Kay Skyt – Giv det videre\nErindringer >> Skolegang >>Interview >>Før og nu >>Min mor\nInterviewet af Carina Stobberup, Aarhus Stadsarkiv, 18. april 2017\nBARN- OG UNGDOM PÅ FREDERIKSBJERG\nKAN DU FORTÆLLE OM DIN OPVÆKST, HVOR DU ER FØDT …?\nJeg er født den 23. december 1942, på noget der hed fødselsanstalten, der lå oppe ved Kommunehospitalet. Men mine forældre og jeg boede i Sankt Pauls Gade ikke så langt derfra. Sådan som jeg husker det, så var det en lejlighed, som mine forældre arvede efter mine bedsteforældre, fordi de fandt en større lejlighed. Det var en 2½-værelses lejlighed med toilet på bagtrappen og ingen bad. Jeg kan ikke huske noget fra de første år, og jeg kan ikke huske noget om krigen. Min søster er seks år ældre end mig, og hun har så kunnet fortælle mig om krigen, og hvordan hun har passet mig. Jeg har også en lillebror, som er halvandet år yngre end mig. De bor begge her i Aarhus.\nMen altså, det var ude på Frederiksbjerg, at jeg er opvokset. Indtil jeg blev konfirmeret, så fik mine forældre også en større lejlighed på Ingerslevs Plads. Det er også i Frederiksbjerg, lige over for den daværende Sct. Annagades Skole, som jeg gik på. Annagades Skole blev startet i ’49 med fire klasser. Det var det gamle Amtssygehus, som under krigen var blevet brugt af tyskerne. Men det blev så efterfølgende renoveret. Der var jo ikke andet end klasseværelser. Jeg kan huske, at vores skoleinspektør stod på en ølkasse og holdt tale til os den første dag. Der gik jeg så i skole indtil realklassen. Det vil sige jeg boede først i Sankt Pauls Gade og så senere på Ingerslevs Plads – jeg kunne nærmest gå til skolen når det ringede ind, da jeg boede på Ingerslevs Plads.\nRealklassen, det må have været til jeg var 17 år. Dengang var der ikke så mange, der gik på gymnasiet – det havde jeg heller ikke interesse i, jeg havde nok heller ikke evnerne til det. Jeg var godt skoletræt på det tidspunkt.\nMen så kom jeg i lære inden for træhandel – det var egentlig meningen, at jeg ville have haft en anden læreplads, men det var ikke rigtig muligt at få. Så fik jeg, via min far, som var snedkeruddannet, og som handlede med træ, i et træfirma i Aarhus, der fik jeg så tilbud om at komme ned og være arbejdsdreng indtil jeg fandt ud af, hvad jeg ville. Da jeg havde været der i tre måneder, fik jeg tilbudt en læreplads. Det blev så mit liv, alt inden for hårdt træ. Det vil sige alt, der ikke er nåletræ, og det var handel med det træ.\nJeg fik i øvrigt muligheden for at komme ind – jeg ville gerne have været elektromekaniker, jeg arbejdede sådan med radioer, på hobbyplan – der fik jeg så tilbud om en plads, men så skulle man være arbejdsdreng i et år, og så tre år i lære. Og det havde jeg ikke lige lyst til, nu var jeg blevet grebet af det her træ. Det hang så ved, indtil jeg gik på pension. Det har jo selvfølgelig udvidet sig og ændret sig meget gennem årene.\nSelve lærepladsen var jo også på Frederiksbjerg, nede på et gammelt mejeri, som var blevet bygget om til et lager for træfirmaet.\nSÅ DET MESTE AF DIT LIV HAR VÆRET CENTRERET OM FREDERIKSBJERG?\nJa, dengang. Jeg blev også det, man kaldte ”Ulveunge”, som otte-årig, fordi man i Annagades Skole havde en trop, som havde ulve. Der startede jeg så som spejder sammen med nogle kammerater. Det blev jeg ved med, indtil jeg kom ind til militæret i 1963. Der havde jeg fulgt med spejderne i mange år.\nNede på skolen havde vi ikke nogen gymnastiksal, fordi der jo bare var de her fire klasseværelser, og jeg ville gerne have noget aktivitet. På Fjordsgades Skole havde AGF så et gymnastikhold. Der startede jeg, og gik en del op i gymnastik i mine unge år – indtil jeg begyndte at vokse, så var det slut. Det var noget med en barre. Jeg var knap 17 år, da jeg faldt ned og brækkede kravebenet. Så der begyndte jeg på noget andet i stedet for.\nMen den her træhandel, der var jeg meget heldig at komme ind, i et firma som ikke var for stort, så jeg fik mulighed for at være med i næsten alle processerne. Dengang var der meget med, at man fik stammer, kævler, hjem fra Afrika for eksempel. Det skulle jeg så hjælpe med at vurdere, og måle det op. Vi fik finér, vi fik teaktræ, vi fik alt muligt. Og jeg fik lov til at røre ved stort set det hele. Så det gav mig en rigtig god ballast, da jeg skulle videre i livet.\nI drengeårene på Ingerslevs Plads, og specielt i Sct. Pauls Gade, havde vi mange kammerater. Og det var karreer, og der var haver inde bag ved. Dem brugte vi i stor udstrækning til at klatre i og lave skæg og ballade. Det er ikke så mange år siden, at jeg lige var inde at kigge på det igen. Så bliver man overrasket over, hvor småt det er. Dengang synes jeg jo, at det var hele verden.\nHVORDAN OPLEVEDE DU OMRÅDET OMKRING FREDERIKSBJERG SOM BARN?\nDet var jo et rigtig dejligt sted, syntes jeg. Og vi havde nogle gode kammerater. Der var tæt til stranden og til skoven – dengang var det jo ikke sådan at man blev overvåget 24 timer i døgnet … Så vi tog tit til stranden eller ud i skoven, eller klatrede i området. Det var et meget frit liv. Vi skulle være hjemme når Pauls kirken ringede 6, så var der spisetid.\nSpecielt indtil vi flyttede ind på Ingerslevs Plads var det et super drengeliv, hvor man havde vide muligheder. Vi lavede jo også nogle narrestreger indimellem. Men jeg mindes det kun som en rigtig god tid.\nJeg har som sagt en lillebror, som er halvandet år yngre. På et tidspunkt fulgte han også med i alle de der ting. Han blev også spejder og så videre. Han kom så ind for det, der hedder trælast. Det er jo så blødt træ, nåletræ. Jeg var ved hårdt træ. De firmaer blev så opkøbt af hinanden, og så arbejdede vi for samme firma i nogle år.\nJeg var så heldig, at jeg havde nogle morbrødre og onkler, som var i vidt forskellige brancher. Der var én der var mekaniker, han havde et mekanikerværksted. Der var én der var skovfoged, der var én der var gartner – for at nævne de tre af dem. Dem var jeg meget ude ved i sommerferier og sådan. Der var altid et eller andet, der gik for sig. Ham, der havde mekanikerværkstedet, var på Spedalsø Torv i Horsens. Der havde han et mekanikerværksted og en Gulf-station.\nDet er længe siden, jeg har været på Spedalsø Torv! Der var en Esso og den her Gulf-station, og så var der en parkeringsplads inde imellem. Og så var der en stor bager, ovre ved milepælen. Jeg tror det hed Milebageren. Der kom jeg sådan jævnligt. Men det er i hvert fald 50 år siden.\nBOEDE DE OGSÅ I AARHUS-OMRÅDET?\nNej, de boede på Sjælland, i Horsens og på Djursland. Og så havde jeg en mormor – min mor kom fra Roslev oppe i Salling … så der var vi selvfølgelig også oppe. Min mors far døde desværre før jeg kan huske det. Men min mormor blev ret gammel. Så havde jeg mine farforældre, de var i Aarhus. Vi kaldte ham bedstefar, min farfar. Han var skrædder, og arbejdede meget nede ved E.B.M., som var et beklædningsmagasin her i Aarhus. Min farmor var hjemmegående, hun levede i øvrigt til hun næsten blev 102 år.\nHele min fars familie, han havde brødre og søstre, boede her i Aarhus, meget tæt på. Så vi var meget centreret om Aarhus, bortset fra i ferierne.\nMin far insisterede på, at vi skulle lære at svømme meget tidligt, og der var der ved Strandvejen et havbad – et svømmebad for herrer og et svømmebad for damer. Vi var jo så selvfølgelig med ham. Der var sådan en kasse man kunne gå ned i og lære at svømme… så meget tidligt lærte vi at svømme.\nI og med, at vi ikke havde noget bad derhjemme i Pauls Gade, var vi tre gange i ugen nede i Spanien, svømmehallen dernede, hvor vi blev skrubbet og skuret. Vand har været en del af mit liv altid. Dengang jeg blev færdig som gymnast, mente jeg, at jeg måske skulle være svømmer – men det var for koldt.\nVaskeri var i kælderen. Der havde vi sådan en gruekedel med vaskebræt. Lidt senere kunne man så leje en vaskemaskine, sådan en der stod opret og kørte rundt. Den kom ned i kælderen. Vi havde også kul og kakkelovnsfyr i lejligheden. Så havde vi også en kulkælder. Vi boede i stuen, så vi var så heldige, at vi bare skulle ned i kælderen for at hente koks – men tørreloftet det var så på femte sal! Så vi skulle op med tørretøjet når det ikke var sommer, ellers havde man tørresnore nede i gården, og man havde så nogle stænger til at holde tørretøjet oppe. Og der har så været faste tider, hvor den ene lejlighed havde både vaskeriet og tørredelen. Det var simpelt, men det var ikke noget vi mærkede af.\nVi var som sagt tre søskende, min søster hun var seks år ældre … og så mine forældre. Vi boede i ét soveværelse. Min bror og jeg havde en køjeseng, min søster havde en anden seng og mine forældre havde deres dobbeltseng – så det var et forholdsvist stort soveværelse. Jeg tror hun var næsten 18 år, min søster, da der var et værelse i ejendommen som hun kunne få. Da vi flyttede på Ingerslevs Plads, var jeg vel 13-14 år. Indtil da har min bror og jeg så delt soveværelse med mine forældre. Indtil hun flyttede hjemmefra, havde vi delvist et soveværelse og delvist et forholdsvist lille loftsværelse. Men da min søster flyttede hjemmefra, fik vi så hendes værelse, og så havde vi det sammen, min bror og jeg.\nDen lejlighed var jo efter vores forhold fuldstændig luksus. Det var en treværelses lejlighed med bad og det hele. Det var faktisk en fireværelses, med tre store værelser og et lille.\nHAVDE MAN OGSÅ HAVE ELLER KOLONIHAVE?\nNej, det var på fjerde sal, med en meget lille altan, men med udsigt over Aarhusbugten.\nDet er rigtigt det med haven … I 1959, der var én af mine klassekammerater i realklassen, hans far blev alvorligt syg. Så boede han hos os, min klassekammerat. Faren havde to grunde ude i Skåde, som han ville sælge, for han kunne ikke overkomme det mere. Dem købte mine forældre så. De måtte mange gange tælle på knapperne, om der var råd til det. Det ligger helt perfekt i dag.\nJeg kan huske, at i ’59 skulle mine forældre betale 8000 kroner for de her to grunde. Det var virkelig mange penge for dem, dengang. Men det gjorde de, og det var fint nok, for de blev jo ret meget værd senere hen. I øvrigt så overtog min bror den ene grund, han bor stadigvæk derude.\nHVORDAN VAR DET I ØVRIGT MED PLIGTER I HJEMMET?\nJeg husker ikke at vi havde nogen pligter, min mor hun hjemmegående. Altså vi skulle da gå ned efter kul og tømme kakkelovnen engang imellem, og sådan nogle småting. Jeg kunne også hjælpe med at hænge vasketøj op. Men det er ikke noget jeg husker sådan, at vi havde noget fast.\nPÅ DET HER TIDSPUNKT DER GIK MAN VEL HELLER IKKE I DAGPLEJE ELLER SKOLEFRITIDSORDNING …\nSlet ikke, det var der ikke noget der hed. Der gik vi til nogle andre ting i stedet, for eksempel gymnastik, jeg gik til spejder ikke mindst. Og jeg havde en lille – en meget lille – skolehave som det hed, ovre bag ved Fjords Gades Skolen … i to år eller sådan noget. Ja der kom jo lidt ud af det. Men ellers så var vi jo ude at lege i skoven. Det var nok godt at vores forældre ikke altid vidste hvad vi lavede.\nBUDDRENG, SKOLE OG SPEJDER\nHVAD MED UNGDOMSARBEJDE?\nJa vi gik med aviser, min bror og jeg. Men det har været forholdsvist tidligt. Jeg har været 12 år og han har været ca. 10 år. Der havde vi en avisrute for Aarhus Stiftstidende, vi gik lokalt. Det var penge VI kunne tjene. Det vi tjente mest ved, var faktisk drikkepenge når vi var ude og samle ind – dengang skulle man gå rundt og kræve penge ind for avisen en gang om ugen, eller en gang om måneden, eller en gang i kvartalet. Men de bedste, det var dem, der var en gang om ugen, for de gav flest drikkepenge – procentvis. Og det var en tre år vi gik med aviser.\nSå gik jeg i en meget kort overgang om morgenen med mælk og is – dengang havde man jo ikke køleskab, der havde man sådan nogle isblokke der blev leveret til en isboks. Som jeg husker det, har det kun været et halvt års tid eller sådan noget.\nDer sparede vi sammen til et telt, så vi selv havde et telt. Og det lykkedes også. Vi ville gerne afsted selv, og vores forældre ville også gerne med. Der var så den forskel, at det, at min søster var seks år ældre, så var hun ikke så meget med på de ture. Der var min bror og jeg og mine forældre. Og det var på cykel.\nMine forældre fik først bil omkring 1960-1961. Ellers havde alt sammen jo været på cykel. Men det var nu ikke noget, vi tænkte over. Min mormor, som nævnt, boede oppe i Roslev i Salling. Og engang imellem lånte min far en bil fra firmaet – det var så en, hvor der kun kunne være to personer i. Så lå vi deromme bag i, og skulle blive liggende, hvis der kom andre biler. Det var det, vi havde af køretøj. Vi kom så rundt med tog og bus og cykel eller færge – det var helt fint.\nVi lærte jo, som sagt, meget tidligt at skulle klare os selv – eller ikke SKULLE klare os selv, det gjorde vi bare. Der vil jeg sige, at det spejderliv jeg havde, der hvor jeg først blev … Nu ved jeg ikke om du kender til spejderrangering dengang, men der kunne man være bandefører ved Ulveungerne, og så blev jeg så almindelig spejder, så patruljeassistent ved spejderne og så patruljefører. Senere dannede vi så noget vi kaldte en ”Rover-klan”. Vi var otte-ti stykker på samme alder. Vi dannede så den her Rover-trop. Det sjove ved det er, at det var ikke noget vi havde ellers ved den trop jeg var i … men vi havde en, der var rigtig god til at tegne. Vi fandt, at det skulle være noget med indianere, så vi kaldte den ”Stifinder-Klanen”. Vi havde et klantørklæde og alt det her. Det findes faktisk nede ved Søspejderne ved Marselisborg Havn stadigvæk i dag. Jeg har været ovre at kigge ved dem, og de har nogle af vores gamle dagbøger og hvad vi nu ellers lavede dengang. Men altså, den lederuddannelse man får som patruljefører den har også hjulpet mig meget, også senere i livet, hvor jeg har skullet lede forskellige ting.\nJeg vil igen godt understrege, at jeg var smadder heldig at have de der onkler, som tog sig godt af os når vi var der. Hvis der var en 12-årig, der fik stukket en salonriffel i hånden i dag, og kom ud i skoven for at skyde gråspurve, ville det nok vække ret meget opsigt.\nMEN DET FIK DU LOV TIL?\nJa det gjorde jeg. Så havde han en god jagthund, og den havde jeg altid med. Jeg har været en 12-13 år. Og ved ham, der var mekaniker, der kørte jeg bil med ham – længe før jeg måtte få kørekort. Specielt ude på Djursland, ude ved gartneren, havde de en bekendt, som havde en meget stor gård, og der var jeg meget oppe. Også fordi de havde en sød datter, som jeg var lidt verliebt i.\nMen det har været en god ungdom. Der har måske været et par år i skolen, hvor jeg ikke har været helt fremme i skoene. Specielt 7. klasse, der synes jeg det var træls. Men det var som om der kom lidt mere mod på igen i 8. og 9. … Eller det hedder jo ikke 7. klasse, det hed 3. mellem dengang. Så i 4. mellem gik det rigtig fint. Men det år i 3. mellem, det var træls. Så der besluttede jeg mig for, at jeg ikke skulle videre til gymnasiet, uanset om jeg kunne eller ej.\nVAR DET NOGET MAN ALLEREDE SKULLE TAGE STILLING TIL PÅ DET TIDSPUNKT?\nJa, det var det. Men det var også at jeg kom på kant med nogle af mine lærere. Der var ikke så meget med kammeraterne – men lige lærerne. Jeg synes de var uretfærdige. Nogle af dem, der var jo også gode lærere. Men der var en to-tre stykker som … Og det har nok været en af problemerne for mig, at hvis jeg føler at folk opfører sig uretfærdigt så kan jeg virkelig rejse børster. Ikke kun, hvis det er over for mig, men også over for andre. Der var et par kammerater, der var lidt tunge i det inden for fysik for eksempel. Dem var læreren efter. Også i gymnastik. Jeg synes virkelig det var uretfærdigt. Så gik jeg så i brechen for dem, men det var der jo ingen tak for.\nMen det var som sagt et godt liv. Hvis vi går længere frem, var jeg som sagt i lære i et træfirma, og fik også meget frie tøjler inden for det. Jeg kom ud at opleve, jeg skulle købe finér i London. Jeg begyndte at rejse ud, og kom også længere ud. Da jeg så var udlært, kom jeg ind til forsvaret som infanterist. Det var i ’63. Der kom jeg selvfølgelig ind som rekrut som alle andre. Da jeg havde været der en måned blev jeg klar over, at jeg skulle ikke fortsætte som rekrut – det var simpelthen for dårligt. Så jeg meldte mig som sergent og kom på sergentskole og havde en god tid der.\nRESERVEOFFICER OG REJSENDE I HÅRDT TRÆ\nHVOR VAR DET HENNE?\nDet var ved Livgarden. Sergentskolen var på Kronborg … Og i øvrigt ved Sandholmlejren, der hvor der i dag er flygtningelejr. Da jeg kom tilbage fra sergentskole, kom jeg tilbage med en rimelig god karakter og fik nogle gode opgaver og kom så videre på reserveofficerskole. Og da jeg kom hjem derfra, der fik jeg et super job, fordi jeg var god til orientering. Der havde man noget, der hedder en rekognosceringsdeling, hvor man er helt fri… det er sådan noget med en masse jeeps og sådan – og der skal man gerne kunne finde ud af det med kort og kompas. Og det var jeg rimelig god til.\nSå begyndte jeg så at løbe orienteringsløb på konkurrenceplan i stedet for. Men da de her to år inden for forsvaret var ovre, var jeg stadig tilknyttet forsvaret – selvfølgelig som reserveofficer. Men kom tilbage og fik et job inden for træbranchen. Så havde jeg forpligtet mig til at komme ind, hvis der var behov for det, cirka tre uger hvert år til forsvaret. Det var en af de betingelser jeg satte, når jeg fik et job – det var at jeg skulle have mulighed for at komme afsted i de der tre uger – og det måtte ikke gå ud over min ferie! Vi havde jo ikke så mange ugers ferie dengang.\nBygget oven på det med spejderne, så den lederuddannelse jeg fik der, kom igen til gode længere fremme i livet. Så jeg havde tilknytning til forsvaret indtil jeg blev 60 – der skulle man gå på pension. Men der havde jeg mange mange gode opgaver derfra. Specielt da jeg kom ud i erhvervslivet og havde mere ansvar og større opgaver. Der var det en lise at komme afsted i de der tre uger – 14 dage var det nogen gange kun. For der beskæftigede jeg mig jo med noget helt andet. Når man så kom tilbage – selvom jeg var fysisk træt, så kom jeg med et tomt hoved med nye idéer, og klar til at tage fat igen. De år i forsvaret, det er også nogen jeg tænker tilbage på og synes var rigtig gode.\nJeg kunne være gået videre rent rangmæssigt, men der skulle jeg til at læse. Når jeg snakkede med mine kolleger, kunne jeg så se, at jeg ville blive skrivebordsmand i stedet for – jeg ville hellere være ude i marken. Så jeg tog ikke de der uddannelser. Jeg fortsatte med at være premierløjtnant indtil jeg gik på pension faktisk. Og der fik jeg nogen sjove opgaver, fordi de yngre mennesker, de skulle jo ud i felten. Jeg kunne så, når der for eksempel kom amerikanske gæster eller tyske gæster eller hvor de nu var fra, så kunne jeg tage mig af dem. Det var noget der blev kaldt ”Host Nation Support Unit”. Den blev jeg leder af. Når der kom nogen udefra, så skulle jeg sørge for, at de havde det godt i Danmark. Og det var jo sjovt.\nDER KOM DU VEL OGSÅ TIL AT TALE MED MANGE FORSKELLIGE SPÆNDENDE MENNESKER?\nAbsolut! Specielt når man havde arbejdet med amerikanerne, så havde man jo rådighed over alle transportmidler – både helikoptere og transport på jorden.\nMen træbranchen, den fortsatte så faktisk inden for det firma jeg var udlært i. Der var jeg repræsentant for det firma i Sønderjylland og på Fyn. Dengang var der jo ingen motorveje, så når jeg var i Sønderjylland, blev jeg dernede og overnattede. Eller på Fyn for den sags skyld.\nRet hurtigt efter, at jeg kom hjem fra forsvaret i ’65, lærte jeg min kone at kende. Det varede ikke så længe inden at vi blev enige om, at det skulle være os. Så begyndte vi at søge lejlighed, for dengang kunne man ikke få lejlighed, medmindre man var gift. Så da vi fik den, skulle vi giftes – og det var så fint nok, det blev vi i ’67. Jeg var allerede på daværende tidspunkt begyndt at rejse en del, og det vidste min kone godt.\nHUN VAR IKKE MED PÅ DINE REJSER?\nNej, hun havde sin egen karriere. Hun var dekoratør. Vi fik så to børn. Vi boede selv, dengang vi blev gift, på fjerde sal i Fåborggade, og havde et toilet på bagtrappen og et badeværelse i kælderen. Da vi fik barn, skulle vi så noget andet. Der lejede vi en lejlighed ude i noget, der hedder Langkærparken ude i Tilst. Det var splinternyt, og en dejlig lejlighed derude, og fik så også vores andet barn der.\nI mellemtiden blev det firma, jeg var repræsentant for, solgt. Og dem, der købte det, ville ændre så meget på det, at det ikke rigtig tiltalte mig mere. Der var en masse ændringer i det.\nSå gik jeg sammen med en københavner, som havde et finér-firma – jeg ved ikke om du ved, hvad finér er? Det er sådan noget tyndt noget, man lægger på møbler. Og mens jeg var der, fik jeg tilbudt et job her i Aarhus ved et firma der hed Carl Rønnow, som var en del af Det Danske Trælastkompagni – det hedder i dag Danske Trælast. Men det var altså hårdttræsfirma dengang. Opgaven var at bygge en hårdttræsafdeling op i det her store firma, som hovedsageligt var inden for byggematerialer og tømmer. Det var også noget af en opgave at komme i gang med der! Der var jeg i mange år, indtil ’94. Der kom så større og større opgaver. I og med, at jeg skulle bygge det her op, startede jeg med Skandinavien, altså Norge, Sverige, Danmark – Finland måske. Og senere blev det så til England, Tyskland og ude i Fjernøsten … Sydamerika kom lidt senere. Men altså rundt omkring i verden, hvor der nu er det vi kalder hårdt træ.\nDet var virkelig godt, men jeg rejste altså også rigtig meget. Det tærede selvfølgelig lidt på min kone og hendes tålmodighed. Vi var enige om, at det var det, det skulle være. Jeg så måske ikke så meget til børnene, men så alligevel når vi var sammen, så synes jeg egentlig vi havde det meget godt. Men de var begyndt at gå i børnehave og i – ikke SFO, det var ikke kommet dengang – men i hvert fald i børnehave. Og så i skole derefter.\nVi boede som sagt ude i Langkærparken, men det varede ikke lang tid, så blev huslejen sat voldsomt op derude. Så arvede vi nogle penge og købte et hus i noget, der hedder Skjoldhøjparken – det er ude ved Bilka. Min kone var her ved at blive så gammel, syntes hun, at det med at være dekoratør var ved at være passé. Medmindre hun kunne blive chefdekoratør et sted, ellers var det ved at være slut. Jeg aftalte med min daværende chef, at der var et år, hvor jeg måtte rejse minimum, fordi jeg skulle passe vores børn – eller hente og bringe dem – fordi min kone ville tage en uddannelse som lægesekretær. Og det fungerede. Stadigvæk i dag, der fatter jeg ikke, at han ville – men det gjorde han. Og så blev jeg bundet i Aarhus i et års tid. Da hun så havde fået lægesekretæreksamen, fik hun også job her i Aarhus. Og så begyndte børnene at gå i skole og jeg begyndte at rejse igen.\nMen det bragte mig så også videre i min karriere. Jeg blev underdirektør i den virksomhed der. Da min chef desværre døde tidligt, blev jeg så direktør i firmaet, og skulle fortsætte med udviklingen af det. I ’89 flyttede vi hovedkvarteret til London. Min kone ville ikke flytte med, og det var også fint nok – der var jo masser af fly-muligheder. Vi blev enige om, ”jamen så tog jeg derover, og så blev hun herhjemme”. Der var børnene også ved at være så store, at det ikke var det store problem mere. Så jeg flyttede i slutningen af 1989 til London, og købte et lille hus uden for London. Vi havde aftalen om, at i weekenderne måtte jeg helst ikke være ude at rejse, så kunne min kone komme til London eller jeg kunne komme til Aarhus. Vi havde mange oplevelser på dén konto, men selvfølgelig også mange afsavn.\nJeg blev i England on-and-off indtil år 2000. Så fik jeg et fast job i et firma i Hedehusene, men baseret hjemmefra. Jeg havde stadigvæk et kontor til at stå i England – og jeg havde ansvar for England og USA på daværende tidspunkt – så stadigvæk var der megen rejsen. Men det var jo stadig inden for hårdt træ, og det udviklede sig som sagt fra, at det bare var stammerne vi handlede med, til at det efterhånden også var møbeldele – udviklingen går jo på den måde. I dag er det næsten kun emner til møbler at man handler med. Det bragte mig virkelig rundt om i verden. Efter børnene er blevet store, har jeg også haft min kone med en tre gange til Østen og andre steder i ’82, ’86 og ’89. Det var lidt omskifteligt.\nDET AT MAN REJSER UD, DET GØR VEL OGSÅ AT MAN KOMMER HJEM MED ANDRE PERSPEKTIVER PÅ DET MAN KOMMER AF?\nHelt klart. Og så også at jeg fik en kollegakreds rundt omkring – vi åbnede kontorer rundtomkring i verden. Dem har jeg stort set kontakt med stadigvæk. Hvert år lige før jul har vi julefrokost. Mange af dem, de kommer fra Filippinerne og England, og så selvfølgelig også dem, der bor i Danmark. Det er lidt om de er i Danmark eller ikke, om de kommer til julefrokost – men jeg er stadig i kontakt med dem, og er på fødselsdagshilsner og julekort. Det var nogle rigtig gode år, og vi fik bygget et rigtig godt team.\nSå kom krisen der i ’90, og der havde vi lavet en stor investering i Holland i virksomheden. Det begyndte at koste penge, både for os i hårdttræsbranchen og også inden for byggematerialer … Det firma der ejede os dengang, det var stadig Trælastkompagniet, besluttede sig at skille sig af med hårdttræsdelen. Det blev så management buy out, altså de forskellige afdelinger rundt omkring i verden, de fik mulighed for at købe deres del ud – som de gjorde. Men jeg sad i hovedkvarteret, og der var der jo ikke så meget og købe. Så jeg startede så min egen virksomhed i England i ’94. En del af de virksomheder er jo så også købt og solgt og lagt sammen og trukken fra hinanden igen. I dag, ud af de vel 12 vi havde dengang, der er der to-tre der eksisterer, med det personale jeg havde dengang.\nJeg startede jo så selv i England i ’94 sammen med en dansker, som boede her i Danmark. Vi lavede et fælles selskab, hvor jeg skulle tage mig af det engelske handel og han skulle tage sig af det skandinaviske. Det gik egentlig meget godt. Vi fik forskellige opgaver – jeg kendte selvfølgelig mange mennesker rundt omkring i verden, og trak på dem når jeg havde behov for det. Men i ’97 tror jeg det var, fik min kollega her i Danmark et godt tilbud på en fast stilling. Han synes det var lidt for besværligt at være selvstændig. Jeg overtog så hans del, og han fortsatte i den nye virksomhed. Jeg fik en ny kollega ind, som bare var ansat. I ’98 fik jeg så et tilbud, som JEG ikke kunne afslå, inden for ØK. Ham jeg havde som medarbejder, overtog så den virksomhed der var tilbage. Jeg var ved ØK et par år, og så fik jeg tilbudt et job i Hedehusene. Og det firma arbejdede jeg for indtil min pension i 2008.\nJeg har en lille historie fra mit arbejdsliv. Jeg fik en opgave om at skulle vurdere skovene i Britisk Guyana, altså ovre i Sydamerika … om der var mulighed for at få nogle bestemte træsorter ud. Jeg brugte tre uger på det med at komme rundt. Og infrastrukturen derovre er hvert fald ikke noget at råbe hurra for! Så det var med lokalbusser og små biler og hvad ved jeg. Så en aften sad jeg på hotellet, og havde egentlig regnet med at skulle have fri dagen efter, fordi det var søndag. Jeg havde været afsted så meget, så jeg ville gerne lige have en fridag. Så ringede de op fra receptionen, at der stod en herre nede i receptionen, og han ville gerne tale med mig. ”Nåh, ja, jamen det var jo fint nok”. Så jeg gik ned. Det viste sig, at det var en ude fra en af de yderstliggende landsbyer, der havde hørt om det her. Han var blevet sendt ind af høvdingen for – hvordan de har hørt det, det aner jeg ikke, men de havde i hvert fald hørt om det – og de ville gerne have at jeg skulle komme ud at se på deres træmuligheder derude. Der er en flod mellem Surinam og Britisk Guyana, det er grænsen mellem de to lande. Han sagde det var derude af og jeg sagde ”jamen hvordan kommer vi derud?”. ”Høvdingen havde arrangeret en vandflyver”, så vi kunne lande på floden. Han ville meget gerne afsted. Næste morgen, tidligt, tager vi ud til den lokale lufthavn. Piloten spurgte, hvor vi skulle hen, og så viste han ham et kort – han anede ikke, hvor de var på kortet! Og jeg vidste det slet ikke! Så blev vi enige om, at flyve ud til den her flod, og så flyve op ad floden.\nPå et tidspunkt måtte han så finde noget, han kunne genkende, ham der var med, og det gjorde vi så. På et tidspunkt ”nej, det var ikke dernede …” … så fløj vi videre. Og så lige pludselig sagde han ”det var der! Det var der!”. Og der lå så en landsby dernede med huse, eller hytter, og forskellige andre ting. Piloten, han gik så rundt og landede på floden. Så siger jeg til ham, der var med ”jamen hvor er jeres båd henne?”. Ham i flyveren, han ville jo gå ind, og have lagt sig til inde ved kajen – men der var ikke nogen kaj af nogen art!\nSå kom der én roende ud i sådan en meget lille tomandskano nærmest, og så siger jeg til piloten, at ”du skal altså blive her, og jeg lader mine ting ligge i flyet”. Jeg skal så ned i den kano – og jeg kan se, umiddelbart, men jeg tror ikke der er noget at komme efter, men alligevel! Jeg skyldte jo de her mennesker jeg skulle ind og … og jeg hoppede ned i kanoen og blev roet ind til kanten, og der var en stige ned i vandet. Hele landsbyen stod oppe på kanten og kiggede. Og jeg havde solbriller på. Så stod der en, som tydeligt var høvding. Ikke du ved, i lændeklæder eller noget, men de havde bare tøj på som alle mulige andre. Men det var helt klart, at det var altså bossen, der stod der. Jeg kravlede op af den her stige, og han rakte hånden ned for at sige goddag til mig. Halvvejs oppe af stigen, brast stigen! Jeg var lige ved at ryge i vandet! Ikke at der var sket noget ved det, men altså … der var en hel masse hænder der kom og rev mig op på kanten. Og jeg tabte mine solbriller – men det er så hvad det er.\nJeg blev så inviteret hen i deres lille rådhus, som var max på størrelse med det her [mødelokale på Dokk1]. Det var sådan en bjælkehytte. Der var byrådet samlet, og de ville altså meget gerne have at jeg skulle op at se på deres træer og alt det der. Det ville jeg også meget gerne. Da vi sad der, kunne jeg lige pludselig høre, at flyveren startede. Jeg havde jo en aftale med at han skulle blive derude og vente til jeg kom tilbage igen. Så fløj han! Nåh … De folk her, de havde en gammel traktor, som jeg kom op at stå bagpå, og så blev jeg kørt ud i skoven, og vi kiggede på de her træer. Jeg måtte jo selvfølgelig kigge ordentlig på det nu jeg var derude, det var jo ikke et område jeg havde været i før. Men det var ret klart, ret hurtigt, at ja de havde stammer, men det var ikke noget der kunne kommercielt bruges andet end til den lokale industri. Og det snakkede vi om. Det viste sig så, at høvdingen, han talte et PERFEKT engelsk. Han havde en doktorgrad fra Oxford University. Han følte, at det var hans opgave, da hans far døde, at han skulle komme tilbage og være høvding for den her meget lille landsby. Vi havde det fint sammen. Nåh … Jeg var ude og se, og jeg måtte forklare, at det kunne altså ikke blive til noget. Der var ingen flyver kommet tilbage! Og det var sådan ved lige at blive mørkt. Jeg siger så ”har i ikke et hospital, eller et infirmeri eller et eller andet? Eller en radio?”. Jo men det havde de nede på det infirmeri. Nåh.\nJeg kom ned, og der var en engelsk læge dernede – eller hvert fald en, der lignede en englænder. Så sagde jeg ”Hvad med radioen?” – ”Jamen den er lige her,” og han gik og rodede i radioen – den virkede ikke. Så siger han ”Det er vores nødradio!”, så siger jeg ”jamen den virker jo ikke” – ”nej, men vi har jo aldrig nogen nødstilfælde!”. Så var han ved at rede op på en båre, jeg kunne ligge og sove på. Og så kom flyveren tilbage igen, og landede ude på floden – så blev det annulleret, og jeg kom tilbage ombord på den her vandflyver. Men der var ingen kommunikationsmidler derude overhovedet. Så det var virkelig en sjov oplevelse, det glemmer jeg aldrig.\nHVORDAN MED AARHUS\nHVIS VI KAN SNAKKE OM DIT FORHOLD TIL AARHUS, HVAD SER DU SÅ SOM EN STOR FORSKEL MELLEM BYEN SOM DEN VAR I DIN BARNDOM OG TIL I DAG?\nHele renoveringen af den gamle boligmasse i Aarhus. I Paulsgade, hvor vi havde en 2½-værelses lejlighed med kakkelovn og køkken, hvor vi skulle stå og vaske i køkkenvasken, og toilet på bagtrappen og ingen bad. Den er jo ændret til en forholdsvis moderne lejlighed i dag. Jeg så den faktisk for nogle år siden i avisen, hvor der stod ”I selveste Sct. Pauls Gade”. Jeg må jo nok sige, at da jeg boede der, der var det nok mere det, man ville kalde et arbejderkvarter. Ikke at det havde nogen indvirken på mig personligt, men det ville man nok kalde det dengang. Men hele Frederiksbjerg har jo ændret sig enormt. Den lejlighed vi havde i Fåborggade, da vi blev gift, den er også ændret på samme måde.\nPlus, der er jo kommet utrolig meget nyt til. Aarhus er jo udvidet.\nJeg nævnte, at mine forældre havde købt to grunde ude i Skåde, det var ikke andet end sådan noget have, ude i Skåde bakker. I dag er det jo fuldstændig overbygget med store villaer og alt mulig andet. Så jo, der er sket kæmpe ændringer.\nMin far havde en onkel, som havde et sommerhus ude på Fedet, som det hed, ude i Risskov. Og det er jo også virkelig blevet til sådan noget virkelig højklasse og højdyrt.\nDER ER I AL FALD IKKE SÅ MANGE SOMMERHUSE DERUDE MERE!\nNej, det er der ikke! Der er NOGEN, men ikke så mange. Så skal man lidt længere ud, til Skæring.\nDer er også det, at der specielt i de senere år, er en helt anden dynamik i Aarhus. Jeg kan ikke sætte et årstal på … Men dengang havnen skulle laves om, der kom så finanskrisen og ødelagde noget af det. Det har jo virkelig fået skub på igen – og det er jo ikke kun på havnen, det er alle mulige steder. At man brokker sig over infrastrukturen, det er noget andet. Det gør nu ikke os så meget i dag, hvor vi er pensionister. Men jeg kan godt se, når folk skal på arbejde og hænger i kø, at så er det noget af en pestilens. Vi havde jo heller ikke motorveje dengang. Når vi kørte til Horsens, så var det ned over Hovedgård og den gamle landevej – som i øvrigt stadig eksisterer. Så der er sket rigtig meget.\nUniversitetet har jo også taget nogle kæmpe skridt. Og Handelshøjskolen deroppe, hvor jeg gik i mine yngre dage i øvrigt, der gik jeg til noget sprogundervisning. Jeg var også i gang med en HD [Handelshøjskolens Diplomprøve], men det opgav jeg så, fordi jeg skulle ud at rejse.\nMen jo, der er sket meget, og jeg synes at Aarhus er en meget positiv by. Det er dejligt med alle de unge mennesker der er her, og hele det miljø der er lukket op nede omkring centrum, det synes jeg også er et kæmpe skridt i den rigtige retning. Det er dejligt når man er nede en fredag aften, og der er unge mennesker over det hele – der er gang i den. Min kone og jeg vandt en whisky-smagning nede på Tir Na Nóg, en pub, og der var vi nede og skulle have de her forskellige whiskys. Og der kom nogle unge mennesker, de var færdige ude i Djurs Sommerland, og de var nede for at fejre et eller andet. Der var ikke meget plads, så de satte sig ved os. Og de var friske og vi snakkede med dem, og de synes at ”det’ altså godt nok friskt, sådan nogle gamle mennesker, der går i byen!”.\nMen Aarhus … Vi flytter ikke fra Aarhus. Hvis vi ville, kunne vi selvfølgelig godt bo i sommerhuset, men det tiltaler os ikke om vinteren. Vi har et sommerhus vi bor i om sommeren, og så har vi en lejlighed nu, hvor vi kan lukke døren og tage i sommerhus. Vi har mange vinteraktiviteter herinde. Nu er jeg begyndt at sejle, og hele miljøet nede omkring Marselisborg Havn er også fantastisk dejligt.\nHAR DU SEJLBÅD?\nNej, jeg har ikke en sejlbåd. Jeg sejler bare på alle mulige andres både! Vi ror begge to i kajak, men det er så mere ovre i sommerhusområdet. Så går vi til korsang her i Aarhus, inde i byen, går i Dansk Vandrelaug, vi går til fitness og gymnastik, og spiller badminton og så videre … så det skal foretages herinde.\nSÅ I FÅR DET BEDSTE UD AF PENSIONISTTILVÆRELSEN?\nVi prøver! Nu er der jo også alle de der tilbud omkring aftenskoler – nu FOF, jeg går til madlavning ved FOF, jeg går til musikforståelse, og min kone, hun går til kunstforståelse og maler en hel del – hun har gået på akademi og malet. Men Aarhus, det er en dejlig by, det er det virkelig. Vi vil gerne besøge København, vi har også gode venner der bor der, men vi vil også gerne tilbage igen! Det er godt at besøge, men vi vil ikke bo der!


man maj 09, 2022 10:06 am\nEmne: Låst ipads og iphone\nRe: Låst ipads og iphone\nHavde ellers læst at appel godt kunne låse dem op havde købt dem på auktion. Og læste på et andet forum de godt kunne men skal jeg forstå at de ikke gør det? Der bliver skrevet rigtig meget rundt omkring. Sagen er den, at HVIS Apple skal hjælpe med at oplåse dem, så skal de have en masse oplysninge...\nman maj 09, 2022 10:00 am\nEmne: Feed på iPhone?\nRe: Feed på iPhone?\nHvis du mener en Widget som kan kører på hjemme skærmen, så skal du finde en specifik nyheds app, der tillader at du selv vælger hvilke kategorier du ønsker nyheder fra. Som standard er der kun en Widget fra Apples egen News app, den kan dog ikke konfigureres. Du må en tur i App Store. Hvad hed den ...\nman maj 09, 2022 9:54 am\nEmne: Jailbreak og Mit Id\nRe: Jailbreak og Mit Id\nDer kan meget nemt være noget "jailbreak detection" indbygget i MitID appen - kunne ikke forestille mig andet. Der findes dog jailbreak tweaks der kan omgå det, nu ved jeg ikke hvilken iPhone du har, og hvilken iOS version du er på, men evt. se den her video, og arbejd videre ud fra den: https://www...\nsøn jan 23, 2022 1:39 pm\nForum: App Store og Apps\nEmne: App til at arrangere apps\nRe: App til at arrangere apps\nDet kunne man jo i gamle dage i iTunes. Er ikke helt sikker, men iMazing kunne godt være et program som kunne det. Du kan prøve det gratis, så der er intet tabt, hvis den funktion du efterspørger ikke findes. Men der ud over så søg efter de der “iPhone manage” programmer, der findes en del, og noget...\nman jan 03, 2022 5:22 am\nBeklager det sene svar, du har nok fundet en løsning nu. Men jeg gav vidst en 4-500 som jeg husker det, og kan kun anbefale at kigge efter en god router. Jeg er ikke ekspert på området, men har en fornemmelse af, at de routere som teleselskaberne giver med sammen med deres abonnementer er fra neders...\nman jan 03, 2022 5:03 am\nEmne: hvad er du mest til??\nRe: hvad er du mest til??\nJeg har haft iPhone siden 2008, og er så meget inde i deres øko system at et skift er en smule besværligt, det har jeg måtte sande. Jeg har prøvet flere gange at skifte over til Android. Det har hovedsageligt været Samsungs topmodeller. Har også haft en enkelt Nexus, og en enkelt Sony, og jeg kan eg...\nman jan 03, 2022 4:46 am\nEmne: Provider uden "fair-use" klausul indenfor EU\nRe: Provider uden "fair-use" klausul indenfor EU\nDet er godt nok ikke det samme, men jeg ved Eesy ikke har nogen fair-use grænse på fri data, så du kan jo evt. hører dem om det også er tilfældet med udenlands ophold.


CDJetteDC's LCHF: LCHF hotdogbrød | lowcarb pølsebrød\nIgår bemærkede jeg, at Madbanditten havde lavet hotdogs med hjemmelavede pølsebrød og hjemmerørt remoulade. Det inspirerede mig til at bage et hold pølsebrød af mine egne, og jeg synes, de blev ret så vellykkede.\nHotdogbrødene er uden frø og kerner og antager alligevel en smag, der minder lidt om grove pølsebrød, som var de bagt med lidt grahamsmel. Det er de ikke - de er "all lowcarb", og opskriften får du herunder.\n,JetteDCs LCHF pølsebrød (6 stk.):\nDer gøres opmærksom på, at opskriften indeholder reklame i form af affiliatelinks.\n50 gr. affedtet mandelmel (vælg evt. mandelmel fra Bodylab med 500 gr. i posen)\n30 gr. HUSK (eller Psyllium loppefrøskaller fra Bodylab - eller FiberHUSK)\n25 gr. Pofiber\nGodt og vel en 1/2 tsk. Himalayasalt eller havsalt\n1 spsk. hvidvins- eller æblecidereddike\n125 gr. flødeost (evt. Pikantost for mere smag)\nVand koges op med flødeost. Eddiken tilsættes, når flødeosten er opløst.\nHæld den kogende væske over melblandingen i skålen og pisk straks sammen med håndmikser. Vent ikke men pisk umiddelbart herefter det første æg i dejen og fortsæt med æggene, til du har pisket dem alle i dejen, ét efter ét.\nMed let fugtede hænder formes 6 hotdog-/pølsebrød, der f.eks. stilles på pizzamåtten fra Lékué (hvis du vil spare bagepapir og evt. undgå flourstoffer i maden) eller på en bagepapirsbeklædt bageplade.\nBrødene skal bages i den forvarmere ovn i knap en halv time Servér dem straks til byg-selv-hotter-aften. Du kan naturligvis også bage dem dagen i forvejen og riste dem, når de skal bruges. Det er, hvad jeg har gjort her.\nServer hjemmerørt remoulade og gerne hjemmelavet ketchup til. Det er ikke så ofte, at jeg får lavet ketchup, og den sukkerreducerede fra Lidl er i min optik et nogenlunde acceptabelt valg, og det er også den, der er serveret til disse hotdogs.\nBrødene kan naturligvis også formes som ialt 3 lange flûtes og bruges som landgangsbrød. Mulighederne er mange, og her viser jeg min frokost, hvor jeg bare MÅTTE prøvesmage min hjemmerørte remoulade. Den er altså go'!\n(Oprindeligt indlæg udgivet den 27. juni 2016)\nIndsendt af Jette Daugaard Christensen kl. 21.58.00\nEtiketter: brød, brøderstatning, flødeost, frokost, hotdog, HUSK frøskaller, hvidvinseddike, mandelmel, Middagsretter, pofiber, pølser, remoulade, sesammel, æblecidereddike, Æg


Digteren som Danmark ikke ville have – Af Klaus Rothstein\nPosted bykro\t 14.7.2012 Leave a comment on Digteren som Danmark ikke ville have\nMaria Wine. Fra dansk børnehjemsbarn til svensk modernistisk digter. I denne uge ville hun være blevet 100 år.\nI søndags den 8. juli var det 100 år siden, at digteren Maria Wine kom til verden. Hun blev født og voksede op i Danmark, men hun blev forfatter i Sverige og skrev på svensk – og mens hendes nye hjemland tog hende til sig, blev hun ignoreret af sit gamle moderland. I Sverige regnes Maria Wine blandt de store modernister, i Danmark er hendes digte end ikke oversat, kun overset.\nMaria Wine, som døde i 2003, blev døbt Karla Petersen. Da hun var fire år blev hun sendt på børnehjemmet Frederik VII’s stiftelse i Jægerspris, og senere blev hun sat i pleje hos en familie på Amagerbrogade. Opvækstårene var ulykkelige, hvilket hun skildrede i erindringsbogen Man har skjutit ett lejon i 1951 (skrevet på svensk og oversat til dansk, som den eneste af hendes bøger, som Man har skudt en løve). Som ung skiftede hun fornavn til Maria, inspireret af sit mellemnavn Marie, og efternavn til Wine, der var hendes mors pigenavn.\nI 1936 mødte Maria Wine en mand i toget på vej mod Rørvig. Denne mand var den svenske digter Artur Lundkvist, der skulle på badehotel for at arbejde på sin oversættelse af D.H. Lawrences Når kvinder elsker. Den erfarne digter, der senere blev et betydningsfuldt medlem af Det Svenske Akademi, og den unge kvinde forelskede sig og blev gift senere samme år. Tilskyndet af Artur Lundkvist begyndte Maria Wine at skrive digte, men da hun blev afvist af Gyldendal, vendte hun selv Danmark ryggen. I stedet begyndte hun at skrive på svensk, og i de kommende år blev hun en del af det modernistiske parnas i Stockholm.\nMaria Wine skrev en lang række digtsamlinger og prosalyriske bøger, der i høj grad kredser om den kærlighed og erotik, som hun og Artur delte med hinanden – og med andre. De gjorde ingen krav på hinanden, når de var adskilt af rejser, men udlevede idealet om fri kærlighed. I det så vidt vides eneste interview hun har givet til en dansk avis (Berlingske Tidende), sagde Maria Wine et par år inden sin død: “Vi fortalte alt, og vi løj aldrig for hinanden. Hvis han havde værte væk længe, så var jeg sammen med andre mænd. Der er mange, der ikke tør sige den slags. Det er umuligt at være trofast, og der er mange der er utro – bare uden at fortælle det.”\nDet private og litterære parløb mellem Artur Lundkvist og Maria Wine er for svenskerne, hvad ægteskabet mellem Richard Burton og Elizabeth Taylor er for amerikanerne. Man kan komme tæt på ægteparret en lille times kørsel fra Helsingborg, hvor Arturs fødested, Hagstad i Perstorp, er indrettet som museum og mindestue for parret. Man kan også møde Lundkvist og Wine i romanen Maria og Artur (dansk udgave 2006), som Lundkvist-forskeren Jan Arnald har skrevet – ja, det er ham, der kalder sig Arne Dahl, når han skriver kriminalromaner. Og så kan man læse Maria Wines digte, der er samlet i antologi, naturligvis på svensk. Stort navn i Sverige forblev hun digteren Danmark ikke ville have, og dansk er hendes lyrik aldrig oversat til.\nPosted bykro 14.7.2012 Posted inBoganmeldelser, Diverse artikler


Nyhedsblog – eksempler fra S&P’s nuværende artikelproduktion. | Stenstrup-PR\nNyhedsblog – eksempler fra S&P’s nuværende artikelproduktion.\naf Mads Stenstrup | 29. mar 2009 | Nyheder | 0 Kommentarer\nS&P-artikel bragt i Fagbladet TIB, marts 09\nNår finanskrisen kradser\nScandi Byg i Løgstør er en af de mange virksomheder i byggebranchen, der er presset af finanskrisen og afskediger medarbejdere for at imødegå de halv- og heltomme ordre-bøger. Vi har loddet stemningen på virksomheden, der bestræber sig på at gennemføre reduktionen efter bogen og i samarbejde med tillidsfolk og TIB\n”Rum for Livet” står der skrevet så optimistisk under Scandi Bygs logo foran administrationsbygningen i Løgstør. Godt modulbyggeri – også den nordjyske virksomheds eget domicil – er af en kvalitet, der holder livslangt, forstår man.\nDet gør en ansættelse på byggevirksomheden desværre ikke nødvendigvis, erfarer medarbejderne i disse måneder, helt parallelt med de oplevelser man gør sig i tilsvarende virksomheder i byggeriet. Tunge finanskriseskyer fra vest stormer i disse måneder ind over bl.a. byggebranchen, og ledelse og tillidsmand på Scandi Byg har de seneste måneder haft travlt med det ubehagelige job at skære ned, idet specielt ledelsen forsøger at holde eget og medarbejdernes mod oppe med den begrundede melding om, at der er lys forud på både kort og lang sigt.\nEfter et rekordår\nVi befinder os i det vestlige Himmerland, i Limfjordsbyen, som resten af Danmark oftest hører om, når vestenvinden og den forhøjede vandstand indimellem truer med at oversvømme lavtplacerede huse og kældre. Scandi Byg er meget fornuftigt placeret en smule højere i terrænet med sine montagehaller. Virksomheden hører derfor næppe til de første danske byggevirksomheder, der skylles totalt over ende – heller ikke økonomisk.\nMen alligevel. Finanskrisen, der har sat meget byggeri i stå, er man også nødt til at tage alvorligt i den MT Højgaard-ejede virksomhed. Trods et 2008 med et endnu ikke offentliggjort rekordoverskud af en omsætning på godt over 200 mio. kr. var der indtil få uger før jul absolut ingen ordrer i bogen for 2009. Alle licitationsrunder var på det seneste underbudt, og besparelsesrunderne var allerede varslet.\nHalv- og heltomme ordrebøger\nTillidsmand for bl.a. tømrere, snedkere, smede, elektrikere og malere, Ejnar Clemmesen, fortæller, at han første gang blev kaldt til møde om problemerne allerede den 15. oktober i virksomhedens samarbejdsgruppe. Situationen så ikke god ud, blev det forklaret. En hel del gode medarbejdere måtte afskediges ud over den tilpasning ved naturlig afgang, man længe havde været i gang med.\nMassefyringer, d.v.s. når der er tale om mere end 10 pct. af medarbejderstaben, kræver en varslingstid på minimum 30 hverdage plus eventuelle personlige opsigelsesvarsler derudover. Så virksomheden mente, at den måtte i gang.\n”Hvad med efteruddannelse, var noget af det første, som jeg spurgte om. Og SIFU-princippet (sidst ind – først ud) gjaldt ikke, fik jeg også undersøgt”, fortæller Ejnar Clemmesen. Han regner med at cirka halvdelen af de kolleger på virksomheden, der kan være medlem af TIB, også er det. En del flere er kommet til netop de seneste måneder.\nPå den anden side af bordet forsøger ledelsen at fastholde den optimistiske tone:\n”Vi har på Scandi Byg oplevet konstant fremgang de sidste 12 år. Vi står i dag med et unikt produktionssystem der vinder mere og mere frem. Lige nu må vi tilpasse os et svært marked, men jeg er også overbevist om, at Scandi Byg om nogen er rustet til fremtiden og ny fremgang, når denne situation er overstået,” pointerer direktør Jesper Hoffmann.\nScandi Byg har specialiseret sig i præfabrikeret modulbyggeri blandt meget andet til børneinstitutioner, men også eksempelvis virksomhedsdomiciler og boligkomplekser. En stor del af arbejdet foregår i modsætning til konkurrenternes produktion indendørs, inde i hallerne i Løgstør, hvor moduler med opholdsrum, køkkener og badeværelser m.m. opbygges. Først herefter foregår den sidste opstilling og forankring på fundamenterne udendørs. Meget økonomisk, uden risiko for store overraskelser undervejs.\nIgennem med spareforslag\nEjnar Clemmesen har selv været ansat i 15 år i virksomheden, de sidste ni år som tillidsmand for en broget flok forskelligt uddannede håndværkere. ”Fordi andre ikke ville,” som han siger. Han har været med under hele opturen fra man i 1994 havde 40 ansatte til i sommer, da man på et tidspunkt nåede over 140 ansatte i produktionen. Plus funktionærerne:\n”Nogle dage efter første møde vendte vi tilbage med en række spareforslag til ledelsen, der skulle begrænse antallet af fyringer. Vi foreslog og kom igennem med udlejning af medarbejdere til andre virksomheder, flere blev også overført til den sidste udendørs montering i stedet for de indlejede håndværkere, vi normalt benyttede os af, de sidste fem-seks hyrede tyske medarbejdere blev sendt hjem, og vi foreslog f.eks. også en igangsættelse af en tiltrængt renovering af kursuslokaler med egne medarbejdere og en tilsvarende opsætning af et varmeanlæg. Alt sammen for at minimere antal af afskedigelser, mens vi venter på bedre tider,” fortæller Ejnar Clemmesen. Han glæder sig trods alt over at det meste kom igennem og antallet af opsigelser trods alt kunne begrænses til den gang 38.\n”Ledelsen har vist sig meget forstående. Kun kunne vi ikke komme igennem med forslaget om fordeling af arbejdet. Det passede ikke ind i produktionsplanen, ” fortæller Ejnar Clemmesen under en rundvisning på virksomheden, hvor medarbejderne indendørs og til lyden af dansk top-sange over højtaleranlægget kan løse deres opgaver i ly for vejr, vind og i en behagelig arbejdstemperatur.\nTo gange 16 medarbejdere har desuden været på ugekurser i kvalitetsbevidsthed og ”lean,” kunsten at forenkle og effektivisere produktionsprocesser og forretningsgange efter en metode, som f.eks. Toyota-fabrikkerne også benytter.\nSamfundet efterlyser uddannelse\nRené Rosenkrans, faglig medarbejder, hos TIB Nordjylland er også med på rundvisningen. Han synes, at tillidsmanden har gjort det godt – den svære opgave taget i betragtning, og stort set alt tænkeligt muligt:\n”Kun, Ejnar, kunne jeg godt tænke mig, at I, evt. med hjælp fra TIB, fik ledelsen til også at kigge lidt mere på og imødekomme individuelle kursusønsker,” siger Rosenkrans til tillidsmanden og fortsætter:\n”Det er i det hele taget rigtigt fornuftigt at se på uddannelsesdelen. Samfundet efterlyser uddannelse, og netop vores medlemmer har ofte lav uddannelse og har ind i mellem brug for f.eks. læse/stave kurser for at komme videre. Og den slags uddannelse er også en fordel for virksomheden, da den er med til at højne niveauet hos den tilbageværende medarbejderstab, for en stor del betalt af staten,” forklarer han.\n”Du må endelig ringe, vi vil gerne være mere synlige på arbejdspladsen,” siger TIB Nordjyllands faglige medarbejder til tillidsmanden.\nLidt lysere udsigter\nRundt i produktionen har medarbejderne småtravlt med den produktion, der trods alt er i gang. Bl.a. bliver der i afdelingen for store skurvogne (kaldet S.B Modul) produceret til lager.\nGennemgående er folkene afklaret med den pressede situation, som de allerseneste døgn, lige før fagbladets besøg, heldigvis er blevet forbedret. 17 af de 38 afskedigelser blev trukket tilbage dagen før og en del har derfor kunnet ånde lettet op:\n”Jamen, når der ikke er mere arbejde med… Vi har godt kunnet mærke, at ledelsen helst ikke vil af med os,” som en siger om situationen og den ro, der alligevel er.\nVi møder igen direktøren Jesper Hoffmann, nu i en af monteringshallerne. Han ser ærlig talt en anelse brugt ud i neonlyset. Han får sig en snak med TIB-medarbejderen, der blandt andet foreslår, at også virksomhedsledelsen selv benytter muligheden for at bruge TIB, som konsulent med de erfaringer, som fagforeningen har fra lignende situationer. Det vil Hoffmann tænke over, idet de truende skyer – som direktøren selv konstaterer – på ingen måde er drevet over, selv om spritnye ordre har givet et pusterum.\nS&P-pressemeddelelse udsendt for Epoka, 16. feb. 09\nFINANSKRISE OG KLIMATOPMØDE SKAL ÅBNE DANSKE FIRMAERS ØJNE FOR BRUGT-IT\nDen store nordjyske IT-virksomhed Epoka Group A/S vil koncentrere sig mere om det danske marked og deltager derfor for første gang på ICT-messen, hvor økonomi og miljø i år er i fokus – der er op til 60 pct. at spare\nNyt IT-hardware hvert tredje-fjerde år er en af den slags anlægsudgifter, som danske virksomheder under de seneste mange års økonomiske optur ikke har sat mange spørgsmålstegn ved.\nDet automatiske greb ned i kassebeholdningen er et af de dogmer, som den store nordjyske IT-virksomhed Epoka Group A/S i Pandrup vil ændre på. Et andet er forestillingen om, at udskiftningen af brugt IT til nyt også pr. definition skulle være den mest miljøvenlige IT-løsning. Ser man energiforbruget på et stykke hardware over hele dets levetid går 80 pct. faktisk til selve produktionen, mens kun 20 pct. forbruges i driften, mens computeren er tændt.\nVirksomheden har derfor valgt for første gang at deltage – og deltage stort – i den dagsordensættende ICT-messe, den 25.-26. februar, i Bella Centeret i København, hvor netop økonomi og miljø i år er sat i fokus:\n“Med finanskrisen og den stadig større fokus på miljø mener vi, at tiden er rigtig til at gøre opmærksom på, at vores internationalt gennemprøvede løsning med professionel opdatering af eksisterende hardware, i de fleste tilfælde er både økonomisk og miljømæssigt mere forsvarlig for virksomheder med fokus på bundlinien,” forklarer Epokas direktør Hans-Henrik Stenild.\nBilligere – med garanti\nHan understreger, at Epoka sælger og installerer hardwareløsninger i eksisterende anlæg med præcis de samme garantier som producenterne af helt nyt dyrt isenkram udsteder.\n“Der er op til 60 pct., nogle gange mere at spare, i forhold til nypriser på f.eks. netværksløsninger,” understreger Hans-Henrik Stenild.\nEpoka har ikke tidligere fokuseret meget på det danske marked men i stedet i 18 år levet og udviklet sig stabilt ved at handle brugt-IT-hardware primært i udlandet. Virksomheden har i dag ca. 50 ansatte i hovedsædet i Pandrup og et tilsvarende antal på salgskontorer i Paris, Moskva, Dubai, Rio, Beijing og Bangkok.\nMen finanskrise og voksende miljøbevidsthed op til FN’s klimatopmøde i København i år har givet Epoka tro på, at også danske virksomheders økonomiansvarlige er til at få i tale.\n“Det er jo netop ikke uforeneligt både at leve op til kravene om økonomiske besparelser også på IT-området og tanken om grøn IT og bæredygtighed,” fortsætter Hans-Henrik Stenild og påpeger, at fokusering alene på strømforbrug er for ensidigt, når der skal tænkes ægte grønt.\nCO2 ikke eneste miljøfaktor\nHver gang et ældre IT-anlæg får lov at arbejde videre spares f.eks. store mængder svært nedbrydelige tungmetaller, som ellers var blevet hældt på lossepladsen sammen med det i øvrigt funktionsdygtige IT.\n“Life cycle-management må tænkes ind i virksomhedens samlede IT-løsning. Miljøhensyn handler ikke om CO2 og energiforbrug ved driften alene,” påpeger Hans-Henrik Stenild.\nNetop denne tankegang finder man hos Epoka Group A/S. Virksomheden har specialiseret sig i opkøb, refurbishment (klargøring og konfigurering) og gensalg af high-performance, brugt IT-hardware.\nGennem sit verdensomspændende netværk opkøber Epoka servere, storage-systemer og netværksudstyr, der hos virksomhedens erfarne ingeniører og mekanikere med speciale i hver enkelt producents produkt, klargøres og gennemgås hjemme i Pandrup. Så reservedelsservicerede, nyrengjorte og nypakkede, fremstår produkterne, at de kan sælges igen med den sædvanlige typiske to års leverandørgaranti.\nS&P-pressemeddelelse udsendt for NECAS den 5 feb. 09\nTrods finanskrisen: Internationalt orienteret elektronik-virksomhed udvider og bygger ny fabrik i Støvring\nMens mange virksomheder i branchen er flygtet til lavtlønsområderne østpå, har Nibe Elektronik Center opnået succes ved at blive og specialisere sig i produktion af mindre, men avancerede underleverandørordrer til produkter, der sælges verden over – i hjemkommunen Rebild glæder borgmesteren sig\nDen endelige beslutning er faktisk truffet her midt under finanskrisen. Elektronikvirksomheden Nibe Elektronik Center A/S, der skifter navn til NECAS A/S, har brug for mere plads og etablerer sig derfor i en helt ny fabrik, som er under opførelse. Den positive udvikling er dermed fortsat i en virksomhed, der har valgt og har haft succes med at gå mod strømmen og nu høster frugten af at tænke visionært og alternativt i en branche, hvor meget aktivitet ellers gennem årene er blevet flyttet til lavtlønsområderne i Østeuropa, Fjernøsten og særligt Kina.\nMen ikke på NECAS, hvor man ikke bare har opretholdt beskæftigelsen, man har udvidet den i takt med stabile stigninger i omsætning og overskud år for år, trods store investeringer i produktionsfaciliteter. Eller måske netop derfor.\n“Der er behov for, at nogen bevarer troen på fremtiden. Og her på NECAS har vi god grund til det,” forklarer en fremadskuende adm. direktør Ib Gosmer. Han glæder sig også over, at NECAS-ejeren, Hans Jørgen Jensen, Pandrup A/S, har godkendt at lægge også den nye produktionsadresse i Støvring-området i Rebild Kommune, ligesom den hidtidige, der har tjent virksomheden godt i 21 år. Den nye adresse er Juelstrupparken 9, nær motorvejen.\n“Vi bliver her af hensyn til medarbejderne, og fordi vi er tilfredse med at være her, oplever et godt samarbejde med Rebild Kommune og desuden har haft relativt nemt ved at tiltrække kvalificeret arbejdskraft hertil. Man kan godt være lokal i et globaliseret verden,” mener Ib Gosmer.\nGlad borgmester og erhvervschef\nLigeså tilfreds NECAS er for sin lokale forankring, ligeså glad er man lokalt for NECAS.\n“NECAS’ beslutning er et dejligt positivt signal at få i en lidt svær tid. Et signal, som vi håber, kan være en inspiration for andre virksomheder,” siger erhvervschef i Rebild Kommune, Mogens Grøn. Han suppleres af kommunens erhvervsinteresserede borgmester Anny Winther:\n“NECAS beslutning om ikke alene at blive men ligefrem bygge nyt og udvide i vores kommune opfatter jeg som en strategisk rigtig beslutning, som jeg kun kan være tilfreds med. Jeg opfatter beslutningen som en bekræftelse af kommunens målrettede arbejde på at fremstå erhvervsvenlig,” fastslår borgmesteren.\nTil kunder i hele verden\nSom underleverandør fremstiller NECAS vigtige, højteknologiske produkter, f.eks. til dels håndproducerede printplader med op til et par tusinde komponenter, nogle så små som sandkorn.\nOg skønt NECAS-navnet ikke står nævnt mange steder, er der f.eks. avanceret NECAS-elektronik i de pakkemaskiner, der tæller de præcise antal meget forskellige klodser, der er i de legetøjs-pakninger, der er så populære hos alverdens børn. Der er også avanceret NECAS elektronik i landingslysinstallationerne i mange lufthavne, eller i højdemåleren som faldskærmsudspringeren benytter, og i de metaldetektorer som slagterierne bruger for at sikre, at efterladte injektionssprøjter ikke ender i det kød, vi spiser. Der er også avanceret og vejrbeskyttet NECAS-elektronik i de entreprenørmaskiner, der i disse år anlægger veje og gader i lavtlønsområderne i Kina – for avanceret til, at kunderne vil lade kineserne selv producere det.\nNECAS er i øvrigt medlem af GripenDKteam, det svenske kampflyprojekt, der kandiderer til multimilliardordren som fremtidens kampfly i flyvevåbnet.\nBåde global og lokal\nNibe Elektronik Center A/S har samtidig valgt at lancere sit nye kortere, mere mundrette navn, NECAS, officielt. En sammenskrivning af det hidtidige navn og samtidig en forkortelse, man i virkeligheden hele tiden har brugt for eksempel som adresse på virksomhedens website.\n“Vi er stadig stolte af vores lokale forankring, men det lange navn må dog heller ikke blive en direkte hæmsko, fordi vores kunder har svært ved at håndtere det globalt. Med det nye navn forsøger vi på en gang at placere os i en global verden og fortsat signalere forankringen i det lokale,” siger direktør Ib Gosmer. Virksomheden blev oprindeligt stiftet i Nibe i 1982 men flyttede i 1988 de 20 km sydøstpå til Støvring.\nSparring med kunden\nDet er kunderne, altså de velkendte producenter af højteknologi, der kommer til NECAS med specifikationer på det stykke elektronik, man ønsker produceret og indarbejdet.\n“Det, vi bl.a. kan, er at gennemføre den nødvendige sparring med kunden, så elektronikprototypen produktionsmodnes og kommer til at passe fysisk bedst muligt ind i det samlede produkt. Vi kan håndtere relativt små besværlige specialordrer,” forklarer Ib Gosmer.\nUdover en stadig større ordretilgang har NECAS også behov for at få plads til stadig flere laboratorielignende rentmiljø-områder, hvor monteringen af de allermindste komponenter kan foregå med de finjusterede robotter.\nNECAS er samtidig blevet stadig mere lagerførende ud i bl.a. kabinetter og chassis’er. Kunderne foretrækker stadigt oftere, at NECAS selv samler en stadig større del af hele varen, efter virksomheden har produceret og sat sit eget stykke elektronik ind. De processer kræver også mere lagerplads. F.eks. samles JAMO’s absolutte flagskib ud i eksklusive gulvhøjtalere også på NECAS, rundt om det avancerede delefilter, som virksomheden har produceret og monteret.\nNECAS har i dag efter endnu en mindre udvidelse af medarbejderstaben omkring nytår ca. 30 ansatte. Den nye fabrik, der åbnes til august, får i første omgang et fabriksareal på ca. 2500 kvadratmeter mod 1500 kvadratmeter i den nuværende. Og så er der afsat plads og forberedt en fase 2-udvidelse, hvis den bliver nødvendig


Ethnographic and Folklore Museum (Sucre, Bolivia) - anmeldelser\nAlle restauranter i Sucre Restauranter i nærheden af Ethnographic and Folklore Museum\nAlle aktiviteter i Sucre Aktiviteter i nærheden af Ethnographic and Folklore Museum\nEthnographic and Folklore Museum anmeldelser, Sucre\nSydamerika Bolivia Chuquisaca Department Sucre Forslag til aktiviteter i Sucre Ethnographic and Folklore Museum\n92 anmeldelser Nr. 12 af 66 aktiviteter i Sucre Specialmuseer, Museer Espana Street 74, Sucre, Bolivia+ Tilføj telefonnummerWebsite\nTak for din vurdering. Anmeldt 9 december 2015 lora010, Paris, Frankrig\nVis også KortSatellit Kortopdateringer er sat på pause. Zoom ind for at se opdaterede oplysninger. Nulstil zoom Opdaterer kortet... Tilbage til kortet Oversigt 4,5 92 anmeldelserFremragende49 %Rigtig god42 %Gennemsnitlig7 %Dårlig1 %Frygtelig1 %PLACERING Espana Street 74, Sucre, Bolivia\nKONTAKT Website Forbedr denne registreringVille denne aktivitet være god til varme dage?Ja Nej Ved ikke Ville denne aktivitet være god til kolde dage?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed egnet til alle aldre?Ja Nej Ved ikke Giver denne seværdighed besøgende et indblik i den lokale kultur?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed et sted, der absolut skal ses?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed en skjult perle eller uden for de typiske turistområder?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed et godt sted til en picnic?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed et godt sted at besøge i forbindelse med en bryllupsrejse?Ja Nej Ved ikke Er denne seværdighed spændende, usædvanlig eller risikabel at besøge?Ja Nej Ved ikke Tak for din hjælp! Del en anden oplevelse, inden du smutter. Lignende aktiviteter i Sucre\n194 anmeldelser 0.9 km\nSkriv en anmeldelseAnmeldelser (92)Medlemsvurdering Fremragende8Rigtig god11Gennemsnitlig3Dårlig0Frygtelig0Type rejsendeFamilierParAleneForretningVennerTidspunkt på året Mar.-majJun.-aug.Sep.-nov.Dec.-feb.Sprog Alle sprog Dansk (22)Engelsk (43)Spansk (19)Flere sprog Sprog Dansk (22)Engelsk (43)Spansk (19)Portugisisk (15)Fransk (9)Italiensk (3)Tysk (2)Russisk (1)Se, hvad de rejsende siger: 11-20 af 22 anmeldelser\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejlora010Paris, Frankrig323Anmeldt 9 december 2015 Dejligt lille museumHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejUpsidownEarthAustralien10270Anmeldt 29 april 2015 Masken samling er interessantMereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejmarcoziegler483104Anmeldt 7 januar 2015 fra mobile enheder God museum for gratisHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejSmixthe Netherlands102Anmeldt 16 december 2014 Mascaras ....Hvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejIgor CSao Paulo, SP93Anmeldt 2 november 2014 Meget god maske samlingHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejAnge PSydney, Australien6123Anmeldt 9 oktober 2014 Stemningsfyldt!MereHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejorifaParis, Frankrig3016Anmeldt 19 september 2014 Bliver nødt til at se i SucreHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejcorgorauukChester, Storbritannien2014Anmeldt 6 august 2014 FantastiskHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejJustin WCanberra, Australia16973Anmeldt 11 december 2013 Dejligt museumHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nDenne anmeldelse er maskinoversat fra engelsk Hvad er det? For at du kan få gode råd fra så mange rejsende som muligt, er denne anmeldelse blevet oversat automatisk til dansk, og den er muligvis ikke en tro gengivelse af originalen. Vi håber, at den er en hjælp, når du planlægger din rejse. Vis maskinoversættelser? JaNejDavidGHooperWestminster116111Anmeldt 19 april 2013 OK, men ikke meget at arbejde medHvordan var denne oversættelse?Tak, fordi du indsendte en redigering. Vi gennemgår dit forslag. Vurder den God OK Dårlig Forbedr oversættelse Tak for din vurdering.\nForrigeNæste123Opdaterer listen... I nærheden Restauranter i nærhedenCondor Cafe581 anmeldelser 0,23 km væk Abis Cafe617 anmeldelser 0,28 km væk Cosmo Cafe260 anmeldelser 0,21 km væk La Taverne464 anmeldelser 0,19 km væk Seværdigheder i nærhedenMuseo del Tesoro181 anmeldelser 0,21 km væk House of Liberty Museum - Casa de la Libertad336 anmeldelser 0,32 km væk Plaza 25 de Mayo432 anmeldelser 0,28 km væk Spørgsmål og svarFå hurtige svar fra personale og tidligere besøgende på Ethnographic and Folklore Museum.Bemærk! Dit spørgsmål vil blive offentliggjort på siden Spørgsmål og svar.Bekræftelse: Retningslinjer for indlægSend


Der findes rigtig mange forskellige racer kaniner, og størrelsen spænder fra de mindste på helt ned til 800 gram og op til kæmperacerne på 7 kg. eller mere! Der findes racer med hængerører, kaldet væddere, samt kaniner med opretstående ører. Pelsen kan både være lang, kort, rex eller satin.\nEn kanin kan nemt blive 6-10 år og det vigtigt at sætte sig ind i dets behov, inden man køber den - dette for at sikre at kaninen er det rette valg for netop dig og ikke mindst at den bliver passet på bedste vis, hvilket vil være til glæde både for ejer og kanin. Det kan kun anbefales at købe hos en privat opdrætter, hvor du har muligheden for at møde forældrene til den unge du har udset dig. På denne måde kan du danne dig et billede af hvor stor ungen bliver, samt opleve hvordan forældrenes temperament er.\nBåde hanner og hunner kan blive gode kæledyr - det kan være en fordel at få dem kastreret, da de kan finde på at strinte, blive sure i brunst og lave andre unoder pga. hormoner. En kanin forbliver aktiv og energisk efter en kastration.\nKaninungen du vælger skal\n- være minimum 8 uger gammel før den må forlade sin mor\n- have en tør snude\n- have klare øjne\n- en pæn pels - læg især mærke til om den er våd om numsen (det må den IKKE være)\nDet er en tillidssag at købe et dyr, så snak med sælgeren og få en fornemmelse af om du føler dig tryg ved at købe fra hende/ham. Du skal ikke føle dig presset til at købe en kanin, det er jo dig der skal vælge og passe den resten af dens liv.\nKløver i sofaen, hvor han elsker at tage de vildeste hoppeture


Han vil kontrollere mig | Ude og Hjemme\nKvindens mand kigger i hendes sms´er og mails. Derudover er han heller ikke så meget for, at hun går ud med sine veninder. Men det er jo bare fordi, han elsker hende så højt. Eller hvad? Læs her, hvad Helle Hartz mener om den sag.\nFredag, 14. juni 2019 - 14:36 - af: Helle Hartz, Foto: Panthermedia.\nHan vil kontrollere mig\nJeg vil gerne have dit syn på det her, som mine veninder og jeg er uenige om. De siger, at min mand kontrollerer mig, og at det ikke er i orden. Jeg synes det på den anden side viser, at jeg elsker min mand, at han godt må gøre det. Han har altid haft tendens til at være jaloux, selv om han ikke har noget at være jaloux over, men jeg har vænnet mig til det for længst.\nNogle gange tjekker han min mobil og min mail, og det får han lov til, så han kan få ro i sindet. Han er ikke så glad for, at jeg går for meget ud med mine veninder, men har sagt, at det er okay en gang om måneden, og han venter altid oppe på mig, når jeg er ude. Mine veninder synes, han er alt for dominerende, men er det virkelig så slemt?\nNogle gange kan jeg da godt synes, det er irriterende, at han tjekker op på mig fra tid til anden, men han gør det jo, fordi han elsker mig.\nDu beder mig om mit syn på det her, og det vil jeg give dig ganske klart, selv om du nok ikke vil bryde dig om mit svar. For jeg synes ikke, at det, du beskriver, er okay, og jeg vil give dine veninder ret. Din mand kontrollerer og overvåger dig, som om du nærmest er kriminel, og forklarer det med, at det er, fordi han elsker dig, men det lyder altså som en dårlig undskyldning i mine ører og som en dårlig forklaring på, at han reelt set bare gerne vil være den, der har bukserne på i jeres forhold. Og det er en skæv fordeling mellem jer og viser, at han ikke har nogen respekt for dig.\nLæs også: Sex- og samlivsbrevkassen: Han kan ikke udtrykke sine følelser\nIngen mennesker bør blive kontrolleret og blive frataget deres menneskelige ret til at leve frit og blive undertrykt. Og ud fra din beskrivelse læser jeg, at det er det, der sker med dig. Du forsvarer det med, at det er fordi, du elsker din mand, men jeg spekulerer over, om det i bund og grund handler om noget andet? En usikkerhed på dig selv, som gør, at han kan styre dig, som han gør?\nDet lyder som om, du ikke har respekt for dig selv og dit eget liv, og han udnytter det til fulde. Måske er det ham, der har frataget dig den følelse gennem mange års tyranni, og for mig er det det samme som psykisk overgreb, hvilket er lige så slemt som den fysiske af slagsen.\nJeg synes, du virker fastlåst i den her rolle, og jeg tror, det vil være svært for dig at ændre det mønster, du er blevet strikket ind i. Og spørgsmålet er, om du overhovedet har lyst til at bryde med det? Hvis du har, så vil jeg opfordre dig til at opsøge en psykolog eller terapeut, der sikkert kan hjælpe dig med at undersøge, hvorfor du lader dig kontrollere så voldsomt, og hvad du kan gøre for at ændre situationen.\nLæs også: Sex- og samlivsbrevkassen: Jeg kan ikke glemme hans utroskab\nJeg tror desværre, din mand er uden for pædagogisk rækkevidde her, så det er dig, der skal sætte foden ned, hvis du vil have mere frihed i dit ægteskab. Du kunne prøve at starte med at nægte ham adgang til din mobil og mail og selv bestemme, hvor tit du vil gå ud med dine veninder. Men jeg tror ikke, det bliver kønt.\nSå hvis du når frem til, at det skal ændre sig, må du også overveje seriøst, om du virkelig elsker ham så meget, som du siger, eller om du helt skal bryde ud af jeres ægteskab, som jeg synes lyder meget usundt for dig.


Bibel og jødedom – Israelsmissionen\nNy bog udfordrer rabbinske indvendinger mod kristendommen\nJoakim Hjorth\t2019-02-15T13:37:21+01:00\nNy bog udfordrer rabbinske indvendinger mod kristendommen Af Joakim Hjorth, 12. februar 2019 ”Siden Jesu tid har enhver form for åndeligt budskab i jødedommen skulle forbi de ortodokse rabbinere, der står som modstandere af evangeliet og ønsker at hindre budskabet om Jesus Messias i at nå frem til jøder. De er gået meget langt for [...]\nDryp fra arkivet: ”Jul, Jøder og Jesus”\nJoakim Hjorth\t2019-01-10T12:57:18+01:00\nDryp fra arkivet: ”Jul, Jøder og Jesus” Af Joakim Hjorth, 10. december 2018 Uden historie bliver man identitetsløs. Det gælder også for den bibelske historie og dermed jødernes historie. Vi kan ikke komme uden om jøderne, de er en del af vores kulturarv. Er det ikke nogenlunde sådan, Kai Kjær-Hansen? Spørgsmålet kommer fra radiovært på [...]\nGlade jul – jødiske jul..?\nJoakim Hjorth\t2018-11-30T13:53:02+01:00\nGlade jul - jødiske jul..? Af Joakim Hjorth, 30. november 2018 Vi nærmer os juletiden, som med flæskesteg, juletræer og krybbespil markerer fødslen af ham, der senere blev kendt som kristendommens grundlægger, Jesus. Derfor er det nok de færreste mennesker, der tænker på jul som en jødisk højtid. Men måske er der, mellem pebernødderne og [...]\n“Min veninde bliver udvist, fordi hun tror på Yeshua”\nJoakim Hjorth\t2018-11-26T10:17:17+01:00\n“Min veninde bliver udvist, fordi hun tror på Yeshua” Af Joakim Hjorth, 26. november 2018 I Israel har enhver person, der kan bevise deres jødiske rødder og som samtidigt ikke har omvendt sig til en anden religion og derfor har aflagt sig deres jødiske identitet, ret til statsborgerskab. Messianske jøder har i mange år kæmpet [...]\nLandløfter og mission – ja tak til begge?\nVi bringer her assisterende generalsekretær i Den Norske Israelsmission, Vegard Soltveit, artikel om, hvorvidt vi behøver at vælge mellem landløfterne og mission til det jødiske folk. Artiklen er fra magasinet "Først", der udgives af Den Norske Israelsmission. Vi lever i en tid, hvor der findes et væld af meninger og forskellige bibeltolkninger, når det kommer [...]\nPå tur i verdens bedste klasselokale\nJoakim Hjorth\t2018-03-02T13:29:34+01:00\nJoakim Hjorth, kommunikationsmedarbejder i Israelsmissionen, 2. marts 2018 Jeg sidder på Menighedsfakultetet i Aarhus i et næsten tomt klasselokale. Overfor mig sidder to teologistuderende, Kasper Bergholt (ses forrest på billedet ovenfor) og Philip Kristoffersen. De studerer teologi på 2. semester og har netop været på studietur i Israel. Landet, som en teologiunderviser efter sigende engang har [...]\nVæk med dem – om Luthers udvikling fra jødeven til antisemit\nMona Kjær Nielsen, medlem af Israelsmissionens landsstyre og sognepræst, 11. oktober 2017 Forholdet mellem Luther og jøderne er vanskeligt og prekært. Mange skubber helst emnet til side og taler i stedet om reformationens positive tanker og følger. Men mens det sidste ikke er forkert, skal man passe på med det første. For vi skal ikke [...]\nReformationens jødiske rødder\nBodil Skjøtt, generalsekretær, 27. september 2017 Det er ikke svært at finde eksempler på dårlige relationer mellem jøder og kristne i Europa i tiden op til og omkring reformationen. Det gælder ikke kun inden for den katolske kirke, men samfundet generelt inklusiv humanister som fx Erasmus af Rotterdam. Selv om Luther med sit skrift At [...]\nJeg flygtede fra sandheden\nMaria Strøm\t2017-09-08T18:20:10+02:00\nLouis Goldberg voksede op i en jødisk-ortodoks familie. Helt fra barnsben søgte han efter Guds nærvær, men oplevede, at de jødiske rabbinere ikke kunne give hverken svar eller vished. Som resultat heraf endte han ud som agnostiker. Senere i sit voksenliv, konfronterede en kollega ham med spørgsmål om tro og Jesus, og dette blev et [...]\nLuther, det jødiske folk og jødemission\nArne Pedersen, kommunikationssekretær i Israelsmissionen, 29. august 2017 500 året for reformationen markeres på mange forskellige måder. Også i Lausannebevægelsens netværk for jødemission (LCJE) har vi markeret jubilæet i forbindelse med en konference i Berlin i dagene 14.-17. august, hvor cirka 80 deltagere fra 12 forskellige lande satte hinanden stævne. Det var 11. gang en [...]


Stormgroup skaber altid en opadgående kurve for antallet af kunder for din virksomhed, og ligger lige nu i toppen blandt field marketing i Danmark. Stormgroup arbejder desuden allerede for nogle af de stærkeste brands herhjemme i Danmark, og har gennem dette samarbejde skabt nogen af landets bedste resultater for field marketing. Med Stormgroup får du teams, som har gennemgået en af de bedste uddannelse indenfor salg, så de er klædt på til at repræsentere din virksomhed på den bedst tænkelige måde, og selvfølgelig give dig mange nye kunder.\nMed Stormgroup får du en virksomhed, som altid møder dine kunder på den mest positive måde, og selvom der ikke sker et salg, så vil man altid sørge for at få skabt en positiv og seriøs samtale omkring din virksomhed og dit brand. Man er ikke bange for at bruge mange forskellige koncepter hos Stormgroup, også ukonventionelle, dette har hjulpet Stormgroup i en positiv retning og giver dem en af markedets bedste statistikker når det kommer til antallet af salg pr. kundesamtale.\nSå vil du gerne skabe mere omtale omkring din virksomhed og dit brand så er Stormgroup vejen frem. Her får du en virksomhed, som vil hjælpe dig til at få skabt en masse positiv omtale og kan give din virksomhed nye kunder på rekordtid. Samtaler er det hurtigste og nemmeste redskab når det gælder salg, og derfor har man også valgt at dette skal være hovedværket bag Stormgroup. Stormgroup sørger for at dine potentielle kunder får et positivt og godt kendskab til jeres tilbud og jeres virksomheds værdier. Så mangler du hjælp til at møde nye kunder i øjenhøjde så er det Stormgroup du skal have til at hjælpe med at fange nye potentielle kunder.\nPrevious Handel af hegn i højeste kvalitet\nNext Campingmøbler og Outwell campingudstyr\nSalgstræning og gode salgsmetoder fra Rolf Høegh


Dato: Revideret 15. September 2009 - første publicering 18. juli 2008\nMan kan ikke helbrede en virusinfektion som en forkølelse, men man kan tage enkle forholdsregler for at lindre generne.\nHusk nu på, at næsehulens slimhinde er fuld af yderligt liggende blodkar, som kan briste, hvis man pudser næsen for kraftigt. Så kan man få en næseblødning, der medfører yderligere gener ud over dem, som forårsages af selve forkølelsen.\nLæs også: Generelt om forkølelse.\nDisse medicinske præparater mindsker hævelsen i næsens slimhinde og produktionen af slim i slimhindens kirtler. De bidrager også til at opløse slim, der allerede har samlet sig i næsen og bihuerne, så det kan fjernes.\nPræparaterne kan fås i form af piller, næsedråber eller som næsespray. Hvis man anvender præparaterne for længe kan de give modsat effekt og forværre snuen.\nLæs også: Mundskyldning kan forebygge lungebetændelse.\nBrug helst papirlommetørklæder, som kan smides ud efter brugen. Pust næseborene rene, et ad gangen og stop samtidigt det andet ved at trykke mod næsefløjen fra siden.\nEn almindelig fejl er, at man trykker mod begge næsefløjene på en gang, og derved praktisk talt standser luftpassagen gennem næsen. Luften tvinges da i stedet ind i det eustakiske rør og mellemøret, og det kan medfører at det klikker i ørerne.\nDet kan også ske, at der presses slim ind i det eustakiske rør, så infektionen spredes til mellemøret.


Tog Oviedo - Santander | Køb billige togbilletter og find togtider | Trainline\nRejs med tog fra Oviedo til Santander\nØnsker du at rejse med tog fra Oviedo til Santander? Påbegynd din rejse med os.\nI gennemsnit tager det omkring 10 timer 34 minutter at rejse med toget fra Oviedo til Santander. De hurtigste tjenester kan dog få dig frem på 6 timer 14 minutter. Som regel finder du 2 tog om dagen langs denne rute på 166 km. Du skal foretage 1 skifte på rejsen til Santander, da der i øjeblikket ikke findes direkte tjenester på denne rute.\nFor at hjælpe dig med at få de bedste togpriser har vi fremhævet de billigste togbilletter fra Oviedo tli Santander i vores Rejseplanlægger. Bare husk på, at jo tidligere du bestiller dine billetter, desto mere vil du spare!\nDen gennemsnitlige tid at rejse fra Oviedo til Santander med tog er 10t 34m over en afstand på omkring 166 km. Der kører normalt 2 tog om dagen fra Oviedo til Santander, og billetter starter fra 17,90 €.\nTjek de næste tog, der afgår fra Oviedo til Santander for den tir 12 jul. For den fulde togtidsplan eller for at søge efter et senere tidspunkt eller dato, klik her.\n06:30 12:44 6t 14m, 1 togskift\n19:55 10:50 14t 55m, 2 togskift\nPrisen på togbilletter fra Oviedo til Santander starter ved 17,90 € envejs for en Standard Class-billet, hvis du bestiller på forhånd. Reservation på dagen er normalt dyrere, og prisen kan variere afhængigt af tidspunktet på dagen, ruten eller klassen.\nDe fleste af togselskaberne i Europa frigiver deres billetter omkring tre til seks måneder i forvejen, og mange af dem kan være billigere, jo tidligere du reserverer dem. Hvis du ved, hvilke datoer du vil rejse på, vil du muligvis kunne få fat i nogle billigere togbilletter fra Oviedo til Santander.§\nVil du vide mere om din rejse fra Oviedo til Santander? Vi har samlet nogle af vores kunders oftest stillede spørgsmål for at hjælpe dig med at planlægge din rejse.\nHvor lang tid tager toget fra Oviedo til Santander?\nDen gennemsnitlige rejsetid med tog mellem Oviedo og Santander er 10 timer and 34 minutter, og der er ca. 2 tog om dagen. Rejsetiden kan være længere i weekender og på helligdage, så brug vores rejseplanlægger på denne side til at søge efter en specifik rejsedato.\nHvad er den hurtigste rejsetid mellem Oviedo og Santander med tog?\nDen hurtigste rejsetid med tog fra Oviedo til Santander er 6 timer and 14 minutter.\nHvor meget koster toget fra Oviedo til Santander?\nTogbilletter fra Oviedo til Santander starter fra kun 17,90 €, når du forudbestiller dem og er normalt dyrere, når de købes på selve rejsedagen. Priserne kan også variere, afhængigt af det tidspunkt på dagen, den rute og den klasse du bestiller.\nEr der et direkte tog fra Oviedo til Santander?\nNej, der er ingen direkte togforbindelser fra Oviedo til Santander. En rejse fra Oviedo til Santander med tog vil kræve mindst 1 skift.\nHvornår afgår det første tog fra Oviedo til Santander?\nDet første tog fra Oviedo til Santander afgår kl. 07:30. Tiderne og tjenesterne kan variere i weekender og på helligdage.\nHvornår afgår det sidste tog fra Oviedo til Santander?\nDet sidste tog fra Oviedo til Santander afgår kl. 20:55. Tog, der afgår i de tidlige morgentimer eller meget sent om aftenen, kan være sovevogne, og tiderne og forbindelserne kan også variere i weekender og på helligdage.\nHvad er afstanden mellem Oviedo og Santander med tog?\nTog fra Oviedo til Santander tilbagelægger en distance på ca. 166 km under rejsen.\nOplysningerne er beregnet ud fra rutetog tjenester for Oviedo til Santander for en typisk ugedag ved hjælp af tidsplandata for 12.07.2022. I weekender, helligdage eller andre ekstraordinære tider kan færre tjenester være ledig. Billetprisen er fundet af vores kunder på Trainline på 29.06.2022 til rejser på 29.06.2022 og til voksne billetter på økonomi, rabatkort og busrejser udelukket.


Billigste MacBook Air 2018 - Tjek de gode anbefalinger. Klik her! \nFind mere vedrørende Billigste MacBook Air 2018 her\nMojn, og velkommen til denne internetside, lavet som følge af søgningen på søgeordene Billigste MacBook Air 2018. Vi ønsker, at du kan finde det, du leder efter vha. vores anbefalinger, som vi viser for dig, der muligvis er på udkig efter mere viden i henhold til Billigste MacBook Air 2018. Læs videre her, eller tryk direkte videre på vores anbefalede annonce-links, der forhåbentlig skulle lede dig videre til det, du søger.\nBilligste MacBook Air 2018 - FAQ\nFandt du ikke præcis det, du ledte efter ved hjælp af vores samarbejdspartnere, som vi til, og som skulle have en relation til Billigste MacBook Air 2018, så hjælper vi også med rådgivning herom. Du er velkommen til at hive fat i os gennem følgende kontakt-side. På bagrund af vores data bør det være nok at bruge vores anbefalede hyperlinks om Billigste MacBook Air 2018, men er det ikke tilfredsstillende, så tag kontakt. Vi læser som regel mails inden for få arbejdsdage.\nHvad er denne webside om Billigste MacBook Air 2018 så?\nDenne side er genereret ud fra søgeordet "Billigste MacBook Air 2018" med formodning om, at det er enten præcis dette ord eller højst sandsynligt et relateret sægeord, du har indtastet på en søgemaskine, f.eks. Google eller YouTube. Vi forsøger at bidrage til din søgeforspørgsel med relaterede hyperlinks, der for det meste vil være sponsoreret eller præfereret af websitets team.


Nyhedsbrev 2 - 2010\nEfter en hård og lang vinter, er foråret nu igen over os.\nVores nyhedsbrev indeholder som sædvanlig både arrangementer og nyheder. Højaktuelt lige nu er vores arrangement med "Tyven kommer", idet rigtig mange virksomheder i Frederikshavn Kommune oplever et stadig større problem med indbrud.\nDu kan endvidere læse om muligheden for at deltage i vækstprogrammet "Vækst gennem rådgivning" og få op til 40.000 kr. i tilskud, samt læse om vores succesfulde arrangement Maritimt Partenariat der blev holdt den 22.-24. marts i Skagen - samt meget mere.\nVi vil ønske dig god læselyst!\n"Tyven kommer" - den 21. april, kl. 16-19, i Kattegatsiloen\nHUSK i dag er sidste chance for at tilmelde dig til vort arrangement, hvor der sættes fokus på problematikken om indbrud i virksomheder. Hør mere om hvad du selv kan gøre med sund fornuft - og hvilke andre muligheder der er!\nArrangementet er den 21. april og afholdes i samarbejde med Dansk Brand og Sikringsteknisk Institut.\nSted: Siloen, Silovej 8, Frederikshavn - Mødelokale K1\nTidspunkt: kl. 16.00 - 19.00\nFå gratis hjælp til at øge it-kompetencerne i din virksomhed via AAU's nye projekt "Cassiopeia"\nFrederikshavn Erhvervsråd afholder sammen med Cassiopeia Innovation fyraftensmøde 27. april kl. 15-16.30.\nCassiopeia Innovation er Aalborg Universitets datalogiske innovationscenter og har til formål at øge IT-kompetencerne hos små og store nordjyske virksomheder. Cassiopeia støtter iværksætteri , idé og konceptudvikling i eksisterende og nye virksomheder inden for feltet IKT.\nCassiopeia er i tæt samarbejde med erhvervslivet og har medvirket til at forskningen er kommet i anvendelse i virksomhederne. Kompetencerne på instituttet for datalogi spænder vidt, og der er eksperter inden for mange centrale IKT-områder.\nBrugervenlighed af it-systemer\nProduktionsprocesser i virksomheden\nCassiopeia tilbyder bl.a. kurser målrettet den enkelte virksomhed, sparring - hvor en relevant konsulent besøger virksomheden, eller så har virksomheden mulighed for at benytte virksomhedshotellet på universitetet, hvor virksomheden i en periode har fuld adgang til alle forskerne.\nHvis du har lyst til at høre nærmere om ovenstående muligheder afholdes fyraftensmøde\nDATO: Tirsdag, d. 27. april 2010\nTID: kl. 15.00 - 16.30\nSTED: Kattegatsiloen, Mødelokale K2, Sílovej 8, Frederikshavn\nTILMELDING: tilmeld@frederikshavn.dk (mrk. Cassiopeia)\nTILMELDINGSFRIST: 23. april 2010\nGrønland – et nordjysk hjemmemarked!\nOnsdag den 28. April kl. 15.00 til 17.00 har vi et arrangement i samarbejde med Artic business Network, hvor Artic business Network vil fortælle os om, hvad virksomheder i Frederikshavn kan bruge netværket til.\nI næsten 40 år har al transport af varer til Grønland gået ud fra Nordjylland – fra kajen i Grønlandshavnen i Aalborg. 67% af alle varer der sendes til Grønland er forarbejdet eller leveret af nordjyske virksomheder. Der er ingen grund til at det ikke skal fortsætte – eller styrkes!\nDerfor etablerede nogle nordjyske virksomheder i 2007 Arctic business Network, der nu tæller omkring 25 nordjyske og 25 grønlandske virksomheder.\nINVITATION til BUSINESS2BUSINESS kontaktmessen 9.-10. juni 2010 i Göteborg\nEr din virksomhed interesseret i det svenske og norske marked? Vil du gerne udvide dit kontaktnet på disse markeder eller har du planer om at starte eksport eller import op med Sverige og Norge.\nSå er der en god mulighed for at etablere nye kontakter og relationer på Business2Business kontaktmessen i Göteborg 9.-10. juni 2010, hvor du kan booke møder med virksomheder fra Norge, Sverige og Danmark , præsentere dine produkter, høre spændende indlægsholdere og deltage i den fælles middag om aftenen, hvor du uformelt kan opdyrke nye kontakter.\nKontaktmessen arrangeres af Women in Business og kontaktmessen er målrettet små og mellemstore virksomheder fra Norge, Sverige og Danmark.\nDu kan se hele programmet og tilmelde dig på www.womeninbusiness.dk\nDu er også meget velkommen til at kontakte os på 98458000 og høre mere om arrangementet.\nKontaktpersoner: Jørgen Ove Jensen, Claus Aune eller Karen Bagge-Nielsen\nBliv aktiv på Håndværkerlisten helt gratis\nPå Håndværkerlisten kan du vise kunderne, hvilke energiforbedringer dit firma udfører. Du kan tilmelde din virksomhed helt gratis. Du skal blot bruge lidt tid på at oprette en profil. Center for Energibesparelser, tidligere Elsparefonden, er i gang med at ringe rundt til jer, for at hjælpe jer med at blive aktive på Håndværkerlisten.\nCenter for Energibesparelser har i samarbejde med Frederikshavn Erhvervsråd igangsat Håndværkerlisten, således at virksomheder i Frederikshavn kommune bliver de første til at afprøve den nye platform.\nDin virksomhed bliver en del af Center for Energibesparelsers hjemmeside, hvor mange danske forbrugere søger råd og vejledning. Hjemmesiden har over 100.000 besøgende hver måned.\nFå 40.000 kr. i tilskud til udvikling af din virksomhed!\nVækst gennem rådgivning\nHvorfor betale 100% - når din virksomhed under 25 ansatte kan få 50% støtte til f.eks.: Produktionsplanlægning, Lean, Vurdering af nye markedsmuligheder, Overgang til nye teknologier, Indførelse af nye metoder til styring af produktion, logistik eller økonomi…..osv…..osv….\nKontakt os – det er ved at være sidste chance - midlerne i puljen er snart brugt!\nPirateri, maritim terrorisme – og 1000 hektiske møder\nDet Maritime Partenariat, som er et skandinavisk mødested for maritime virksomheder, er netop blevet afholdt for femte gang. Denne gang blev Partenariatet afholdt på Color Hotel, Skagen, og med 121 deltagere blev arrangementet en overvældende succes.\nPå Partenariatet mødtes virksomheder på kryds og tværs til speed meetings á 20 minutters varighed, og det var ikke usædvanligt, at en virksomhed over to dage kunne have 20 individuelle møder. Samlet set blev der over to dage afviklet mere end 1000 møder.\nForuden den heftige mødeaktivitet var der også arrangeret faglige indlæg bl.a. med et spændende foredrag om rederiernes store problem med pirater og maritim terrorisme.\nStuderende fra Copenhagen Business School søger kontakt til virksomhed\nVi har fået henvendelse fra en norsk studerende på Copenhagen Business School (CBS). Hun går på 8. semester og har til sin masteropgave brug for et samarbejde med en virksomhed.\nTemaet for hendes opgave er indenfor international strategi/marketing/management.\nHun søger en virksomhed, hvor hun kan have en konsulentrolle. Opgaven, hun skal udfærdige, vil selvfølgelig kunne bruges til gavn for virksomheden.\nHun skriver i sin henvendelse, at det hun søger er: "A project with the aim of ”developing specific strategic recommendations for a business enterprise”.\nEr du interesseret så kontakt Frederikshavn Erhvervsråd på tlf. 98 45 80 01 eller info@frederikshavn.dk.\nEnergikoncepter i ”Bolig for Livet”\nTemamøde – onsdag den 21. april 2010 kl. 13-16 på Sohngårdsholmsvej 57, 9000 Aalborg. Lokale: F.108\n”Bolig for livet” er et hus, som selv producerer den energi, du skal bruge til el og opvarmning. Og som faktisk kan producere så meget energi, at du kan give det overskydende til naboen eller bruge det til at lade din el-bil op med. Huset regulerer selv, hvor meget lys og varme der kommer ind gennem vinduerne, og huset skifterfacade alt efter, om du er hjemme eller i byen. Huset lufter også selv ud og sørger for, at der altid er et godt indeklima. Dette temamøde sætter fokus på energikoncepter og systemer i huset, på de arkitektoniske overvejelser og på, hvordan huset rent faktisk ”præsterer”.\nKontakt Tine Steen Larsen (tsl@civil.aau.dk) på Strategisk forskningscenter for CO2-neutralt byggeri (zeb.aau.dk), hvis du ønsker at tilmelde dig temamødet.\nFRANK ARNESEN - Fra fodboldstjerne til fodboldboss\nFrederikshavn Event har indbudt den tidligere landsholdsspiller i fodbold og nuværende direktør i den engelske storklub Chelsea - Frank Arnesen - til at gæste Frederikshavn.