Struer Højskole Nøgne jomfruer og ramsløg - Struer Højskole\nSå er det forår. Når ramsløgene begynder at vise sig, er det et klart tegn på forår. De små smagfulde og duftende banditter – de er så lækre. De er tidligt på færde, og nyd dem nu så længe du kan, for allerede i maj måned er sæsonen for ramsløgene slut. Så skynd dig på jagt efter ramsløgene, det bugner med opskrifter med ramsløg på nettet, især i denne tid.\nFå smagen af hvidløg, men slip for hvidløgsånden\nNår du nu har fået anskaffet dig de dejlige velduftende ramsløg (læs lige hele blogindlægget, inden du kaster dig ud i haven – for der er nogle vigtige ting, du skal vide først) er der et hav af anvendelsesmuligheder og en c-vitaminbombe er ved at ende på spisebordet.\nDe kan bruges til kolde retter og til varme retter. De har en smag, der minder om purløg, bare stærkere, og smagen af hvidløg, bare mildere. Derfor kan du bruge den i de fleste opskrifter, hvor der skal bruges purløg eller hvidløg. Der er nogle der synes, at ramsløg er lidt krasse, hvis man spiser dem rå, men her handler det om at tage dem så tidligt på sæsonen som muligt. Så er de fantastiske til selv marinader, dip, hummus, dressinger og pesto. I Madværkstedet har vi en opskrift på pesto, hvor du blender ramsløg med rapsolie, hasselnødder, lidt ost (gerne parmesan eller en anden fast og smagsrig ost) og smag så til med salt, peber og citronsaft.\nRamsløg kan også bruges i salater for at give den lidt ekstra smag og overraskelse. I det varme køkken kan de både dampes hele, bruges i wokretter, i grøntsags puréer, på ovnbagte grøntsager og i kartoffelmosen. Du kan sågar krydre dejen til dit madbrød med det.\nFår du ikke brugt hele høsten med det samme kan de sagtens holde 4-6 dage i en plastpose i køleskabet.\nDu kan også spise blomsterne\nRamsløg blomstrer i maj og juni måned (og først her kan du være 100% sikker på at det er ramsløg) med de fineste hvide stjerneformet blomster samlet i en åben skærm på en trekantet stilk. De kan også spises, faktisk er alle dele af planten, blad, stilk, det lange løg, blomster og frugter, mulige at anvende til madlavning. Det der er mest populært er dog stadig de spæde blade, så snart de begynder at skyde frem.\nPas på de nøgne jomfruer, de er nogle giftige sataner\nHvis du plukker ramsløgene ude i skove, parken eller haver skal du være opmærksom på, at det er ramsløgene du får med dig hjem. Der er især to løgplanter, der ligner ramsløg til forveksling. Det er liljekonvaller og nøgen jomfru – også kaldet høsttidløs. Bladene ligner hinanden meget, men blomsterne adskiller sig væsentligt fra hinanden. Nu vil vi jo bare gerne i gang med at bruge ramsløgene, når de er bedst og derfor ikke vente til blomstringen. Det du så kan gøre er, at nulre et blad godt og grundigt mellem fingrene, og hvis der kommer en duft af hvidløg, er der ingen tvivl. Er duften ikke tydelig, så tag ikke chancen. Men det er desværre ikke helt nok at dufte til et blad og så forvente, at et halt areal, der ligner hinanden, alle er ramsløg. For liljekonvaller kan desværre godt vokse ind imellem ramsløgene, så duft endelig til et blad i hvert bundt. Bøvlet – ja måske, men det er besværet værd og ikke værd at løbe risikoen.\nFoto: Liljekonval (foto fra www.havenyt.dk)\nFoto: Høsttidløs (den skal du undgå)\nHvad er ramsløg egentlig for en fætter?\nRamsløg er en bladgrøntsag, du især finder i de kystnære løvskove, lunde og småkrat, hvor der er en god fugtig jord. Du kan i en kort periode også købe ramsløg i de større supermarkeder, hvis ikke du ved, hvor de kan plukkes dem i nærheden af dig. Du kan også dyrke dem hjemme i haven, men jeg vil anbefale dig, at plante den i krukker, for den breder sig med lynets hast!\nUdkrudt er blevet hipt – du har garanteret guf lige ude i haven\nNy nordisk mad udfordrer os alle. Inklusiv mig selv… Men alligevel er det blevet super populært at bruge vilde planter i maden og bruge alt muligt og nogle vil mene umulige planter fra den fri natur. Det kan i dag blive til mere end en brændenældesuppe over bål i spejderklubben.\nDe spæde mælkebøtteblade er et fint supplement til salaten. Hvis du er nysgerrig på mælkebøtten i din mad, så kan du få meget mere at vide lige her på Samvirke\nog måske prøve den her salat med mælkebøtte-hjerter.\nSå snart de første bøgeblade kommer, er de kønne lysegrønne blade særdeles velsmagende med en lille snert af syre og lækre i forårets salater. Det er desværre kun en ganske kort periode, du har den mulighed. Så skynd dig ud og naps de små nye blade, så snart hækken bliver lysegrøn.\nOveni hatten er den hadede skvadderkål på menuen i flere hjem og på restauranter. Enten i salater eller som en erstatning til spinat i varme retter. Og vi er kun lige startet.\nMen pas på, der ikke går for meget nak og æd i den, uden den rigtige naturkendskab, for der er giftige planter derude. Når vi vil samle svampe i naturen, er vi meget opmærksomme på at medbringe bøger om svampe eller tilmelde os guidede ture, fordi man ved, at der er giftige svampe ind imellem. Helt det samme fokus gør sig desværre ikke gældende med ramsløg – endnu.\nMen kom ud og led efter ramsløgene inden sæsonen er slut – og husk at dufte – så er du helt på den sikre side 😀\nBesøg af en madnørd – mon vi består?


Energi - PI - DI\nEnergiafgifter, transmissions- og distributionsafgifter samt tilskud på energiområdet har stor betydning for danske virksomheder med procesanlæg, da de har en meget energiintensiv produktion.\nI dag ligger de danske energiafgifter på EU’s minimumsgrænser og hvis alle medlemslande gjorde det samme, ville virksomheder i Europa have samme konkurrencevilkår. I praksis har størstedelen af EU’s medlemslande indført lempelser og undtagelser, som fører til et væsentligt lavere afgiftsniveau end EU’s minimumsgrænser. Det gælder fx procesenergiafgiften. Disse undtagelser og lempelser skaber en betydelig konkurrencefordel for den energiintensive procesindustri i disse lande.\nDesuden er NOx-afgiften reduceret til 1/5 af det tidligere niveau, og der er indgået en aftale om at afskaffe PSO’en over en 4-5-årig periode.\nDet er allerede besluttet, at elvarmeafgiften bliver sat ned den 1. januar 2019, og at den bliver halveret over en treårig periode frem til 2021. Elvarmeafgiften er i dag dobbelt så høj som energiafgiften på fossile brændsler til rumopvarmning. En lavere elvarmeafgift vil øge incitamentet til at anvende overskudsvarme og eldrevne varmepumper i erhvervslivet.\nPI arbejder for at skabe bedre forudsætninger for at bruge overskudsvarme fra industrien og sælge det gennem varmesystemet i stedet for at smide det ud. Det er både godt for virksomhederne og miljøet.\nPI arbejder for fortsat at sikre statslige tilskud til investering i energibesparelser i virksomheder med procesanlæg og sælge besparelserne til forsyningssektoren. På den måde kan virksomheder med procesanlæg bidrage til at nå de danske reduktionsmål.\nPI arbejder for effektivisering af forsyningssektoren, så virksomheder med procesanlæg, der på grund af et stort energiforbrug er store kunder hos forsyningsselskaberne, skal betale mindre for energi i fremtiden. Det er vigtigt for at sikre, at danske procesvirksomheder forsat kan være konkurrencedygtige.\nPI arbejder for at sikre ens energiafgifter for danske virksomheder med procesanlæg som i resten af EU. Det betyder blandt andet politisk pres for at andre EU-lande overholder fælles EU-lovgivning og fuld afskaffelse af NOx-afgiften, da den gør produktion i Danmark dyrere sammenlignet med andre lande.\n25.08.22 • DI Energi • Arrangementer og netværk\nGreen Energy Export Day 2022 will gather around 300 representatives from the energy industry, advisors and experts to share knowledge on exports and…\n14.06.22 • DI Energi • Arrangementer og netværk\nUdvalgsansvarlig for Afgiftspolitisk Udvalg


> Lande>Italien>Vindistrikter Italien>Toscana\nBlå Druer: Toscanas hoveddrue er Sangiovese, også kendt som Brunello, Prugnolo Gentile og Sangioveto. Canaiolo Nero og Mammolo er andre lokale sorter, og nu slutter Cabernet Sauvignon og Merlot sig til.\nGrønne Druer: Vernaccia producerer den bedste hvidvin, men den højtydende Trebbianao er meget mere almindelig. Internationale sorter føres an af Chardonnay, Pinot Bianco og Sauvignon Blanc.\nKlima: De centrale bakkers tempererede klima står i klar kontrast til flodbassinerne, der fanger sommervarmen og fugtigheden og de varmere, tørrere kystområder. Hagl kan være en trussel over for vinstokke i frugt.\nJordbund: Jorden er generelt kalkholdig med tuf og noget sandblandet ler. Den flagede mergel, galestro, er meget eftertragtet og viser sig i Montalcino og Chianti Classico-zonen. Jorden er vulkansk nær Pitigliano.\nBeliggenhed: De bedste vinmarker er omhyggeligt placeret på skråninger og stejle bakker ofte blandet med olivenlunde og skovområder.\nCapitanio Biferno Riserva Montepulciano 75 cl\nCastellani Baracca & Fassoldi Toscana Rosso IGT 75 cl\nChianti DOCG Duca di Saragnano 75 cl\nGoverno all'uso toscano Rocca di Montemassi 75 cl\nRocca di Montemassi Supertoscaner 75 cl


>Seven days without chocolate makes a week! | Fra hoved til pen\n>Seven days without chocolate makes a week!\nPosted on 30. januar 2011 by AB\t>\nDet er vist en slet skjult hemmelighed, at jeg er pænt glad for chokolade. Og da det snart er fastelavn synes jeg det kunne være sjovt at lave disse chokoladeprofiteroler, som i min terminologi er en slags chokoladefastelavnsboller. Jeg fandt opskriften i en chokoladekogebog, som jeg købte i Netto for en slik og fem kartofler en gang sidste år, og jeg er ikke bleg for at kopiere opskriften direkte herover på min blog og opfordre jer til at komme igang med at bage a.s.a.p. for de er totalt vanedannende. Prøv lige at se. Er de ikke TO DIE FOR?\nBogen hedder i al sin enkelhed og smukhed: Chokolade. Med undertitlen: Forførisk godt, fra cremet hvid til de mørkeste lækkerier. Johan Åkerberg er forfatteren og han siger selv, at det er en uundværlig bog for alle chokofantaster! Jeg er tilbøjelig til at give ham ret og tilføje om ikke alle chokoladekogebøger er det? Men nu til opskriften, som er legende nem:\n(4-6 personer) jeg vil personligt sige, at der er til 8-10 personer.\nVandbakkelserne1 1/4 dl vand1 1/4 dl mælk125 g smør1 tsk salt1 tsk sukker1½ dl hvedemel1 spsk kakao5 æg\nChokoladeskum3 dl flødeskum2 spsk flormelis1 spsk kakao1 tsk vanille (det tilførte jeg selv, da det ikke stod i opskriften)\nGlasur1 dl flormelis½ tsk stærk kaffelidt cognac1 tsk kakao\nBring vand mælk, salt og sukker i kog og køl det af i nogle minutter. Sigt mel og kakao ned i den lunkne masse og rør rundt samtidig, så det blandes godt. Varm massen op igen på svag varme til den bliver en fast masse, der kan formes som klump. Lad den hvile et par minutter, så den køler lidt af. Rør æggene i et af gangen. I opskriften i bogen står der at man skal klatte eller sprøjte dejen ud på en plade, men det syne sjeg den var for våd til, så jeg fordelte den i stedet i tolv siliconemuffinsforme. Det fungerede rigtig godt. Bag i ovnen ved 225 grader i 18-20 minutter. jeg kom til at tage dem for tidligt ud og så faldt de lidt sammen. Det hjalp at jeg smed dem hutigt ind igen og gav dem et par minutter mere. Derefter lod jeg dem afkøle ved at lade dem stå i den åbne slukkede ovn i fem minutter inden jeg tog dem ud.\nSkær forsigtigt bollerne over og fyld flødeskummet i, når de er helt afkølede. Hæld lidt glasur over til sidst.\nDette indlæg blev udgivet i Mad af AB. Bogmærk permalinket.\t2 thoughts on “>Seven days without chocolate makes a week!”\tAnonymous, 30. januar 2011 kl. 21:14 skriver:\n>…og de smager som en drøm…Farfar\nSvar ↓\tvibeke, 31. januar 2011 kl. 10:01 skriver:\n>Hold da kæft hvor ser de gode ud. Nu er vi jo nød til at skal have 2 slags fastalavnsboller i år. Den var sørme ægerligt.


Hitlisten anno 2016 ‹ Nummer 9\nHitlisten anno 2016\n1. november 2016 af Morten Tjalve\n19. november holder Christie’s i Paris auktion over tegneseriekunst i samarbejde med tegneseriegalleriet Daniel Maghen. Auktionen tager temperaturen på hvem der er hot og not inden for den europæiske tegneserieelite – en slags tegneseriens svar på musikkens evige hitlister. Godt nok ligger Hergé fasttømret på førstepladsen, som tegneseriens svar på The Beatles. Men hvordan ranglister man egentlig tegnerne på Splint og Co. gennem tiden? Hvem er bedst af nutidige navne som Juanjo Guarnido, Ralph Meyer og Hermann? Og er Jean Giraud dyrest under sit eget navn eller sit alias, Moebius?\nSkitse til det ufuldendte album: Tintin et le Thermo-zero\nLad os få overstået Hergé med det samme. Små 3 mio. danske kroner for en side fra De første skridt på månen, bringer ham som altid op i en liga, hvor ingen andre tegneserietegnere kan være med. Siden viser endda ikke en eneste af hovedpersonerne, kun månerakettens returnering til jorden. Det er bare svært at forestille sig en attraktiv auktion uden mindst en håndfuld værker fra Hergés hånd i kataloget. Der er Christie’s ingen undtagelse, faktisk har de opstøvet lidt af en sjældenhed, nemlig et udkast til en side fra 1960, der skulle munde ud i albummet Tintin et le Thermo-zero, skrevet i samarbejde mellem Hergé og Greg. Siden er vurderet til 1.7 mio., hvilket da også er usædvanligt højt for en skitse fra Hergés hånd. Albummet rygtes i øvrigt til muligvis at se dagens lys i samme form som det ufuldendte Tintin og alfabet-kunsten.\nKan man nøjes med originaltegningen til et puslespil med Tintin og Haddock i rummet, så kan man nøjes med at slippe 800.000. Og som et kuriosum er der et eksempler af De første skridt på månen til salg – på farsi, men til gengæld med otte attraktive signeringer fra blandt andet Hergé og Buzz Aldrin. Pris: 150.000. Skulle en enkelt dødelig samler være interesseret i et relikvie fra Hergés hånd, så kan man (måske) nøjes med at slippe 120.000 for en lille udklippet rude med Haddock fra Soltemplet.\nVar det noget med Vakse Viggo i sølv til 150.000 kroner?\nAuktionen præsenterer et bredt udvalg af diverse sider og illustrationer med Splint og Co. Ikke alle tegnerne gennem tiden er repræsenteret, hvilket også er vanskeligt nu hvor de ekstraordinære album føjer et par nye til om året. Alligevel afspejler det måske meget godt den popularitet, serien har haft i de forskelliges hænder, med et par overraskelser undervejs. Kongerækken vurderet ud fra auktionen er i hvert fald:\nMan får helt ondt af stakkels Fournier, der aldrig fik credit for sit arbejde på Splint og Co.\nYves Chaland: 150.000\nOlivier Schwartz: 50.000\nFrank Le Gall: 10.000\nDerudover præsenterer auktionen et rigt udvalg af europæiske tegneserietegnere. Ikke alle er naturligvis med, ligesom priserne for de enkelte kan variere ud fra hvilke værker, de er repræsenteret med. Som udgangspunkt er en kunstners ældre værker dyrere end de sene. Sider fra deres kendteste serier dyrere end øvrige serier. Forsideillustrationer er dyrere end albumsider. Farvelagte sider er dyrere end sort-hvide. Og så fremdeles. Med alle disse forbehold in mente, så kommer her ranglisten baseret på udstillingskataloget og med fokus på de navne, der vækker størst genklang på vore breddegrader. Pudsigt nok starter og slutter den med en serie forfattet af René Goscinny, men med to forskellige tegnere.\nAlbert Uderzo: 1.3 mio. for en side fra Asterix, mens man kan nøjes med omkring 300.000 for Umpa-pa.\nEdgar P. Jacobs: en rund million for en side fra Blake og Mortimer, eller 100.000 for en skitse til en side.\nFranquin: 600.000 for en side fra Vakse Viggo.\nWilliam Vance: 350.000 for en farveforside til XIII – eller 75.000-150.000 for en side fra serien. Til gengæld helt ned til 33.000 for en side fra Bruce J. Hawker eller Bob Morane.\nWilliam Vance er vist ugens højdespringer, i hvert fald når man får en forside i farver.\nPeyo: 280.000 for forside til Smølferne.\nHugo Pratt: 280.000 for en side fra Corto Maltese.\nEnki Bilal: 280.000 for en side i farver – 67.000 for sider i sort-hvid.\nMaurice Tillieux: 100.000 – 280.000 for sider med Max Jordan.\nJean Giraud/Moebius: 140.000 for sider fra Blueberry – det samme eller op til 250.000 for sider fra Inkalen. Det får næsten vurderingen på 80.000 for slutsiden til Major Grubert til at virke som lidt af et kup.\nDenne signaturs anbefaling på auktionen, hvis man alligevel har vundet i Lotto og ikke ved, hvad man skal stille op med pengene.\nGrzegorz Rosinski: 75.000 – 200.000 for sider fra Thorgal.\nPhillipe Francq: 150.000 for sider fra Largo Winch.\nZep: 130.000 for side med Titeuf, hvilket nok kan under herhjemme, hvor serien aldrig slog an.\nJacques Martin: 100.000 for en gammel side fra Alix.\nComés: 100.000 for en side fra Tavshed.\nWilly Lambil: 100.000 for en side med Blåfrakkerne.\nJean-Claude Mézières: 90.000 for sider fra Linda og Valentin.\nMatthieu Bonhomme: 80.000 for forsiden på den nye ekstraordinære Lucky Luke i farver.\nJuanjo Guarnido: 80.000 for en side fra Blacksad.\nTibet: 80.000 for forside med Allan Falk eller 33.000 for en side.\nJacques Tardi: 75.000 for en side fra forskellige album.\nFrancois Schuiten: 67.000 for en side fra Hemmelighedsfulde byer.\nRégis Loisel: 50.000 for en side fra Peter Pan.\nWill: 50.000 for en side fra Isabelle – eller 130.000 for et maleri!\nWill i vanlig stil selv som maler.\nMilo Manara: 50.000 for sider i den mere erotiske afdeling.\nAndré Juillard: 25.000 – 50.000 for sider fra Spurvehøgen i sort-hvid eller farver.\nHermann: 45.000 for Jeremiahside i farver.\nJije: 45.000 for en side fra Luftens ørne.\nRalph Meyer: 40.000 for side fra Undertaker.\nEnrico Marini: 37.500 for blandt andet Roms Ørne og Skorpionen.\nPhilippe Delaby: 33.000 for en side fra Murena.\nJean Tabary: 17.000 for en side fra Iznogood.\nSom det også fremgår, så er der flere og flere nulevende navne, desto længere man når ned på listen. Bortset fra nogle af dem utvivlsomt vil stige i pris med tiden, så afspejler det også, at mange nulevende tegnere i stor stil sælger ud af deres originaler. Alle priserne er eksklusiv salær.\nHar man fået lyst til at dykke ned i hele kataloget, så kan det ses her, hvor der også ligger et særkatalog med Jean-Pierre Gibrat.\nAuktionDaniel MaghenHergéHermannJean GiraudJuanjo GuarnidoMoebiusRalph MeyerSpirillen\nNummer 9-podcast: Ditkos Doctor Strange er vidunderligt underlig\n50'er-nostalgi på godt og ondt\n13. august 2019 af Morten Tjalve\nInterview: Blueberry skulle dø, før Undertaker kunne fødes.\n3. marts 2019 af Morten Tjalve\non3. November 2016\nSuper interessant, tak for den artikel.\nJeg er ikke overrasket over toppen, men er meget overrasket over nyere serier som XIII og Largo Winch er så dyre og at Vance ikke fx topper med et af sine tidligere værker. Endvidere at Mezieres ikke opnår højere priser, jeg havde ellers troet at han også ville nå noget højere luftlag.\nNu har jeg ikke systematisk tjekket, men hvem af de større kunstnere, som plejer at indbringe høje summer, mangler ?\nDet er en ret imponerende auktion, som Galerie Daniel Maghen og Christie’s har fået samlet. Men hvis jeg hurtigt skal nævne et europæisk navn, der kunne blande sig i topstriden, hvilket vil sige, at det er med priser over de 100.000 danske kroner, så er det Morris. Sider fra Lucky Luke er ret sjældent til salg og ville være med øverst oppe. Der er sikkert andre, jeg ikke lige kan komme på… så må andre supplere.\nI det næste luftlag mangler der folk som Walthéry, Macherot, Derib, Dany eller fx Roger Leloup. Sidstnævnte er yderst sjældent til salg, men ville nok befinde sig her.\nJa, dem du nævner i næste luftlag er også ret store. Her ville jeg helst have Walthery eller Leloup.\nHvis der var frit valg, så ville jeg nok vælge en side af Giraud fra Blueberry 18 ‘Brækket næse’. Selv om jeg godt er klar over, at andre foretrækker tidligere album (og hans stil på det tidspunkt), så synes jeg, han topper i 18’eren.\non5. November 2016\nFin gennemgang! Det bør måske en ekstra gang fastslås at de her priser er vurderinger og at de, selvom de er baseret på erfaring i handelen, ikke altid er lige pålidelige. Auktioner fører ofte overraskelser med sig — lodder der går langt over pris, andre der end ikke når minimumsprisen, osv.\non6. November 2016\nEn vurdering sættes vel efter, hvad man regner med, værket vil indbringe. Men svarer det ikke til at prissætte værket i en potentiel butik? Eller vil en galleriejer typisk sætte priserne over eller under en auktionsvurdering?\nDet er svært at sige noget om, uden at få galleriejere på banen. Men mon ikke en galleriejer typisk vil prissætte værket til lige præcis den pris der gør, at det bliver solgt inden for en overskuelig tidsperiode, så der er flow i varerne. Mit bud er, at vurderingerne på auktionen svarer meget godt til, hvad værkerne koster rundt omkring hos de fysiske gallerier.\nTil forskel har auktionen en slags buffer, da de fleste vurderinger er sat til fx 15.000-18.000 Euro. Den mulighed har galleriejeren selvfølgelig også, i det øjeblik en kunde begynder at prutte om prisen.\nFor øjeblikket har Galleri Daniel Maghen fx en side af Peyo fra Henrik og Hagbart til salg for 400.000 danske kroner. Det virker lidt højt sat, i forhold til en forside fra Smølferne på auktionen til 280.000, men med måske 20-25 % oveni efter salær, så er det måske meget passende. Det er også en fin side, med Hagbart i stort set alle ruder og dertil er Henrik og kongen også med undervejs.\nHvad angår Hergé, så findes hans tegninger stort set ikke længere hos de fysiske gallerier, men udelukkende som trækplaster på de store auktioner. Derfor kan man ikke rigtigt sammenligne priser helt oppe i det øverste luftlag. Det har vi også set i Danmark, hvor Hergés/Bob de Moors tegning af Tintin som viking røg på auktion i stedet for til et galleri. Dér anede Bruun Rasmussen til gengæld ikke hvad de havde fået mellem hænderne. Vurderingen lå vist på 10.000-15.000 kroner og den fik hammerslag omkring de 130.000. Derefter røg den på auktion igen i Paris med en vurdering på 280.000 kr. Jeg kan ikke lige på stående fod finde hammerslaget, men de tabte næppe penge på den.\nMen som Matthias nævner, så kan den endelige salgspris på en auktion gå begge veje, så det indebærer trods alt også en vis risikovillighed, at sætte værkerne på auktion.\nJeg er bare nysgerrig, fordi jeg ikke forstår det: Hvad er det egentlig, der tænder folk så gevaldigt ved at diskutere diverse astronomiske summer, der kan tænkes at blive betalt eller ikke blive betalt for noget tegnet? Kunne den samme artikel og de samme kommentarer ikke skrives om fem hundrede andre ting, der ikke var noget tegnet? Og hvis den kunne, hvad har det så med tegneserier at gøre?\nAuktionen tager temperaturen på hvem der er hot og not inden for den europæiske tegneserieelite\nEr det virkelig et udtryk for, hvad der er “hot eller not” inden for “den europæiske tegneserieelite” (hvordan en sådan så defineres, hvilket (formentlig af gode grunde) ikke står klart), at nogen vil betale astronomiske summer for en originalplanche (fra noget som faktisk er til salg, i modsætning til noget som faktisk ikke er til salg)? Ikke mindst når der, som det fremgår, er et yderst varierende udbud af effekter til salg. Har det overhovedet noget at gøre med, hvad “gode” tegneserier er? Eller blot hvad nogen tror, de kan score kassen på? Jeg spørger som sagt, fordi jeg ikke forstår det.\nHvem er bedst af nutidige navne som Juanjo Guarnido, Ralph Meyer og Hermann?\nBurde spørgsmålet ikke lyde: “Hvem er dyrest” i stedet for “Hvem er bedst”?\nJeg er nok bare lidt old school. For mig er tegneserier brugsgenstande og hverken samlerobjekter eller værdigenstande.\non7. November 2016\nJeg oplever ikke, at nogen er gevaldigt tændte af den her diskussion, som vel nærmest har karakter af hyggesnak. Jeg synes ikke selv, det er vanvittigt interessant og det er i den absolutte periferi af min egen tegneserieinteresse 🙂\nPriser på auktioner kan givetvis skrives om et utal af emner, der ikke er tegnede. Når det på nummer9 handler om auktion over original tegneseriekunst, og ikke fx modeltog, så er det vel fordi, de klarer det væsentligt bedre på Signalposten.\nSammenhængen med tegneserier turde vel åbenlyst være, at man rent faktisk har mulighed for at købe originaltegningen til en trykt tegneserie. Det er naturligvis ikke et kvalitetsstempel, at en tegning er dyr på auktion, men for at vinkle artiklen, valgte jeg at se det som en ækvivalent til musikkens evindelige hitlister. Der ligger vel også en signalværdi for tegneserien i disse auktioner, hvor tegneserier værd(i)sættes og behandles som ’rigtig kunst’. Du kan altid indvende, at det rigtige kunstværk er den trykte udgave udgivet i mange eksemplarer, hvorfor alle jo kan købe kunstværket. Men ligesom John Lennons håndskrevne noder til et Beatlesnummer kan sælges dyrt, så kan tegningen bag en trykt tegneserie altså også (i nogle tilfælde), selv om det ikke står i et 1:1 forhold med tanken bag kunstværket. Derudover kan man jo rent faktisk indramme kunstværket og hænge det op på sin væg derhjemme, og mon ikke mange af os har et eller andet tegneserierelateret stående/hængende i vores hjem? Det kan være alt fra plasticfigurer over plakater/tryk til – måske – noget direkte fra en værdsat kunstners hånd.\nDu spørger til sammenhængen mellem priser og kvalitet. Den er nok vanskeligere, men der er vel i hvert fald en sammenhæng mellem popularitet og pris – derfor hitlistesammenligningen. Når mange er interesseret i at købe tegninger af Hergé, så er det fordi han stadig er populær. Derudover vil de fleste vel også kunne enes om, at Hergés arbejde kvalitativt befinder sig på et højt niveau. Men det behøver naturligvis ikke afspejle sig bredt i en auktion. Opstillingen af de tre navne Guarnido, Meyer og Hermann var da også en konstruktion for at give læseren lyst til at få svaret længere nede i artiklen. Men samtidig illustrerer det også, at en etableret og mange gange prisbelønnet kunstner som Hermann, faktisk ikke er meget dyrere end mindre etablerede og gennemtyggede navne.\nPå en auktion vil alt i sidste ende handle om priserne, hvorfor ’hvem er dyrest’ selvfølgelig giver bedst mening. Men det kan jo godt afføde den efterfølgende diskussion: Er de kunstnere jeg finder bedst også dem, der sælges dyrt på auktion. Jeg kan sagtens se det ekstremt nørdede i interessen, på linje med modeltogene, men har så tilfældigvis valgt at have enkelte originaltegninger hængende derhjemme i stedet for en stor modeljernbane i kælderen.\nAlright, tak for de udførlige noter til emnet og vinklen, Morten 🙂 Gode overvejelser.\nDet var nok mest min overraskelse over, at der ikke så mange artikler på nummer9, der faktisk udløser kommentarer. Men det gjorde den her så. Og så fordi jeg heller aldrig ville købe John Lennons håndskrevne noder på auktion. Jeg kan derimod godt lide at lytte til hans musik, ligesom jeg godt kan lide at læse tegneserier.\nMan kan jo så i parentes bemærke, at Cobolt udgiver værker med Hergés skitser, studier, udkast, udsnit og færdige tegninger blæst op i overstørrelse. Så forlagsinteressen for håndværket og kunsten bag værket er i hvert fald også til stede.\nDet næste bliver vel, at Cobolt også udgiver sort-hvid udgaver med originaltegningerne i stort format – i stil med disse med Franquin.\non8. November 2016\nJa, og det er på en måde måske også det, der er min pointe. At kunsten skal ud til folket, ikke hengemmes i plutokraters dunkle pengeskabe.\nFint nok at folk køber originaltegninger af levende tegnere, hvis pengene tilfalder tegnerne selv. Det er med til at understøtte deres virke. Men de dyreste er som regel tegninger af afdøde kunstnere eller originaler, der handles løbende mellem mennesker, der definerer sig selv ud fra en betragtning om, at min originaltegning er større end din originaltegning (= dyrere).\nDer er selvfølgelig noget kontemporært over emnet (hvilket kan siges at give artiklen en vis aktuel relevans selv i forhold til tegneserier).\nLige nu er der til strækkeligt mange mænd i en vis alder, som\nA) har flere penge end de har brug for og\nB) har et nostalgisk forhold til gammeldags tegneserier\nOm føje år vil mænd med denne kombination have forladt verden, og nye generationer vil ikke anse originaltegninger for et statussymbol, eftersom der i fremtiden ikke vil findes noget, som kan kaldes en “original” i fysisk form, når flere og flere tegneserieskabere går over til direkte digital fremstilling.\nNår alt kan klones, kopieres og 3D-printes, vil ordet “original” udgå af sproget (i håndgribelig betydning), og folk må søge andre (sikkert endnu ukendte) måder at manifestere deres velstand på.\nEn anelse betonsocialistisk, Carsten? 😉\nSagen er den, at de her genstande (=originale tegneseriesider) findes og nogen vel skal eje dem, hvis ikke de skal gå til. Man kan diskutere priser og vanvid osv., men det kan man i så mange sammenhænge* og det er i hvert fald sikkert, at rigtig mange genstande, som vi alle værdsætter i dag har overleveret tidens tand fordi samlere var interesserede i dem.\n* For mig er x antal millioner for et unikt værk skabt af en af menneskehedens store lys f. eks. ikke nær så vanvittigt som x antal millioner for en Apachehelikopter. Sådan er der så meget.\non9. November 2016\nJeg er sgu ikke betonsocialist, jeg er tegneseriesocialist!\nMen ellers er jeg da enig i, at x antal millioner for et unikt værk skabt af et af menneskehedens store lys ikke er så vanvittigt som x antal millioner for en Apachehelikopter. Omend man kunne hævde, at det unikke værk kun kommer et enkelt eller få mennesker til gavn, mens Apachahelikopteren i princippet kan tænkes at komme mange mennesker til gavn (og/eller mange mennesker til skade).\nnogen vel skal eje dem\nTjah, altså ligesom Tele Danmark, DONG, Københavns Lufthavn, Datacentralen etc.?\non10. November 2016\nJa, eller foreslår du en opløsning af al ejendom? Hvis ingen ejer dem (og vi ikke lever i en socialistisk utopi), så ender de jo i skralderen.\nTegneseriesocialist. Den kan jeg nu egentlig godt tilslutte mig. Især i dag.\nNu findes der jo alternativer til at ophæve ejendomsretten og smide ting i skraldespanden. Museer, offentlige samlinger, donationer og den slags gammeldags begreber. Omend generøsitet og positive holdninger til almenvellet har trange kår for tiden.\non12. November 2016\nNår noget kommer op i det prislag, så følger der selvfølgelig et vist omfang af spekulation og “jeg vil eje det, fordi det er dyrt” med, men udgangspunktet er jo, at folk finder glæde ved eller i hvert fald får en oplevelse ud af at se på de her sider. Det er en anden oplevelse end at læse tegneserien, men én som mange sætter pris på, deraf priserne.\nOg som ikke er det samme som fx Lennons noder (var beatlerne ikke nodeblinde?). Det betyder noget, at det er originalen, en produktion frem for en reproduktion; lige som der er forskel på et maleri og et fotografi af samme.\n(Men det udelukker ikke et tegneseriemusuem; gør det blot lidt dyrere at starte.)\nOkay, så John Lennons håndskrevne tekst da. Troede ellers ‘kun’ det var McCartney, der var nodeblind.\nEr Storm P musseet i øvrigt ikke allerede Danmarks officielle tegneseriemuseum, nu hvor de har fået overdraget Anders Hjort-Jørgensens samling? Selv om der nok primært er tale om trykte tegneserier, mon så ikke det også rummer nogle originaltegninger, ligesom samlingen af Storm P’s originaltegninger vel må siges at være en flyvende start for ethvert dansk tegneseriemuseum. Mit bud vil da også være, uanset Carstens holdning til sine medmenneskers generøsitet, at mange danske kunstnere ville være interesseret i at bidrage, hvis der fandtes en fast udstilling a la CBBD i Bruxelles. Og andet end en dansk vinkel vil nok være urealistisk både økonomisk og publikumsmæssigt.\nDet kan sagtens være, at det kun var McCartney; jeg er ikke beatles-ekspert, men skal spise med én i aften, så husker forhåbentlig at spørge. Jeg ved heller ikke, om Storm P. museet officielt har status af tegneseriemuseum, men jeg tror da næsten godt, at de ku’ tiltrække et større publikum ved at vinkle sig sådan.\nStorm P Museet gør det fremragende med deres skiftende tegneserierelaterede udstillinger, men oftest er det tegnere der på en eller anden måde lægger i Storm P’s ånd: Strid, Osamu Tezuka, Rasmus Klump, Rune T. Kidde, og lign.\nSå dels kan man savne en mere permanent udstilling af tegneseriekunst, og dels kan man savne udstillingsmuligheder der rækker ud over det forholdsvis snævre (men logiske og meget kvalitetsbevidste) fokus det lille Storm P museum har.\nAltså, et rigtigt dansk tegneseriemuseum ville være fedt!\non13. November 2016\nCarsten, museer, samlinger, mv. ejer jo også genstandene? Med mindre man ophæver ejendomsretten er det svært for mig at se, hvordan man kommer udenom at nogen ejer ting som tegneseriesider. Det lyder lidt som om du anbefaler en tvangsnationalisering af al (kunstnerisk?) ejendom.\nMisforstå mig ikke, jeg er den første til at støtte ordninger, der kan bringe store kunstværker ud til folket og i konkret folkeeje — er i pt. dybt involveret i det her, en sag, der i øvrigt rejser en del af de spørgsmål og problemer, du har påpeget her.\nArh, tvangnationaliseringer er næppe vejen frem, i stedet kræver det nogle gevaldige bevidsthedsændringer, og det bliver ikke i vores tid. Men derfor kan man jo godt plante nogle frø. Og stikke lidt til den almindelige benovelse over gigantiske pengebeløb, der ikke er udtryk for en egentlig værdi, men at nogen har sat en pris på noget.\non15. November 2016\nMorten, du snupper en side fra Blueberry 18 Brækket Næse på fritvalg hylden.\nFra samme hylde snupper jeg så en side fra Blake & Mortimer Det Gule Mærke.\nDer er mange andre som jeg også gerne ville snuppe fra den hylde: fx: Franquin (Splint & Co Operation Stilhed.), Hergé (Tintin Den Blå Lotus), Jean Giraud (Blueberry), Hal Foster (Prins Valiant) m.fl.\nOg som tidligere skrevet så synes jeg den her artikel er særdeles interessant og vil meget gerne have mere af den slags. Jeg er begyndt at købe en smule originalkunst. Her er jeg henvist til noget som ikke kommer op i det høje prisleje, men det er stadig superinteressant da nogle af mine favoritter (Jim Holdaway samt Paul Murry) stadig kan fås i et rimelig prisleje.\non20. November 2016\nNu kan man gå om bord i resultaterne fra auktionen. Mange numre gik langt over vurderingen, mens en del omvendt slet ikke blev solgt, ganske som Mathias var inde på. Så det var vist en blandet fornøjelse for Christie’s / Daniel Maghen.\nSom en del nok allerede har bemærket, så havde Artcurial også en auktion i gang nogenlunde samtidig, hvor en (anden og væsentligt bedre) side fra Hergés månealbum slog rekord med hammerslag på 11.5 mio. danske kroner. Omvendt røg den fra Christie’s op i 4.5 mio. Resultaterne fra Artcurials auktion er ikke klar endnu, men vil nok snart kunne ses her.\nSkriv et svar til Kristian Bang Larsen Annuller svar\nHej og velkommen til Supersnak med Marvel-Morten & Kim Helt her på Nummer 9; podcast-serien, hvor vi to tidligere...