\nMed brødre og denim foran fars nye Simca.\nEFTER GYMNASIET var jeg på højskole i Herning på en teaterlinje. Nogle af de andre fra holdet ville søge ind på Skuespillerskolen. Det ville jeg også prøve. Og jeg begyndte at læse hos en skuespiller i København for at blive klar til optagelsesprøven. Hun opsnappede, at jeg var forelsket i en fyr, der var rejst til Gran Canaria for at påbegynde en jordomrejse.\nDA FYREN TOG AF STED, havde han sagt til mig, at jeg var et ængsteligt menneske. Min lærerinde opfordrede mig til at være modig og forfølge kærligheden. Jeg tog ned til ham, selv om min mavefornemmelse sagde mig det modsatte.\nHAN SYNTES STADIG, jeg var en bangebuks, men udfordrede mig til at blaffe over Atlanten og mødes igen i Sydamerika. Jeg tog ned på havnen i Las Palmas, gik rundt en hel dag og kiggede på skibene, mens jeg røg 40 cigaretter og overvejede at bede om at blive taget med. Hen ved aften kom der nogle fyre hen for at spørge, om de kunne hjælpe med noget. Jeg opgav det hele, tog tilbage til fyren, fortalte ham, at han havde ret, og tog hjem til Danmark næste dag. Dét føltes modigt.\nHøjt humør på Elevskolen ved Aarhus Teater.\nFEM MÅNEDER SENERE kom jeg ind på Elevskolen ved Aarhus Teater. Det var en hård uddannelse, hvor lærerne pillede ved din grundkarakter. Jeg havde i tilværelsen tit brugt klovneriet til at klare mig igennem. Der blev pillet i klovnen, den skulle jeg ikke udelukkende benytte mig af som skuespiller, fik jeg at vide.\nSAMTIDIG FØLTE JEG mig forkælet. Alt det, vi lærte om tale, sang, fysik. Om kropsholdning og bevægelse. Vi havde et kursus, hvor vi skulle gå igennem salen fuldstændig neutralt. Det er vanvittig svært. For vores sjæl sidder derinde og vil meget gerne kommunikere: Jeg er ikke farlig! Se mig, jeg er smart! Er jeg ikke bare sexet? Måden, vi går og står på, er fuld af informationer om, hvordan vi har det.\nJEG KOM IND i satiregruppen Emmas Dilemma i 1997. Anne-Grethe Bjarup Riis, Trine Appel, Louise Mieritz, Sofie Stougaard og instruktør Lotte Svendsen havde været i gang nogle år, da jeg kom ind sammen med Helle Dolleris. Det var nogle dygtige piger. De forventede noget af én. Man kunne ikke bare stå og lave det sædvanlige.\nJEG UDVIKLEDE karakteren ’Damen med de blå tænder’, der fortæller sine venner ’sandheder’ om dem selv, når hun har drukket for meget rødvin. Hun tror, hun er lidt synsk, og kan mærke andres hemmeligheder. Hun er en elefant i en glasbutik og kan ikke finde ud af at være andet. Hun bliver tålt til selskaber, men man glæder sig næppe til at sidde ved siden af hende og være udsat for hendes direkte facon. I virkeligheden er hun nok ulykkelig. Det er inspirerende, når man rammer noget, der både kan få folk til at grine og græde.\nMed Emmas Dilemma til modtagelse af en WIFT-pris (Women in Film and TV).\nEFTER EMMAS DILEMMA fortsatte jeg med at arbejde sammen med Lotte Svendsen. Det er noget af det lykkeligste at finde et makkerskab, hvor man klikker og forløser hinanden kreativt. De tre ’Max Pinlig’-film, vi har lavet sammen, er jeg utrolig glad for og stolt over.\nMOREN, JEG SPILLER, er en god blanding af Lotte, en af hendes veninder og mig selv. Min søn var i samme alder som Max i filmene, så jeg kunne få luftet mange situationer, hvor jeg gerne ville have været lidt federe. For eksempel da jeg blev rasende på nogle børn, der ikke opførte sig ordentligt over for hinanden, når de spillede et rollespil. Indrømmer man, at man er pinlig, slipper man for at skamme sig over det.\nDET VAR ÅBENBART noget, mange kunne genkende, både børn og voksne. Jeg ved fra mine børns venner, der nu selv er voksne, at de godt kan finde på at sidde og se filmene hjemme under dynen med en pose Matador Mix, hvis de er deprimerede, fordi filmene er lig med hyggelige minder fra deres barndomsår.\nSOM SKUESPILLER har jeg haft nogle af de lykkeligste øjeblikke i mit liv. Når man bliver optaget af sin rolle og gør det godt, kan man fuldstændigt slippe alt det, man ellers går og spekulerer på. Det er euforisk. Og fredsommeligt.\nFOR 10 ÅR SIDEN medvirkede jeg i musicalen ’My Fair Lady’ på Det Kongelige Teater. Hver aften stod jeg i fem minutters tid fanget mellem to vægge på bagscenen, hvor jeg hverken kunne komme frem eller tilbage. Jeg kunne bare stå og lytte til musikken og vente, til jeg skulle på igen. Det er måske det mest fredfyldte, jeg har oplevet. Intet ondt kunne nå mig dér.\nMed ’Max Pinlig’-medspiller Samuel Heller-Seiffert.\nFOR NOGLE ÅR SIDEN tog jeg fri fra alt for at skrive et filmmanuskript. Det skulle handle om to søstre, der har mistet deres far, stærkt inspireret af min egen far. Jeg skrev og skrev. Og blev mere og mere ked af det. Jeg troede, det var et tegn på, at jeg nærmede mig den fineste kunst. Jo mere sorg jeg følte, desto tættere måtte jeg være på noget grundlæggende.\nMEN DET VAR ikke kun, fordi jeg savnede min far. Det var lige så meget, fordi jeg ikke har lært, hvordan man skriver et manuskript. Jeg fik noget hjælp undervejs, men det blev aldrig til noget brugbart.\nI STEDET SKREV JEG en bog om mit liv som midaldrende, som også blev et portræt af min far. Nu spørger jeg mig selv, hvorfor den skøre kugle altid skal fylde så meget. Hvor blev min mor af? Det var jo hende, der var i stand til at give os søskende en god og kærlig hverdag og altid var der. Hun lever endnu og er i fuld vigør. Maler ikoner, danser og er nysgerrig og dygtig til alting. Det er skide uretfærdigt, at det er mere spændende at tale om stenen i skoen end om det stabile.\nDA MINE BØRN begyndte at blive store og tage på efterskole og højskole, og jeg mærkede, at jeg ikke længere var centrum i deres liv, fik jeg en krise. Jeg var hårdt ramt af overgangsalderen. Hormonerne blæste op og ned, og jeg kunne ikke sove om natten. Jeg er ikke nogen globetrotter – alligevel tog jeg af sted til Kerala i Sydindien. Jeg havde hørt om et ayurvedisk resort, og ideen var at blive renset igennem, trække en streg i sandet og sige: Nu skal du videre!\nDÉR GIK VI rundt, alle vi vestlige midaldrende kvinder med vores klipklapper i hænderne og skuede ud over vandet, når ikke vi fik oliemassage eller tog yogatimer. Der findes en film med Julia Roberts, hvor hun efter en skilsmisse tager på sådan et ophold, genfinder sin sanselighed, dufter til krydderierne, bliver inviteret hjem til en indisk familie, som synes, hun er skøn.\nDET VAR IKKE lige det, jeg oplevede. Jeg græd en del – det var hormonelt – og på et tidspunkt kom jeg til at tude foran den fattige kvinde, der gav mig massage. ”Why are you crying, madam,” spurgte hun. ”I think, I miss my children,” svarede jeg. ”When you last see?” ”Two weeks ago.” Hun havde ikke set sine børn i otte måneder, fordi ”work, work, work”. Det var på tide at komme hjem.\nJEG FIK NOGLE GODE hormonpiller og blev ikke længere snydt af mit humør til at gøre bagateller til store dramaer. Og mine børns mand fik kræft, så jeg kunne ikke længere tillade mig ikke at fungere. Jeg følte ikke, at jeg kunne overlade det til mine børn at have en døende far, så jeg fik fri fra teatret, og vi fik ordnet, at han flyttede ind hos os i vores sommerhus. Det var min nuværende mands forslag. Han kunne se, hvor stresset jeg var, og ville gerne hjælpe. Vi holdt alle sammen så utrolig meget af ham, at det var naturligt at gøre.\nSÅ BOEDE HAN dér sammen med os de sidste to måneder af sit liv. Det er jeg utrolig glad for. Til eftertiden er det rart at vide, at man var der, da der var brug for én.\nhttps://www.udogse.dk/wp-content/uploads/horn_landscape.jpg 1100 1755 Benjamin Dane /wp-content/uploads/UdogSe_logo.svg Benjamin Dane2020-12-16 12:30:532020-12-22 11:33:14Med hornbriller på


01.10.2018 manglende sexlyst escortmænd\npiger og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer. Tilbydes til kvinder der mand søger kvinde manglende sexlyst at. Et nyt dansk studie kortlægger, hvorfor nogle kvinder har problemer med manglende lyst til sex. Både fysiske og psykiske faktorer kan være Bị thiếu: escortmænd. SEX MED LÆRER ESCORT PIGER I KBH, Manglende sexlyst lesbiske og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer. Escort mænd chat sider .. Not logged in 未指定: manglende sexlyst. date night意味、定義、date nightとは何 Bordel viborg søger pik; Bordel.\npiger og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer. Tilbydes til kvinder der mand søger kvinde manglende sexlyst at. Et nyt dansk studie kortlægger, hvorfor nogle kvinder har problemer med manglende lyst til sex.\nBåde fysiske og psykiske faktorer kan være Bị thiếu: escortmænd. Fri dating manglende sexlyst. Posted on by fri dating manglende Swinger danmark escort mænd. Posted on by swinger danmark.\nMen ofte lever escortmænd en broget tilværelse, hvor de må give at den bedste måde at forbedre kvinders sexlyst på er intens træning. piger og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer. Tilbydes til kvinder der mand søger kvinde manglende sexlyst at.\nSEX MED LÆRER ESCORT PIGER I KBH, Manglende sexlyst lesbiske og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer.\nManglende sexlyst i perioder er helt naturligt, ifølge Metet Haulund. Manglende sexlyst i perioder er helt naturligt, ifølge Mette isglennhealyfiredyet.coṃ thiếu: escortmænd.\npiger og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer. Tilbydes til kvinder der mand søger kvinde manglende sexlyst at. SEX MED LÆRER ESCORT PIGER I KBH, Manglende sexlyst lesbiske og escort mænd samt bureauer klinikker strip - alt Escort annoncer.


Ugens tankevækkende nyhed! - PackMovePackMove\nUgens tankevækkende nyhed!\nI midten af februar udkom Bill Gates’ nye bog ”How to avoid a climate disaster”. Bill Gates lægger ikke skjul på, at for at undgå katastrofen, kræves der en 0% udledning af drivhusgasser i 2050. De største udledninger af drivhusgasser kommer i dag fra fremstilling af stål, cement og plast (sammenlagt 31% af verdens totale udledning), og en 0% udledning kræver helt nye produktions teknologier.\nProblemet med plast er, at det hovedsageligt fremstilles af fossile olier og at plasten som regel ikke genbruges, selv om dette er teknisk muligt. Teknologien til fremstilling af fossilfri plast er kendt, så selv om, at brugen af fossilfri plast i dag kun udgør omkring 2% af det samlede plastforbrug, er der altså ikke så meget nyt, som skal opfindes her for at komme i mål. Udfordringen ligger i at skifte til mere miljøvenlige materialer og kun bruge plast i den udstrækning, at det er det mest optimale produkt, øge genbruget af plast og forøge andelen af fossilfrit produceret plast.\nSituationen er straks meget værre med stål og cement, for her skal der for alvor nytænkes.\nFossilfrit stål fra Sverige\nEnergiforbruget til fremstilling af stål er enormt, og omkring 7% af verdens samlede udledning af drivhusgasser kommer fra stålproduktion. LKAB (det statslige svenske mineselskab), SSAB (Svenske Stål AB) og Vattenfall (energiselskabet) har besluttet sammen at udvikle 100% fossilfrit stål, som skal være på markedet i 2025. Processen, som kaldes Hybrit, er dels baseret på 100% fossilfri energi og dels på en udvindingsproces, hvor der i smelteovnene udelukkende anvendes ren brint. I den oprindelige kalkule gik man ud fra, at fossilfrit stål ville være 20%-30% dyrere end konventionelt fremstillet stål, men da prisen på CO2 kvoter stiger og prisen på fossilfri elektricitet falder, er SSAB overbevist om at prisforskellen fremadrettet bliver mindre. Så SSAB ser frem til at de første biler og skyskrabere baseret på fossilfrit stål ser dagens lys umiddelbart efter 2025. Det er én positiv nyhed.\nTestfabrikken for fremstilling af fossilfrit stål hos LKAB i Luleå. Foto: Åsa Bäcklin, SSAB\nOg LKAB/SSAB er ikke alene om at satse på fossilfrit stål. Det er netop blevet offentliggjort, at en række investorer har startet en ny svensk stålproducent, H2 Green Steel i Boden. Her er planen at starte en ny strømlinjet produktion af fossilfrit stål med levering af de første plader til bilindustrien i 2030. Der sker noget i svensk stålindustri.\nGennemsigtigt træ til erstatning for cement og glas\nHovedparten af al cement anvendes i bygge industrien til huse, fabrikker, broer, tunneller og meget andet, og ifølge Bill Gates er der ingen proces til fremstilling af fossilfri cement i sigte i øjeblikket. Så her kræves en meget stor og dyr forskningsindsats for at kunne fremstille fossilfri cement. Man kan imidlertid tænke i alternative produkter, som i hvert fald kan anvendes indenfor visse former for byggeri – f.eks. gennemsigtigt træ.\nDet spændende ved gennemsigtigt træ er, at det dels er gennemsigtigt og dels er meget stærkere end normalt træ, og det forøger naturligvis anvendelsesmulighederne i byggesektoren dramatisk.\nI 2016 fandt nogle forskere ved KTH (Kongens Tekniske Højskole) i Stockholm på at erstatte lignin i træ med en polymer, som dels gjorde træet delvist gennemsigtigt og dels meget stærkere. I 2019 kom så version 2.0 hvor man kan regulere gennemsigtigheden og dermed lysindfaldet i bygninger.\nGennemsigtig, modificeret træplade. Foto: KTH\nI starten af januar i år meddelte USDA (US Department of Agriculture) så, at man, i samarbejde med universiteterne i Maryland (som arbejder sammen med KTH i Stockholm) og Colorado, har udviklet gennemsigtigt træ, som er meget stærkere (ca. 50 gange) end normalt træ og og som er meget billigere at fremstille end glas, fordi fremstillingsprocessen ikke kræver nær så meget varme. Altså et langt mere anvendeligt og miljøvenligt produkt end glas til f.eks. ruder i bygninger. På grund af styrken vil materialet også kunne erstatte stål og cement i visse dele af bygningerne. Det betyder så igen, at større gennemsigtige flader i bygningerne kan reducere behovet for elektrisk lys, ligesom det justerbare lysindfald kan reducere behovet for aircondition på de varme dage. Så ud over at gennemsigtigt træ er billigere og mere miljøvenligt end stål, cement og glas, så nedsætter det også de løbende energiomkostninger (og udledning af drivhusgasser) i de bygninger, hvor materialet anvendes.\nI første omgang har man anvendt af blødt balsa-træ, men også hårdt egetræ kan anvendes. Udviklingen af gennemsigtigt træ må da også betragtes som en vældig god nyhed.\nDe gennemsigtige træ elementer kan også anvendes i solceller.\nGennemsigt træ fremstillet af balsa-træ. Foto: USDA\nLignin kan anvendes til skabelse af bio-brændsel\nFor sådan lige at slutte ringen, så har A.P. Møller-Mærsk (verdens største containerrederi, som alene står for ca. 3% af verdens samlede CO2 udledning) netop offentliggjort, at man regner med at alle deres skibe vil sejle på CO2 neutralt brændstof i 2030 (i stedet for, som tidligere offentliggjort i 2050). Det første, mindre skib skal allerede sejle i 2023. A.P. Møller-Mærsk indikerer, at bio-brændstoffet vil være baseret på metanol, alkohol (lignin) og ammoniak. Den lignin, som nogen trækker ud af træet for at få gennemsigtigt træ kan altså anvendes som bio-brændsel i containerskibe. Sikken en sammenhæng.


Varde: Konkursramt lingeributik genåbner med 26 årig ejer: Det er en kæmpe chance for mig | ugeavisen.dk\n- Jeg kører videre med de gamle mærker som Primadonna (rød) og Marie Jo (grøn), siger Marlene, der her lufter et par af de nye efterårsfarver. Foto: Malene Wonsbek\nMange vil genkende den ny ejer af Lingeri Huset i Kræmmergade, 26-årige Marlene Schmidtdorf har nemlig selv været ansat i butikken.\n22 sep. 2018 kl. 12:51\nVarde: Fredag klokken 15 fik 26-årige Marlene Schmidtdorf fra Varde en telefonisk besked om, at hun havde vundet udbudsrunden og dermed var den nye ejer af Lingeri Huset i Varde. Nøglerne til butikken hentede hun en halv time senere, og fra onsdag den 26. september vil der atter være lys i forretningen i Kræmmergade.\n- Jeg er vildt lykkelig, det er en kæmpe drøm, der går i opfyldelse for mig, siger Marlene Schmidtdorf, der dog er ked af de omstændigheder, der tvang den tidligere ejer til at lukke.\n- Ved en konkurs er proceduren, at man besigtiger forretningen samt indholdet og kommer med et bud. Jeg ved ikke, hvor mange der har budt ind på lingeriforretningen, men det er også ligegyldigt, for det var i sidste ende mig, der vandt, og dermed er den nye ejer. Jeg har slet ikke nået at vænne mig til tanken, indrømmer Marlene, der dog er helt på hjemmebane, for hun har selv været ansat i Lingeri Huset.\nNogen vil sikkert undre sig over, hvordan jeg som 26-årig har råd til at købe forretningen. Men jeg har en privat investor, som tror på butikken, beliggenheden og mig.\nMarlene Schmidtdorf, butiksejer.\n- På med ja-hatten. Jeg tror selvfølgelig på fremtiden og glæder mig helt vild til på onsdag og til et gensyn med nye og gamle kunder, siger den nye butiksejer af Lingeri Huset i Varde. Foto: Malene Wonsbek\nPiskesmæld og butiksåbning\n- Jeg startede i oktober 2015 som deltidsansat. Dengang lå Lingeri Huset lå på hjørnet af Torvegade og Slotsgade. Da vi flyttede i Kræmmergade, blev jeg ansat på fuld tid frem til marts 2018, hvor jeg efter eget ønske valgte at gå i en anden retning. Da butikken pludselig lukkede, opfordrede gamle kunder mig til at købe, og selvom det ikke overhovedet ikke var så enkelt, så lykkedes det alligevel, fortæller den nye butiksejer, der dog ikke selv må arbejde fuldtids.\n- For halvanden måned siden pådrog jeg mig et piskesmæld i nakken, så jeg er på stærk smertestillende medicin. Lægen har forbudt mig at arbejde på fuld tid, men jeg var til MR skanning i fredags og får snart besked om, hvornår jeg kan forvente at være 100 procent klar. Det er vigtigt for mig at fortælle dette, så kunderne ikke tror, at jeg bare ansætter folk, siger Marlene, der har fundet et kompetent team, der står klar.\nButikken i Kræmmergade vil fortsat køre videre med navnet Lingeri Huset, dog bliver der i logoet tilføjet et "by Marlene". Foto: Malene Wonsbek\nMed støtte fra mor\nÉt er sikkert, Marlenes mor, Helle, kommer også til at arbejde i butikken.\n- Min mor har tidligere haft lingeriforretninger i både Blåvand og Esbjerg, så hun er en stor støtte for mig. Som ung skolepige gik jeg til hånde i hendes butikker. Senere kom jeg i lære i Odense, hvor jeg er udlært i TrydeAndrés i Rosengårdcentret. Det er en stor, anerkendt lingeriforretning, siger Marlene, der trods sine kun 26 år ikke er nervøs for at kaste sig ind i detailkampen som butiksejer.\n- Begge mine forældre har været selvstændig i det meste af deres arbejdsliv, så jeg ved godt, hvad der venter mig - også af administrative arbejdsopgaver efter åbningstiden. Og jeg glæder mig. Siden jeg blev udlært, har jeg altid ønsket at få min egen butik. Jeg vil køre videre med det koncept, der er nu, men vil arbejde på at få kendte mærker som Triumph tilbage i forretningen, siger Marlene Schmidtdorf, der også har en glædelig nyhed til alle, der har et fysisk gavekort.\n- Når man som jeg køber et konkursbo, har jeg ingen forpligtelser til at indløse gavekort. Men alle, der kan fremvise et fysisk gavekort eller et tilgodebevis, vil i hele oktober måned få mulighed for at købe varer for halvdelen af det beløb, de har til gode. Jeg ville selv ærgre mig over at have et gavekort, der pludselig blev værdiløs, så jeg håber, at denne løsning vil være et lille plaster på såret, siger Marlene Schmidtdorf, der glæder sig til at komme tilbage bag disken...\n- Siden jeg blev udlært i en Lingeriforretning i Odense, har jeg drømt om at få mit eget. Nu lykkedes det, siger Marlene Schmidtdorf. Foto: Malene Wonsbek\nLingeri Huset, Kræmmergade\nLingeri Huset: Jeg har gjort alt for at redde min lille buti...\nButiksåbning i Varde: Vi bliver klar til Black Friday


Om omslaget. The good boy - PDF\nOm omslaget. The good boy\nDownload "Om omslaget. The good boy"\n2 Om omslaget HF Vinkler har hvert år et tema. I år er temaet elevprofiler. Det får mig til at tænke på et billede af den ungarnske kunstner László Moholy-Nagy. Nagy underviste på den berømte designskole Bauhaus i fotografi. I 1930 lavede han billedet The good boy, der er fremkommet ved at portrætfotos af ti drenge, der hver især var den dygtigste i sin klasse, er kopieret sammen. Man behøver ikke lang tids betragtning for at se, at der er noget anonymt over den gode dreng. Det engelske ord good har flere betydninger ud over god: dygtig, flink, ordentlig, anstændig, pæn, venlig, rar, artig, sød og endda lidt flere. Alle ord, der betegner noget, der sådan er i midten og uden kant, som det hedder i dag. The good boy\n3 Umiddelbart kunne en sådan elevprofil ligne lærerens ønskedrøm, men ved nærmere eftersyn er den vel snarere det modsatte. Undervisning er i høj grad et møde mellem mennesker, en dynamisk interaktion, som, hvis det skal være meningsfyldt, kræver, at både elev og lærer bruger deres personlighed, så: jo flere kanter des bedre. Undervisningen på Bauhaus var præget af eksperimenter og kreativ grundforskning, så billedet er også en undersøgelse af fotografiets spændvidde som kunstmedie og kommunikationsmiddel. Jette Falks elever har i billedkunst eksperimenteret med selvportrættet i forskellige medier: tegning, foto, maleri og stenciltryk. Som man kan se på de portrætter, der er på omslaget, og som ledsager nogle af artiklerne, er eleverne på FHF både farverige og fulde af karakter og kant. Peter Bro\n4 INDHOLD Redaktion: Finn Bønsdorff Omslag: Peter Bro Jette Falk Grafisk produktion: Eks-Skolens Trykkeri ApS Oplag: eksemplarer 3. Finn Bønsdorff: Forord 4. Finn Bønsdorff: Elevprofiler og forskningssamarbejder på FHF 10. Bodil W. Smith og Hans Kargaard: Justeringer af hf-reformen eller Påskeforliget Jenny Nebelong: Plads til nuancer og forskellighed 18. Ask Hejlskov Larsen: Druk og Ord i Amsterdam 28. Bodil W. Smith: Alle har ret til at blive set 31. Hans Kargaard: Kan du ikke lige skrue ned for kammertonen? 36. Mogens Jensen: Feltarbejde i Andalusien 39. Kasper Josefsen og Sarah E. K. Lindkvist: Prag-Prague-Praha 48. Kim Ingholt: I kampzonen mellem teori og praksis 55. Birthe Rossel: Viva España! 58. Finn Bønsdorff: La Alhambra Et kulturmøde, hvor forholdet mellem islam og kristendom er præget ar respekt 62. Vibeke Fenger-Petersen og elever fra 2Y: En studierejse med forhindringer 65. Kirsten Seitzmayer: Med sproget som indsats! 71. Eddie Unglaub: Hallo, Hallo! 75. Kjeld Arne Hansen: Evaluering af tutorordningen 92: Fotocollager: DHL-løb 2008 og socialt liv på Frederiksberg HF-kursus 95. Bestyrelsen 96. Personalet 100. Afgangsklasserne 112. Fotocollage: Socialt liv på Frederiksberg HF-kursus Sønderjyllands Allé 2, 2000 Frederiksberg Telefon ,\n5 HF Vinkler 2009 Kære læsere I 2009 dimitterer Frederiksberg HF-kursus den fyrretyvende hf-årgang siden hf-uddannelsens start i I årets HF Vinkler har vi lagt vægt på at fremstille skolens elevprofiler ud fra forskellige tilgange. Mange af de grafiske illustrationer er elevarbejder, og der er artikler af elever og om vores elever. På Frederiksberg HF-kursus er skolens profil eleverne. Men vi har også i årenes løb fået udarbejdet nogle forskningsrapporter, der både siger noget om, hvad det er for en særlige elevgruppe, der går i skole på Frederiksberg HF - kursus, og hvad der sker med dem efterfølgende i uddannelsessystemet. Analysearbejderne viser samstemmende, at de klarer sig pænt. Stor tak til alle, som har bidraget til årets HF Vinkler. Jeg vil slutte af med at takke årets hf ere for samarbejdet i to år og ønske jer alle god vind fremover. Finn Bønsdorff Rektor 3\n6 Elevprofiler og forskningssamarbejder på Frederiksberg HF-kursus Af Finn Bønsdorff, rektor Nu har jeg bevist, at jeg godt kan blive færdig med noget. Jeg har startet på rigtig mange uddannelser og ikke gjort noget færdigt. Så kan man altså godt få det dårligt med sig selv og begynde at tro, at man ikke kan fuldføre noget som helst. Men nu har jeg set, at det godt kan lade sig gøre! Det betyder også, at jeg ikke holder op på min nuværende uddannelse, selvom det er ret hårdt lige nu. Næste gang jeg skal på en uddannelse, så er det ligesom Frederiksberg HF, der har lært mig at komme videre. Og som har givet mig interessen og selvtilliden til, at jeg godt kan. Det føles rigtig stort efter, at man er færdig. Medens jeg gik på skolen, var jeg ikke rigtig klar over, hvilken udvikling jeg egentlig stod i. Og det, at jeg har fået det afsluttet, er også en succesoplevelse, der motiverer til en masse andre ting. At tage fat på alt det man interesserer sig for. Tage fat på livet! Disse udtalelser kommer fra elever, der fik deres hf-eksamen i 2008 fra Frederiksberg HF-kursus. Center for Ungdomsforskning (CeFu), Danmarks Pædagogiske Universitetsskole har undersøgt hf-årgang 2008 bl.a. med henblik på at kortlægge, hvad der hjalp kursisterne til at gennemføre hf, og belyse hvilken betydning hf-uddannelsen har haft for deres liv. CeFu havde udvalgt et antal kursister og i forlængelse 4\n7 heraf foretaget kvalitative dybdeinterviews. Analysearbejdet er sammenfattet i et notat: Frederiksberg HF-kursus, Årgang 2008 ser tilbage. De ansvarlige forskere var professor Birgitte Simonsen og videnskabelig assistent Maria Duclos Lindstrøm. Materialet blev afrapporteret ved en konference i november 2008 på skolen, hvor både Birgitte og Maria veloplagte og med stort engagement svarede på spørgsmål og gik i dialog med de tilstedeværende lærere. Det gennemgående billede er, at kursisterne er glade for skolen. Det er et rart sted at være med en god stemning. Lærerne er glade for deres elever, og eleverne er glade for deres lærere. Forskerne fremhæver, at denne positive indstilling til hf-kursisterne netop er en af Frederiksberg HF-kursus styrker. Det fremgår også af notatet, at de svageste kursister udtrykker et behov for den personlige hf-lærer, der taler med eleverne og fastholder fokus på, at det er vigtigt, at alle gennemfører. Undersøgelsen viser i øvrigt en ganske overraskende og interessant adfærd hos de meget dygtige elever. Elever hvis eksamensgennemsnit er mellem 10 og 12! Den gruppe udgør cirka 15 procent af hf-årgang De går i skole på en ganske bestemt måde. De er meget målrettede mod eksamen, og er undervisningen lidt kedelig, eller man har haft stoffet tidligere, f.eks. i gymnasiet, ja så prioriterer de et besøg på en café med kæresten højere end skolegangen. De er fokuseret på pay day ved eksamen. De ved, hvad de vil, og, tilsyneladende, også hvad de kan! Hvor er der plads til en sådan studiemæssig adfærd? I et system med årskarakterer vil de blive straffet pga. fravær fra undervisningen. Heldigvis har vi ikke årskarakterer på hf. Hf er fortsat en eksamensuddannelse. 5\n8 Det eneste du ikke finder her, er dem der bare er gået lige igennem det hele, uden at se sig tilbage 6 Men der er også plads til forbedringer. Ifølge notatet efterspurgtes gode noter på tavlen. Ikke alle lærere var i lige opmærksomme på den problematik I 2007 indledtes et samarbejde mellem CeFu, Frederiksberg HF-kursus, Randers HF og VUC og LO med henblik på at identificere kursistprofiler på to-årigt hf. Det viste sig, at hf-miljøet i Randers og på Frederiksberg var karakteriseret ved overraskende mange ligheder. Begge steder er uddannelsesmiljøet sammensat af kursister med meget forskellig baggrund og motivation På den anden side er det vigtigt, at hf-kurserne ikke er ens, da sammensætningen af kursister er forskellig fra kursus til kursus. Som én af eleverne på Frederiksberg HF-kursus udtrykte det: Det eneste, du ikke finder her, er dem, der bare er gået lige igennem det hele uden at se sig tilbage. (Hf-kursist 22 år). Ovenstående to forskningsrapporter er udtryk for en kvalitativ tilgang til undersøgelse og profilbeskrivelse. Der er arbejdet ud fra den narrative metode, hvor kursisterne får mulighed for at fortælle deres personlige historie. Men hvad med repræsentativiteten? Hvor mange kommer videre og hvorhen? Har man nogle tal for det, og hvordan klarer hf'erne fra Frederiksberg HF-kursus sig? Kan vi supplere med en kvantitativ tilgang? Svaret er ja! Frederiksberg HF-kursus har fra 1999 samarbejdet med Danmarks Pædagogiske Institut. Professor Peter Allerup, Forskningschef Poul Skov og seniorforsker Lars Klewe. De har udarbejdet årgangsanalyser af elever fra Frederiksberg HF-kursus sammenlignet med hf'erne i hele landet. Hovedkonklusionerne har været, at elever fra Frederiks-\n9 berg HF-kursus i langt højere grad optages på universiteterne. På landsbasis optages cirka 12 procent af hf'erne, mens det tilsvarende tal for Frederiksberg HF-kursus er cirka 25 procent I 2007 afholdtes et flot arrangement på Frederiksberg Rådhus i anledning af hf-uddannelsens 40 års fødselsdag ( se HF- Vinkler 2007 på Seniorforsker Lars Klewe havde undersøgt fire årtiers hf-elever fra Frederiksberg HF. Årgangene 1970, 1980, 1990 og Resultatet var fornemt. Arbejdsløsheden er cirka en-to procent Altså stort set ikke eksisterende. Med hensyn til videreuddannelse er det også gået ganske godt i over 40 år, men især fra 1990 vælger en større andel af hf'erne fra Frederiksberg HF at gå på universiteterne. Og de gennemfører. I et bredere gymnasialt perspektiv kan det konstateres, at det generelle billede er, at hf'erne har valgt videreuddannelse og gennemført denne i samme omfang som de sproglige studenter. Siden 1967, hf-uddannelsens start, har der været debat og kritik. Kritikkerne har især anført, at hf ikke bør give adgang til universiteterne, da de ikke klarer sig særlig godt på dette område. Tilhængere af uddannelsen har peget på, at der er forskel i alder og social baggrund. Hf har en anden social profil end gymnasiet. I øvrigt har den mediebårne kritik ofte haft en talmæssig forankring, som på ingen måde har kunnet karakteriseres som repræsentativ: Institutberetninger, hvor ganske få hf'ere var blevet optaget, og tre ud af fire efterfølgende havde valgt anden uddannelse. Den slags statistik har båret overskrifter som 75 procent af hf'erne falder fra. I 1996 indledte Frederiksberg HF-kursus et samarbejde med Københavns Universitet, hvor stud.polit'erne David 7\n10 8 Jensen og Morten Planthin undersøgte, hvordan det er gået med hf'erne på Københavns Universitet. Samtlige områder og institutter. Konklusionen var klar. De havde klaret sig pænt. De valgte typisk de humanistiske uddannelser, og især hf-pigerne gik det godt. De kom hurtigere igennem studierne end unge mænd, der var optaget på baggrund af en sproglig studentereksamen! (Se HF Vinkler 1997 på Hf vil sikkert også fortsat give anledning til uddannelsespolitiske diskussioner, men det virker som om, at der i øjeblikket er en bred politisk forståelse for at sikre uddannelsens kvaliteter. Stor tak for det. Hvad er det karakteristiske for en skoles profil? Hos os er det eleverne. Så længe voksne unge, måske usikre og tøvende, søger en almen gymnasial uddannelse med henblik på at videreuddanne sig, ligeså længe vil hf-uddannelsen være uundværlig. Men historisk dokumentation for gode resultater er i sig selv ikke tilstrækkelig. HF-årgang 2009 skal selv ud og vise, at den har forudsætningerne for at kunne udfordre fremtidens arbejdsmarked med succes. Jeg er sikker på, at også I vil klare jer pænt!\n11 Kilder: David Jensen og Morten Plannthin: De almengymnasiale uddannelser på Københavns Universitet. Delrapport: Studerende med Højere Forberedelseseksamen(hf) som optagelsesgrundlag. Specialeafhandling, marts P. Allerup, L.Klewe & P.Skov: Elever fra Frederiksberg HF en undersøgelse af 93-årgangen. Danmarks Pædagogiske Institut, Allerup, Klewe & Skov: Elever fra Frederiksberg HF. En undersøgelse fa 95-årgangen. DPI, Lars Klewe: Elever på Frederiksberg HF- dimittender, afbrydere og ikke mødte fra årgang Danmarks Pædagogiske Universitet, Lars Klewe: Højere Forberedelseseksamen i 40 år. DPU og Frederiksberg HF-kursus, Center for Ungdomsforskning, Danmarks Pædagogiske Universitetsskole ved Århus Universitet: Elevprofiler på den 2-årige hf-uddannelse, maj Center for Ungdomsforskning, Danmarks Pædagogiske Universitetsskole ved Århus Universitet: Frederiksberg HF-kursus, hf-årgang 2008 ser tilbage, november\n12 Justeringer af hf-reformen eller Påskeforliget 2009 Af Bodil W. Smith, st.vejl., lektor, hist./samf. og Hans Kargaard st.vejl., lektor, dansk Ret hurtigt efter at den store gymnasiereform, herunder også hf-reformen, blev sat på skinner i 2005, stod det klart, at der ville komme nogle justeringer. Forskellige interessenter og udvalg havde mange idéer. Hf-reformen var ikke så omvæltende som gymnasiereformen. Vi fik fagpakkerne og eksamensprojektet. Det var vist de lidt større forandringer. Vi var lidt lettede, fordi optakten nogle år tilbage havde været mere truende. Der var to forslag fremme, som ville trække tæppet væk under et hf-kursus som vores: 9.klasse skulle være adgangsgivende til hf og det to-årige hf skulle kun give adgang til korte og mellemlange uddannelser. Ville man noget længerevarende, måtte der et tredje år til måske kaldet hf+. Vi var meget glade for, at det blev sikret, at ti års skolegang som hovedregel skulle danne baggrund for den to-årige gymnasiale uddannelse og vi bevarede kompetencen. Jo, bevares, der var og er naturligvis krav om visse niveauer som adgangsbetingelser til f.eks. lægestudiet, men de betingelser gælder for alle de gymnasiale uddannelser. Derfor skabte det lidt nervøsitet, da det forlød, at nogle i forbindelse med justeringerne ville pille ved hf s hjerteblod: fraværet af medtællende årskarakterer. Udgangspunktet var påstanden om, at hf erne har for mange eksamener, at der går for megen tid med dem (og at de er for dyre). Det ville være bedre med mere undervisning, kortere eksamensperiode, 10\n13 udtræk af fag til eksamen som i gymnasiet og så naturligvis årskarakterer, der kunne fylde de tomme pladser på eksamensskemaet. Disse forslag førte til forskellige aktiviteter. Et relativt nydannet netværk af hf-kurser, der har det to-årige hf som eneste eller klart vigtigste område, gik i aktion og forsøgte at påvirke politikerne til at være varsomme med at pille ved hf s profil. Her på skolen deltog vi i dette forsøg på lobbyisme, også på egen hånd. Den indrammede tekst er kernen i vor argumentation, som vi forelagde ved flere møder med flere uddannelsespolitiske ordførere på Christiansborg, som også skolens bestyrelsesformand, Poul Vinholt, deltog i. Frederiksberg HF-kursus Notat om verserende forslag om At indføre årskarakterer på det to-årige hf At afskaffe den mundtlige eksamen i dansk A og matematik C At afskaffe eksamensprojektet Vedr. årskarakterer Eleverne går til eksamen i alle fag (undtagen idræt som er eksamensfri), og der er derfor pt. ingen årskarakterer på hf. Mange af vores elever har erfaringer med årskarakterer fra tidligere afbrudte uddannelser, STX;HHX, HTX m.fl., og langt de fleste ser det 11\n14 12 som en yderst positiv ting ved det to-årige forløb, at de kun måles ved eksamen Årskarakterer passer ikke til ældre kursister. Mange lærere kan fortælle succeshistorier om stille elever, ikke mindst piger, der ved eksamen afslører, at de har haft stort udbytte af undervisningen uden at have markeret sig synderligt i timerne Årskarakterer vil åbne for en konkurrencelignende situation, hvor de svageste elever bliver tabere. Årskarakterer vil ændre den særlige hf-pædagogik, idet lærerne nu tvinges til traditionel overhøring og harpunpædagogik. Årskarakterer i stedet for rene eksamenskarakterer vil udviske hf s profil i forhold til de øvrige gymnasiale uddannelser. Og i forligsteksten blev det jo netop fremhævet, at det var vigtigt, at de forskellige gymnasiale uddannelser havde deres særlige profil. Årskarakterer i stedet for eksamenskarakterer vil åbne op for diskussionen om HF`s kompetence i forhold til de øvrige gymnasiale uddannelser. Det er vores klare opfattelse, at de mange eksaminer på hf er alment studieforberedende Vi har ingen forestilling om, at årskarakterer vil fungere som en disciplinerende frafaldsreducerende faktor.\n15 Vedr. afskaffelse af den obligatoriske mundtlige eksamen i dansk A og matematik C I både gymnasie- og hf-reformen fremhæves træningen i mundtlig ræsentationskompetence. Og derfor virker det umiddelbart absurd at fjerne den obligatoriske eksamen i dansk A, hvor der netop undervises i både analysen af retoriske figurer i f.eks. politisk sprogbrug og i opøvelsen af basale retoriske færdigheder til brug i de mange forskellige mundtlige eksamensformer, som hf-reformen har ført med sig. Den mundtlige eksamen i matematik C ser vi som en langt bedre målestok for elevernes reelle færdigheder end en årskarakter, hvor flid, afleveringsprocenter og fremmøde nødvendigvis vil indgå som parametre i evalueringen. Vedr. afskaffelse af eksamensprojektet Eksamensprojektet er en af de største succeser i hf - reformen. Selv om der er problemer med censorbesætningen, som vi gerne så løst, er eksamensprojektet i høj grad studieforberedende og støtter samspilstanken/tværfagligheden, som jo er væsentlig i både gymnasie- og hf-reformen. Mvh Bodil Smith og Hans Kargaard Studievejledere ved Frederiksberg HF-kursus 13\n16 Vi kan stadig vise, at vore elever er nået til et rimeligt punkt ved deres afgangseksamen, sammenligneligt med elever fra de andre gymnasiale uddannelser 14 I begyndelsen af april, derfor navnet Påskeforliget, kom så resultatet. Opfyldte ønsker Først det vigtigste punkt, det med årskaraktererne: Det blev fastholdt, at der ikke skal gives medregnende årskarakterer. HF vil fortsat være en eksamensskole. Den undervisningskultur, som fremmes af, at lærerne ikke skal give bindende/afgørende evalueringer på egen hånd, men kun sammen med en beskikket censor, kan vi fastholde. Vi kan stadig vise, at vore elever er nået til et rimeligt punkt ved deres afgangseksamen, sammenligneligt med elever fra de andre gymnasiale uddannelser, og det kan kun ske med eksterne censorer, censorer, der også fungerer ved eksamener i det tre-årige gymnasium. Vi fik desuden et stort ønske opfyldt: De to øvelsesopgaver, der i det gamle hf førte frem til eksamensopgaven: den Store Skriftlige Opgave, SSO i daglig tale, var bortfaldet med reformen. Nu genindføres den ene, historieopgaven. I naturfagspakken kommer en revision af eksamensformen i overensstemmelse med et igangværende forsøg, der støttes af naturfagslærerne på Frederiksberg HF. Prisen Hvad kostede forliget os? En nyskabelse var i 2005 eksamensprojektet, EP, som vi i første omgang var meget kritiske overfor. Især faldt det meget store administrative besvær i øjne, men da vi havde oplevet vore elever ved den form for\n17 eksamen, ændrede vi generelt holdning. I skrivende stund ved vi ikke, om eksamensprojektet er blevet reddet, eller om det er i gang med at lide kvælningsdøden. Det er bestemt, at det ikke mere skal gøres til genstand for en selvstændig eksamination. Det skal lægges ind i kultur-og samfundsfagspakken, både emnemæssigt og eksamensteknisk. Det bliver ikke helt det samme, men alt i alt: Igen er vi ret positive ang. et større politisk forlig: HF er der stadig med den fulde kompetence i behold! 15\n18 Plads til nuancer og forskellighed Elevtale ved translokationen 2008 Af Jenny Nebelong, 2C 2008 Jeg er utrolig beæret over at have fået tilbudt at tale til jer i dag. Translokation er et af årets mærkeligste højdepunkter. I morgen er der jo atter en dag; solen vil stå op på det tidlige tidspunkt, som hører årstiden til, og vejret vil næppe blive anderledes, end hvad den seneste vejrmelding lover os. Alligevel ser vi frem til denne dag som noget særligt, enten vi samles i glade venners lag, eller vi måske foretrækker at holde den i stille eftertanke. For denne dag er skelsættende; i morgen står vi pludseligt i en helt ny tid. I dag vil vi sige farvel til den forgangne tid. Dronningens nytårstale! Det er svært at skulle skrive en tale! Hvad skal man sige, og hvordan holder man folk vågne? Man kunne selvfølgelig gøre sin dansklærer glad og komme med en intertekstuel reference til Herman Bangs Branden. Men jeg synes ligesom, at der var bål og brand nok over mig sidste år, da jeg frustreret, vred og umotiveret trampede herop, kaldte jer sløve, tarvelige og uansvarlige, for derefter at kommandere jer over og blokere dørene for at støtte lærerne i deres strejke. Det vil jeg spare jer for i dag. Til gengæld vil jeg bede alle om at tage deres studenterhue af. Hvorfor? Det vender jeg tilbage til om lidt.... Nøj, hvor har man sagt det mange gange under eksamen i år. Vi skylder vores lærere en tak. Tak, fordi vi gennem to år 16\n19 er blevet støttet og vejledt og tæsket igennem alt lige fra Blooms taksonomiske niveauer til rektors Sur(hs)-lige rettelser omkring at have fødder oppe på bordene. Tak fordi I gør en forskel. Tak, fordi I lever, når I underviser, engagerer jer i jeres fag og jeres elever. Og tak, fordi I har givet os muligheden for at banke alle andre i Trivial Pursuit og Jeopardy jeg nyder i hvert fald godt af det. Men mest af alt skal I have tak for at videregive jeres viden og gøre os til kloge unge mennesker, der nu er i stand til at møde verden med en endnu større bagage i ryggen. Jeg vil sætte en ære i at gøre jer kunsten efter en dag! Og tak til FHF for at have givet os muligheden for at læse og ikke mindst lysten til at fortsætte. Og tak, fordi I har gjort plads til vores nuancer og forskellighed. Og nu tilbage til huen. Nu hvor I sidder med den hænderne, vil jeg have, I kigger grundigt på den. Den ser ikke ud af så meget vel. Tog det os virkelig to år at få stykket den sammen? Altså selvom min hue er blå føles hovedet stadig ret rødt. Hehe! Den er vel egentlig som en slags cykelhjelm (kræves det egentlig ikke også at man har sin hue på hele tiden?) Det er det, jeg siger ligeså irriterende som en cykelhjelm. Jeg ved godt, ligheden ikke ser så stor ud. Den er ikke hård og beskytter ikke ret meget, hvis man falder. Men den minder os om, at der i den grad er noget i hovedet at beskytte. Den minder os om, hvem vi er. Selvom den ikke ser ud af meget, synes jeg alligevel, den har sin charme. Min hat den har tre buler, tre buler har min hat, og har den ej tre buler, så er det ej min hat. Der er ingen, der er perfekte. Det er det, der gør os mennesker så pokkers fascinerende. Tillykke med det folkens. Vi gjorde det! Godt gået knægt. Klap dig selv på skulderen. Tak for to fede år! Og tak til FHF. På gensyn. 17\n20 Druk og Ord i Amsterdam Af Ask Hejlskov Larsen, lektor, dansk/filosofi Kan ord stinke af sprut? Kan de løbe som vandet igennem Amsterdams kanaler? Nej, det kan de ikke. Ordet øl kan man ikke blive fuld af, og et digt er en tekst, der består af ord, ikke en stillestående kanal fuld af tilsvinet brakvand. Sådan hænger verden sammen. Eller: Sådan siger man i almindelighed, at det er. Og skal vi så ikke glemme, at der er tekster, hvor ordene brøler som en flok discoteksgæster, og andre, hvor de står stille som hørmende brakvand? Det kunne jeg ikke i februar, da det var overskyet, og jeg var med 2R og Q i Amsterdam. Da var der nogle ord, der pissede i en port og kom på politistationen. Og det burde jo ikke kunne ske. Almindelige ord gør, som der bliver sagt: de informerer, udtrykker osv., men så er der de andre ord, der ikke vil være almindelige, de gør sig bemærket ved ikke at informere, udtrykke osv. De er de-automatiserende. Og hvad betyder så det? I midten af det 20. århundrede var de-automatisering på mode blandt tjekkiske sprogforskere, der var stærkt optaget af moderne kunst og litteratur. De mente at kunne iagttage, at det, der i særlig grad karakteriserede det digteriske sprog, var, at det sprængte det normale sprogs rammer. Man kunne sige, at de digteriske ord gjorde noget ud af sig selv som en flok narcissister, der ønsker opmærksomhed. Da et ord pissede i en port og kom på en politistation i Amsterdam, vidste jeg ikke, hvorfor det gjorde det. Det gjorde 18\n21 det bare. Men det fik opmærksomhed, og det er det afgørende: Det gjorde noget, et ord ikke plejer at gøre, så jeg lagde mærke til det. Nu er det ikke, fordi det er særlig interessant, når nogen pisser i en port, men når der er tale om et ord, så har det ligesom noget særligt over sig. Jamen, hvorfor egentlig? Hvorfor skal ord ikke bare gøre, som ord plejer at gøre? Altså være ordentlige ord. En usædvanlig opgave I danskundervisningen har vi arbejdet med sprogets funktioner, herunder den poetiske og for at demonstrere de-automatiseringen i praksis, satte jeg en gruppe i 2R og 2Q til følgende i Amsterdam: a) I skal besøge byens smukkeste bygning. I må kun gå. b) For at finde derhen må I spørge de smukkeste mennesker på gaden om vej. c) Alternativt kan I spørge hjemløse om vej. Formålet var at studere, hvordan man oplever. 2R og Q skulle de-automatisere den sædvanlige udflugtsadfærd, dvs. de skulle bevæge sig rundt i Amsterdam på en anderledes måde. Det var ikke nødvendigvis en bedre, men det var anderledes, og det var det, som var det afgørende. En anden gruppe fik følgende opgave: a) I må kun bevæge jer rundt i byen ved at tage sporvognen. b) I skal tage den første sporvogn, som I får øje på. Derefter kan I skifte så tit, som I har lyst til (men husk: I må ikke bruge den samme sporvognslinie to gange). Undervejs skal I få passagererne til at fortælle så meget som muligt om Amsterdam. c) Alternativt kan I fortælle pinlige historier på dansk. 19\n22 20 Hvordan gør man noget afvigende? Engang for længe siden, i ungdomsoprørets tid fik John Lennon i det hedengangne Beatles den ide at skippe alle planer for så at sende hele bandet på må og få afsted i en bus for at se, hvad der skete. Der skete intet. Dvs. der kom endnu en udmærket plade ud af det, men så heller ikke mere. Nej, at deautomatisere gør man ikke bare sådan uden videre... Der skal ikke meget til, så falder man tilbage til sine faste vaner. Man kommer til en ny by, og snart gør man, som man altid gør. Derfor satte jeg inspireret af dogmebrødrene nogle absurde regler op, som ikke havde andet formål end at tvinge 2R og Q til at bevæge sig på en anden måde rundt i byen, end de plejer. En tredje gruppe fik, inspireret af bogen Terningemanden af Luke Rhinehart, følgende opgave: a) I skal rafle om, hvad I skal foretage jer. Hvert kvarter skal I rafle. Hver gang skal en af mulighederne være noget afskrækkende og en anden noget tiltrækkende. b) Hvis I går ind på en cafe, skal I forsøge at lokke en historie ud af tjeneren/bartenderen. Hvorfor skal ord ikke bare gøre, som ord plejer at gøre? Altså være ordentlige ord. Men hvad sker der så? Jo de tre grupper havde moret sig udemærket, især dem, der havde raflet, talt med mærkelige mennesker og været på bar., men hvad har det at gøre med de-automatisering? En fjerde gruppe havde fået følgende opgave: a) Gå lige ud og bliv ved med at gå lige ud. I må ikke dreje. Før I absolut ikke kan komme længere. Så vælger I en anden vej, hvor I også fortsætter lige ud.\n23 b) Hvis I vil dreje, skal det foregå igennem baggårde, haver, butikker osv. I må meget gerne bede om lov til at låne en bagdør i en butik eller frisør eller lignende. De var gået lige ud, men de må have valgt en uheldig retning, for der var ingen butikker, ingen haver og ingen bagdøre, så de gik bare lige ud, til de blev rigtig trætte, så kørte de tilbage til hotellet, hvor de drak rigtig længe, før de følte sig til mode på en måde, som bare kunne ligne de-automatisering. De-automatisering er fornøjelse. Det er ganske enkelt sjovt, at ord gør noget afvigende. At de f.eks. rimer på overraskende vis midt i en matematiktime. Men der skal være en risiko. Det uforudsete og angsten, ja endda kedsomheden skal slippes ind. Vanerne skal brydes, men vanerne har det med at stikke deres grimme ligegyldighed frem, hvor man mindst venter det f.eks. i form af almindelig løssluppenhed. I løbet af de følgende aftener gjorde 2R og Q en del erfaringer med det sidste. Løs i Red light district Jeg synes, at det med de-automatisering er noget fis!, erklærede en god antiautoritær elev i 2Q efter en del druk. Vi gør bare, hvad vi plejer at gøre. Jeg forsøgte at forklare, at d e - automatisering ikke nødvendigvis har noget med druk og stoffer at gøre. De-automatisering er, når noget pludselig virker anderledes når man bryder reglerne for sit sædvanlige liv når der pludselig sker noget, man ikke har ventet, De-automatisering er fornøjelse. Det er ganske enkelt sjovt, at ord gør noget afvigende. At de f.eks. rimer på overraskende vis midt i en matematiktime. 21\n25 og man ser verden på en anden måde. Det kan være et øjeblik af usigelig angst så vel som et øjeblik af udsøgt nydelse eller ganske ligetil glæde. Som Tom Kristensen skriver: Asiatisk i vælde er angsten... Jeg har længtes mod skibskatastrofer Og mod hærværk og pludselig død. I ønsket om at opsøge det farlige bevægede skolens udsendte lærere sig en aften ind i Amsterdams berømte Red light district, og jo, her blev i hvert fald undertegnede de-automatiseret, jeg oplevede, hvad jeg ikke tøver med at karakterisere som en stor kunstnerisk oplevelse. Jeg så på trods af kulden i februar flere let påklædte kvinder, der dansede lokkende i selvlysende bikinier. Det er usædvanligt, at intime rum i den grad, som der var tale om her, blotter sig for de forbipasserendes blikke. Alt var synligt, den afklædte luder, ja selv den seng, som luderen efterfølgende kunne betjene sine kunder i. Vi så hende i rødt lys smile indladende til sine kunder, vi så, hvad man normalt kun får lov at se, når man er meget tæt på en person. Og vi stod her, frysende, i svagt oplyste gader og så ind i gadens huse, ind i de rum, som luderne lever i, ind på deres kroppe, vi så, hvordan de lokkede, hvordan de forsøgte at fange kundernes blikke (uanset hvilket køn de havde). Det var som, når man i dyreudsendelser fjerner en væg i f.eks. en rævehule for at kameraet bag en glasplade kan studere rævenes familieliv. Kontrasten mellem at være udenfor og at se ind i, hvad jeg troede var private rum, var voldsom og stærkt de-automatiserende. Luderne var helt åbenlyst varer, totalt synlige som de 23\n26 Uden afvigelsen, uden bruddet på vanerne holder man op med at se, at tænke, at føle, at leve overhovedet, verden stivner i det vedtagne, i det trygge... frække færdigretter i fakta. Og kunderne: Deres afstand til kunderne var også synlig i husenes vinduer. Og så var luderne røde, som lidenskaben siges at være det! Luften i Amsterdams gader emmede af symbolik som i et digt eller en performance af den udmærkede kunstner Erik Frandsen, der udstiller sig selv og sin kone i intime, afklædte situationer. Jo, verden er fuld af de-automatiserende oplevelser, også i Amsterdam: I rusens tåger kan talens brug påvirkes, evnen til at kommunikere helt forsvinde, retningssansen kan udviskes, og man kan pludselig befinde sig i situationer, som under normale omstændigheder ville være utænkelige. Men er det særligt attråværdigt? Berus jer! Den gang i midten af det tyvende århundrede, da bl.a. strukturalisten Jan Mukarovsky interesserede sig for kunstens deautomatiserende evne, var verden enklere. Den gang var middelklassens normalitetsbegreb så snævert og klaustrofobisk, og hungeren efter frihed, sex, beruselse og det anderledes var så voldsom, at man ikke behøvede at begrunde oprøret videre: Uden afvigelsen, uden bruddet på vanerne holder man op med at se, at tænke, at føle, at leve overhovedet, verden stivner i det vedtagne, i det trygge, verden ses som igennem en sky af lykkepiller: intet stikker ud, der er ikke de store følelsesudsving, man er ikke ked af det, men heller ikke særlig glad. Derfor faldt Baudelaires berømte udråb i god jord: 24\n27 Berus jer! Man bør altid være beruset. Alting beror på det; det er den eneste opgave. For ikke at mærke tidens skrækkelige byrde, der knuser jeres skuldre og knuger jer til jorden, må I beruse jer uden ophør. Men i hvad? I vin, i poesi, i dyd som I vil. Men berus jer... I året 2009 erklærer den klartseende elev i 2Q: Det har jeg prøvet. Det er ikke noget særligt. Det gør alle. Det er det normale. Og dansklærernes yndlingsbøger har længe været fulde af frigjorte, skilte, alkoliserede, misbrugende mennesker. Opgøret med det normale synes forlængst at være blevet det normale. Vi kalder det postmodernisme eller senmodernisme. Vi tror ikke længere på myten om frigørelsen store lykke. Eller for den sags skyld digtningen. For hvad skal vi med mærkelige digte, hvis det afvigende alligevel ikke er noget særligt? Ordene står stadig og råber grimt med store typer i Broby-Johansens digte. Digteriske ord kan være svært be- sværlige at sige, de kan danne mærkelige figurer på det hvide papir, de kan være hjemmelavede som mormors julekager eller ganske banale fækalier, og de kan være så abstrakte, at man kan puste igennem dem. Og hvad skal vi med det? De kan ikke love deres læsere en ny og bedre verden. De kan ikke love en retfærdigere verden, en smukkere verden eller en rarere og nemmere verden. De kan kun pisse i en port, og før og senere må det jo ske: de bliver hentet af politiet! Jeg ser det klart! Ord har intet at gøre i virkelighedens Amsterdam. De skal...hvad skal vi med mærkelige digte, hvis det afvigende alligevel ikke er noget særligt? 25\n28 Hvis der er nogle ord, der slipper ud og ter sig mærkeligt, så... drop det pis! Alt er normalt. Også druk, orgier, stoffer, kærlighed, kedsomhed, ord, pis og bræk holde sig til bøgerne, mens alle kaster sig rundt i mere eller mindre sofistikeret hedonisme. Sådan er det, når vi ser på sagen, sådan i almindelighed. De-automatisering er et modernistisk begreb, som ganske rigtigt ikke fylder meget i undervisningsministeriets senmoderne bekendtgørelser, og som heller ikke bør gøre det, når vi ser på sagen i al demokratisk almindelighed. Ord bør helst udtrykke følelser eller informere; de må også gerne diskutere og kaste sig ud i retorikkens gamle gennemprøvede artisterier, bare det er noget, alle og enhver kan forstå ideen med uden anstrengelse. Hvis der er nogle ord, der slipper ud og ter sig mærkeligt, så... drop det pis! Alt er normalt. Også druk, orgier, stoffer, kærlighed, kedsomhed, ord, pis og bræk... Men hov, er der ikke noget galt? Jeg har nu i nogle år samlet på sande historier blandt eleverne, og det er da min erfaring, at de, der erklærer, at de ikke har noget at fortælle, erklærer, at de bare er normale, at det er netop dem, der har de mest provokerende, de mest horrible historier... Er det ikke netop den mest langt ude historie, at alt er blevet normalt? Kan det virkelig være normalt, at man beruser sig voldsomt, at man ikke kan tale, ikke kan finde ud af, hvor man befinder sig eller bare i det hele taget kan koncentrere sig? For det var netop dét, som det handlede om, de-automatisering: koncentration! Jan Mukarovsky, Roman Jakobson m. fl. ville ikke normalisere bevidstløsheden, ligegyldigheden og tomheden. De påpegede, at det, der gør digtningen interessant, er det mærkelige i den betydning, at man mærker or-\n29 dene, at ordene bliver sanselige, fysiske (Roman Jakobson taler om, at ordene i digtningen bliver tingsliggjorte). En dag, hvor vi gennemgik Broby-Johansens digt FOR- ÅRET KOMMER TIL CAFEEN lænede en ellers helt tavs person fra klassen sig pludselig tilbage i stolen med drømmende øjne og sagde højt og tydeligt: Jeg ser det tydeligt. Jeg ser det tydelig. Hvad?, spurgte jeg overrumplet. Det! Hvad? Det: STILHED EVIGGRØNNER Det kan man da ikke! Jeg kan! De-automatisering har ikke mere at gøre med frigørelse end med paracelhuse og potteplanter: De-automatisering handler slet ikke så meget om, hvad man gør, men om en måde at se på. Man skal ikke de-automatisere sine handlinger, værdier og moral, man skal de-automatisere sin måde at opleve verden på. Og det har hverken noget at gøre med druk, sex eller for den sags skyld danskundervisningens kanon. Det har noget at gøre med ord, ord, som sidder fast i halsen, klistrer fast til ganen eller kribler retningsløse som sorte små dyr rundt på papiret i dansktimens tekster. Uforståelige og mærkelige. Måske interessante, nogle gange, andre gange irriterende, frustrende, kedelige, trættende, enkelte gange smukke eller ligefrem fulde af usædvanlige farver.., men mærkelige i hvert fald. I det sidste tilfælde er det kunst, også selvom det ikke nødvendigvis er specielt rart, f.eks. når de sådan sidder fast i halsen, brækker sig og går vild i kanalgaderne. 27\n30 Alle har ret til at blive set Interview med Anne Diklev Pallesen, tidligere elev på Frederiksberg HF-kursus Af Bodil W. Smith, st.vejl., lektor, hist./samf. Anne Diklev Pallesen er færdiguddannet journalist til januar. Læs, hvordan Frederiksberg HF, en svensk sanger i matroskostume og en intensiv finne fik hende derhen, hvor hun er i dag. Hvad betød det for dig at gå på hf? Jeg startede ret sent på hf jeg var 18 år, og efter at have buldret rundt i nogle år, var det, det helt rigtige tidspunkt for mig. Jeg var klar til at lære noget. På hf bredte verden sig ud for mig og nye forbindelser opstod. Historie havde forbindelse til dansk, som havde forbindelse til samfundsfag, som havde forbindelse til historie osv. Det åbnede nogle døre for, hvordan jeg forstod verden, og det var ret fedt. Hvad gjorde du, da du blev færdig? Jeg boede i en lille lejlighed på Istedgade sammen med min svenske veninde Maria. Vi var glade for at sidde i køkkenet og drikke billig rødvin, høre musik og drømme om den store verden. På ghettoblasteren spillede den svenske musiker Håkan Hellström. Han var klædt i matrostøj og sang om ulykkelig kærlighed og tordnende forelskelser og det blev jeg vildt fanget af. Derfor besluttede jeg at flytte til Sverige. For der måtte de fantastiske mænd være. Så jeg fandt et 28\n31 hæfte over Folkhögskolor i Sverige og meldte mig til et journalistkursus. Det skete ret tilfældigt, men skulle blive det, der afgjorde, hvad jeg ville arbejde med. Hvornår besluttede du dig for, at du ville være journalist? På journalistskolen i Sverige havde jeg en lærer, som var ret fantastisk. Hun hed Johanna og kom fra Finland. Hun talte med en dyb stemme og lænede sig altid ind over bordet, når hun sagde noget særligt vigtigt. 29\n32 En dag sagde hun: Mennesker vil ses og høres. Alle har ret til at blive set. Det er vores opgave som journalister at se menneskene og høre dem. Jeg syntes, det var et fint udgangspunkt, og det vendte lidt op og ned på mit billede om den gravende og konfronterende journalist journalistik er mere og andet end det. Det er også at se og høre alle. Og lige der, tænkte jeg, Det er det fedeste og rigtigste arbejde, man kan have. Så jeg besluttede mig for at blive journalist. Hvad gjorde du så? Så søgte jeg ind på journalistuddannelsen på Syddansk Universitet i Odense. Her skulle jeg igennem tre optagelsesdele. Altså en ansøgning, en skriftlig prøve og en samtale. Men det lykkedes, og jeg kom ind. Og det var jeg rigtig glad for. For uddannelsen var lige det jeg ville, og jeg kan stærkt anbefale den til alle, der overvejer at gå den vej. I forbindelse med uddannelsen er man et år i praktik. Hvad laver du nu? I øjeblikket er jeg i praktik på DR Nyheder, hvor jeg har arbejdet på henholdsvis P3 Nyheder, Radioavisen, P1 Morgen, og nu skal jeg bruge de sidste tre måneder på TV-Avisen. Det er fantastisk at være i praktik. Vi får lov til stort set lige så meget som de færdiguddannede journalister. Jeg har sendt live fra Østrig, da Jörg Haider døde, jeg er taget til Aalborg i en uge for at lave radioindslag derfra, og jeg har mærket deadline-suset ind til knoglerne. Jeg har både skrevet og lavet radio og TV. Det er spændende, hårdt og lærerigt. Til januar er jeg færdiguddannet, så er det ud i den virkelige verden, på det rigtige arbejdsmarked. Skræmmende Men også fedt. 30\n33 Kan du ikke lige skrue ned for kammertonen? En tekstmosaik om 2T s studietur til Sevilla, marts 2008 Denne skæve opfordring til at stikke piben ind blev udtalt af en træt kursist i bussen på vej ud til flyet i lufthavnen i Palma de Mallorca hvorfra sidste etape af T-klassens studietur til Andalusiens perle af en hovedstad, Sevilla, skulle finde sted. En studietur kan være en krævende disciplin, når et stramt fagligt program koste hvad det vil kombineres med en grundig research i Sevillas natteliv, og træthed åbner som bekendt op for sproglig kontamination mellem diverse talemåder. Seks dage tidligere var vi landet i Sevilla, der stik imod alle statistikker og ikke mindst dansklærerens erfaringer fra tidligere ture til destinationen tog imod os med silende regn. La lluvia bendita kalder andalusierne dette for dem sjældne meteorologiske fænomen. Og det betyder ikke den forbandede regn, men derimod den Hans Kargaard st.vejl., lektor, dansk og 2T T-klassen i Sevilla 31\n34 To forventningsfulde t ere på vej til Sevilla velsignede regn og udtrykket har selvfølgelig, som så meget i Andalusien, referencer til den katolske kirke, hvor det hellige vievand, som kirkegængere kan dyppe fingrene i, kaldes el aqua bendita. Stammen i ordet er det latinske benedictus, som både en dansk prinsesse og en tysk pave er velsignet med. Nå, slut med sproghjørnet for denne gang. T-klassen ville have sol, og den viste sig da også midt i ugen, efter at vi havde taget broderparten af de gennemsnitlige fire regnvejrsdage i marts måned, og da solen og varmen for alvor kom, blomstrede den sevillanske gadekultur og t-klassen for alvor op. Studieturen var tværfaglig, ja, lad os bare kalde den multiflerfaglig tværfakultær: historie, religion, samfundsfag og dansk og så fik de fire elever i klassen, der har spansk på skolen en femte dimension med. Emnerne var i historie og religion kulturmødet mellem islam og katolicisme, og alle i t-klassen har nu en overlevelsesnødvendig trivial pursuit-viden om årstallet I samfundsfag var det modernitets- og traditionstemaet, der blev taget op og gjort til genstand for empiriske sociologiske studier, hvis resultater Mogens Jensen vil redegøre for i artiklen Feltarbejde i Andalusien, og i dansk var eleverne blevet introduceret til litterære sværvægteres oplevelse af den andalusiske kultur, og eleverne skulle i løbet af ugen gøre notater og iagttagelser til en større skriftlig opgave: en kom- 32\n35 bination af formidlingsskrivning og fri essayistik. Følgende er sammenklip fra elevernes besvarelser. Mikala og Niklas udtrykker allerede i deres overskrifter begejstring for vores rejsemål med fine intertekstuelle referencer til henholdsvis Politikens populære rejseguides og den svenske troubadour og rocklyriker Michael Wiehe: Turen skal gå til Sevilla/Jag vet jag stannar i Sevilla lyder de kategoriske udmeldinger. Adrian giver den heller ikke for lidt, når han i underrubrikken til sin artikel skriver: Du har været maurernes, de kristnes og Francos by, nu er du min, og hvis vi ser bort fra en vis kvalme over det andalusiske køkkens overforbrug af olivenolie og sukkerstads, må man konstatere, at eleverne på trods af la lluvia bendita tog Sevilla til deres hjerter. Nu skal det for god ordens skyld bemærkes, at eleverne skulle skrive i rollen som journalister, der skulle anbefale et nyt rejsemål for et ungdomsrejsebureau, og derfor sidder Ninas komparative analyse lige i øjet: I Sevilla er det om noget andet sted muligt at skifte cheeseburgeren ud med original tapas og paella, og Costa Bravas technorytmer kan erstattes med intens flamenco. Sevilla er det Spanien, man forestiller sig, når man lukker øjnene. Og Nina fortsætter sine anbefalinger, her gælder det Plaza Espana: Mogens Jensen og Hans Kargaard i elevfri zone 33\n36 Studietur er udover omlagt undervisning, naturligvis også fest og farver. Nå, hvem fanden har ikke været ung engang. Det kunne af og til gå ud over præcisionen mht. til fremmødet til de aftalte tidspunkter, jo i den disciplin dumpede T-klassen, mens de, hvad faglige og sociale kompetencer angik, fik rigtigt gode anmeldelser ved den afsluttende middagsevaluering, som de tre lærere også kaldet for tre-enigheden, la trinidad Mogens Jensen naturligvis faderen, René Cordua sønnen og som spiritus sanctus, Hans Kargaard, stod for. 34 På Plaza de Espana ligger et pompøst og kitschet slot, som blev bygget i forbindelse med den spansk/amerikanske Expo i Slottet er på grund af dets prangende ydre blevet brugt som kulisse i film som Star Wars og Lawrence of Arabia. Det er bygget i et miks af stilarter, hvor arkitekten har grebet tilbage i den andalusiske historie og har genskabt et maurisk udtryk og blandet det med typiske renaissancesøjler og barokkens symmetri. Dansklæreren havde truet med bøder, hvis eleverne forfaldt til kulturetnocentrisk globaliseret junk-food, og det tog eleverne til sig. Marie var dog lidt skræmt i starten: Jeg kigger skræmt på de tre anretninger og er ærligt talt en anelse bange for, hvad jeg nu skal til at stoppe i mig. Jeg priser mig lykkelig for, at jeg ikke er allergisk over for noget og kaster mig ud i det: lammekød i honningsovs, indbagt skaldyr i sherry og dybstegt haj bliver de retter, jeg udpeger mig på bedste russisk roulette-vis. Jeg er fortryllet. De bedste tapas, jeg i mit liv har smagt. Fredag aften foldede Sevilla sig rigtigt ud, og Daniel bliver svært poetisk: Vi iler ned ad Velazquez. Det rødlige, gule neddæmpende skær har indtaget gader og stræder. Byen er sat i brand. En brand af fred og glæde. Studietur er udover omlagt undervisning, naturligvis også fest og farver. Nå, hvem fanden har ikke været ung engang.\n37 Det kunne af og til gå ud over præcisionen mht. til fremmødet til de aftalte tidspunkter, jo i den disciplin dumpede T- klassen, mens de, hvad faglige og sociale kompetencer angik, fik rigtigt gode anmeldelser ved den afsluttende middagsevaluering, som de tre lærere også kaldet for tre-enigheden, la trinidad Mogens Jensen naturligvis faderen, René Cordua sønnen og som spiritus sanctus, Hans Kargaard, stod for. Morten var utvivlsomt på festabernes hold, men mødte som langt de fleste op til dagens arrangementer om end ikke helt puncto, men det er vel heller ikke nemt, når man har indgået en pagt i Djævlens kælder: Sluk tørsten med ildvand på en bar i det lille netværk af gader, få en Jarra del fuego og hæld benzin på din nyantændte tunge med den lokale Cruzcampo - øl, skænket med lovende øjne og bløde hofter. Jo, gennemgangen i den danskfaglige opvarmning til turen af Tom Kristensens ekspressionistiske Sevilla-portræt fra rejsebogen En kavaler i Spanien havde sat sig spor, hvilket ikke mindst kan mærkes, når eleverne gengiver deres oplevelse af den lokale, autentiske flamenco-kunst: Scenen buldrer og brager under flamencodanserindens dramatiske trin. Som pæredansk føles den utilslørede lidenskab konfronterende og påtrængende men på den fede måde. (Nina) Et blødende hjerte jamrer ulykkelige sange om utroskab og jalousi udover menneskemængden. Maskulinitet og udholdenhed og styrke i rød kjole og tunge høje hæle. (Morten) Jo, Sevilla var et hit. Men tiden gik ikke kun med flamenco og Cruzcampo, så lad os gå over elevernes kvalitative og kvantitative empiriske studier af unge sevillaneres adfærd og normer. 35\n38 Feltarbejde i Andalusien Af Mogens Jensen, lektor, dansk/samf. Politisk holdning på en højre-venstre-skala: Højreorienteret Moderat Venstreorienteret Som en del af gymnasiereformen skal der arbejdes med empiriske analyser, dvs. der skal iværksættes feltarbejde i kultur og samfundsfaget. Som forudsætningen for dette feltarbejde udarbejdede eleverne hjemmefra et observationsskema til iagttagelse af kulturelle forskelle og et spørgeskema, der skulle undersøge unge studerendes livsstil og holdninger. Analysen af de kulturelle forskelle skulle bruges som et grundlag for den danske stil, som læseren kan se refereret andetsteds i dette blad. Derfor vil jeg i det følgende alene og kort beskæftige mig med spørgeskemabesvarelserne. Tre diagrammer fra den omfattende rapport skal fremdrages i denne sammenhæng. Politisk holdning Det handler først om den politiske holdning på en venstrehøjre-skala. Der var angivet fem svarmuligheder: venstreorienteret, mindre venstreorienteret, moderat, mindre højreorienteret og højreorienteret. Selvom antallet af respondenter var relativ stort, var der ingen, der svarede lidt højreorienteret eller lidt venstreorienteret. Man placerede sig enten i yderpositionerne eller i midten. Det er bemærkelsesværdigt, at de studerende var markant mere venstreorienterede end den samlede spanske befolkning, jf. det seneste valg. Jeg kender ikke tilsvarende undersøgelser i Danmark, men en undersøgelse her på stedet peger i samme retning. Kigger vi nærmere på mænds og 36\n39 kvinders holdninger i undersøgelsen, ser vi, at kvinderne er mere venstreorienterede end mændene, et mønster vi også kender fra Danmark, om end kvinderne de senere år også er rykket til højre. Religiøsitet Ang. religiøsitet spurgte vi, hvor religiøse de var:det var bemærkelsesværdigt, at stort set alle de studerende erklærede, at de var markant antikatolske - i modsætning til den hypotese, vi havde dannet os hjemmefra. Ikke overraskende viste det sig, at det var de højreorienterede (mænd) der tilsvarende var stærkt katolske. Forklaringen ligger nok i det forhold, at moderniseringen og hermed den religiøse kritik i høj grad bæres af unge (og studerende). Og at moderniseringsprocessen i forhold til Danmark er lidt forsinket. Alkoholforbrug Hvad angår alkoholforbrug er den studerende ret beskeden (Y aksen er procent og x aksen er antal genstande pr uge.) Her adskiller den sevillanske studerende sig afgjort fra den danske ditto. Som forventet svarede de sammenhængende hermed, at de sjældent var fulde. Den danske Forebyggelseskommission ville være misundelig og kunne afvikle sig selv på det her område, hvis de skulle sikre medborgernes politisk korrekte livsstil i Spanien. Af andre resultater kan jeg summarisk nævne følgende. Næsten 70% af de studerende boede hos og fik deres studier finansieret af fa- Alkoholforbrug Meget Ret meget Middel Grad af religiøsitet: Lidt Ateist o. 21 Antal genstande 37\n40 milien. Derfor kan det undre, at deres studieaktiviteter ikke var mere omfattende (33% under 20 t., 40 % under en dansk arbejdsuge). De bruger åbenbart en god del tid på at nyde det gode vejr og den smukke by sammen med venner (vigtigste fritidsaktivitet), men ikke til at nyde alkohol eller tage stoffer (25% gjorde det dog regelmæssigt). Alt i alt svarer det til de hypoteser, vi opstillede hjemmefra og som for nylig er bekræftet af Cecile Van De Velde i bogen Devenir adulte. Eneste hypotese, der i vores undersøgelse, hvis reliabilitet og validitet er uangribelig, er blevet problematiseret, er myten om de spanske studerendes større flid. Præmierne for elevernes empiriske studier 38


spinscreed | customized solutions\nBygget af en byggearbejder – til byggearbejdere\nSpin Screed blev opfundet af en amerikansk bygmester Joe Churchill, som havde virkelig brug for en alternativ løsning till de typisk anvendte vibrerende screeds som bjælkevibratorer.\nI modsætning til de typisk anvendte vibrerende screeds\nbringer Spin Screed ikke vandet op til overfladen. Resultatet er en stærkere og fuldstændig ensartet overfladestruktur.\nSpin Screed er verdens letteste roterende screed.\nSpin Screed skal simpelthen tilsluttes en almindelig stikkontakt, som sparer byggearbejderne alt besværet med motorer og kluntede hydrauliske slanger.\nSelvom det kræver en indsats at overtale en erfaren bygmester til at prøve noget nyt, men faktisk vender de ALLE sammen tilbage til os og indrømmer fordelene i forhold til andre systemer.\nSpin Screed er en lille investering i sammenligning med alle andre systemer.\nProduktet er let at håndere, betjene og rengøre. Alt i alt sparer du på alle aspekter, men går ikke på kompromis med kvaliteten.\nSpin Screed Europe ApS er en eksklusiv europæisk importør af Spin Screed produkterne.\nVi servicerer med stolthed det europæiske marked og vil udvide os i samarbejde med regionale partnere.\nVores produkt bruges af alle: professionelle bygmestre, entusiastiske gør-det-selv-folk, specialister inden for specifikke fagområder, produktionsenheder, vejarbejdere og endda militæret bruger Spin Screed - og de roser det.\nVelkommen til Spin Screed Europe\nTid og penge betyder noget – og det gør kvaliteten, resultatet og komforten under arbejdet også! Disse få ting er hovedårsagen til, at Spin Screed-produkterne er de mest populære og mest udbredte i USA. Det er en meget lille investering i resultatforbedringer af omkostningstunge projekter.\nDen enkle og logiske drift af Spin Screed får erfarne europæiske bygmestre til at rødme, når de erkender, at de har spist suppe med en gaffel i årevis.\nVores bedrifter: vi tjener flere penge, kunder anerkender vores kvalitet, arbejdshold arbejder mere effektivt og føler sig mindre træte, og ingeniører er begyndt at anbefale os til deres kunder.\nAlt i alt kan jeg roligt sige, at Spin Screed har været en af de bedste investeringer jeg nogenside har lavet i løbet af18 års i erhvervslivet: vi tjener flere penge, kunder anerkender vores kvalitet, arbejdshold arbejder mere effektivt og føler sig mindre træte, og ingeniører er begyndt at anbefale os til deres kunder.\nGå til denne sektion for at lære mere om Spin Screed-produktet samt at downloade specifikke driftsprocedurer TIL dit projekt.\nI vores butik er det muligt at vælge produkterne og placere bestillingen med det samme.\nEr du nysgerrig efter at vide mere om folkene bag Spin Screed Europe samt opfinderen Joe Churchill? Åbn gerne denne sektion\nHvis du mangler en lokal sælger af Spin Screed-produkterne i nærheden af dig, er der mulighed for at blive vores repræsentant i dit område.\nTilmeld dig vores nyhedsbrev for at modtage branchetips og produktmeddelelser\nJoe, jeg vil bare takke jer for den fantastiske Spin Screed, I solgte til os. Vi var i stand til at hælde 377 yards beton på kun 4 timer på en suspenderet plade oven på vores vandtank. Gutterne elsker, hvor let Spin Screed er, og den er nemt at bruge. Tak igen.\nJosh Hinckley, Projektleder, Alder Construction Company\nVed hjælp af Spin Screed placerer vi nu fire gange flere kvadratfod beton pr. dag, end med vores tidligere screed. Vi sparede mere på personaleomkostninger end vi betalte for Spin Screed fra dag et.\nGary Webster, ejer af G. Webster, Inc.\nVi har lige afsluttet den nemmeste 10.000 kvadratfod parkeringsplads vi nogensinde har bygget - takket være Spin Screed. Spin Screed har fungeret bedre end min laser screed på denne parkeringsplads på grund af mange hældninger. Vi elsker det.\nDarrell Sahlstrom af North Island Concrete, Ltd.\nVi brugte Spin Screed på et Utah letbane forlængelsesprojekt. Spin Screed gjorde et vidunderligt arbejde med at lade os hælde ud på perronen. Vi ændrede den ene ende af Spin Screed, så den ville slå ud den ekstra dybde, der var nødvendigt for at installere synlige advarselslinje. Det sparede os meget tid og vi undgik arbejde med skovl. Spin Screed var helt bestemt en fantastisk investering for Kiew / Herzog / Parsons, en joint venture.\nRyan Naught, Struktur Superintendent\nOprydning er en absolut velsignelse! 30 sekunder og du er færdig. Det er utroligt, hvor meget tid det sparer. Tak for et af det fineste stykke udstyr jeg har købt i mange år.\nOphavsrettigheder 2017 Max Alle Rettigheder Forbeholdes\nVI ER KLAR TIL AT BESVARE DIN HENVENDELSE


Bliv medlem: GDPR-Netværk for finansielle virksomheder\nGDPR-Netværk for finansielle virksomheder - 2. Arrangement\nTorsdag den 10. december 2020 kl. 9.00 - 12.00 inviterer vi til det andet arrangement i HjulmandKaptains GDPR-Netværk for finansielle virksomheder.\nEmnerne for dagen er endnu ikke fastlagt.\nHar du et emne, som du ønsker at høre nærmere om, så er du meget velkommen til at skrive til videnjurist Sandra Carrillo Moustgaard på scm@70151000.dk\nTilmeld dig netværket og 2. arrangement\nSidste frist for tilmelding til det 2. arrangement i HjulmandKaptains GDPR-Netværk for finansielle virksomheder er mandag den 7. december 2020.\nDato: 10 december kl. 09:00 - 12:00 Tilmeldingsfrist: 7 december Sted: Østre Havnegade 12, 5. sal, 9000 Aalborg Få rutevejledning


Find de bedste muligheder til dit nye trægulv – Fremtidenserhvervsliv.dk\nBy Admini on mandag, april 11, 2022\nDer er noget helt specielt ved et godt gammeldags trægulv. Det har sin helt egen stil og stemning. Det er råt, hyggeligt og selvfølgelig også rigtig flot. Det er et valg af gulv som kan se ud på utrolig mange forskellige måder. Ikke kun lys eller mørk, men i utrolig mange nuancer, farver og udseende i det hele taget. Det kan være store tykke brædder med store årer, eller tynde finde og diskrete træbrædder.\nDer er så mange forskellige at vælge mellem, både af stil og træsort, med alt fra eg, ask og birketræ og så videre. Derfor er der helt sikkert også noget som passer perfekt ind i dit hjem, og din stil. Det kan være det rå look med træet så autentisk som muligt, eller det kan være det bearbejdede håndværk af et trægulv. Der er altså noget for alle.\nFå et nyt trægulv til dit hjem\nHvis du for eksempel renovere på dit hus, eller trænger til en forandring, så har du muligheden for at skifte et gammel og kedeligt linoleumsgulv ud med et flot nyt trægulv. Du kan få et trægulv flere forskellige steder, som for eksempel TræGulvCenteret. Der er flere steder hvor du kan vælge mellem et stort udvalg af forskellige slags trægulve.\nDer er bambusgulve, plankegulve, korte brædder, lange brædder og så videre. Du kan også få hjælp og rådgivning de fleste steder, hvis du vil have vejledning til hvad der er den bedste løsning til lige præcis dig.\nFordele ved et trægulv\nUdover at et trægulv er en tidløs løsning, som kan passe til ethvert hjem, fordi der er så mange muligheder at vælge imellem. Så er trægulv også utrolig praktiske, da de er en løsning der kommer til at kunne holde i rigtig mange år. Når det så en dag sker, efter meget lang tid, så kan gulvene simpelthen ordnes med en gang slibning og ny lakering. Så er de klar til endnu en omgang.\nDer er også forskel på hvilket slags træ du vælger til gulvet. Er det for eksempel birk eller måske gran, så er brædderne blødere at gå på, men er ikke helt ligeså langtidsholdbare og slidstærke som eg eller bøg vil være. Der er altså forskel på hvilken træsort du skal vælge, alt efter hvad du prioriterer.\nHvis du gerne vil se gulvene for dig selv, er der også flere steder med for eksempel showrooms, eller andre muligheder.


Dus med Dansk Arkiv - Forlaget Delta\nSupplerende dansk til elever i 1. klasse. Eleverne kan nemt arbejde selvstændigt i hæftet. Meget grammatisk anlagt. Alle venstresiderne er farveopgaver, hvor et emne – f.eks. navneord – er behandlet, og højresiderne er så brugt til uddybning af det valgte emne. A4, 48 sider Varenr: 4111\nSupplerende dansk til elever i 2. klasse til selvstændigt arbejde. Meget grammatisk anlagt. Næsten alle venstresiderne er farveopgaver, hvor et emne f.eks. vokaler/konsonanter er behandlet, og uddybes på højresiderne. Behandler n-ord, t-ord, navneord ubestemt/bestemt, rimord, sammensatte ord, udsagnsord og egennavne. NB: Udsolgt netop nu, men snart på lager igen. A4, 48 sider Varenr: 4112\nSupplerende dansk til elever i 3. klasse. Eleverne kan nemt arbejde selvstændigt i hæftet. Meget grammatisk anlagt. Næsten alle venstresiderne er farveopgaver, hvor et emne (f.eks. navneord) er behandlet, og højresiderne er så brugt til uddybning af det valgte emne. Indeholder: Egennavne, navneord, udsagnsord og tillægsord i alle bøjningsformer. A4, 48 sider Varenr: 4113\nSupplerende dansk til elever i 4. klasse. Eleverne kan nemt arbejde selvstændigt i hæftet. Meget grammatisk anlagt. Næsten alle venstresiderne er farveopgaver, hvor et emne f.eks. navneord er behandlet, og højresiderne er så brugt til uddybning af emnet. Nyt er udsagnsled/grundled og alle de tidligere lærte begreber repeteres i opgaver, der er mere komplicerede. A4, 48 sider Varenr: 4114\nSupplerende dansk til elever i 5. klasse. Eleverne kan nemt arbejde selvstændigt i hæftet. Meget grammatisk anlagt. Få farvesider. Nye begreber er de personlige stedord, ejestedordene, henførende stedord og spørgeord. Der er endvidere opgaver med talord, mængdetal og ordenstal. A4, 48 sider Varenr: 4115