Årsag til dine uforklarlige smerter: 15 ting du ikke vidste om dit bindevæv | Femina\nÅrsag til dine uforklarlige smerter: 15 ting du ikke vidste om dit bindevæv\nHar du smerter, lægen ikke kan forklare? Årsagen sidder ofte i dit bindevæv, som indtil for nylig ikke blev taget alvorligt, hverken af læger eller fysioterapeuter. Men det er måske kroppens mest følsomme væv, når det gælder skader, stress og inaktivitet. Bliv klogere på kroppens hemmelige sladderhank.\nFredag, 20. marts 2020 - 7:30 - af fysioterapeut Pernille Thomsen og Christina Bølling Foto: Shutterstock\n”Det går godt ... ”, men gør det nu også det?\nHvis du er i tvivl, så spørg dit bindevæv eller én, der har forstand på bindevæv. Bindevævet sladrer nemlig, hvis du sidder for meget stille i hverdagen, spiser dårligt eller er stresset. Det bliver hårdt og usmidigt. Så hvis du er konstant stiv i kroppen og måske træt og øm, prøver dit bindevæv med garanti at fortælle dig noget. Det specielle væv er fuldt af sensoriske nerver, og det reagerer prompte, hvis du er ude af balance – helt konkret, hvis du er ved at snuble, fordi bindevævet også er med til at styre muskler og led og dermed din balance, men også i overført betydning, hvis du er stresset, overbelastet eller syg.\nBindevævet er ikke én ting. Det er betegnelsen for flere forskellige slags kollagen-væv i kroppen, som vi samlet set har adskillige kilo af. Bindevævet kommer i to udgaver: fast og løst. Det fungerer på forskellig måde. Det løse sørger for, at alt i kroppen glider mod hinanden, og det faste er en slags blødt skelet, som sørger for, at alt i kroppen er på sin plads. Det gælder for eksempel den såkaldt profunde fascie. Nogle steder er bindevævet tyndt som spindelvæv, og andre steder, for eksempel i lænden eller rundt om musklerne, er bindevævet mere kompakt og tykt.\nBindevævet er kroppens største indvendige sanseorgan. Det typiske for sundt bindevæv er, at du ikke kan mærke det. Når du generelt føler dig godt tilpas, har en følelse af at være let i kroppen og kan mærke, at du kan bevæge dig fjedrende og let, så har du med garanti også et sundt bindevæv.\nLÆS OGSÅ: Ondt i nakke, skuldre eller ryg? Se, hvad de forskellige behandlere kan gøre\nOndt i ryggen eller rifter i bindevævet? I otte ud af 10 tilfælde kan hverken læge eller fysioterapeut finde ud af, hvorfor en patient har ondt i ryggen. Det betyder ikke, at det er hypokondri, understreger fysioterapeut Pernille Thomsen. Før har man bare ikke haft en forklaring, men her kan bindevævet igen være den puslespilsbrik, man har manglet. Et bud på uforklarlige rygsmerter er ifølge Pernille Thomsen stivhed i den kraftige lumbalfascie (bindevævet i lænden), der fungerer som støtte for de lange rygmuskler, når du for eksempel skal løfte noget tungt. Og da bindevævet samtidig er fuldt af nerveender, skal der kun en meget lille rift eller skade til at starte en inflammation, der får bindevævet til at gøre ondt. Hos mange mennesker med ondt i ryggen ser man, at den dybe lumbalfascie er tyk, stram og uelastisk, så det er svært for dem at bukke sig forover. En amerikansk professor ved navn Helene Langevin har lavet kliniske undersøgelser af mennesker med rygproblemer. Ved brug af ultralyd opdagede hun, at der var markant forskel på bindevævet hos rygpatienter sammenlignet med bindevævet hos raske personer, og at bindevævet måske er the missing link eller nøglen til rygproblemer, hvor hverken læger eller fysioterapeuter kan finde en årsag til smerterne. Helene Langevin opdagede, at bindevævet var tykt og ubevægeligt i lænden hos de smerteramte, og når hun kiggede på fibre fra det smertende væv i et mikroskop, lignede de "en slagmark": I stedet for at ligge fint ved siden af hinanden i samme retning var det syge bindevæv et rod af kollagen-fibre i alle retninger, hulter til bulter.\nDer findes fast og løst bindevæv. Det fine løse bindevæv ligger mellem alle strukturer i hele kroppen og ligner candyfloss eller spindelvæv og er fyldt med sukkermolekyler. Et af de sukkermolekyler, der ligger i det løse bindevæv, hedder hyaluronsyre (det samme stof, som bruges til at udglatte rynker i huden). Hyaluronsyre kan suge væske til sig og er kroppens egen naturlige olie, som sørger for, at alt i kroppen kan glide mod hinanden, så vi kan bevæge os frit. Det løse bindevæv kan enten sørge for, at alt i kroppen glider mod hinanden, eller omvendt: at det klistrer sammen.\n"Hvordan ved jeg, at mit bindevæv ikke er sundt?" Ifølge fysioterapeut Pernille Thomsen kan man mærke det som en form for ubehag, stivhed og kronisk ømhed i for eksempel nakke og lænd. En fysioterapeut kan også mærke det udefra med sine hænder. "Det føles, som om bindevævet er klistret og har mistet sin evne til at glide", forklarer Pernille Thomsen. For at se det skal man have fat i et mikroskop, og under det vil det usunde bindevæv mest af alt minde om arvæv. Hos mennesker, der er blevet opereret, hvor bindevævet er blevet skåret igennem, ser man ofte knoldet bindevæv, som er det, man kalder arvæv. Der er diskussion om, hvorvidt man kan fjerne arvæv, men man kan godt løsne klistret bindevæv med massage, så ”glidet” kommer tilbage, og bindevævet genvinder noget af sin smidighed.\nBindevævet hænger sammen indeni som en våddragt eller som foret i en frakke.\nNår du hiver i den ene ende, for eksempel strækker armen op over hovedet, trækker det i den anden. På samme måde er det med dit bindevæv, og en masse smerter og uforklarligt ubehag kan stamme derfra. Det vil altså sige, at dine smerter i ryggen kan skyldes et gammelt ar fra et kejsersnit, fordi der i forbindelse med operationen er blevet "trukket" i bindevævet, og det efterfølgende er blevet stift.\nEt sundt bindevæv sørger for, at der er flow i kroppen – at vi kan bevæge os frit og uden smerter. Den profunde fascie ligger under huden og fedtet og strækker sig helt nede fra fødderne op til kraniet som en indvendig våddragt. Den forbinder alt i kroppen som et stort elastisk netværk, der sørger for, at din fod er forbundet med dit baglår, og din skulder med armen, overkroppen med underkroppen og højre side af kroppen med venstre. Man kan tage den ud i ét stykke med en skalpel helt nede fra akillessenen op igennem ben, balder og ryg via nakken og frem over kraniet helt ned til pandebenet.\nKronisk stivhed og ubehag kan som sagt stamme fra bindevævet, men ubehaget sidder ikke altid dér, hvor problemet har rod. For eksempel oplever kvinder efter en brystoperation, hvor de eksempelvis har fået arvæv omkring brystet eller måske har fået fjernet lymfeknuder under armen, at de får diffuse smerter andre steder end lige dér, hvor de er blevet opereret. For eksempel helt omme i ryggen. Det skyldes manglende smidighed i bindevævet eller arvæv. I mange tilfælde kan det starte en ond cirkel, hvor man af frygt for at få ondt bevæger sig mindre, og det er faktisk det værste, man kan gøre. Bindevæv skal bevæges.\nBindevævet fungerer også som et gigantisk indvendigt filter, der udskiller affaldsstoffer. I løbet af to dage passerer der 15 liter væske gennem kroppens bindevæv, så hvis dit bindevæv ikke fungerer, som det skal, samler der sig væske i vævet. Du kan eventuelt selv massere med en foamroller eller bestille tid til massage.\nLÆS OGSÅ: Guide: Sådan finder du rundt i sundhedsvæsenet\nBindevævet elsker bevægelse, især træning af hele kroppen, hvor du strækker armene over hovedet, bevæger rygsøjlen og hofterne i alle retninger og bruger ankelleddet fuldt ud – og får kropstemperaturen i vejret. Når du får varmen, bliver hyaluronsyren flydende ligesom kokosolie, og det gør bindevævet medgørligt. God gammeldags gymnastik med sving og bøj og stræk er faktisk det allerbedste, men du kan også godt dyrke dans, yoga eller svømning med fordel. Bevægelse er altså lig smørelse. Så når du vågner om morgenen og føler dig stiv og rusten i kroppen, skyldes det også, at dit bindevæv er blevet tørt i løbet af natten. Det bedste, du så kan gøre, er at udføre nogle svingøvelser, der skaber bevægelse og glid i kroppen. Den stivhed, mange har i nakken og ryggen, hvis de sidder foran en computer, skyldes formentlig heller ikke bare myoser, som man tidligere har sagt, men snarere, at den stationære positionering foran en skærm går lige i bindevævet, så det akkumulerer, fortættes og klistrer. Løsning: Rejs dig minimum en gang i timen, og bevæg alle dine led igennem. PS: Hyaluronsyre er uundværligt i den rigtige mængde og konsistens, men for meget af stoffet giver klister, og for lidt gør os tørre.\nBindevævet påvirkes højst sandsynligt af psykiske traumer og stress. Det har blandt andet forskning i Post Traumatisk Stress Syndrom (PTSD) påvist. Rent kemisk sker der en trist kædereaktion, hvor kroppen udskiller et stof kaldet TGF beta 1 i forbindelse med længerevarende mental stress. TGF Beta 1 ses ofte sammen med inflammation – og beskrives som et pro-inflammatorisk cytokin. Hvis der er inflammation, er der typisk TGF Beta 1 til stede. Og TGF beta 1 betyder også automatisk, at bindevævet bliver usmidigt og klistret.\nEn forstuvelse er jo egentlig en bindevævsskade ... så når du for eksempel vrikker om på anklen, opstår der små rifter i bindevævet, som jo bliver strakt ud over sit yderste. De rifter reparerer kroppen ved at lægge en "klat lim" på dem, så bindevævet igen er tæt, men kroppen lægger bindevævet i en stor klump uden hensyntagen til, hvordan bindevævet fungerer bedst, nemlig med fibre i samme retning. Resultatet er, at området bliver stift, og det nedsætter følsomheden og bevægeligheden i området. Har vi mange af den slags klatter af bindevævs-klister liggende rundtomkring i kroppen, vil vi stille og roligt føle os mere og mere stive og ømme ved bevægelse. Det eneste, vi kan gøre, er at bevæge os alligevel.\nBindevæv er levende og fuld af nerver, som kan fortælle, hvordan det står til inden i kroppen. Der er flere slags nerver i vævet, blandt andet de såkaldte nociceptorer, som reagerer på smerte. Det ekstremt følsomme væv kan for eksempel mærke, at noget gør ondt, opfatte små skift i balance og registrere stramhed og skader. Men bindevævet påvirkes også af nervesystemet og reagerer på stress, inflammation og vores daglige bevægelse.\nPå samme måde som ansigtshuden mister sin smidighed med årene, ændrer bindevævet sig også med alderen. Det er naturligt, og i begge tilfælde skyldes det nedsat produktion af hyaluronsyre og ændringer i kollagenet. Fibrene lægger sig mere uorganiseret, de mister deres oprindelige form og deres evne til at trække sig sammen. Lidt som en gammel slap elastik, der mister sin spændstighed og bliver klistret og porøs. Den mindskede produktion af hyaluronsyre, hvis du er inaktiv, ryger eller spiser usundt, speeder ældningsprocessen op. En god bevægelighed i alle led – det, man kalder range of motion – har stor betydning for både velvære, holdning og balance, og bindevævet er også i høj grad med til at bestemme din range of motion. Hos ældre mennesker er det derfor særlig vigtigt at have fokus på bindevævet for at kunne undgå fald og holde balancen, så man ikke kommer galt af sted. Ældre mennesker skal derfor helst sørge for at få alle led bevæget igennem flere gange dagligt.


Så lang tid kan Microsoft have kendt til farligt IE-hul - Computerworld\nSå lang tid kan Microsoft have kendt til farligt IE-hul\nEt dusørprogram for fejlfinding kan have rapporteret sårbarheden til Microsoft for lang tid siden.\n24. september 2012 kl. 14.58\nComputerworld News Service: Microsoft ser ud til at have kendt til sidste uges 0-dagssårbarhed i Internet Explorer i nogen tid.\nSårbarheden, som blev lukket fredag i en hasteopdatering uden for den normale tidsplan, blev først offentliggjort 15. september, da en sikkerhedsekspert fandt angrebskode rettet mod sårbarheden på en kendt hackerserver.\nDet fik Microsoft til at udgive en midlertidig rettelse inden for tre dage og derefter en permanent rettelse efter yderligere tre dage.\nMen Microsofts sikkerhedsteam har sandsynligvis kendt til sårbarheden i længere tid.\nI sikkerhedsbulletinen MS12-063 angiver Microsoft at sårbarheden blev rapporteret via Hewlett-Packard TippingPoints dusørprogram for fejlfinding, Zero Day Initiativ.\n"Microsoft takker ... en anonym analytiker, der samarbejder med TippingPoints Zero Day Initiative, for at have rapporteret execCommand Use After Free Vulnerability (CVE-2012-4969)," står der i bulletinen.\nVi ved ikke hvornår\nDet vides dog ikke med sikkerhed, hvornår ZDI rapporterede fejlen til Microsoft.\nHverken Microsoft eller HP TippingPoint har svaret i løbet af weekenden på henvendelser med spørgsmål om CVE-2012-4969.\nDesuden har ZDI endnu ikke offentliggjort nogen tekniske oplysninger om sårbarheden, hvilket organisationen som regel gør, når en leverandør har rettet en rapporteret fejl.\nFlere sikkerhedsanalytikere har også lagt mærke til denne tilskrivning af rapporteringen af fejlen til ZDI.\n"Det tidlige varsel hjalp Microsoft til at få rettelsen så hurtigt ud," kommenterer Wolfgang Kandek, der er teknologidirektør hos Qualys fredag.\nAnalytikerne har generelt rost Microsoft for at udgive en hasteopdatering på under en uge.\nMen Kandek tvivler på, at Microsoft vidste noget om sårbarheden særlig lang tid på forhånd, med henvisning til sårbarhedens udgivelsesdato på sårbarhedsdatabasen National Vulnerability Database under (Common Vulnerabilities and Exposures) CVE-2012-4969.\nZDI's liste over kommende varsler - det vil sige varsler for fejl, der er rapporteret til leverandører - angiver 10 varsler til Microsoft fra en anonym sikkerhedsanalytiker.\nDen seneste af disse rapporteringer til Microsoft skete 24. juli 2012, mens den tidligste blev indgivet 25. maj 2011.\nHvis den seneste af disse rapporteringer var af CVE-2012-4969, så kendte Microsoft til den farlige 0-dagssårbarhed i Internet Explorer i mere end syv uger, før Eric Romang offentliggjorde sin opdagelse af angrebskoden fundet på en hackerkontrolleret server 15. september.\nOgså Romang bider særligt mærke i tilskrivningen af rapporteringen af fejlen til ZDI i MS12-063.\n"For at gøre det helt klart, så betyder det, at denne sårbarhed blev opdaget af en anden analytiker forud for min opdagelse, rapporteret til ZDI, som derefter rapporterede den til Microsoft," forklarer Romang i et indlæg lørdag på sin personlige blog.\nHer kan det være gået galt\nHP TippingPoint har oprettet sit dusørprogram for fejlfinding, ZDI, for at styrke udviklingen af beskyttelsessignaturer til sine kunder af HP Digital Vaccine, som bruger disse signaturer i deres intrusion prevention-systemer (IPS'er).\nNoget andet, der kunne tyde på, at Microsoft var blevet varslet om den farlige sårbarhed i Internet Explorer lang tid i forvejen, har at gøre med Internet Explorer 10, der følger med Windows 8, som allerede anvendes af visse brugere, men som kommer i handlen 26. oktober.\nMicrosoft fastholdt: Den er ikke farlig\nI sidste uge understregede Microsoft gentagne gange, at Internet Explorer 10 ikke var sårbar overfor dette angreb.\nElia Florio fra Microsoft Security Response Center udtalte torsdag: "Internet Explorer 10 er ikke påvirket."\nMicrosoft var færdig med udviklingen af Internet Explorer 10 på et tidspunkt før 1. august, da selskabet annoncerede, at Windows 8 var klar til at blive distribueret til partnere og computerproducenter.\nDet er ifølge sikkerhedschef hos nCircle Security Andrew Storms muligt, at Microsoft rettede Internet Explorer 10 med oplysninger fra ZDI, mens man for eksempel stadig var ved at teste rettelserne til de andre versioner af browseren.\nEn anden mulig forklaring er, at Microsoft uforsætligt rettede fejlen i Internet Explorer 10 ved at ændre i koden af andre grunde.\nStorms mener, at disse to mulige forklaringer har lige stor sandsynlighed for at være rigtig.\nMåske i stand til at blokere\nDer er dog en anden mulighed: Måske er en af de nye sikkerhedsfunktioner i Internet Explorer 10 i stand til at blokere denne type angreb, uden at det betyder, at browseren er blevet opdateret med en rettelse af denne specifikke sårbarhed.\nFlorios vage formulering om, at Internet Explorer 10 ikke er påvirket, er ikke et eksplicit udtryk for, at browseren er blevet rettet.\nDermed er den tredje mulighed stadig på bordet.\nSikkerhedseksperter bringer dog andre bekymringer på banen, navnlig at hackere muligvis udfører såkaldt "reverse engineering" af HP's Digital Vaccine-signaturer for at finde fejl i Microsofts kode, der efterfølgende kan anvendes til udviklingen af angreb mod åbne sårbarheder.\nRobert Graham fra Errata Security bemærker, at noget sådant kunne forklare, at det lykkedes hackere at udnytte sårbarheden CVE-2012-4969, der blev rapporteret af ZDI, før den blev rettet af Microsoft.\n"Mange leverandører af IPS'er inkluderer beskyttelse mod 0-dagssårbarheder ved virtuelt at rette sårbarheder i IPS'et, før den rigtige rettelse udgives," forklarer Graham i et blogindlæg fredag. "Det betyder, at hackere ganske enkelt kan reverse-engineer et IPS for at få en konstant tilførsel af nye 0-dagssårbarheder fra signatur-opdateringerne."\nRomang går dog endnu længere. Ligesom Graham mener han, at reverse-engineering kan forklare forbindelsen mellem ZDI og denne 0-dagssårbarhed. Men han rejser desuden spørgsmålet, om ZDI kan have lækket tekniske oplysninger om CVE-2102-4969 enten bevidst eller ved et uheld.\nI sidste måned blev en 0-dagssårbarhed i Java udnyttet af de kriminelle, der kontrollerede den server, som Romang opdagede 15. september. Ligesom med fejlen i Internet Explorer var der heller ingen rettelse umiddelbart tilgængelig for denne fejl i Java - det var en åben sårbarhed. Og ligesom sårbarheden i Internet Explorer blev denne sårbarhed i Java rapporteret af ZDI.\nOracle udsendte sidst i august en hasteopdatering af Java uden for den normale tidsplan, hvilket kun sker meget sjældent. Det skete for at sætte en stopper for det hastigt stigende antal af angreb mod denne sårbarhed.


18/8 Tja... Så er jeg kommet igang herover. Jeg er skrevet sammenfatninger til 44 rapporter om beton fliser. Det tog 5 dage... Så hvis nogen vil vide noget om det emne kan I bare spørge!\nJeg har også været udenfor kontoret et par gange. Første gang var med FWD'eren (Falling Wieght Deflector). Det medfølgende billede viser den FWD og varervogn (en Dodge) jeg var ude med - billedet er godt nok fra 2004, men jeg kan ikke se nogen ændringer. Hvad den gør er, at den tabe et "lod" ned på asfalten og så måler den hvor meget asfalten giver sig. Så man kører 100m, stopper, sætter testen igang (inde fra bilen selvfølgelig - det er Amerika), venter ca 40 sek., kører 100m... etc. Al dataen bliver automatisk lagret på en bærbar PC fra stenalderen - og man skal selvfølgelig bruge en 3,5" diskette for at få dataen ud. High Tech!\nOg så har jeg været ude og bore huller i vejen for at tage jordprøver. Vi startede med at tage prøver i rabatten, men kl 15:00 skulle vi stoppe for da blev trafikken for tæt. Vi vendte tilbage kl 20:00 for at bore huller i selve vejen, da vi så kunne spærre den inderste bane af. Grunden til at prøverne skulle tages, er at de ønsker at udvide afkørelsen fra 2 baner til 3... Bemærk lige at her udvider vi afkørslen til 3 baner - i Danmark er det hele Motorring 3!\nVi var færdige kl. 02:00 efter at have boret 36 huller, Og da det var et stykke fra Toronto overnattede vi på et hotel - og holdt fri dagen efter, selvfølgelig. Desværre havde vi ikke noget kamera med, så jeg har ingen billeder af det...\nJeg har også fået kontakt med de andre fra studerende fra IAESTE. Der er både en finnere, en spanier, en tyrker, en tysker, en tjekker, to svenskere og et par franskmænd (ironisk nok er ingen af dem mænd...). Faktisk er der kun én (ham fra Tyrkiet) der ikke er fra et EU-land - hvilket jeg synes er lidt synd. Der er planlagt en kano-tur for den følgende weekend - men den er lidt løst planlagt, så nu må vi se om den bliver til noget.\nJeg har forøvrigt også været ved Niagara Falls - men jeg venter på at ham jeg var der med, sender billederne. Så mere om det senere...\nJer der har set Bowling for Columbine ved at der ikke er lige så meget skyderi i Canada som i USA.\nMen i den seneste tid har der været op til flere skyderier i GTA (Greater Toronto Area) - og de fleste er banderelateret. Og i nyhederne fandt jeg ud af at et af den skete under en 1 km fra hvor jeg bor! For det meste er det bande-relateret og de fleste tilfælde går det også kun ud over gangstere - men civile er desværre også blevet dræbt. Borgmesteren og politichefen er oppe på dubberne for at få det standset, for det er ikke normalt noget man ser i Canada.\nEllers har jeg har svært ved at have respekt for deres gangstere her i Canada. Den første gang jeg var inde i downtown Toronto, så jeg en flok gangstere ved siden er deres sorte Hummer H2 - med massere af bling-bling selvfølgelig. "Wow - nu skal jeg hører noget rigtiget gangster-slang!" - tænkte jeg. Da jeg så kom så tæt på, at jeg kunne hører dem, fandt jeg ud af de snakkede fransk og kom fra Québec (det stod der i hvert fald på nummerpladen).\nOg for et nogle dage siden var jeg inde på en lokal fastfood kæde der hedder Pizza-Pizza, hvor der ogsa var to unge afro-amerikanere, der prøve at spille seje. Den ene gik på toilettet, men stak hovedet ud til den anden og højlydt gestikullerede at der ikke lugtede godt på toilettet. Men han har ikke selv gjort det bedre, for da han endelig kom ud igen, sad der 1,5 m toilet papir fast under hans sko. Han havde åbenbart ikke opdaget noget, for med udbrudt selvtillid spangulerede han ud af restaurenten...\nOg sådan går livet sin stille gang her i Toronto...\n2/8 Jeg er bare et party-animal! Jeg kan bare starte en fest med et brag!\nEller det var nu Air France flight 358 der landede med et brag. Jeg arbejder mindre end én kilometer fra hvor styrtet skete. Men da arbejdsmiljø-lovgivningen i Canada ikke kræver at medarbejdere skal have adgang til dagslys på kontoret, kunne jeg hverken se eller hører noget fra fly-styret, og så var det endda på min første arbejdsdag! Der sketet intet på kontoret i dag - absolut intet, så alle var taget tidligt hjem. Og de sidste af os gik kl ca. 16:30 og der kunne man se og lugtet røgen.\nJeg har også de første billeder af mig fra Canada. Og på billede 1 kan man se mig med udsigt over Humber River, som i den grad er blivet en flod pga. dagens regnvejr. Ellers ligner den mere en flad å.\nPå billede 2 mod vest kan man se der er lidt tåget. Det er nu ikke tåge, men røgen fra fly-styrtet.\nI skal ikke klage over mobil-telefonselskaberne derhjemme. Her er der ingen grænser for hvor længe et selskab kan SIM-låse din telefon. Så det er umuligt at få et abonnemt uden en telefon. Og man kan ikke tage SIM-kortet ud og bruge i en anden telefon, for det virker kun i den telefon man har. Så hvis du vil have en ny telefon - ja, så får du da bare et nyt nummer...\nDet kan godt være at jeg til tider ligner en uro-betjent derhjemme - men ikke her. Jeg havde kun lige været i landet 48 timer, før en venlig ung mand tilbød mig noget græs i undergrundsbanen.\nSå vi har det sjovt!\n29/7 Så er jeg landet!\nMit første indtryk af landet er en mærkelig blanding af amerikansk og europæisk kultur.\nDe har store biler på store grimme veje og små to-etagers huse række efter række efter række. Og fastfood restauranter med få meters mellemrum.\nMen de har mere affaldssortering end os og de bruger meter, kilo, celsius og alle de andre enheder vi kender.\nFaktisk er jeg blevet overrasket hvor globaliseret vores verden er blevet - eller i hvert fald den vestlige del. Jeg har været i det meste af Europa, jeg var i Skotland for 3 uger siden og nu er jeg her - og jeg har endnu ikke fået et virkeligt kulturchok. Faktisk det modsatte. Da jeg sad i bussen idag og skulle trykke stop, opdagede jeg at "indmaden" i bussen (undtagen sæderne!) er præcis den samme som i København - gule metalstænger, grå knapholdere, røde knapper det står "STOP" på... Det kan godt være det er lidt nørdet at lægge mærke til sådan nået, men sådan er jeg.\nJeg var med bussen fordi jeg var ude og få mit canadiske CPR-nr. idag - eller det vil sige, de godkendte min ansøgning, jeg får først mit nummer om 4 - 5 uger. Og damen jeg snakkede med var så venlig ikke bare at fortælle mig det - hun viste det endda med fingrene...\nKontoret hvor jeg skulle hen lå i Deffering Mall (et Mall er et butikscenter, for jer der ikke ved det). Og her fandt jeg bla. ud af at i Ontario er momsen 15% - men de skriver det ikke på skiltene... op til flere gang havde jeg fundet det korrekte beløb i mønter - bare for at finde ud at at det ikke passede. Det kan godt være at vi har en høj moms, men vi inkludere den i det mindste i prisen.\nI morgen regner jeg med at tage ind til Caribana™ Parade i midtbyen. Der er åbenbart en masse mennesker fra Carribien her i Toronto, og de holder et årligt karneval. Så der bliver gang i gaden - forhåbenlig...\n28/7 "Terningerne er kastet!"\nSå er der ingen vej tilbage! (indtil jeg indløser min returbillet)\nJeg er taget afsted og nu kan I rigtig feste... Apropos fest - så vil jeg takker alle dem der tog sig tid til at kigge forbi til min farvel-fest. Og til alle dem som desværre ikke kunne være der, men som sendte mig nogle kære ord. Og tak for gaverne - jeg har taget blusen med...\nJeg vil prøve at skrive igen så hurtigt som muligt, efter jeg er kommet derover. Jeg skal dog først på arbejde på tirsdag (2/8), da den første mandag i august er "Civic Holiday" - hvad det så end er - i Alberta og Ontario (som Toronto ligger i).\nJeg har ikke andet digitalkamera end min Nokia 6230 (endnu!), så det bliver måske lidt begrænset med billeder i den første tid.\nEllers vil jeg bare håbe regner i Dannevang de næste 5 måneder - vejret i Toronto er høj solskin hele weekenden og ca. 25�°C.\nMan kan se vejret i Toronto på DMI's hjemmeside.\nSå kan I ærgre jer over det indtil jeg kommer tilbage...\n18/7 Selvom jeg ikke er taget afsted endnu, har jeg valgt at begynde på min dagbog, da jeg har fundet et sted at bo derover.\nMin adresse bliver:\nUde til højre kan de se nogle billeder af det værelse jeg får og ind- og udefra selve lejligheden.\nHvis du kender Toronto kan du hvor det er her!\nDen ligger midt mellem mit arbejde og midtbyen og jeg skal betale CAN$540 (~ DKR2700) om måneden - alt inkl. Og ifølge hende der ejer lejligheden er der alt hvad man skal bruge af forretninger lige i nærheden.\n© 1999-2005 Opdateret 18. august 2005


Anmeldelse: At genfinde sin identitet et sted, der er ophørt med at fungere LITTERATUR/TYSK: Intet menneske er en ø i sig selv, skriver poeten John Donne i 1624. Vi er alle forbundet med hinanden og med det, der sker omkring os. Denne lære må Ingrid Barrøy tage til sig, og i et forsøg på at\nhandle derefter, vender hun tilbage til sin fødeø, der har ligget ubefolket hen, siden hun forlod den som den sidste. Her søger hun tilbage til de grundlæggende elementer i tilværelsen i bestræbelsen på at genfinde sig selv. Ensomheden, naturen og kærligheden udfordrer hende uventet og medvirker til, at hun på ny finder mål med tilværelsen. Alt dette fremstiller Roy Jakobsen med mesterlig poetisk kraft.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder Jacobsens roman.\nENGELSK/LITTERATUR: Den jødiske forfatter, Jonathan Safran Foer, fra New York er i disse dage på besøg\ni Danmark for at promovere sin nye roman, "Her er jeg".\nDet er hans tredje roman - den første i 11 år, bl.a. fordi han efter sigende har prioriteret\nsin tid og energi på sine to små børn.\nFoer, der i næste måned bliver 40 år, bor i Brooklyn-bydelen i New York. Han har været i Danmark flere gange og holder af at være i vores land.\nJonathan Safran Foer fik bl.a. i går tid til et storstilet arrangement på Gentofte Hovedbibliotek i Hellerup med\nmange hundrede fremmødte interesserede.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn,\nformidler sine indtryk af forfatteren og eventen her.\nInterview: Louisa Schønnemann Bøttkjær tog springet og åbnede en boghandel LITTERATUR/DANMARK: På handelsstrøget Ordrupvej i Charlottenlund er der åbnet en ny\nboghandel, der er blevet et tilløbsstykke for folk fra\nLouisa Schønnemann Bøttkjær har taget springet, virkeliggjort en drøm og åbnet en boghandel, som har navnet\n"Rutiner og ritualer".\nÅbningen sker i en tid, hvor man ellers siger, at de fysiske butikker, og især boghandler,\ner presset af nethandel, elektroniske udgivelser (e-bøger) og noget så træls som butiksdød.\nLouisa Schønnemann Bøttkjær er mor til to store børn, er gift og bor i Klampenborg.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, har interviewet Ordrupvejs nye boghandler\n(i en hjørnebutik, der tidligere har været blomsterhandel)\nom virketrangen, om modet til at tage springet og om idéerne og ikke mindst den bagvedliggende motivation, der driver værket.\nAnmeldelse: At finde sin identitet i et land, der ikke længere eksisterer LITTERATUR/TYSK: De stille eksistenser i Daniela Kriens debutroman henslæber deres tilværelse i et urgammelt univers af kærlighed og\nalt imens verden omkring dem forandres til ukendelighed, da Genforeningen mellem DDR og Vesttyskland finder sted. Deres orienteringspunkt\nforbliver det nære, lokale samfund med familieskæbner og den fælles historie, som nu ikke længere nødvendigvis giver svaret på, hvad de kan stille op med livet. Genforeningen forekommer måske urimelig for den ældre generation, men fortidens\nDDR indeholdt også sine uhyrligheder for romanens unge par. Ung som gammel må overveje deres ståsteder.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen.\nLITTERATUR/MUSIK: Beretningen om et folk, hvis hjemland har været terroriseret af magtfulde despoter rækkende lige fra tsarerne over Lenin, Stalin og Hrustjov til Vladimir Putin. Det russiske folks kollektive historie og skæbne bliver fremstillet i romanform af den højt estimerede britiske forfatter Julian Barnes, der beretter om afgørende faser i den russiske komponist Sjostakovitjs liv - faser, der udspillede sig i et evigt spændingsforhold til styret og dets håndgangne mænd. Samtidig opruller Barnes de almene eksistensvilkår i den grufulde tid, der betegnes Solens Rige, hvor landet enerådigt blev styret af Josef Stalin, manden af stål. Det bliver et (selv)portræt af en ung komet på musikhimlen, der falder i unåde og bliver\nudskældt som kludremikkel, blot for 12 år senere at blive taget til nåde og samtidig taget som gidsel for styrets kulturelle profil. Kujon eller helt? Komponisten giver selv svaret igennem Barnes' intime og fint indlevede portræt.\nAnmeldt af Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge.\nAnmeldelse: Intelligent blotlæggelse af en opkomlings idiosynkrasier anno 1937\nTYSK/LITTERATUR: Franz Werfel var jøde med sympati for katolicismen. Han måtte som så mange andre intellektuelle jøder tage flugten fra Østrig efter Anschluss i 1938. Inden da skriver han sin martrede sjæl ind i en kvinde, han kalder Vera.\nVera repræsenterer, qua sit navn, Sandheden. Hun beretter sin historie om tillid, håb og\nsvigt så nøgternt sviende, at tilgivelse ikke længere er et ord i nomenklaturet. Denne fantastisk velskrevne og gedigent oversatte moralprædiken af en roman bevarer sin skarphed og forfalder ikke til nogen nemme løsninger på de mest usympatiske og lidet flatterende sider ved menneskeheden. Den er aktuel som ingensinde!\nskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder bogen her.\nDANSK/LITTERATUR: Kampen for friheden - Den centrale figur i Pernille Juhls fjerde historiske roman gennemgår en modningsproces i forbindelse med sit\nengagement i frihedskampen under tyskernes besættelse af Danmark. Han forsøger at finde sin indre, følelsesmæssige balance mellem kærlighed til familien, betagelsen af skolekammeraten Gerda og det efterhånden altopslugende arbejde i forbindelse med modstandsarbejdet. Han satser alt og er parat til at miste alt. Pernille Juhl giver et levende, nuanceret og indfølt portræt af Christian Fries, baseret på virkelige begivenheder. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder bogen her .\nReportage: BOGFORUM i Bella Center 2016: Jørgen Refshauge møder Trisse Gejl, Pernille Juhl, Lotte og Søren Hammer, Henrik Jensen og Esben Kjær\nDANSK/LITTERATUR: Den store københavnske bogmesse afholdes 11. - 13. november i Bella Center i København. I år er et 25. gang, at Bogforum afholdes. Bogmarkedet sprudler som aldrig før\nAntallet af bogudgivelser i Danmark slår nye rekorder. Masser af små forlag har vist sig forbavsende levedygtige. Underskoven af danske udgivelser er frodig som aldrig før. Tidsskriftet Epsilons litteraturanmelder Jørgen Refshauge har græsset lidt blandt de utallige tilbud, som årets velbesøgte bogforum i det rummelige Bellacenter kan præsentere.\nReportage: Tekst og billeder fra lørdag på BOGFORUM 2016 i Bella Center\nDANSK/LITTERATUR: Den store københavnske bogmesse afholdes 11. - 13. november i Bella Center i København.\nI år er et 25. gang, at Bogforum afholdes.\nTidsskriftet Epsilon var med alle dagene.\nDenne artikel indeholder indtryk i form at tekst og billeder\nfra lørdagens Bogforum.\nDet er et kæmpearrangement, som publikum elsker og strømmer til de\nmange stande med et kæmpeudvalg af bøger, forfattermøder samt litterære arrangementer.\nformidler sine indtryk.\nAnmeldelse: Troværdig afdækning af fortidens synder\nDANSK/LITTERATUR: Jesper Bugge Kold har begået en stilfærdigt fortalt bog med fint portrætterede skæbner, hvor omdrejningsspunkt ligger i det hedengangne DDR. Læseren føres levende ind i et østtyskland, der er styret af kommunismens ideologi - med Stasi som garant for, at alt fungerer upåklageligt. Romanen er gennemresearchet og fremstår bundsolid med sine dybe portrætter og detaljerede skildringer. De suggestive beskrivelser er med til at skabe en latent spænding mellem tilsyneladende realiteter og et underliggende net af løgne. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder bogen om DDR her .\nAnmeldelse: Filosofiske tanker over før, nu og herefter: ERINDRINGER, samtid og eftermæle\nDANSK/LITTERATUR: Den ulasteligt klædte digter Søren Ulrik Thomsen vedkender sig som 60-årig sin fortid med ydmyg pondus i nystrøgne korttekster, hvor ikke et komma sidder forkert, men hvor en 'højtaler' skurrer i ørerne hele to gange.\nSøren Ulrik Thomsen har begået et meget nærværende og vedkommende værk med sine erindringsglimt, nutidsbetragtninger og fremtidsvisioner. Vi bliver som læsere budt inden for.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her bogen.\nAnmeldelse: Særdeles TROVÆRDIG kærlighedshistorie fra Anden Verdens-\nkrigs sidste år\nDANSK/LITTERATUR: Søskendeparret Lotte og Søren Hammer har begået en forfriskende anderledes\nbog med deres stilfærdige og spændende dagbogsroman om Rosa og Williams oplevelser i en lille jysk by i krigens sidste år.\nUnder den uskyldige beretnings overflade ligger der imidlertid en grum og grotesk, men ikke desto mindre plausibel realitet og venter på læseren. Bogen bliver hen ad vejen lidt af en page-turner.\n--- Uanset hvilke hjælpemidler, forfatterne har haft adgang til, har de selvstændigt begået en begavet og ganske medrivende, letflydende fortælling, hvis morale til slut er ganske skarpt formuleret i sin grumhed og overrumplende udgang på hele hændelsesforløbet.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her romanen.\nAnmeldelse: Lang dags rejse mod X, hvor vor helt genfinder sig selv ved at trække stikket til sit hidtidige liv\nDANSK/LITTERATUR: Morten Hesseldahl er både teaterchef og forfatter. Siden Ernestos hænder, der udkom i 2014, har han lagt yderligere substantielle lag til sine beskrivelser af personer, stemninger og steder. Livets erfaringer er transformeret med sikker tæft for rammende formuleringer. Vist er der stadig en del klicheer fra spændingsromanens verden, men de to parallelle spor skaber et portræt, der er en dannelses-\nroman værdig. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her bogen.\nAnmeldelse: GEMEN ONDSKAB,\ndekadence og snobberi NÅDELØST hudflettet\nDANSK/LITTERATUR: For en del medlemmer af det engelske aristokrati var udgivelsen af Edward St Aubyns romaner om Patrick Melrose\ngivetvis imødeset med bange anelser. Hvordan de så har følt det, efter at de har læst om personer, som de mener at kunne identificere som sig selv, lader vi stå hen i det uvisse. De har formentlig fået, hvad de fortjener med denne blændende dystopi\nover den sidste klasse, der ifølge forfatteren stadig er klassebevidst - og dermed er de eneste tilbageblevne sande marxister. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her bogen.\nAnmeldelse: Spændende irsk bog forsker i OSCAR WILDES forfatterskab med fokus på hans\nENGELSK/LITTERATUR: Den irske forfatter OSCAR WILDE nåede at opnå stor berømmelse allerede i sin egen levetid\nfor sine velformulerede skrifter og vittige-satiriske pen.\nIrland var dengang en britisk koloni.\nI forfatterskabet er også en væsentlig del eventyr, og det er dem, som den irske forfatter,\nDr. Anne Markey, har forsket i, og som hun skriver om sin engelsksprogede Oscar Wilde bog.\nHendes bog er fuld af nyttige observationer og overvejelser og kan være inspirerende for alle,\nder kender og/eller holder af Oscar Wildes forfatterskab.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder bogen her.\nDANSK/LITTERATUR: Vladimir Nabokov var en mand, der mente at kende sit eget værd og sine begrænsninger. Ud over at være internationalt anerkendt sommerfugle- ekspert var han livet igennem travlt beskæftiget som forfatter og underviser. Nærværende udgivelse omfatter tre hovedpunkter:\nOm kunsten at skrive, læse og oversætte; seks centrale russiske forfattere; Vladimir Nakokov himself. En skarp hjerne og en skarp pen kendetegner\nsamtlige tekster, der trods deres højlærde og temmelig akademiske ophavsmand bestemt ikke er kedelig læsning, idet Nabokov besidder både menneskelig udstrålig og lune.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder bogen.\nAnmeldelse: "RUSSERUNGE" - Det finurlige i fint fabulerende fremstilling DANSK/LITTERATUR: En magisk fortælling om en bornholmsk piges opvækst. Vi møder Kajsa som syvårig i 1959 og følger hende fra det frie liv som Barn med meget stort B, igennem den første periode efter skolestarten, hvor en ydre, konkret bevidsthed begynder at trænge sig ind på hende, og frem mod en modning under indtryk af nogle voldsomme begivenheder omkring hende. I bogens kortere andel del, 1965, udvider horisonten sig, da faster Agnes inviterer Kajsa og hendes mor til København på sommerferie. Her går det til slut op for Kajsa, at hun i virkeligheden er et plejebarn. Hun har imidlertid ubevidst været klar over, at der var noget fordækt, idet hun altid har følt, at der var en "fejl"\nved hende selv, hvilket hun har søgt at undertrykke ved hjælp af sin omfattende fantasiverden. Men "fejlen" blev hun ikke kvit.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen her.\nAnmeldelse: TORGNY LINDGREN i sit finurlige og muntert lune hjørne SKANDINAVIEN/LITTERATUR: En fortælling om meningen med livet og kunsten samt materiens grundlæggende karakter. Det lyder vældig ambitiøst, men ikke desto mindre er det netop det, at denne roman af Sveriges hæderkronede litterat og grand old man sætter sig for at afdække. Romanen fremstår som en afsøgning af tegneren og maleren Klingsors liv og virke med henblik på at skrive den ultimative biografi, som de to unavngivne forfattere heraf mener, at denne usædvanlige kunstner fortjener som et eftermæle. Deres biografiske værk er ifølge eget udsagn undervejs i mange år, og tilgangsvinklen i Torgny Lindgrens beretning om Klingsor og hans liv etableres via forfatterfortællerens drillende samspil med, og modspil mod, de\nto biografisters arbejde med bogprojektet. Dette skaber en grundtone, der er både finurlig og bemærkelsesværdigt afvæbnende. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen her.\nAnmeldelse: Roman med budskab om mulig forløsning for trøstesløsheden DANSK/LITTERATUR: I SVOVLREGN skildrer Claus Lembourn ordknapt og med stor poetisk dybde både krigens grusomhed og tåbelighed. Romanens relativt få sider indeholder livsvisdom nok til en omfattende, tyk bog, men med klogelige og finurlige formuleringer i\net knapt og præcist sprog, formår forfatteren at uddestillere et budskab om menneskelighed og humanisme på trods af dyb fornedrelse og følelsesmæssige afsavn. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen her.\nAnmeldelse: Aktuel, snurrig og meget vedkommende diagnosticering af "La Société du Malaise"\nFRANSK/SAMFUND: Allerede i tiden mellem Emerson og Dewey skete det første civilisatoriske skred væk fra det sekulære demokrati, funderet i lilleputsamfundet. I stedet så vi et gryende konkurrencepræget og stort anlagt, kapitalistisk defineret massesamfund, med tab af demokratisk indhold til følge. Efter en udvikling på omkring 150 år har denne ideologi udspillet sin rolle, mistet sin kraft og indre logik. Vækst er ikke længere mantraet, samfundet er endt som Den syge Patient, og anno 2022 opgiver både den franske venstrefløj og hovedparten af den liberale højrefløj deres ideologiske standpunkter, idet de indgår i regeringsdannelse under ledelse af Det muslimske Broderskabs parti, hvis karismatiske leder, Ben Abbes, bliver frankrigs nye præsident.\nAnmeldelse: Konkret, overskuelig og klart opbygget HÅNDBOG til både journalister og forfattere\nDANSK/JOURNALISTIK: Som undervisere og konsulenter i skrivningens kunst og med en baggrund i retorik og litteraturvidenskab,\nøser bogens forfattere af både praktisk erfaring og teoretisk viden om det at fange læseren og fastholde interessen for det skrevne.\nUd over at anvise, hvordan skribenten kan udfolde sine mange\npotentialer giver de to forfattere sig også af med at bevidstgøre om, hvordan\ntekster kan forføre læseren og manipulere med os. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her håndbogen.\nAnmeldelse: Shakespeares King Lear - nu med Instagram og Twitter - i en noget\nujævn og ikke helt kongenial nyfortolkning ENGELSK/LITT/TEATER: Efter hele 23 år på Betty Nansen er Peter Langdahl vendt tilbage som instruktør på Det kongelige Skuespil med en ujævn og ikke helt\nkongenial nyfortolkning af Kong Lear, der betegnende nok præsenteres med sin originaltitel på engelsk. Stykket fremstår lettere forceret, med et sprog, der ofte minder om det, man kan se på de sociale medier, når folk bidrager til en 'shitstorm': Mange meget saftige, voldsomme og krænkende udtalelser, og skuespillerne poserer foran kameraet/publikum i bedste Instagram-stil.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder stykket.\nFRANSK/LITTERATUR: Denne spændende roman er en\nhelt igennem forfriskende, original og berigende videreførelse af Albert Camus' Den fremmede, hvor den algeriske journalist og nu skønlitterære forfatter, Kamel Daoud, både skriver med og mod sit forlæg og dettes ophavsmand. Daoud både forstår og respekterer, at Camus måtte skrive netop denne bog, men samtidig går han på vegne af sit land og sin kultur\nogså i rette med det, som den hvide eller ikke-arabiske hovedperson, Meursault, repræsenterer. En hyldest til det geniale blik hos nobelpristageren,\nAlbert Camus. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her den fine bog.\nENGELSK/LITTERATUR: En helt igennem uimodståelig tone viser Richard Ford i storform i denne roman, hvor fortælleren Frank fremstår som legemliggørelsen af\nen krydsning mellem Molières Misantropen, Georg Metz og William Makepeace Thackeray. Den uforlignelige fortælling præsenterer os for tankerne hos den forhenværende ejendomsmægler og fordums håbefulde amatørforfatter Frank Bascombe. 68-årige Frank er stille og roligt nået dertil, at han mener at kunne se udløbsdatoen for sit eget liv nærme sig med hastige skridt, i hvilken forbindelse han ikke lader nogen chance\ngå fra sig for at give sig selv og sine omgivelser en velsignelse af syrlige og uforbeholdne misliebige kommentarer med på vejen: Let me be Frank with you!.\nAnmeldelse: Velkomponeret og medrivende beretning om Colombias narkohelvede i romanform\nLITTERATUR: Velkomponeret og medrivende beretning i romanform om Colombias narkohelvede under Pablo Escobar, hvor den kaotiske og grusomme samfunds- udvikling,\nder skabtes af narkobaronerne og deres håndgangne mænd, kostede tusindvis af menneskeliv og skabte en konstant kollektiv angsttilstand. Forcen er romanens stjerneklare og fremragende udsigelse. Beretningen er fortalt med personlig indlevelse og en fornem menneskeliggørelse af konflikten oplevet som et permanent livsvilkår.\nENGELSK/LITTERATUR: Den kritikerroste engelsk forfatter har begået sin næstbedste bog. Det etiske dilemma omhandler ikke kun en knap 18-årig ung mands tarv, under indtrykket af hans baggrund som barn af, og del i, Jehovas Vidner. Den fremtrædende dommer ved den britiske High Court, Fiona Maye, er kendt for sin indlevelsesevne og et skarpt, røntgenagtigt blik på sine ofte komplicerede sager, men rækker dette blik også til at takle de mere personlige sager? Det gælder både relationen til ægtemanden, Jack, hendes faste inventar gennem mere end 30 år, og til hendes egne overrum-\nplende følelser. Dilemmaet udløser et større sindsoprør både hos hendes ægtemand, den halvvoksne dreng fra Jehovas Vidner og hos den Høje Dommer selv og sender tidvist hendes dømmekraft til tælling.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder denne fortrinlige roman.\nFRANSK/LITTERATUR: Den franske fotograf, Arnauld Delrue (f. 1981), debuterede som romanforfatter i 2014 med Un été en famille. Den\nforeliggende danske over-\nsættelse er holdt i originalens tone og ånd, og hurtigt fanges læseren ind af den dystre, distancerede og på samme tid tørt insisterende\nfortællerstemme hos den 25-årige Philippe, der netop har mistet sin et år ældre søster, Claire, og nu opruller sin beretning for sin elleve år yngre anden søster, Marie. En hvid ørn og en mudder-\nplettet, hvid kronhjort udgør magiske symboler i en ellers grum realistisk fortælling. Trods titlen er det\nikke just afslappende sommerlæsning for sarte sjæle.\nAnmeldelse: Tindrende smuk skrivestil præger Ida Jessens dagbogsroman fra THYREGOD DANSK/LITTERATUR: "Mange af de kvindebilleder, vi ser, er nogle, der hænger i neglene ud over afgrunden flænset i stykker af tvivl over de valg, de har truffet. Jeg har selv været med til at fortælle om de kvinder. Denne gang har jeg haft lyst til at give et billede af en anden kvinde. En, der også er i tvivl, men som står det igennem med stamina og værdighed, og som arbejder på sagen på en sanset og samlet nåde. Det synes jeg har manglet lidt..." --- Således står der i Ida Jessens nye roman\nDet er en utroligt velskreven roman, der glimrer ved sin prosastil. Det er stor kunst i den danske andedam.\nAnmeldelse: En moppedreng af en bog fra den igennem årene produktive og stilskabende POET - Klaus Høeck\nDANSK/LYRIK: Endnu engang foreligger der en moppedreng af en bog fra den igennem årene meget produktive og stilskabende poet,\nder stadig er i topform, om end denne retrospektive produktion kunne tolkes som ikke alene den seneste, men snarere den sidste\nfra Klaus Høecks hånd. Det bliver den imidlertid ikke mindre sprudlende af.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her digtsamlingen.\nMed den dokumentarisk anlagte roman Dora Bruder\nsøger Patrick Modiano et svar på, hvad der hændte med en 15-årig jødisk pige, som forsvandt i Paris\nunder Anden Verdenskrig, i slutningen af 1941. Eftersøgningen af hende må formodes for længst at have\nmistet sin aktualitet, da forfatteren i 1989 lader sin hovedperson indlede sin efterforskning af sagen. Aktualiteten er imidlertid klar for læseren, idet romanen igennem sit emne føjer sig ind i en gennemgående tematik hos Modiano, der i sine bøger kredser om forhold og livsskæbner under besættelsestiden. Hvad blev der mon af Dora Bruder?\n--- Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen her.\nRomanen "Askeblomster" er fra 1991, seks år før den dokumentariske "Dora Bruder". I sidstnævnte foretager forfatteren Patrick\nModiano en intens efterforskning af en jødisk piges skæbne, laver dertil nogle springende og til dels fragmenterede refe-\nrencer til sin egen fars historie og krydrer det hele med det velkendte tema om sønnens relation til den fra-\nværende fader. Over for dette er "Askeblomster" en mere lavmælt og mindre dokumentarisk præget fremstilling af erindringsglimt og stemninger, også igangsat af en avisnotits, men denne gang om et ungt pars selvmord i en lejlighed i Paris i april 1933.\nAtter er fokus på ud-\nforskningen af den parisiske topografi kombineret med menneskenes underfundige tilværelse i hovedstadens labyrint af gader.\n--- Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder romanen.\nDANSK/LITTERATUR: Antologien med hidtil ikke- udgivne essays, rejsebeskrivelser og enkelte digte/ stemningsbeskrivelser præsenterer ifølge Hans Hertel 'Den personlige PH'. Han opfatter samlingen på i alt 75 tekster som noget, der kunne minde om den erindrings- bog, som Poul Henningsen\naldrig fik skrevet. Noget kan der være om snakken, når man betragter et tværsnit af tekstsamlingen. Det er den velkendte PH, frisk og levende både sprogligt og i forhold til indholdet, så vi fornemmer multikunstneren,\nder beskæftigede sig med stort set alt mellem himmel og jord, hvis bare det kunne sige noget om kulturen. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her romanen.\nReportage: Søndagen på Bogforum 2015 i Bella Center: Det danske islæt og den internationale kontekst\nDANSK/LITTERATUR: SØNDAGENS BOGFORUM havde både provinsens og de internationale øjnes blik på det særlige danske,\nmed en spændvidde fra danske Ida Jessen over italienske Dario Fò og islandske Einar Már Guðmundsson til selveste den engelske verdenslitteraturs nestor, William Shakespeare. På billedet ovenover signerer Ida Jessen sin roman En ny tid.\n--- Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, rapporterer fra søndagen på\nBogforum 2015 i Bella Center.\nReportage: Livlig lørdag på Bogforum 2015 med Ole Henriksen og alle de andre\nLørdagen summede af aktivitet i Bella Center på Bogforum 2015's anden dag.\nPublikum kunne køber stakkevis af bøger i de mange boder, og flere af standene\nhavde hver halve time eller hver time "optræden" f.eks. i form af intellektuel samtale mellem\nen forfatter og en kulturperson, ikke sjældent om vedkommendes senest udkomne bog. ---\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, rapporterer fra\nBogforum, hvor han bl.a. mødte Ole Henriksen, Flemming Rose, Henrik Qvortrup og\nDANSK/SAMFUNDSFAG: FREDAGENS mest kontrast- fyldte og bemærkelsesværdige præsentation på dette års BOGFORUM var bogaktuelle Sørine Gotfredsen, som først var i næsten fortrolig samtale\nmed Mikael Laursen, hvor- efter hun mødte forfatteren Knud Romer i en halv times duel på X Factor lignende betingelser, defineret af Big Knud Himself.\nSognepræsten og samfundsdebattøren\nSørine Gotfredsen fortæller bl.a. om sin bog "Løft blikket - nåde i narcissismens tid".\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, rapporterer fa Bogforum 2015 i Bella Center.\nFRANSK/LITTERATUR: Den 14. juli 1919 vanærer en krigsveteran den franske nation ved en mindehøjtide-\nlighed. Han bliver arresteret og kommer for en krigsret. En militærdommer bliver sat på sagen og drager til den lille landsby i det nordvestlige Frankrig. Ude på andet ikke langt derfra går en ung kvinde rundt og venter spændt på sagens udfald. En skabet hund, som har fulgt krigsveteranen gennem hele hans tid i felten bliver nøglen til dette drama. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her romanen.\nAnmeldelse: Spændende psykologisk drama af Malene Ravn - debutroman\nDANSK/LITTERATUR: Et dansk ægtepar i slutningen af 30'erne får vendt op og ned på deres rutineprægede, overfladiske tilværelse og samliv, da mandens seneste sidespring, en 15-årig gravid pige, uventet flytter ind hos dem. Et psykologisk drama, vinklet fra både kvindens og mandens udgangspunkt, udvikler sig overrumplende og med en god portion ironisk vid, grænsende til sarkasme.\nAnmeldelse: Stig Sæterbakkens sidste roman: Gennem natten\nDANSK/LITTERATUR: Århusianske Løvens Forlag har udgivet Sæterbakkens sidste roman før selvmordet i januar 2012.\nForfatteren var en kendt figur i norsk litteratur og var via essays og sit arbejde for bl.a. tidsskriftet Marginal med til at bringe den norske litterære arena i\ntæt kontakt med væsentlige træk og tendenser i europæisk litteratur. Stig Sæterbakken (1966-2012) var bl.a. kunstnerisk leder af den norske Litteraturfestival fra 2006 til oktober 2008, hvor han trak sig tilbage efter ganske voldsomme reaktioner i forbin- delse med, at han havde inviteret holocaustbenægteren David Irving til festivalen i 2009. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her romanen.\nAnmeldelse: To bøger skildrer LIVET i HELLERUP på hver deres måde -\nfakta og fiktion og lidt midt imellem\nHerhjemme er HELLERUP i Gentofte Kommune kendt som\net velhaverparadis på godt og ondt.\nBydelen er omgivet af mange myter og\nstereo- typiserede forestillinger.\nMen holder fordommene?\nDe to fornyende bøger skildrer på hver deres måde livet i Hellerup -\ni henholdsvis fiktion og fakta: Den ene er romanen Hambros Allé 7-9-13 af\ntekstforfatter Lotte Kaa Andersen. Den anden en non-fiction\nskildring med titlen\nHellerup - historier fra Reservatet af Pernille Steens- gaard og Markus Bernsen (journalister ved\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her de to bøger.\nAnmeldelse: Velskreven, ny bog fra EDINBURGH University Press\ngiver et forfriskende syn på MODERNISMEN\nENGELSK/LITTERATUR: Modernismen opfattes generelt som den fornyelse inden for kunst, arkitektur, religion, socialt tankesæt og filosofi, der voksede frem i begyndelsen af 1900-tallet og som arbejdede på at finde et moderne udtryk og tankesæt, som kunne hamle op med de nye økonomiske, sociale og politiske forhold i en gennemindustrialiseret verden. THE MODERNIST PARTY forsøger at kigge dybere i befrielsesbestræbelserne og de sociale mekanismer, der knyttede sig til både virkelige og\nlitterært gestaltede selskaber i modernistisk regi omkring Første Verdenskrig. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her antologien.\nAnmeldelse: University College Dublin Press udgiver ny bog om den IRSKE forfatter\nJAMES JOYCE - indeholder både nyt og kendt stof\nENGELSK/LITTERATUR: UCD Press har med denne udgivelse ønsket at markere sig i det enorme kor af stemmer, der på tryk formulerer nye såvel som gamle indsigter om forfatteren James Joyce og dennes værk, noget man lidt drillende kalder for "the Joyce Industry". Bogen bygger på foredrag, der blev holdt på Joyces 100-års dag i Dublin.\nMen holder bogen? Bidrager den med noget nyt til Joyce-forskningen?\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her antoogien om Joyce.\nI år er det 6. gang, at Louisianas inter- nationale litteraturfestival LOUISIANA LITERATURE løber af stablen med et udvalg af den bedste litteratur fra lande som Rusland, Kina, Cuba og Kenya. Ligeledes kommer publikum fra mange lande, om end flest danskere.\nPå festivallen mødes forfattere med en bred vifte af litterære genrer og udtryksformer bag sig, og publikum kan opleve oplæsninger, samtaler, diskussioner, sang og ikke mindst performance.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn har skrevet denne stemningsreportage\nfra en spændende lørdag på festivallen.\nAnmeldelse: NORA finder det svært at komme ud af den paralyserende indelukkethed, hun befinder sig i efter mandens død\ni ny Colm TÓIBÍN-roman\nENGELSK/LITTERATUR: Nora Webster, 45 år, har for ganske nylig mistet sin mand ved en hurtigt udviklet tærende sygdom og står nu tilbage med fire børn, to udeboende døtre under uddannelse på hhv. 18 og 21 år samt to yngre, hjemmeboende sønner. Vi følger hende igennem tre år, frem til forsommeren 1972. Undervejs bliver vi bl.a. vidner til USA's månelanding, uroen i Derry og Noras forsøg på at finde sine egne ben på arbejds- markedet såvel som i relation til familien samt de sociale cirkler i hjembyen efter de mange år som hjemmegående husmor. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refs- hauge, anmelder her Tóibíns nye roman.\nAnmeldelse: Sensuel fransk roman om nærhed, kærlighed og længsel\npå tværs af hudfarver og\nI MORGEN udgives på dansk romanen\nMan skal holde meget af mænd, som er en selvstændig fortsættelse af Marie Darrieussecqs sidste roman Solange (udgivet på dansk i 2013). Den unge Solange er nu rejst fra sit hjemland,\nFrankrig, og er i mellemtiden blevet en relativt succesrig skuespillerinde i Hollywood, hvor hun omgås filmbranchens kendisser. Romanen begynder med, at Solange ved et hipt party møder skuespilleren og instruktøren Kouhouesso. Hun bliver forelsket. Romanen skildrer deres op- og nedture.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her den sensuelle roman.\nAnmeldelse: Ny, sober og informativ CAMBRIDGE-bog om fransk litteratur er\nvelskreven og yderst læseværdig\nNy bog af den australske fransk-professor Brian Nelson\ngiver en yderst kom- petent og velskrevet introduktion til FRANKRIGS litteratur\ngennem tiden, fra den tidlige Middelalder og op til vore dage.\nHan behandler nogle af de største franske forfattere, f.eks.\nMolière, Montaigne, Voltaire, Rousseau, Sartre og Victor\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her Brian Nelsons interessante\nog læseværdige lærebog.\nAnmeldelse: Den irske digter YEATS som vibrerende irer og forholdet\ntil Europe gør op med Yeats' selvskabte image\nDen irske, nu pensionerede, professor i litteraturhistorie,\nW. J. Mc Cormacks fagbog studerer den irske digter WILLIAM BUTLER YEATS' ideologiske og idealistiske synspunkter samt hans liv -\nherunder den rolle, som Hone spillede ved at introducere ham til\nGeorge Berkeleys filosofi i 1920'erne og til\nsamtidige italienske tænkere som Giovanni Gentile og Mario Manlio Rossi. Tidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her den littera- turfaglige bog om W.B. Yeats (1865-1939), som bl.a. fokuserer på Yeats' politiske identitet.\nAnmeldelse: Ny antologi hylder mindet om MORTI VIZKI og hans digtekunst\nDigteren MORTI VIZKI var et fænomen på den danske lyrikscene, både som\nkaris- matisk personlighed og ikke mindst i kraft af sin for- nyende digtekunst.\nNu har hen imod en snes danskere, primært litteraturfolk og litterater,\nskrevet en hyldest- bog til mindet om Morti Vizki, der blev født i Frederiks- værk\ni 1963 og døde i København i 2004.\nHans forfat- terskab indeholder poesi, dramatik og prosa.\nHan var produktiv og skrev inden for mange genrer.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her mindebogen.\nDette er den anden, reviderede udgave\naf Steven Earnshaw fine bog om "creative writing" -\nen nyttig inspirationsguide for undervisere og elever og andre,\nder - uanset niveau og genre - lever af, eller gerne vil leve af, at skrive.\nBogen er velstruktureret og indeholder ikke færre end 54 kapitler.\nBogen gennem- går skriveprocessen\nlige fra at "sætte sig til papiret" over skriveteknikker og\ngenrer til at publicere og mere pro- saiske, men ikke uvigtige, forhold som copyright.\nTids- skriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn anmelder her Earnshaws skriveguide.\nITALIENSK/LITTERATUR: Ny stor roman fra den italienske mester Umberto Eco (f. 1932) - der for første gang foregår i vor egen\ntid. En politisk kommentar til dagens Italien og til den moderne medievirkelighed.\nVi er i Milano, året er 1992, Berlinmuren er faldet og korrup-\ntionsskandalen 'Operation rene hænder' er begyndt at rulle og rive de gamle, kristelig-demokratiske og socialistiske magthavere til fald. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her Ecos med- rivende og letflydende roman.\nFrancis Scott Fitzgerald (1896-1940) er en af de store forfattere i den amerikanske kanon,\nforfatter til bl.a. den legendariske roman\nThe Great Gatsby, som er mange anglofiles yndlingsbog, og som også er filmatiseret.\nDenne roman er ligeså ikonisk som Tender is the Night, der også er kendt og elsket af mange.\nJohn T. Irwin har forfattet en fremragende biografi om det store amerikanske ikon.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her John T. Irwins velskrevne og dybde- borende Fitzgerald-biografi. Forfatterens entusiasme og fascination for det studerede emne er helt åbenlys, og det smitter af på læsningen.\nEn række førende for- skere fra forskellige fag og discipliner er - under ledelse af redaktør Celic Marshik - gået sammen om at skrive en antologi om de mange udviklingsfænomer, der til- sammen\nkom til at gå under betegnelsen modernisme.\nAntologien dækker perioden 1874-1945.\nForandring er på programmet, også forandring af forandringen.\nDerfor er perioden præget af et virvar at nye udtryk og former.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder CAMBRIDGE-antologien, som er en uhyre vellykket og inspirerende engelsksproget\nbog med amerikansk ortografi.\nAnmeldelse: Excellent CAMBRIDGE- bog udforsker Modernitetens drømme og\nmareridt, ekspansion og længsler\nModernitetens drømme og længsler blev i stor grad opfyldt i 1900-tallet, idet Industrialiseringen for alvor havde fart på i Storbritannien\nmed opfindelser, ny teknologi, udvidet infrastruktur og ikke mindst\nstor fremdrift i videnskaberne.\nDette har Laura Marcus, der er én af Verdens førende litteratur- kritikere af modernistisk litteratur og kultur\nskrevet en bog om - med fokus på perioden 1880-1930.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, an- melder Laura Marucs' engelsksprogede bog.\nAnmeldelse: Da eremitten vågner op til handling, sker der ting og sager i\nThomas Rydahls fængslende roman\nDANSK/LITTERATUR: Danske Erhard Jørgensen gik i selvvalgt eksil for mere end 17 år siden på øen Fuerteventura, naboø til Tenerife. Siden har han ernæret sig som taxachauffør og lejlighedsvis klaverstemmer. Hans eksil er gennemført, idet han ikke blot har isoleret sig fra Danmark, men generelt lever afsondret fra det almindelige sociale liv, bortset fra en enkelt ven og dennes kæreste. En dag vågner eremitten imidlertid op til handling, da hans moralske kompas indfanger en uhyrlig forbrydelse. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her THOMAS RYDAHLS roman.\nAnmeldelse: Ting som journalistisk selvretfærdighed, cyberstalking og generel menneskelig deroute er en spændende cocktail i Michael Robaks debutroman\nLITTERATUR/DANSK: Journalistisk selvretfærdighed, cyberstalking og generel menneskelig deroute er en cocktail, som Michael Robak sætter i scene i sin debutroman om journalisten Tommy Hostrup, der som fyret fra jobbet, fyrreårig, fed og færdig i frit fald forfalder til at sende afslørende breve til kvinder eller mænd, hvor den anden part har noget kørende udenom, alt imens han selv synker stadig dybere i selvmedlidenhed, sprut og mere eller mindre tilfældige seksuelle forbindelser.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder Robaks roman.\nReportage: Mange aktiviteter og god stemning på GENTOFTE BOGMESSE på Hovedbiblioteket i Hellerup\nFremragende arrangement i dag på Hovedbiblioteket i Hellerup med deltagelse af femten forfattere og foredragsholdere, som havde interessante ting at berette om for et interesseret publikum.\nGentofte Bogmesse er vokset i antal besøgende hvert år, og i år er ingen undtagelse.\nDer var mulighed for at købe bøger i de mange forlagsboder samt at få en dedikation af\nnogle af de tilstedeværende forfattere.\nrapporterer fra årets Gentofte Bogmesse.\nAnmeldelse: Manden, der sprængte rammer: Kærligheden og det evigt kvindelige hos JAMES JOYCE\tENGELSK/LITTERATUR: Fængslende bog udvider på en elokvent og engagerende må\nvores indsigt i den irske forfatter James Joyces værk.\nBogen er Benjamin Boysens disputats om Joyce.\nHans bog omkalfatrer opfattelsen af Joyce som modernist: Er dette dristigt? Fremragende!\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her doktoranden Benjamin Boysens rosværdige\nafhandling om James Joyces forfatterskab.\nAnmeldelse: ULYSSES - den irske forfatter JAMES JOYCES banebrydende modernistiske hovedværk\nfortrinligt nyoversat til dansk\nENGELSK/FIKTION: ULYSSES - som er den den irske forfatter James Joyces banebrydende modernistiske hovedværk og formentlig verdens mest omtalte og mindst læste roman - foreligger nu for fjerde gang i dansk oversættelse.\nTidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her Karsten Sand Iversens nye danske oversættelse, som er et yderst fortrinligt arbejde.\nAnmeldelse: "100 ÅRS ENSOMHED" i ny oversættelse. En mageløs bog, som fænger trods alt det urimelige og umulige.\nMan er nødt til at overgive sig til Márquez's fortælleunivers.\nSPANSK/FIKTION: Nobelpristageren García Márquez døde den 17. april 2014 i sit hjem i Mexico City i en alder af 87 år. Hans mest kendte værk, der gjorde magisk realisme til et litterært slagord, foreligger nu i Rosinantes klassikerserie. 100 ÅRS ENSOMHED er kendt og elsket for sit omfattende familiedrama. Den fiktive historie udspiller sig i en fiktiv ramme et sted i Latinamerika, angiveligt Colombia, i en by der bliver navngivet Macondo af dens grundlægger, José Arcadio Buendiá, stamfaderen hvis familie vi følger igennem mere end 100 år. Tidsskriftet Epsilons anmelder, Jørgen Refshauge, anmelder her Merete Knudsens nye danske oversættelse.\nInterview: AT SKRIVE er at give et perspektiv på Verden, som måske kan\ninspirere andre ---\nINTERVIEW med forfatteren SIMON FRUELUND\nLITTERATUR: Den danske forfatter Simon Fruelund er aktuel med en ny roman, der bærer\ntitlen Pendlerne, og som præsenterer et rigt udvalg af meget typiske danske karakterer\nog arketypiske danske situationer anno 2014.\nRomanen er typisk Fruelund'sk, idet man genkender den minimalistiske skrivestil\ni kortheden og de ikke desto mindre meget præcise skildringer.\nredaktør, Flemming André Philip Ravn, har interviewet\nSimon Fruelund om hans nye bog og hans forfatterskab.\nVive la France: FRANKRIG får i dag sin 15. Nobelpris i Litteratur i form af forfatteren PATRICK MODIANO - vigtig sejr for fransk\nLITTERATUR/FRANSK: I dag da Patrick Modiano blev tildelt Nobelprisen i Litteratur, kom han i fornemt selskab - sammen med med Albert Camus, Jean-Paul Sartre, Marie Curie, André Gide,\nHenri Bergson, Anatole France,\nRené Cassin, Romain Rolland, Claude Simon og\nRoger Martin du Gard for blot at nævne nogle.\nValget af Patrick Modiano er en vigtig sejr for fransk sprog og litteratur, som\ni de senere år måske har set sin betydning overhalet af engelsksproget litteratur.\nLITTERATUR/ENGELSK: Den amerikanske forfatter (med norsk familiebaggrund)\nSiri Hustvedt er kendt for sine\nromaner og essays, som handler om så diverse emner som kunst og\nkunstverdenen, om livet i storbyen, om psykologi og kvinders muligheder for karriere.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, beretter her fra\nSiri Hustvedts besøg i Danmark, hvor hun blandt andet optrådte\npå Den internationale Forfatterscene\ni Den Sorte Diamant.\nAnmeldelse: EDINBURGH UNIVERSITY PRESS udgiver spændende, high-brow samling af essaylignende artikler om SAMUEL BECKETTS\nENGELSK/LITTERATUR: S. E. Gontarski fra Florida State University har netop redigeret og udgivet en interessant\nengelsksproget samling af essaylignende, eklektiske læsninger af Samuel Becketts værk Jørgen Refshauge, anmelder S. E. Gontarskis videnskabelige bog, som byder på spændende læsning.\nBogen viser sig at have et højt abstraktionsniveau.\nInterview: Den populære NORSKE forfatter HERBJØRG WASSMO\nLITTERATUR/NORGE: Den norske forfatter og tidligere folkeskolelærer Herbjørg Wassmo\nfik sit gennembrud i 1981 med en første romanudgivelse.\nSiden er hun blevet én af Norges mest solgte og mest læste forfattere.\nOgså i Danmark er hun meget populær, især blandt kvindelige læsere.\nHerbjørg Wassmo deltog på den netop afsluttede litteraturfestival\nLouisiana Literature 2014.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, har lavet et\ninterview med Wassmo, som bringes her.\nFRANKRIG/LITTERATUR: Byen Paris er den franske civilisations vigtigste metropol og en af Verdens mest besøgte\nByen optræder i utallige skønlitterære værker, ikke mindst i fransksproget fiktion.\nDette har en række fagfolk skrevet en læseværdig antologi om.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her Cambridges nye engelsksprogede bog om den litterære skildring af Paris, "Byernes By",\nAnmeldelse: Moderne israelsk krimi om\naktivisten, der blev ryddet af vejen\nLITTERATUR: Hvad laver israelerne, når der ikke er krig? Måske læser de krimier eller spiller backgammon. Krimier er populære i Israel såvel som i Danmark, men israelske krimier oversat til dansk er der kun få af. Ligeledes er modne kvindelige politikommissærer som hovedperson sjældne, men disse ting går op i en højere enhed i Liad Shohams nye bog med den danske titel Asyl.\nredaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder Liad Shohams krimi.\nAnmeldelse: Ny CAMBRIDGE-bog om krydsfeltet mellem filosofi og litteratur FILOSOFI/LITTERATUR: De to meget forskellige intellektuelle traditioner, filosofi og litteratur,\nkrydser af og til faglige klinger. Traditionelt kan disse to human- videnskabelige disicpliner noget forskelligt, og de vil noget forskelligt.\nHvordan og hvorfor søger nyudkommen engelsksproget Cambridge-bog at\nredaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her\nAnthony J. Cascardis bog, som sætter klassisk dannelse på nye formler.\nENGELSK/DRAMA: Hamletscenen i Helsingør danner atter i år de fine rammer om udendørs opførelser af kendte Shakespeare-dramaer.\nTraditionen Shakespeare at Hamlet's Castle\ner en Danmarks-begivenhed, som blev grundlagt i 1816.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her\nstykket MUCH ADO ABOUT NOTHING, som en trup fra den venrenommerede Shakespeare-scene\nThe Globe i London netop nu spiller på Kronbog Slot.\nReportage: Den ægyptiske forfatter ALAA al-ASWANY gæster Danmark\nLITTERATUR/MELLEMØSTEN: Det er ikke så ofte, at Danmark får besøg af berømte\nægyptiske forfattere af samme kaliber som den succesrige Alaa al-Aswany, som især blev kendt i udlandet, da han udgav sin\nroman Yacoubians hus.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, var med til den\ninteressante session med Alaa al-Aswany på 2014-litteraturfestivallen i\nHumlebæk: Louisiana Literature.\nInterview: I lys skal livet leves. Samtale\nmed JOHANNES MØLLEHAVE\nRELIGION og LITTERATUR: Tidsskriftet Epsilon har interviewet den folkekære og produktive forfatter, præsten\nJohannes Møllehave (f. 1937), og drøftet hans syn på\nnogle af tilværelsens eksistentielle spørsmål. Møllehave kommer desuden ind på, hvilke vigtige begivenheder der har\npræget hans liv, og ikke mindst hvilke inspirationskilder han ynder at øse af i sin egen\nAnmeldelse: Skæbneåret 1913 skildret biografisk med udgangspunkt i\nden tysktalende verden\nGERMANISTIK/KULTURHISTORIE: "1913" er en slags roman, eller måske snarere et biografisk skriv om året 1913. Med nøgtern tysk\ngrundighed og i notitsform viser forfatteren, hvorfor netop dette år var et utroligt år. Det markerede en\nspirende livskraft inden for moderne kunst, videnskab, politik og teknik.\n1913 var ligeledes året, før Europa gerådede ud i den barbariske Første Verdenskrig og mistede sin "uskyld".\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her den tyske\nforfatter Florian Illies krønnikebog med titlen "1913 - århundredets sommer".\nLITTERATUR/FILOSOFI: FRANSKE TÆNKERE HAR spillet en prominent rolle i det 20. århundredes intellektuelle liv, ikke mindst Albert Camus (billedet). Tidsskriftet Epsilon her interviewet Camus-kenderen, lektor ph.d. Jørn Boisen\nom Albert Camus og dennes forfatterskab.\nLITTERATUR: ANGLOFON LITTERATUR HAR spillet en vigtig rolle i verdenslitteraturen i mange år.\nEfter at de begyndte at afvikle imperiet fra 1945, har det britiske samfund undergået en række forandringer, som nyere tiders britisk litteratur har været med til at skildre.\nTidsskriftet Epsilon anmelder Lars Ole Sauerbergs bog. LÆS MERE...\nAnmeldelse: Ny bog giver værdifuld historisk og filologisk indsigt i Søren Kierkegaard såvel som i København LITTERATUR/HISTORIE: Tidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder Peter Tudvads bog,\nKierkegaards København. Kierkegaard er den indfødte københavner, som er mest verdenskendt.\nHan havde et særligt forhold til sin by, som han spadserede i hver dag, mestendels i København og omegn. Bogen undersøger\ndatidens København samt Kierkegaards forhold til byen og dens mennesker, og det er der kommet en sand kvalitetsbog ud af.\nAnmeldelse: Interessant ny læsning af den fransk-tjekkiske forfatter MILAN KUNDERA LITTERATUR: Den amerikanske universitetslektor i fransk litteratur Trevor Cribbern Merrill har netop udgivet en bog, hvori han præsenterer en yderst interessant litteraturkritisk tilgang til Milan Kunderas værker.\nInspireret af den fransk-amerikanske filosof René Girard\ntilbyder han en helt ny læsning af Milan Kunderas forfatterskab. Tidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her Merrills nye engelsksprogede bog.\nAnmeldelse: Slagmarks temanummer om den franske filosof Michel Foucault IDÉHISTORIE/PSYKOLOGI: Det viser sig, at den store franske filosof og historiker\nMichel Foucault faktisk er én af de mest citerede tækere på tværs af human- og samfundsvidenskaberne.\nFor få måneder siden udgav det velrenommerende århusianske tidsskrift for idéhistorie Slagmark et helt temanummer dedikeret til Foucault alene.\nTidsskriftet Epsilon anmelder dette temanummer, som indeholder interessante temaartikler af danske og internationale Foucault-kendere.\nAnmeldelse: Drengen, der ønskede at opklare\nPSYKOLOGI: En ting er at overleve krigen, men hvordan overlever man kaos og rædsel mentalt?\nDen anerkendte franske psykiater\nBoris Cyrulnik har skrevet en uhyre dramatisk og inspirerende\nselvbiografi om sine oplevelser som krigsbarn under Anden Verdenskrig. Qua sit arbejde og sin uddannelse giver han emnet et interessant fagligt perspektiv.\nTidsskriftet Epsilon anmelder Cyrulniks bog, der netop er udkommet på dansk.\nFRANKRIG: For nogle måneder sig udkom en bog om Frankrig midt i nutidens udvikling og udfordringer. Bogen er aktualitetsbog, der er skrevet af Frankrigs-kenderen\nBjørn Bredal, og som spænder over mange emner lige\nfra Tour de France over vin, politik, kultur og litteratur til dagligdagens liv.\nTidsskriftet Epsilon anmelder Bredals nye Frankrigsbog. LÆS MERE...\nAnmeldelse: PRINCETON UNIVERSITY PRESS\nudgiver bog om en af indisk filosofis spirituelle grundtekster:\nYOGA/RELIGION/INDISK FILOSOFI: Patanjalis Yoga Sutra består af knap 200 vers, affattet på\net obskurt sprog med en ikke umiddelbar tilgængelig betydning af spirituelle\nideer og observationer. Den amerikanske religionsprofessor, David Gordon White, har skrevet en engelsksproget\nbog om sutraens reception og anvendelse i\nVesten, og om dens betydning.\nTidsskriftet Epsilons redaktør, Flemming André Philip Ravn, anmelder her historien om denne hinduistiske grundtekst, som har fået en ny renæssance\nde seneste 150 år.\n| ISSN 2246-3712 |


Af Maria - Planteæderen.dk | 10. maj 2018 | 8 Kommentarer | Aftensmad, Frokost, Opskrifter, Verdensmad\nLangtidsbagte fyldte peberfrugter med quinoa og grønt\nFyldte peberfrugter og grøntsager i ovn har længe været en tradition på menukortene i landene i og omkring Middelhavet. Og med god grund – for hold kæft, hvor smager det godt !\nSærligt grækerne er kendt for deres farserede vinblade “Dolmades” og de langtidsbagte fyldte peberfrugter og tomater Yemista eller “Gemista”. Grækerne fylder traditionelt set deres grøntsager på vegetarisk vis med ris, da det både er praktisk og billigt. Ofte ses dog også versioner med oksekød og ost, som særligt er kommet til for turisternes skyld. Sidstnævnte har jeg selvfølgelig undladt i min veganske version af den græske klassiker. Det er desuden fuldstændig overflødigt, hvis i spørger mig.\nHold jer til de græske traditioner. For er der nogen, der har forstand på at tilberede grøntsager, der smager, så englene synger, er det eddermame grækerne.\nNår det så er sagt, har jeg alligevel valgt at gå lidt utraditionelt til værks med min version af den græske ret. Jeg har valgt ikke at fylde peberfrugterne med ris, men i stedet brugt den proteinrige quinoa. Jeg synes, quinoaen giver et mere “fuldendt” måltid, der mætter længere. Quinoa er desuden et komplet protein, som indeholder alle 9 essentielle aminosyrer. Man kan altså fint spise de fyldte peberfrugter uden nogen anden proteinkilde i form af fx bønner eller linser.\nEr du ikke til quinoa eller er det uden for dit budget, kan du fint erstatte det med fx ris, bulgur, hirse eller boghvede i stedet.\nJeg har besøgt det græske ø-hav et utal af gange, og hver gang er jeg kommet hjem med en masse skønne madoplevelser i bagagen.\nDet har ført til mange mislykkede forsøg på at rekreere de skønne græske retter i vores kølige danske omgivelser. Og jeg må erkende: det bliver aldrig det samme. For grækerne har bare noget, som vi sjældent har herhjemme: solmodne, friske og lokale frugter og grøntsager. Det er for mig at se fuldstændig umuligt at opnå samme autentiske smag uden de bedst mulige lokale råvarer. Bum basta.\nSkulle vi så ikke i stedet prøve at få så meget smag frem i de råvarer, vi nu engang har til rådighed?\nJeg har her samlet en liste over de 5 vigtigste faktorer, som jeg har erfaret, har størst betydning for det endelige smagsindtryk.\nDe rigtige peberfrugter. Det bedste resultat opnås med så dybrøde og solmodne økologiske peberfrugter som muligt. De må gerne være lidt triste, bløde og rynkede at se på også. Jo længere de har fået lov at ligge, desto bedre smager de typisk.\nUkogt quinoa. Det er vigtigt at bruge ukogt quinoa (eller ris, hirse m.m.) som fyld til peberfrugterne. Den ukogte quinoa fungerer som en svamp, der suger væske og smag fra den krydrede tomatsauce. Det vil i sidste ende give et langt mere velsmagende resultat end dens forkogte modpart.\nLangtidsbagning. Jeg ser rigtig mange opskrifter på fyldte peberfrugter og grøntsager, der simpelthen ikke er bagt længe nok. Peberfrugterne står ranke og rette, og er stadig fuldstændig intakte efter endt bagetid. Og bevares – de ser da smukke ud og er vanvittigt fotogene ! Men flot mad er sjældent god mad. Vil man opnå den helt rigtige autentiske smag fra Grækenland, skal grøntsagerne altså bages til uigenkendelighed. Ej, det er måske lige i overkanten, men forstå mig ret: jo længere tid i ovnen, desto bedre. Peberfrugterne skal gerne være fuldstændigt møre, let brankede i overfladen og nærmest falde fra hinanden, når man flytter på dem.\nServering. Som så mange andre langtidsbagte græske retter, serveres de fyldte peberfrugter bedst ved stuetemperatur. Lad dem da stå og køle på køkkenbordet minimum 15 minutter inden servering, så de fyldte peberfrugter får samlet den sidste saft og kraft til sig. Eller endnu bedre: spis dem kolde i madpakken dagen derpå. 😍 Thank me later.\nOlie. Grækerne går aldrig ned på olivenolie. Jeg har (til mange grækeres skræk) dog valgt at skære lidt ned på olien af sundhedsmæssige årsager. Er du ikke sundhedsbevidst, og vil du have et mere autentisk udtryk, skal du være velkommen til at dynge de fyldte peberfrugter til med en højkvalitets græsk jomfruolivenolie.\nSpis dem som de er eller servér dem sammen med fx hjemmelavet tzatziki, græske fladbrød og krydrede brasekartofler for den fuldendte græske madoplevelse.\nGræsk Yemista - fyldte peberfrugter med quinoa\nTag et smut til Middelhavets sol med disse græsk inspirerede langtidsbagte fyldte peberfrugter med quinoa, aubergine, squash og persille. Her serveret med brasekartofler og tzatziki for den fuldendte græske madoplevelse.\nAntal: 4 fyldte peberfrugter\nKeyword: Glutenfri, Peberfrugt, Quinoa\nEvt. 2 store stilktomater\n2 dl quinoa (~150g)\n100 g aubergine (finthakket)\n100 g squash (finthakket)\n1 dåse mosede / hakkede tomater (400 ml)\n1 bundt frisk persille (finthakket)\n1 bundt frisk mynte (finthakket)\nSkyl peberfrugterne grundigt under rindende vand. Skær toppen af (lad den grønne stilk sidde - den skal fungere som låg) og fjern forsigtigt alle frø og hvide membraner (det gælder også det hvide kød, der sidder i toppen af "låget").\nSkyl quinoaen under rindende vand (udblød den evt. 8 timer for optimal fordøjelse). Bland alle ingredienserne til fyldet sammen i en stor skål.\nFyld peberfrugterne med quinoa blandingen ca. ½-1 cm fra kanten og sæt låg på.\nTip: Er der rester af fyldet tilovers, kan du fint bruge det til at fylde fx store stilktomater. Klargøringen foregår på nogenlunde samme måde: fjern stilken og skær bunden (dvs. ikke toppen med stilk) af. Fjern så meget af indmaden som muligt, uden at der går hul på tomaten. Smid indmaden i quinoa blandingen og fyld tomaterne, lige som du gjorde peberfrugterne.\nDu kan også fint lægge resterne imellem peberfrugterne i bunden af fadet. Hold blot øje med at det ikke brænder på undervejs, hvis du bruger et stort fad.\nArrangér de fyldte peberfrugter i et ildfast fad eller bradepande, og dæk bunden med et tyndt lag vand (det skal kun lige akkurat dække).\nPensl peberfrugterne med et tyndt lag olie, og dæk dem tæt med stanniol. Sæt dem i en kold ovn på 180 varmluft i 1½ time. Fjern stanniolen og giv dem yderligere 15-30 minutter, indtil overfladen er gylden og let branket, og quinoaen er færdigtilberedt.\nEr quinoaen stadig en anelse hård, kan du fint lade peberfrugterne stå i den varme (slukkede) ovn 30 minutter ekstra.\nServér fx med hjemmelavet tzatziki, brasekartofler vendt i lidt olivenolie, salt, peber, rosmarin og timian og en bid græsk fladbrød.\nFor bedst autentisk græsk smag, skal peberfrugterne tilberedes til de er super møre, skrællen er rynket og de let falder fra hinanden, når man tager dem op. Yemista er ikke den mest insta-worthy ret, men smagen er to die for.\nPeberfrugterne serveres bedst stuetempereret. Lad dem stå og køle 15-30 minutter, så smagene får lov at sætte sig.\nTags Aubergine, Glutenfri, Græsk, Low-fat, Peberfrugt, Quinoa, Ris, Tomat\n← (Korrekt) Tilberedning af bønner\nTrykkogeren – 10 gode grunde til at bruge en trykkoger →\n8 kommentarer til “Græsk Yemista – langtidsbagte fyldte peberfrugter med quinoa”\nELZE Semine Pedersen\nLavede yemista igår, hvor herligt\nMed langtidsstegning TAAAK\nRigtig fine opskrifter. Tak\nTak for en dejligt opskrift\nJeg har retten i ovnen lige nu, og venter spændt på resultatet.\nHar altid fulgt opskrifter med kød i, og det er på ingen måde som dem man får nede i det græske.\nGlæder mig til at smage dem\nEiiiij, hvor fedt Nikoline! Jeg venter spændt på din tilbagemelding.\nJeg er selv kæmpe tilhænger af græsk mad, og jeg synes, disse kommer ret tæt på. De kommer selvfølgelig aldrig til at minde helt om dem med kød og ost – dette er en simpel og sundere grøntsags-løsning ^_^\nDet er den bedste veganske ret, jeg har smagt. Tak!\nTak for den søde tilbagemelding.\nDet glæder mig at høre, at du er lige så vild med disse fyldte peberfrugter, som jeg er.\n[…] Servér den som tilbehør til andre græske retter. Prøv fx mine græske fladbrød, ovnbagte fritter i en græsk gyros med karameliseret auberginefyld eller langtidsbagte fyldte peberfrugter. […]


MAKRO | Modeltype\nMAKRO er grundlæggende set en strukturmodel udbygget med reale og nominelle friktioner. Den bygger på state-of-the-art økonomisk teori. Udgangspunktet er (mange) repræsentative optimerende agenter med perfekt forudseenhed.\nMan taler ofte om to typer makromodeller: ”DSGE-modeller” (udviklet igennem 90’erne og 00’erne) og ”keynesianske makromodeller” (herefter kaldet en Klein-model, opkaldt efter Lawrence Klein der i 60’erne byggede de første store keynesianske makromodeller).\nMAKRO er hverken eller, men kombinerer udvalgte egenskaber fra de to overordnede modeltyper mhp. at opnå en model, som er afstemt med de behov, Finansministeriets modelbrug giver anledning til.\nLæs mere om opbygningen af MAKRO i introduktionen til modellen\nMAKRO er ikke en Klein-model fordi:\nØkonometrisk identifikation er ikke udelukkende baseret på enkelt-ligningsestimationer. Der anvendes såkaldte SVAR-estimationer til at vurdere økonomiens tilpasning til diverse stød.\nDer er et element af fremadskuende forventninger hos agenterne i modellen.\nHusholdningerne er opdelt på alder (kaldes overlappende generationer, OLG). En andel af husholdningerne planlægger deres forbrug og opsparing rationelt. Dette giver en meget rig beskrivelse af det private forbrug, hvor de meget træge generationelle effekter i det private forbrug f.eks. beskrives.\nDet korte og det lange sigt modelleres inde for samme modelramme. På denne måde sker der en modellering af økonomiens kortsigtstilpasning til de langsigtede strukturelle niveauer.\nEt moderne alternativ til Klein-modellerne er DSGE-modeller (Dynamic Stocastic General Equilibrium). DSGE-modellerne opstod i løbet af 90’erne og 0’erne som en ny-keynesiansk videreudvikling af de ny-klassiske RBC-modeller (Real Business Cycle) fra 80’erne. Ved at tilføje pristræghed og ved at udvide kilderne til stokastik til også at omfatte efterspørgselssiden, genopstod en del af de keynesianske effekter som RBC-modellerne netop udelod. DSGE-modeller er populære i centralbanker fordi de forklarer hvorfor pengepolitik påvirker den reale økonomi. Man kan sige, at DSGE-modeller giver en raffineret forventningsdrevet teori om sammenhængen mellem output, inflation og rente. Dette er netop de vigtige variable for en centralbank.\nI Finansministeriet er der behov for en stor detaljeringsgrad, særligt fsva. de offentlige finanser, og det er ønskværdigt, at modellen både kan beskæftige sig med det korte og lange sigt. DSGE-modeller er typisk ikke detaljerede og de beskæftiger sig hovedsageligt med det korte sigt. Årsagen til dette mere begrænsede fokus er besværlighederne omkring at modellere stokastik (S’et i DSGE). Stokastiske modeller er meget sværere at løse end såkaldte deterministiske modeller. Dette tvinger modelbyggerne til at lave relativt simple modeller. I DSGE-modeller er der f.eks. typisk én repræsentativ husholdning og én repræsentativ virksomhed.\nDet er på denne baggrund, at det er besluttet at lade MAKRO være en deterministisk model. Det er opfattelsen at denne beslutning åbner flere døre end den lukker. I en deterministisk model er det muligt at modellere mange agenter (80 husholdninger og 9 brancher) og det er muligt at give en nuanceret modellering af økonomiens langsigtede udvikling, hvor udvikling i demografi, arbejdsstyrke, produktiviteter og udenlandsk efterspørgsel inddrages. Sigtet med MAKRO er, at detaljerigdommen fra Klein-modellerne og teori-funderingen fra DSGEmodellerne opnås i en og samme model.\nKonkluderende kan vi kalde MAKRO for en DDGE-OLG-model. En dynamisk deterministisk generel ligevægtsmodel med overlappende generationer. Modeller af denne type kaldes af og til hybrid-modeller, fordi de kan ses som en mellemting mellem en Klein-model og en DSGEmodel.


MÆND – MARTIN HALL\nI begyndelsen af november 2014 udsendte Gyldendal foto- og debatbogen Mænd, en udgivelse der er spækket med portrætter taget af den danske fotograf Robin Skjoldborg i perioden 1984–2014.\nDet gennemgående tema i Mænd er mandlig identitet – seksualitet, kønnet som markør, værdier og mandevenskaber. I den henseende har journalisten Roberto Zacharias interviewet en række af de portrætterede kunstnere, heriblandt Hall.\nAndre indlæg tæller uddrag af samtaler med bl.a. Jørgen Leth, Bjarne Reuter, Bent Fabricius Bjerre og Jan Sonnergaard.\nMartin Hall i bogen:\n“Min mandlige identitet er nok formet af skuespillere som Peter O’Toole og Richard Burton. Glamrockens kønskabale i start-70’erne. Liberace. Allerede som niårig var jeg meget begejstret for Cabaret-filmen, hvor den mandlige helt først er aseksuel, så biseksuel og til sidst triseksuel. Da jeg nåede den kønsmodne alder, var mit maskuline ideal Donald Sutherlands hovedrollefigur i Fellinis Casanova-film: Grim som arvesynden, sminket som en bordelmutter, men strunk som en hingst, når det kom til at udføre sine pligter.\nSelvom 70’ernes manderoller gav én lyst til at rive håret af hovedet og piske sig selv med det, kan de til tider være at foretrække frem for tidens påpasselige mand, der intet dårligt har at sige om nogen – ikke engang Adolf Hitler eller Josef Stalin, eftersom de jo var de bedste på deres felt. Hvis man ridser i overfladen og blot finder mere overflade, så er kønnet gået tabt.”


Eventyr kan åbne børnehjerter - Kristeligt Dagblad\nEventyr kan åbne børnehjerter\n– Selvfølgelig har det konsekvenser for et barn at vokse op i et voldeligt hjem, og rigtig mange af dem ender statistisk set selv i et voldeligt forhold som voksne. Men der er altid et håb og en udvej. Det synes jeg især, at man skal holde fast i, når det handler om børn, siger Dorte Scharling, der er leder af Kvindekrisecenter Bornholm. – Foto: Michael Tarp.\nVoldsramte børn er ofte så loyale over for deres forældre, at de har svært ved at fortælle, hvad de har oplevet. Så er det lettere at forholde sig til et eventyr, siger krisecenterleder Dorte Scharling, der selv har skrevet tre eventyrbøger til formålet\nKvindekrisecenter Bornholm er sikret som en lille eventyrborg. Området omkring villakvarteret i det nordlige Rønne er ellers så fredeligt, at mange ikke engang låser deres døre og kystvendte vinduer. Men krisecentret er mere end låst. For enden af indkørslen skal man først godkendes under et overvågningskamera, før man kan blive lukket ind gennem den pansertykke haveport. For det er desværre ikke kun i eventyr, at der findes skræmmetrolde, som man må skærme sig for. Og her skal både kvinder og børn kunne føle sig trygge. Mange kommer nemlig først, når de ikke tør være hjemme længere. Der skal selvsagt mod til at flytte hjemmefra, når man lever med en voldelig ægtefælle. Men det er børnene, der ofte bærer rundt på den tungeste bagage.\nNår en mor fortæller, at hendes mand kun har slået hende i tre år, kan det dreje sig om hele barnets liv, siger kvindekrisecentrets leder, Dorte Scharling, da vi omsider sidder på den sikre side af den tunge port. Her er straks mere hyggeligt med bløde bamser nok til en hel børnehave, selvom her sjældent kommer flere familier ad gangen.\nDorte Scharling har været krisecentrets leder de seneste 11 år. Og selvom det hedder kvindekrisecenter, er det børnene, hun har et særligt hjerte for.\nVoldsramte børn bliver ofte svigtet i to omgange. Man glemmer simpelthen at lytte til deres historier, når moderen først har haft modet til at lægge afstand til en voldelig mand. Det er desværre meget almindeligt, at man bare antager, at de ikke har set og hørt noget.\nDorte Scharling inhalerer tavsheden mellem os, inden hun sender de næste sætninger ud i rummet med et let suk:\nDet hænger nok sammen med, at mange voksne er bange for at tale med børn om det, børnene er kede af. Børns smerte er tabu. Men man tager desværre fejl, hvis man tror, at børn ikke bemærker vold i hjemmet. Det gør selv de mindste børn. Og derfor har alle børn krav på at blive lyttet til.\nKrisecentrets telefon ringer, og Dorte Scharling rejser sig undskyldende for at tage den. Hun er alene på centret, og interviewet må naturligvis vente. Men selv på afstand siger telefonsamtalen noget om en moderlig stemme, der på en gang virker øm og urystelig. Og da hun vender tilbage, fortsætter hun med uforstyrret nærvær.\nHer på stedet sørger vi altid for, at børnene får lov til at fortælle deres historier, mens deres mødre får den hjælp, de skal have. Som pædagog er det min opgave at nærme mig børnene gennem samtaler. Det skal altid ske på deres præmisser. For hvis man presser et barn til at åbne sig, får man den modsatte virkning. Derfor har jeg i mange år brugt fortællinger og eventyr som redskab i mine samtaler med børnene.\nEventyret giver den lille distance til børnenes virkelighed, som gør det muligt for mange børn at åbne nogle af de sår, som ellers ikke ville komme frem. Det sætter dem fri til at vælge, om de bare hører en historie, eller om de vil spejle sig selv i den. Og voldsramte børn er ofte så loyale over for deres forældre, at de kan have svært ved at fortælle, hvad de har oplevet. Så er det lettere at forholde sig til et eventyr. Samtidig tror jeg også, at den lille distance kan give almindelige voksne større mod til at tale med børn om svære ting.\nSelv har Dorte Scharling imidlertid ingen problemer med at forestille sig verden fra et barns perspektiv. Det har hun tidligere vist ved at skrive børnesalmer, der lever sig ind i børns logiske ligefremhed ved at spørge, om Gud for eksempel er stærkere end Tarzan. Og nu har hun skrevet og tegnet tre små eventyrbøger, som er blevet sendt rundt til landets krisecentre samlet i Eventyr-æsken. I boksen ligger historien om Bjørnebarnet, der henvender sig til de helt små børn fra halvandet år. De to andre billedbøger Skræmmetrolden og Prinsesse Sukkergodt er skrevet på vers og retter sig mod børnehavebørn og små skolebørn.\nJeg har skrevet bøgerne, fordi jeg synes, at der var et behov for dem. Der blev lavet en bog for nogle år siden, der hedder Det gør ondt, når far slår mor. Men den er henvendt til større børn og meget direkte omkring volden. Og jeg syntes, at der var brug for en lidt mere nænsom bog til mindre børn. For eventyr er simpelthen et rigtig godt redskab til at få børn til at lukke op. For historierne kan almengøre det, man har oplevet, og gøre det mere ufarligt at tale om. Det er for eksempel lettere at vise vrede mod skræmmetrolden i stedet for de voksne, der i virkeligheden har skræmt dem.\nMen kan man overhovedet læge de sjælelige sår, som voldsramte børn har fået?\nSelvfølgelig har det konsekvenser for et barn at vokse op i et voldeligt hjem, og rigtig mange af dem ender statistisk set selv i et voldeligt forhold som voksne. Men der er altid et håb og en udvej. Det synes jeg især, at man skal holde fast i, når det handler om børn. Og jeg tror på, at det kan hjælpe børn ved at være der, hvor de er. Og jeg tror på, at det kan hjælpe børn, hvis man viser dem, at man kan rumme deres historie. En af de største komplimenter, jeg har fået, kom fra en dreng, der sagde: Dorte, du tør godt høre de sørgelige historier. Det viser, at det sætter børn fri, hvis man giver dem lov til at fortælle de historier højt, som før har været tabu.\nFor nogle år siden var der også en kampagne med mottoet Stop volden bryd tavsheden. Og det er i hvert fald første skridt for voldsramte børn. Men det er rigtig svært for voksne at rumme den sorg og smerte og angst, som børn har. Og da børn samarbejder med voksne, prøver de at skåne os, hvis de kan mærke, at den voksne ikke kan rumme det.\nDorte Scharling mener, at bøgerne kan bruges som et terapeutisk værktøj, der ikke alene kan få børn til at åbne sig, men også give dem større håb og selvværd.\nI ethvert eventyr er der nogle grundelementer, som kan hjælpe børn videre. Der er altid en helt, nogle hjælpere og ikke mindst et håb. Det er der også i mine eventyr, hvor børnefigurerne er heltene. For børn kan sagtens være helte. De kan ikke redde hele verden, men de kan sagtens være i stand til at mestre den tilværelse, de befinder sig i. Ingen mennesker, heller ikke børn, bryder sig om kun at være ofre. Og jeg synes, at børn skal anerkendes for den måde, de tackler tingene på. Man skal anerkende de strategier, børnene har haft, så de ikke bare føler sig som hjælpeløse ofre.\nI min historie, som hedder Sukkergodt, slår kong Gulerod for eksempel prinsessens mor og skubber til hende. Den lille prinsesse Sukkergodt ligger i sin seng og kan høre det hele. Og det kender mange børn. Men prinsesse Sukkergodt er en meget modig pige, og hun vil gerne stoppe det, så hun går ind i stuen og tisser på gulvet og afleder derved det, der er ved at foregå. Og når jeg taler med børn, kan jeg høre, at nogle af dem forsøger sig med lignende strategier. Nogle vælter måske en kop, og andre bliver uartige på andre måder, så kan aflede de voksne. Den slags kan man komme til at tale om gennem mine eventyr. Nogle børn siger: Det gjorde jeg også, mens andre udbryder: Nej, det gjorde jeg ikke. Jeg gik ind i værelset ved siden af og lukkede døren. Og så kan jeg sige: Det var rigtig smart af dig, når der skete sådan noget. For alle børn har brug for anerkendelse for at få deres selvværd styrket.\nMan kan synes, at det er forfærdeligt, at børn er nødt til at have strategier, men sådan er virkeligheden.\nEt lille smil vokser frem i ansigtet, idet hun tilføjer:\nMen det er udviklende for børns selvværd, at man bemærker de strategier, der har hjulpet dem i svære tider, og så skal de have at vide, at det var godt gjort. Og de skal se i eventyret, at der både er et håb og nogle hjælpere. Prinsesse Sukkergodt gik hjem til sin bedstemor. Hvem går du til? kan man så spørge, så man gennem eventyret også kan hjælpe dem til at finde deres netværk. Håbet er vigtigt. Derfor plejer jeg at spørge børnene om, hvordan de tror, at det hele ender i eventyret. For børn skal have lov til at tro på, at det hele kan ende godt. Det kan ikke altid ende som i eventyrerne, men det kan ende, så man kan acceptere det. Og det skal deres virkelighedshistorier også gøre.\nFødt i 1947 og uddannet som børnehavelærer fra Frøbelseminariet i København i 1970. Siden har hun primært arbejdet med handicappede børn, først under Åndssvageforsorgen i København, og siden i forskellige stillinger på Bornholm, hvor hun blandt andet har været leder af en specialbørnehave og arbejdet med autistiske elever. De seneste 11 år har hun været leder af Kvindekrisecenter Bornholm. Udover sin pædagogiske uddannelse har hun været aktiv grøn spejderleder, skrevet børnesalmer. Hun er enke efter præst Carl Johan Scharling og har tre voksne børn, en plejedatter og tre børnebørn. Eventyræsken kan købes gennem Landsforeningen for Kvindekrisecentre (LOKK).\nUddrag fra Skræmmetrolden\nHun tror, at trolden han er rar, Hun glæder sig, nu hun klar, Det er i dag, han kommer.\nHun lukker op kom ind, kom ind! Så får hun kys på mund og kind. Det bliver en herlig sommer\nMen ak det var en skræmmetrold, der råbte op og brugte vold i deres troldehytte\nSå ungerne har aldrig ro, De blir så bange begge to, Men han vil ikke flytte