Af Ingelise Nordenhof, børnekonsulent - PDF\nDownload "Af Ingelise Nordenhof, børnekonsulent"\n1 Når børn er pårørende - rapport fra et udviklingsprojekt i voksenpsykiatrien Af Ingelise Nordenhof, børnekonsulent Projektet er slut, Tilbuddene fortsætter Psykiatrien, Distrikt Roskilde Region Sjælland\n2 Når børn er pårørende rapport fra et udviklingsprojekt i voksenpsykiatrien Af Ingelise Nordenhof, børnekonsulent Denne rapport indeholder beskrivelse, teorigrundlag og evaluering af projektet Når børn er pårørende et udviklingsprojekt i voksenpsykiatrien samt konklusioner og opsamling på de vigtigste erfaringer. Herudover er der to delrapporter. 1. Delrapport I: Nøglepersoner for børn i voksenpsykiatrien, der beskriver erfaringerne med at uddanne nøglepersoner for børn og arbejdet med at implementere familiesamtalen i psykiatrien. 2. Delrapport II: Børnegrupper i voksenpsykiatrien, der beskriver arbejdet med metodeudvikling og evaluering af børnegrupperne. Rapporterne er udgivet af: Region Sjælland december 2009 Forside illustration: Jakob Kramer\n3 KAPITEL 1 - INDLEDNING... 4 Indledning... 4 Rapporter om dette projekt... 4 Projektets indhold... 4 Medvirkende... 4 Samarbejde med andre KAPITEL 2 PROJEKTBESKRIVELSE... 5 Målgruppe og formål... 5 Begrebsanvendelse:... 5 Projektets problemforståelse... 6 Succeskriterier... 6 KAPITEL 3 TEORIGRUNDLAG... 6 Antonovskys teori om mestring... 6 Narrativ teori og praksis... 7 KAPITEL 4 PROJEKTETS PRAKSIS Nøglepersoner for børn...10 Børnegrupper...10 KAPITEL 5 - EVALUERING Evaluering af nøglepersonsfunktionen...11 Evaluering af børnegrupperne...11 KAPITEL 6 RESUME OG KONKLUSION Uddannelsen...12 Implementering af familiesamtalen...12 Gruppetilbuddet...13 Fremtidige perspektiver...13 BILAG: LITTERATUR:... 15\n4 Kapitel 1 - Indledning Indledning Denne rapport er resultat af et udviklingsprojekt i Psykiatrien i Roskilde fra oktober 2005 til oktober Projektet er en videreførelse af erfaringer fra projektet: Børn med psykisk syge forældre. En direkte og konkret indsats overfor psykiatriske patienter med børn, fra perioden Formålet er i begge projekter været at udvikle metoder til at støtte børn, som er pårørende til forældre i psykiatrisk behandling. Dette projekt, Kompetenceudvikling og børnegrupper i voksenpsykiatrien har til formål fortsat at udvikle den tværfaglige indsats med implementering af familiesamtalen samt udvikle tilbud om børnegrupper. Det første projekt bestod af samtaler med 61 patienter, der har børn, afholde familiesamtaler og netværksmøder samt udvikle det tværfaglige samarbejde. Projektet dokumenterede børnenes behov for inddragelse og støtte til mestring af de vanskeligheder, der er forbundet med at have en forælder med psykisk sygdom. Det første projekt, at psykiatrien anbefalede i sin konklusion, at der indfører tilbud om familiesamtaler til alle patienter med børn og at der i alle afsnit uddannes medarbejdere til at afholde disse samtaler så tidligt som muligt i forløbet. Det anbefales videre, at der tilbydes gruppeforløb til børn og unge som et supplement til familiesamtalen og i forbindelse med, at forældrene går i psykiatrisk behandling (Nordenhof 2005). Rapporter om dette projekt Erfaringerne fra dette projektet er formidlet i 3 rapporter: Denne rapport beskriver projektets baggrund, forløb, evaluering, erfaringer og konklusioner på de to indsatsområder. Delrapporterne indeholder mere udførlige beskrivelser af de to indsatsområder i projektet samt resultater af evalueringen. De to rapporter kan læses uafhængigt af hinanden. Projektets indhold Projektet består af to dele: 1. Uddannelse til og implementering af funktionen nøglepersoner for børn i voksenpsykiatrien 2. Udvikling af metoder til og afprøvning af gruppetilbud for børn og unge, som er pårørende til forældre i psykiatrisk behandling. Projektet er geografisk afgrænset til det tidligere Roskilde Amt, nu Distrikt Roskilde, Region Sjælland. Medvirkende Ledende overlæge Ulf Søgaard har været ansvarlig for projektets forløb og økonomi, og socialrådgiver/familieterapeut Ingelise Nordenhof har fungeret som daglig projektleder og børnekonsulent. Stud. psyk. Nina Wehmeyer har været ansat som studentermedhjælper 7 timer ugentligt og socialrådgiver Bente Dichmann har været tilknyttet som børnegruppeleder med 5 timer ugentligt. Styregruppen for projektet bestod af ledende overlæge Ulf Søgaard, ledende oversygeplejerske Lene Schwartz, socialrådgiver Bente Dichmann, alle fra Distrikt Roskilde, ledende overlæge Anne Marie Worm, Distrikt Børn & unge og projektmedarbejder Ingelise Nordenhof. 19 medarbejdere fra psykiatrien i Distrikt Roskilde og Distrikt Køge samt socialpsykiatrien i Lejre kommune har gennemført uddannelsen Nøglepersoner for børn og har stået for at implementere tilbuddet om familiesamtaler i hver deres lokale enheder. Samarbejde med andre Fokusgruppen Projektet er blevet fulgt af Fokusgruppen, en tværsektoriel gruppe bestående af repræsentanter fra de tværsektorielle samarbejdsparter. Fokusgruppe var også med i det første projekt og har fortsat med at udvikle en model for det tværsektorielle samarbejde. Modellen blev publiceret i foråret 2008 i form af en guide til 4\n5 brug for fagpersoner i og udenfor psykiatrien. Guiden blev præsenteret og uddelt på et fyraftensmøde i Roskilde, hvor der var mere end 100 deltagere. Mødet fik en fin omtale i Roskilde Dagblad og i Region Sjællands personaleblad Mennesker og psykiatri, nr Fokusgruppens deltagere: Lejre og Greve kommuner, Pædagogisk Psykologisk Rådgivning, Osted Socialpsykiatrisk Center i Hvalsø, Familiehuset i Bramsnæs Sundhedsplejerskerne i Lejre kommune Praksiskonsulenten for praktiserende læger Distrikt B & U, Region Sjælland, Roskilde Distriktspsykiatrien i Greve Dagklinikken i Distrikt Roskilde Distriktsledelsen i Distrikt Roskilde Guiden kan downloades fra Regions Sjællands hjemmeside, under Find Psykiatrien Patient i psykiatrien - Børn som pårørende. Samarbejde på landsplan Ingelise har deltaget i redaktionsarbejdet i den landsdækkende organisation Netværk af forebyggende sygehuse 1, der i nov udgav publikationen "Børn af forældre med psykisk sygdom. Anbefalinger til god praksis i psykiatrien og det tværsektorielle samarbejde". Den kan downloades fra under Find Psykiatrien Patient i psykiatrien - Børn som pårørende Koordinering internt i Region Sjælland Psykiatriledelsen i Region Sjælland nedsatte i foråret 2008 et implementeringsudvalg, der havde til opgave at implementere anbefalingerne fra Netværk af forebyggende sygehuse. 1 Organisationen Netværk af forebyggende sygehuse blev oprettet i 1999 med det formål at medvirke til sygdomsforebyggelse og sundhedsfremme i sygehusvæsenet. Omkring 50 sygehuse var medlemmer af organisationen, der i 2003 valgte at sætte fokus på forebyggelse i psykiatrien og dermed nedsatte arbejdsgrupper til at udarbejde anbefalinger til indsatsen. Organisationen blev nedlagt efter regionsdannelsen i 2007, idet Danske Regioner besluttede selv at stå for den videre forebyggelse i sygehusvæsenet. Ingelise er fast medlem af dette implementeringsudvalg, der står for at udarbejde regionale instrukser og vejledninger til indsatsen. Nordisk samarbejde I 2004 indgik Ingelise i et nordisk samarbejde imellem Norge, Sverige, Island, Finland og Danmark, kaldet Nordisk Forum. Formålet er gensidig inspiration til at udvikle metoder og god praksis i forhold til børn af psykisk syge forældre og der afholdes et møde om året, hvor Ingelise har været med i alle årene. I 2009 fandt mødet sted i Danmark, hvor Ingelise har sammen med seniorkonsulent Bjarne Møller fra Socialt udviklingscenter SUS og udviklingskonsulent Annie Geilman fra Almenpsykiatrien i Holbæk stod for arrangementet. Det blev et vellykket seminar med ca. 50 deltagere, som fandt sted i Gilleleje. Vi har desuden haft et dansk norsk samarbejde familieterapeut Gunnar Eide fra Familieprojektet i akutpsykiatrien i Kristiansand i Norge, der arbejder med et lignende projekt. De to projekters nøglepersoner mødtes til udveksling af erfaringer og gensidig inspiration i en 2 dages workshop i august Kapitel 2 Projektbeskrivelse Målgruppe og formål Projektets målgruppe er Børn af patienter i psykiatrisk behandling i alderen 0 18 år, Forældre i psykiatrisk behandling - indlagte som ambulante Kontaktpersoner og primærbehandlere i sengeafsnit, dagklinik og distriktspsykiatri Formålet er at bidrage til at børnene får hjælp til at forstå og mestre deres livsvilkår i forbindelse med den psykiske sygdom. Begrebsanvendelse: Psykisk sygdom er det mest gennemgående begreb i denne rapport. Nogle steder taler jeg også om psykisk lidelse. Andre steder foretrækker man begrebet sindslidelse, måske for at indikere, at der tale om et bredt spektrum af 5\n6 forskellige psykiske tilstande, lidelser og sygdomme. Patienterne bruger også forskellige udtryk. For nogle er det mest naturligt at omtale deres tilstand som en sygdom, mens andre finder det mere naturligt at tale om psykisk lidelse eller sindslidelse. Der er også nogle, der kalder det noget tredje og atter andre, der slet ikke mener, de fejler noget. Selv om jeg i denne rapport mest bruger begrebet psykisk sygdom har jeg i mine samtaler med patienter og børn ingen bestemte præference. Det vigtigste er fra mit synspunkt at koble mig på det, familien, patienten eller barnet selv foretrækker at kalde det. Projektets problemforståelse Psykisk sygdom har en grundlæggende tendens til at skabe vanskeligheder eller usikker kommunikation i familien, især mellem de voksne og børnene. Begge parter ønsker gensidigt at beskytte hinanden anden ved ikke at tale om sygdommen eller problemerne. Det kan få en næsten magisk betydning, så der i nogle familier opstår et tabu. Når der er tabu om et emne, bliver også andre mere følelsesladede emner vanskelige. Børnene kan f.eks. holde sig tilbage med at fortælle forældrene om deres problemer i skolen eller med kammeraterne. Og alle bliver ensomme med hver deres bekymringer og tanker. For de fleste er det nemlig - trods stigende åbenhed i samfundet - stadig skamfuldt at have en psykisk sygdom. Men lever ikke op til de samfundsmæssige krav om succes. Mange forældre tror, at de ved åbenhed om sygdommen risikerer at miste deres børns loyalitet og respekt. Når børnene fornemmer forældrenes usikkerhed, kommer de aktivt til at bidrage til tavsheden ved ikke at stille spørgsmål til forældrene. Den manglende information fra forældre til børn bevirker, at den ramte forælder kommer til at virke uforudsigelig, uforståelig og i nogle tilfælde skræmmende for børnene. Børnene kan føle skyld, vrede, tristhed eller forvirring, fordi de ikke kan forstå, hvad der er på spil. Nogle påtager sig et ansvar og en adfærd, så de ser ud til at mestre livet bedre, end de rent kognitivt og følelsesmæssigt er i stand til. Mange af børnene har svært ved at tage hensyn til egne behov og ved ikke, hvor og hvordan de kan få hjælp. For at beskytte sig selv og skjule forældrenes problemer holder børnene afstand til kammeraterne. De taler også sjældent med andre voksne om situationen. Forældrene magter på deres side ikke altid at hjælpe og støtte børnene eller de har ikke overskud til at se, hvordan børnene har det. Forskningen har dokumenteret, at alle børn uanset hvor godt de klarer sig, - har behov for at tale om sig selv i relation til deres forældres psykiske sygdom samt få støtte til at håndtere det at være pårørende til sine egne forældre (Blinkenberg m.fl. 2007). Succeskriterier Projektets succeskriterium er, at vi igennem indsatsen bidrager til at styrke familiens kommunikation og børnenes mestring. Familiesamtaler og børnegrupper være supplerende tilbud. Se nærmere i kapitel 5. Kapitel 3 Teorigrundlag Projektets teoretiske grundlag hviler på Antonovskys teori om mestring (Antonovsky 2000) og Michael Whites narrative teori og praksis (White 2008). Antonovskys teori om mestring Den israelske sociolog Aron Antonovskys har udviklet sin teori om mestring ud fra forskning om voksne, der har været udsat for traumatiske oplevelser. Vi har transformeret og konkretisere hans begreber, så de kan anvendes overfor vores målgruppe. Antonovskys udgangspunkt er, at alle mennesker igennem hele livet udsættes for stressorer. Det er en normal del af livet. Han definerer stressorer som situationer, man ikke umiddelbart har svar eller løsninger på, men alligevel er nødt til at håndtere (Antonovsky 2000). Stressorer kan være sygdom, konflikter, kriser, nye udfordringer og spændinger, som alt sammen er en normal del af livet. 6\n7 De kan være både negative og positive, og de giver erfaringer, som kan gøre mennesket i stand til at takle fremtidige stressorer bedre. Antovnosky sætter lighedstegn mellem sundhed og evnen til at håndtere stressorer. Hvis man ikke kan håndtere stressorerne, udvikles stress, som kan være er truende overfor individets livskvalitet og helbred. Evnen til at håndtere stressorer opstår ifølge Antonovskys forskning ud fra individets oplevelse af sammenhæng livet igennem (eng.: Sense of Coherence). Oplevelsen af sammenhæng udspringer af 3 forhold: begribelighed, håndterbarhed og meningsfuldhed. Disse kan kort defineres således: Begribelighed handler om kognitivt at kunne forstå det, der sker i ens liv. Oplevelse af begribelig giver forventninger til forudsigelighed i livet, idet der altid findes en forklaring på det, der sker, uanset hvad man måtte møde. Håndterbarhed handler om at have tiltro til, at der i alle situationer findes handlemuligheder indenfor rækkevidde. Man kender sine evner og ved, hvad man kan gøre. Eller man ved, hvor man kan hente hjælp. Meningsfuldhed er et spørgsmål om at tro på, at livet er værd at engagere sig i. Man føler sig som en del af en meningsfuld helhed, hvor man har betydning og tror på, at livets udfordringer kan overvindes ved egen eller andres hjælp. Med disse definitioner som udgangspunkt kunne vi definere opgave at bidrage til, at børnene kan komme til at opleve meningsfuldhed i form af øget forudsigelighed og flere handlemuligheder, når den psykiske sygdom var på spil samt at de ville opleve det meningsfuldt at beskæftige sig med emnet. Narrativ teori og praksis Den australske familieterapeut Michael White har udviklet en narrativ praksis i sit arbejde for at hjælpe børn og forældre med problemer i forhold til vanskelige og sårbare emner. Herudfra har han formuleret narrative ideer og praksisser, hvor han fokuserer på familiens historier (narrativer) om sig selv. Han har påvist hvordan folks narrativer, værdier, handlemuligheder og identitet hænger uløseligt sammen. Når vi møder børn med psykisk syge forældre hører vi om mange forskellige historier, hvor den psykiske sygdom har været på spil. Fælles for disse historier er, at både børn og forældre føler sig defineret af den psykiske sygdom som nogle, der er anderledes og måske mærkelige og som får dem til at føle sig skamfulde. Den bedste hjælp, vi kan give til disse familier er at få dem til at se sig selv som individer, der reagerer på svære vilkår og som har muligheder for at handle og beskytte sig selv mod den psykiske sygdoms effekt på deres liv og indbyrdes forhold. Vi har derfor fundet stor nytte af at tage afsæt i den narrative forståelse og praksis. Det handler også om at være opmærksomme på, hvordan vi gennem sproget medvirker til at forme andres identitet. Det har f.eks. stor betydning om vi omtaler en patient med skizofreni som en skizofren person eller en person, der er påvirket af sygdommen skizofreni. Eller på samme måde en person med depressioner som en deprimeret person eller en person, hvor depressionen i perioder tager over. Uanset, hvor meget man er ramt af psykisk sygdom eller lidelse er sygdommen eller lidelsen aldrig 100 % til stede i personens liv. Der vil være stunder, hvor personen er sig selv og skizofrenien eller depressionen er fraværende. Når vi skal tale med forældre og børn er det meget vigtigt, at vi ikke kun taler om de problemfyldte sider af familiernes liv. Det er vigtigt også at gå efter de bekræftende, alternative historier. Og hjælpe børn og forældre til at finde frem til, hvad de selv kan gøre for ikke at lade sig opsluge af sygdommen og dens virkninger. Herved kan vi styrke børnenes muligheder for at blive aktører i eget liv med mulighed for indflydelse på fremtiden. 7\n8 En central pointe ved den narrative vinkel er således, at problemer ikke betragtes som opstået iboende eller opstået i individet. I den narrative terminologi forstås problemer som socialt konstruerede fænomener, der har taget form igennem familiens / personens liv og de historier, de har fortalt om sig selv og som er blevet fortalt af andre. Disse historier er også under påvirkning af samfundets kultur, historie og sprog, som derigennem får indflydelse på familiens / personens identitet og handlingsmuligheder. Når problemer er sociale konstrueret, kan de dekonstrueres, så vi kan se, hvad de består af, hvornår de optræder, hvor meget de fylder, hvilken effekt de har osv. Derved adskilles de fra personen. Vi kan sammen undersøge, hvordan de påvirker personen. Vi eksternaliserer problemet. Når vi eksternalisere den psykisk lidelse eller sygdom, bliver det lidelsen eller sygdommen, der er problemet og ikke personen. Vi kan herved skabe et frirum, hvor vi kan tale med familien om, hvordan de evt. sammen kan skabe alliance i familien imod problemet. Vi kan f.eks. give problemet et navn, en metafor, der hjælper os til at lægge en distance ind, så vi kan undersøge, hvordan sygdommen/ problemet påvirker familien /børnene. Mange patienter ønsker ikke at blive identificeret med at være psykisk sygdom, især ikke når det drejer sig om de mere stemplende sygdomme som skizofreni eller f.eks. borderline. Patienterne bruger ofte mere accepterede sygdomsbetegnelser overfor deres børn, f.eks. Depression, uanset hvilken diagnose, de har. Mange anvender også betegnelsen Stress. Hvis vi spørger patienterne om, hvad de selv kalder deres sygdom eller tilstand er der mange, der slet ikke kalder det noget. Nogle af dem kan også finde på at konstruere deres helt eget sprog, som for dem gør sygdommen mere acceptabel. Det kan være Tristhed, Dårlige nerver, Tanketossen, Kuglemanglen, Kaos, Selvkritiske tanker, osv. Et navn kan på denne måde hjælpe med at adskille personen fra sygdommen: Så er det ikke mig, der er noget i vejen med. Med det udgangspunkt kan vi sammen undersøge, hvornår det er depressionen eller stemmerne har magt og hvornår det er personen. Børn er ret gode til at koble sig på dette eksternaliserende sprog. Små børn anvender det helt af sig selv i deres hverdag: skoen driller, stenen havde lagt sig i vejen. Og vi kan fortsætte: Humøret gør mig sur, Tankerne gør mig trist og stille. Samtidig giver det adgang til ord og metaforer, der gør de abstrakte diagnosebetegnelser visuelle. Man kan se det for sig. Når sygdommen eksternaliseres, sker der en distancering, som gør det lettere for børn og forældre at tale om deres oplevelser i forbindelse med sygdommen. Det støtter barnet i ikke at føle skyld i forældrenes tilstand. Forældrene vurderes ikke som gode eller dårlige. De er jo ikke identiske med den psykiske lidelse. Børnenes loyalitet udfordres ikke i samme grad, som hvis vi taler om forældrene som problemet. Den psykiske sygdom kan sættes ind i en story-line (Russell & Carey 2007). Vi kan tale med børnene om, hvordan de selv kan agere eller hvor de kan hente støtte til at undgå den psykiske sygdoms indvirkning på deres liv. De kan få en fornemmelse af at være aktører i et liv, hvor psykisk sygdom og problemer også er aktører, men ikke de eneste aktører. På denne måde kan vi støtte børnene i at se sig selv som individer med egne behov. De kan skelne mellem forældrene og sygdommen og styrke dem i ikke at være ansvarlige for forældrenes problemer. Det bliver muligt at få øje på gode værdier, intentioner eller stunder med forælderen, hvor sygdommen har mindre magt. Der kan skabes rum for alternative og mere håbefulde fortællinger. Forældrene føler sig ofte positivt bekræftet ved at tale om sygdommen på denne måde. Så er det ikke deres skyld, hvis barnet har det svært. De kan hjælpe barnet mod sygdom- 8\n9 mens effekt og få øje på nye handlemuligheder, hvor de kan give forældreskabet mere kraft. Teorierne omsat til familiesamtalen I forbindelse med uddannelsen af nøglepersonerne for børn udarbejdede jeg to guider til samtalerne. En guide til samtalen om barnet og en til familiesamtalen (se Delrapport I). Disse guider er inspireret af Antonovskys mestringsteori og Whites narrative praksis. Desuden har jeg inddraget viden fra den norske psykolog Haldor Øvreeides forskning om børns dialogkompetence (Øvreeide 2004). Familiesamtalens udgangspunkt er at skabe vej til barnet gennem en alliance med forældrene. Derfor skal der være en eller flere samtaler med patienten / forældrene om barnet forud for familiesamtalen. Dette sikrer forældrene bedst mulig tryghed ved familiesamtalen sammen samt at medarbejderne bedre kan tage hensyn til forældrenes værdier og ønsker vedrørende information til barnet. Familiesamtalen kan også med fordel følges op af et netværksmøde for at bidrage til at barnet får bedst mulig støtte af forskellige ressourcepersoner i sin dagligdag. Nøglepersonerne oplever, at børn og forældre, der siger ja til tilbuddet er tilfredse med indsatsen. De kan se, at det ikke går ud over behandlingsalliancen, men tværtimod styrker denne samt at det som en særlig gevinst bidrager til, at børnene får den nødvendige støtte. Der er ikke nogen fast skabelon for, hvor mange familiesamtaler der skal tilbydes eller, om der skal afholdes netværksmøde. Det er op til nøglepersonerne og familien. Fordelen ved dette er, at tilbuddet kan tilpasses familiens ønsker og behov. Ulempen er, at travlhed hos personalet eller usikkerhed hos parterne kan få processen til at stoppe, hvor kunne være behov for mere. Det er måske første gang, familien taler samlet om den psykiske sygdom og dens betydning for børnene Og det kan være første gang, børnene får lejlighed til at møde forælderens behandlere. Det vil oftest være utrygt eller forvirrende både for børn og voksne at medvirke til den første samtale og hvis det bliver den eneste samtale mister vi muligheder for at få en mere afslappet dialog, hvor flere ting måske kommer frem og bliver italesat. Det kan betyde, at hverken børn eller forældre får det fulde udbytte af tilbuddet. Ud fra erfaringerne anbefaler vi, at der afholdes mindst to familiesamtaler i forlængelse af hinanden for at indsatsen kan få den tilsigtede virkning. For flere år siden udviklede børnepsykiater William Beardslee i Boston, USA en familieinterventionsmodel til familier, hvor forælde har depression (Beardslee, 2002 & 2004) 2. Modellen har været praktiseret i Finland og Holland som en national model gennem flere år. Efterhånden anvendes den også i Island og flere steder i Norge og Sverige. Den har aldrig slået an i Danmark, formentlig fordi den er mere ressourcekrævende, men også fordi der i Danmark i mange år har været (og stadig er) en modstand mod manualbaserede interventioner. Måske er vi bange for, at det fratager os vores metodefrihed. Men efterhånden som der kommer mere fokus på evidens i socialt og sundhedsfremmende arbejde, kunne det være interessant at undersøge, om den danske model kan leve op til Beardslees model i forhold til forebyggelse 2 Modellen er forsknings- og evidensbaseret i forhold til at forebygge psykiske lidelser hos børnene. Den består af et manualbaseret forløb med en forældresamtale, individuelle samtaler med hvert barn i familien, Herefter endnu en forældresamtale og dernæst et eller flere familiemøder, hvor forældrene støttes i at tale med børnene om sygdomsforløbet med fokus på børnenes tanker og følelser. Endelig er der followup møde med forældrene 6 måneder efter. 9\n10 hos børnene, eller om der skal mere til. Det er dog et projekt, der ligger udover dette projekts rammer og økonomi. Teorierne i Børnegruppen En særlig pointe ved narrativ teori og praksis er der er et udbredt fokus på de sociale fællesskaber, vi indgår i igennem hele livet. Disse fællesskaber er i høj grad medvirkende til at skabe de dominerende historier i vores liv. Det gælder familien, skolen, det udvidede slægtskab, lokalsamfundet, kliken eller vennerne, idrætsklubberne og foreningerne, kort sagt alle de personer, der indgår i familiernes / børnenes netværk. I disse netværk kan vi genkende hinanden i de andre og har et fællesskab om fælles livsvilkår og værdier. Mange børn med psykisk syge forældre er netop isolerede fra et fællesskab med andre børn i samme situation. De tror, de er de eneste i verden, der har syge eller anderledes forældre. Igennem tilbuddet om deltagelse i en børnegruppe får børnene således mulighed for at komme med i et socialt fællesskab med andre børn med psykisk syge forældre. Vi skaber en ramme for, at de kan se sig selv via de andre med en fælles identitet som børn, der kæmper mod vanskelige livsvilkår i stedet for at være forkerte og anderledes. Blot mødet i sig selv kan styrke deres selvopfattelse og identitet. Med en narrativ terminologi kan vi sige, at de bevidner hinandens liv og færdigheder til at håndtere vanskelige situationer derhjemme. Inspirationen til udtrykket bevidning er hentet fra antropologen Barbara Meyerhoff (White 2007). Hun fulgte et jødisk samfund i USA med ældre indbyggere, som med aldringen og isolationen fik følelsen af at være ved at miste sig selv. Som modmagt mod denne følelse organiserede de nogle sammenkomster, som blev kaldt definerende ceremonier. Ved disse sammenkomster fortalte de gamle historier fra deres liv som velfungerende borgere, ægtefæller og forældre og hvor de gennem den gensidige bevidning kunne se sig selv som handlende, aktive individer frem for gamle stakler, der ikke længere var noget værd. Vi kender noget lignende fra reminiscensarbejde i ældreomsorgen i Danmark. Kapitel 4 Projektets praksis Nøglepersoner for børn I løbet af projektets første år gennemførte vi et uddannelsesforløb for 20 medarbejdere i psykiatrien til at have et særligt fokus på børn som pårørende. Herunder skulle de tilbyde samtaler til alle patienter med børn om deres børn og i den forbindelse tilbyde familiesamtaler med børnene. De har fået tilnavnet nøglepersoner for børn. De kom fra forskellige afsnit, herunder også nogle fra socialpsykiatrien og meningen var, at de så tidligt som muligt skulle opsøge patienter med børn og sikre, at disse fik tilbud om familiesamtaler med børnene i forbindelse med forældrenes behandling. En nærmere beskrivelse af uddannelsen og implementering af nøglepersonsfunktionen fremgår af delrapport I: Familiesamtaler og nøglepersoner for børn. Børnegrupper Der har i projektperioden været 6 forløb med i alt 56 børn. Grupperne blev sammensat efter alder, så der var max. 2-3 års aldersforskel i samme gruppe. De yngste børn på 7-9 år fik et 5 ugers forløb, de mellemste børn mellem 9 og 13 år et 8 ugers forløb og teenagerne på år fik 12 uger i alt. Selve gruppemødet varede 1½ -2 timer, afhængig af børnenes alder. Vi har også givet tilbuddet til unge over 15 år, men det er aldrig lykkes at samle tilstrækkeligt med unge på samme tid til at danne en gruppe. Det er primært nøglepersonerne, der har henvist børn og unge til gruppen. Vi afholdt altid en familiesamtale før og en efter gruppeforlø- 10\n11 bet. Nøglepersonen / kontaktpersonen deltog i begge familiesamtaler for at sikre koordineringen af indsatsen. Hvis børnene havde behov for yderligere støtte bagefter, har vi henvist videre oftest til kommunen evt. ved at skrive en underretning. Se nærmere Delrapport II Børnegrupper og narrativer i voksenpsykiatrien. Kapitel 5 - Evaluering Indledende bemærkninger Evalueringen har søgt at besvare, i hvilket omfang indsatsen har levet op til projektets succeskriterier. Den er foregået ved en kombination af spørgeskemaer og fokusgruppeinterviews, se nærmere de enkelte delrapporter. Spørgeskemaerne og interviewguiderne er udarbejdet af psykologstuderende Nina Wehmeyer og Ingelise Nordenhof. Nina har som en mere neutral person i evalueringsmæssig forstand stået for at udføre alle interviewene. Sociolog Jens Guldager har ydet os værdifuld konsulentbistand i den indledende planlægningsrunde. Det har både fordele og ulemper selv at stå for evalueringen. Fordelen er, at vi kender præmisserne for vores implementering og kan spørge mere præcist ind til vores hypoteser. Der er også større sikker hed for at vi, gennem det personlige kendskab til børn og nøglepersoner, bedre kan forstå og følge deres udsagn i interviewene. Det giver mere tryghed for interviewpersonerne under interviewet, selv om det omvendt kan betyde, at de på grund af den personlige relation vælger at svare det, de tror, vi ønsker. Ulempen ved selv at evaluere projektet er, at resultaterne kan være påvirket af vores forforståelse og ønsker. Vi kunne således spørge selektivt ind til emner, vi med stor sandsynlighed ville blive bekræftet i. Men omvendt kan der også være succeser i projektet, vi tager så selvfølgeligt, at vi ikke tillægger dem betydning. Det har ikke været et valg for os at vi har foretager en intern evaluering. Det har alene været et ressourcemæssigt spørgsmål. Evaluering af nøglepersonsfunktionen Evaluering af nøglepersonsfunktionen har vi begrænset til at undersøge, om nøglepersonerne føler sig kvalificeret til opgaven. Vi har konstrueret spørgeskemaer og -guider ud fra Antonovskys begreber om mestring og har dermed defineret succeskriteriet ud fra, om nøglepersonerne: 1. føler sig klædt på til opgaven med tilstrækkelig viden og færdigheder (begribelighed) 2. tror på, de kan håndtere udfordringerne i familiesamtalen i praksis (håndterbarhed). 3. har tillid til egen indsats og tilstrækkelig opbakning til at føle det værd at investere kræfterne i opgaven (meningsfuldhed). I evalueringen indgår følgende data: Evalueringsskemaer fra uddannelsen, Spørgeskemaer om nøglepersoners praksis, Fokusgruppeinterview med nøglepersoner. Resultaterne fremgår af delrapport I: Familiesamtaler og nøglepersoner i voksenpsykiatrien. Evaluering af børnegrupperne Børnegrupperne er ligeledes blevet evalueret ud fra Antonovskys begreber, omsat til børnesprog. Vi har undersøgt, om børnene selv oplever bedre mestring efter deltagelsen i børnegruppen. Succeskriteriet beror på, om børnene efter gruppedeltagelsen oplever: 1. at de har bedre forståelse for de begivenheder, de har bevidnet eller været en del af i forbindelse med forælderens psykiske sygdom (begribelighed), 2. at de har bedre forståelse af, hvordan de kan handle i forhold til deres livsvilkår som børn med psykisk syge forældre (håndterbarhed) og 3. at de har fundet det meningsfuldt at deltage i børnegruppen og har tro på, at de kan klare de udfordringer i forbindelse med den psykiske sygdom, som de vil møde fremover (meningsfuldhed). 11\n12 I evalueringen af børnegrupperne indgår følgende data: Observationer fra børnegrupperne Udtalelser fra børn og forældre fra de afsluttende familiesamtaler Spørgeskemaer til børn før og efter gruppetilbuddet Fokusgruppeinterviews med børnene Fokusgruppeinterviews med forældrene Resultater fremgår af delrapport II: Børnegrupper og narrativer i voksenpsykiatrien. Kapitel 6 Resume og konklusion Uddannelsen Uddannelsen Nøglepersoner for børn har ifølge nøglepersonerne vist sig at være et godt fundament for deres arbejde med patienter og børn. De har fået et værdifuldt netværk af kollegaer, der yder hinanden gensidig støtte i Nøglepersonerne giver i evalueringen udtryk for, at de igennem uddannelsen har fået nødvendig viden og færdigheder til at kunne mestre opgaven, men at det er en fortløbende proces at få nødvendig træning og erfaring. forbindelse med den fælles supervision. Implementering af familiesamtalen I løbet af projektperioden har vi udarbejdet en instruks for indsatsen for patienter med børn. Ifølge den skal alle patienter med børn have tilbudt familiesamtaler med deres børn. Det blev defineret som en standardpraksis på alle afsnit. Instruksen har haft stor betydning for implementeringen. Den var et stykke tid undervejs, men da den endelig kom, var det klart en støtte til nøglepersonernes arbejde. En nøgleperson siger: "Der skete en markant vending, da overlægen på mit afsnit tog projektet til sig og vi sammen fremlagde retningslinjerne. Så kom der system i det. Det blev et fast punkt på konferencen, hvor vi aftalte, hvordan og af hvem tilbuddene skulle introduceres". I realiteten har det alligevel været svært at implementere tilbuddet som en standardpraksis overfor alle patienter med børn. Lidt over halvdelen af nøglepersonerne beskrev i foråret 2008 tilbuddet om familiesamtalen som en standardpraksis på deres afsnit. Samtidig bemærker de, at det tager tid at få det implementeret. Der er mange konkurrerende krav. En stikprøveundersøgelse i Distrikt Roskilde og Distrikt Køge i foråret 2008 viste, at kun ca. 50 % af alle nyhenviste eller nyindlagte patienter med børn fik tilbud om familiesamtalen og at det kun var knap 30 %, hvor familiesamtalen blev gennemført. Det er ikke viljen blandt medarbejderne, det skorter på. De fleste er med på vigtigheden af at tale med patienternes børn, men der er alligevel mange, der er usikre. Vi møder stadig spørgsmål som: Er det nu det bedste? Er der ikke andre, der er bedre til det? Skaber vi ikke flere problemer for børnene ved at tale om de svære ting? Hvis medarbejderne er usikre, smitter det af på patienterne, når de skal tage stilling til tilbuddet. Nøglepersonerne selv er ikke i tvivl. En siger: Har man først prøvet at have samtaler med patienter og deres børn er det åbenlyst, at det skal være en fast del af behandlingen. En hjælp til børnene er helt sikkert også en hjælp til patienten. Hvorfor er det mon så vanskeligt? Psykiatrimedarbejderne er presset af mange forskellige tidskrævende opgaver og samtidig indebærer den nye tænkning en kulturændring i den psykiatriske behandling. De fleste tænker kun på at inddrage børnene, når de har formodning om, at børnene har problemer. Og det på trods af, at forskningen viser, at det er vigtigt at inddrage dem, uanset om de har synlige problemer eller ej. Vi kan ikke på forhånd vide, hvordan de har det. 12\n13 Nøglepersonerne udtrykker tillid til, at psykiatrien i fremtiden vil blive bedre til at inddrage børn som pårørende som et naturligt led i behandlingen. Men de betoner, at indsatsen er afhængig af, at de fortsat får supervision og konsulentbistand samt at der er tilstrækkelig ledelsesopbakning til opgaven. Gruppetilbuddet Tilbuddet om børnegrupper har været en ubetinget succes. Både børn og forældre er tilfredse. En del forældre og børn kunne ønske sig et længere forløb. Det har haft stor betydning for børnene at møde andre børn i samme situation. De giver udtryk for, at de fandt støtte ved at vide, de ikke var de eneste med psykisk syge forældre. De sagde, at de i gruppen lettere kunne tale om deres forældres sygdom og problemer uden at føle sig skamfulde eller illoyale. De vidste, de andre var i samme situation. De følte sig mindre anderledes og forkerte. Evalueringen viser, at børnene gennem fortællinger og samtaler i gruppen gradvist fandt mening i deres oplevelser med forældrenes psykiske sygdom og måder at håndtere vanskelighederne på. Nogle var mest optaget af at have talt om sig selv, andre var glade for at få informationer om sygdommen, som kunne hjælpe dem til at forstå lidt mere om, hvad der var sket. Vi forsøgte i de første grupper at undervise om psykiske sygdomme, men det fungerede ikke. Vi udviklede derfor en model for, hvordan vi gradvist kan bidrage med informationer, når det passer ind i samtalerne med børnene. Børnene var generelt mere optaget af at tale om sygdommens effekt på deres eget liv end dens effekt på forældrene. Børnene gav hinanden ideer til handlemåder i vanskelige situationer og mange af dem afprøvede disse i praksis, mens de gik i gruppen. Vi er blevet opmærksomme på, at børnegruppen ikke i sig selv ændrer ret meget på familiens kommunikation derhjemme. Forældre og børn giver nogle tilfælde udtryk for, at det giver en lettere kommunikation om den psykiske sygdom, men omfanget af samtaler mellem børn og forældre stiger ikke med børnenes deltagelse i gruppen. Forældrene er jo et andet sted og får ikke den samme støtte som børnene. Børnene fortalte meget lidt fra gruppeforløbet og forældre spurgte ikke ind til, hvad vi havde lavet. Det gjaldt også i de sidste børnegrupper, hvor vi langt fra havde opfordret til tavshedspligt i forhold til børnenes viden om de andre børn i gruppen. Vi har derfor eksperimenteret med at inddrage forældrene lidt mere end gennem familiesamtalerne med henblik på at styrke kommunikationen mellem forældre og børn. Samtidig har vi haft øje for at bevare gruppen som et fristed for børnene. Det sidste har mest betydning i forhold til teenagerne. Vi har i en gruppe skrevet midtvejsbrev til forældrene med information om temaerne i grupper og i de seneste grupper er vi begyndt at invitere forældrene med til det afsluttende gruppemøde. Denne del har ikke været genstand for evaluering, men umiddelbart ser vi stor tilfredshed blandt de deltagende børn og forældre. Den eneste ulempe er, hvor et barns forældre melder afbud eller blot ikke dukker op til mødet. Men det er et område, vi fremover vil udvikle og indsamle erfaringer på. Fremtidige perspektiver Familiesamtalen viste sig allerede i det første projekt som en hjælp til, at børn og forældre kan få talt sammen om den psykiske lidelse og dens virkning på børnene. Samtalen medvirker til at fremme den gensidige forståelse i familien og sikrer børnene nødvendig hjælp. Nøglepersonerne siger, at børn og forældre er meget tilfredse med familiesamtalerne og gruppetilbuddet. Det styrker behandlingsalliancen med patienten og børnene får i de fleste tilfælde den nødvendige støtte. 13\n14 Der har ikke været fastsat et tal for, hvor mange samtaler, der skal tilbydes, men ud fra erfaringerne er det mest hensigtsmæssigt, at tilbydes minimum to familiesamtaler, udover forældresamtalen om barnet. Dette er nødvendigt for at samtalen bliver en reel dialog, hvor også sårbare emner kan tages frem og drøftes og dermed for at fremme både børn og forældre mestring. Gruppetilbuddet er et supplerende tilbud med fokus på børnenes mestring. Gruppetilbuddet har haft deltagelse af børn i alderen 7-15 år. Tilbuddet er også givet til unge over 15 år, men der har ikke været tilstrækkelig mange, der har været interesseret til en gruppe. Der skal tænkes i andre baner, når det drejer sig om unge, der er i gang med at selvstændiggøre sig, for det er ikke nemt, hvis ens forældre er ramt af psykisk sygdom. Det er en udfordring for fremtiden. Gravide og spædbørnsområdet I det første projekt søgte vi at få skabt opmærksomhed på de yngre børns behov for støtte i dagligdagen ved at afholde netværksmøder. Det har ikke tilsvarende været i fokus dette projekt. Vi har åbenbart ikke sat tilstrækkelig fokus på det i uddannelsen og det er også ifølge nøglepersonerne et spørgsmål om ressourcer i en travl hverdag. Vi må i fremtiden arbejde videre med, hvordan vi kan udvikle brugen af netværksmøder og sikre de forebyggende tiltag også overfor de mindre børn. Her er regionens nye fyrtårnsprojekt om småbørn med psykisk syge forældre en mulighed til, hvor praksis kan udvikles. godt børn og unge under 18 år som er pårørende til vores psykiatriske patienter. Den regionale instruks er siden fulgt op af yderligere to instrukser, nemlig instruks om besøg af børn i voksenpsykiatrien og instruks om underretningspligt. I øjeblikket arbejdes der for at gøre oplysningsskemaet obligatorisk at udfylde elektronisk, så vi til enhver tid kan tjekke, om patienten har eller søskende til børn under 18 år. Ledelsesforum besluttede endvidere, at der løbende skal uddannes nøglepersoner for børn. Uddannelsen er blevet lagt i Psykiatrisk uddannelsesenhed og det første hold er blevet færdige med udgangen af 2009 og det næste hold er startet i januar Vores ønske om at gøre tilbuddet om familiesamtaler og børnegrupper til en fast praksis i hele regionen er dermed ved at være godt på vej. Men der skal fortsat arbejdes for at implementere familiesamtaler og gruppetilbud i alle enheder samt udvikle indsatsen overfor de mindre børn og de unge over 15 år. Efter dette projekts afslutning i oktober 2008 har ledelserne i de to distrikter Roskilde og Køge besluttet at gøre tilbuddet permanent med fastansættelse af børnekonsulenten samt fortsat bevilling af supplerende timer til børnegrupperne. Projektet er slut Tilbuddet fortsætter Implementering i Region Sjælland Ledelsesforum for Psykiatrien i Region Sjælland godkendte i maj 2009 en regional instruks vedr. patienter med børn, som stort set er identisk med den instruks, vi har arbejdet med i projektet. Der er dog det fremskridt, at den nye instruks også gælder patienter med søskende under 18 år. Den omhandler kort og 14\n15 Bilag: Folder om projektet Guide til fagpersoner Litteratur: Antonovsky, Aron (2000). Helbredets mysterium. At tåle stress og forblive rask. København: Hans Reitzels forlag. Beardslee, William (2002) Out of the Darkened Room: When a Parent is Depressed; Protecting the Children and Strengthening the Family. Boston: Little, Brown and Company Beardslee, William (2003), W.R., Gladstone, T.R.G., Wright, E.J., & Cooper, A.B. A family-based approach to the prevention of depressive symptoms in children at risk: Evidence of parental and child change. Pediatrics, August 2003, 112(2), e119-e131. Blinkenberg, Søren m.fl. (2007). Børn af forældre med psykisk sygdom. Anbefalinger til god praksis i psykiatrien og det tværsektorielle samarbejde. København: Netværk af forebyggende sygehuse. Carey, Maggie & Russel Shona (2007) Narrativ terapi. Spørgsmål og svar. København. Hans Reitzels forlag. Nordenhof, Ingelise (2005). Børn med psykisk syge forældre en direkte og konkret indsats. Roskilde Amtssygehus Fjorden. Nordenhof, Ingelise (2008). Narrative familiesamtaler med udsatte børn og deres forældre. København: Akademisk Forlag. White, Michael (2008). Kort over narrative landskaber, København: Hans Reitzels Forlag Øvreeide, Haldor (2004): At tale med børn, København. Hans Reitzels Forlag Øvreeide, Haldor & Reidun Hafstad (2004): Forældrefokuseret arbejde med børn, Århus. Systime, Academic 15\nDu får noget helt specielt, du ikke kan gå ud og få med andre\nBørnegrupper i voksenpsykiatrien Delrapport II fra projektet Når børn er pårørende Af Nina Wehmeyer, stud. psyk. & Ingelise Nordenhof, børnekonsulent Du får noget helt specielt, du ikke kan gå ud og få


Sort diamant genåbner som juvel | RoldSkovBladet.dk\nIndehaverne af Juvelen Janni Kærsig (th) og Henriette Sørensen har henholdsvis 17 og tre års erfaring i kundebetjening i den tidligere smykkebutik i Jernbanegade i Støvring, der frem til lukningen 1. juli hed Den Sorte Diamant. Foto: Henrik Louis\nJernbanegade 3 i Støvring med smykkebutikken Juvelen er opført i 1930’erne og er dermed en af byens ældste bygninger. Foto: Henrik Louis HENRIK LOUIS\nJanni Kærsigs datter Ida Marie får lavet hul i ørene til nye øreringe i en frisørstol i smykkebutikken. Foto: Henrik Louis HENRIK LOUIS\nD. 10 august 2020 - kl 09:19 - Opdateret d. 19 august 2020 - kl 10:09\nDet er to erfarne kvinder, der nu genåbner smykkebutikken Den Sorte Diamant i Jernbanegade 3 i Støvring under det nye navn Juvelen.\nFor Janni Kærsig fra Aalborg og Henriette Sørensen fra Volbjerg ved Gravlev har henholdsvis 17 og tre års erfaring i kundebetjening i den tidligere smykkebutik, der lukkede 1. juli, hvor indehaver Ingo Grimnitz gik på pension.\n- Vi snakkede indbyrdes i længere tid om hvad vi skulle kalde vores nye butik, men det var et besøg i blomsterbutikken Madam Riis her længere nede i Jernbanegade, der afgjorde spørgsmålet. Her kom indehaveren nemlig med forslaget Juvelen, som vi straks godkendte, fortæller Henriette Sørensen.\nBegge kvinder havde op til weekenden travlt med at færdigindrette butikken, hvor der lørdag middag var en lukket åbningsreception for inviterede gæster.\nButik i gammel frisørsalon\nSmykkebutikken i Jernbanegade 3 i Støvrig blev etableret af Ingo Grimnitz i 2003.\n- Før den tid dannede lokalerne på i alt 155 kvadratmeter ramme for en gammeldags frisørsalon, hvor en del af det næsten antikke inventar fra 1940’erne i dag er endt på Håndværksmuseet i Randers. Vi har fået lavet kopier af gamle fotos af frisørsalon, som nu bliver en del af vores vægudsmykning, påpeger Janni Kærsig.\n- Ja reelt er bygningen her en af de ældste i Støvring by, fordi den er opført helt tilbage i 1930’erne, tilføjer Henriette Sørensen.\nI Juvelen vil der nu også være meget fokus på et stort udvalg af smykker og ure til specielt unge mennesker.\nFremover vil der ikke være et decideret værksted i tilknytning til smykkebutikken.\nTil gengæld trækker de to kvinder på en guldsmed og en urmager fra Hobro og Løgstør, der ind imellem også vil være i butikken for at udføre diverse reparationer samt ændringer af smykker.


Eksisterende lidelsers betydning for erhvervsevnetab | Forum Orientering\nEksisterende lidelsers betydning for erhvervsevnetab\nEksisterende lidelse, der ikke havde nedsat erhvervsevnen forud for en ulykke, blev tillagt betydning ved fastsættelse af det samlede erhvervsevnetab i nedadgående retning.\nEn selvstændig blikkenslagermester, der led af en særlig aggressiv form for leddegigt i blandt andet ryggen, kom i 1998 ud for en ulykke i forbindelse med arbejde på en mindre byggeplads, hvor han faldt ned fra et bukkestillads, der ikke var samlet korrekt.\nPå tidspunktet for ulykken havde skadelidte fungeret som selvstændig i 18 år med leddegigten, og han havde i den forbindelse modtaget en invaliditetsydelse, der blev ydet, fordi han på grund af leddegigten var i stand til at udføre arbejde som selvstændig blikkenslagermester i det omfang, som han faktisk gjorde.\nSkadelidte havde siden 1995 årligt overdraget 20 % af virksomheden til en ansat, hvilken overdragelse skulle fortsætte indtil år 2000, hvor skadelidte efterfølgende skulle ansættes hos virksomheden som almindelig lønmodtager.\nSom følge af ulykken blev han i 2000 tilkendt højeste førtidspension, hvor invaliditetsydelsen samtidig bortfaldt, idet han ikke længere var i stand til at arbejde.\nSagen blev forelagt Arbejdsskadestyrelsen, der i første omgang vurderede erhvervsevnetabet til 35 %. Skadelidte anlagde sag mod skadevolder – hovedentreprenøren – med påstand om betaling for et erhvervsevnetab på 100 % samt erstatning for invaliditetsydelsen.\nLandsretten fandt, at der var et ansvar hos hovedentreprenøren, fordi bukkestilladset ikke var blevet samlet korrekt. Landsretten mente dog ikke, at Arbejdsskadestyrelsens vurdering på 35 % var korrekt, henset til at skadelidte reelt ingen arbejdsevne havde efter ulykken. På det grundlag fastsatte Landsretten skønsmæssigt erhvervsevnetabet til 65 %. At der ikke blev givet fuldt ud medhold skyldtes, at der skulle ske et fradrag for de gener, som leddegigten måtte antages at ville få skadelidtes erhvervsevne uden ulykken.\nFor Højesteret var det alene et spørgsmål om at vurdere, om erhvervsevnetabet skulle fastsættes til mere end 65 %. I perioden mellem landsretssagen og højesteretssagen havde Arbejdsskadestyrelsen ændret sin vurdering til netop 65 %.\nHøjesteret fandt, at det måtte lægges til grund, at skadelidte på grund af leddegigten ikke ville have kunnet klare en normal ansættelse i virksomheden, og derfor skulle der ske fradrag i erhvervsevnetabet som følge af leddegigten.\nHøjesterets dom af 15. november 2010, optrykt i Ugeskrift for Retsvæsen år 2011 side 481.\nSagen viser, at en eksisterende lidelse – selv om lidelsen ikke konkret har været en arbejdshindring forud for ulykken – bliver medinddraget i vurderingen af det samlede erhvervsevnetab i højere grad, end det måske umiddelbart bør være tilfældet.\nErhvervsevnetab og opgørelsen heraf er i princippet en ren økonomisk vurdering, hvor skadelidtes indtægtsforhold før og efter skaden holdes op mod hinanden. Differencen omregnes derefter til en procentsats, der udgør erhvervsevnetabet. Herefter kan størrelsen af godtgørelsen beregnes på baggrund af skadelidtes årsløn i året forud for skadesdatoen.\nEn anden godtgørelsestype, der kan komme til udbetaling ved personskade, er godtgørelse for varigt mén. Modsat erhvervsevnetab vurderes dette som de fysiske og/eller psykiske gener, som skaden har forårsaget. Til at foretage denne vurdering er det nødvendigt at få skadelidte undersøgt af en speciallæge, der herefter kommer med en udtalelse. På baggrund af udtalelsen fastsættes der herefter en procent ud fra Arbejdsskadestyrelsens såkaldte méntabel. Denne godtgørelse er – modsat erhvervsevnetabet – uafhængig af skadelidtes indkomstforhold.\nFælles for begge godtgørelsestyper er, at skadevolder kun kan blive ansvarlig for forhold, der skyldes skaden. Forudbestående lidelser skal på den baggrund trækkes fra eller i hvert fald indgå i vurderingen. Det må dog som minimum kræves, at ledelsen har haft indflydelse på skadelidtes erhvervsforhold, for at den kan have indflydelse på erhvervsevnetabet. Højesteret går dog i afgørelsen videre og siger, at også lidelser, der efter erfaringen vil få indflydelse, også skal indgå i vurderingen.\nAfgørelsen kan dog næppe tages til indtægt for, at enhver lidelse, der måske/måske ikke på et tidspunkt kan få indflydelse på erhvervsevnen, skal inddrages med nedslag i erstatningen til følge.\nHøjesterets vurdering har formentlig været styret af, at skadelidte var i færd med at afhænde sin virksomhed for derefter at blive ansat på almindelige vilkår i virksomheden. Forskellen på at være selvstændig og at være ansat – og de muligheder der er for selv at tilrettelægge arbejdsdagen og indlægge fornødne pauser – har formentlig været bærende for Højesterets vurdering.


Case: Skatteministeriet - ARTS in BUSINESS\nTest et nyt samarbejde på forhånd – case fra Skatteministeriet\nFor at skabe et smukt rum, der kunne inspirere til samarbejde og innovation, havde vi et stort lyst mødelokale, hvor den ene side var af glas. Vi havde udsigt ud over Københavns Havn. Solen skinnede, og vandets refleksioner lyste rummet op. Det var et rart rum, hvor vi havde god luft mellem bordene. Til inspiration hængte vi en masse billeder op på en limvæg.\nDeltagerne fik en varm velkomst med morgenmad og en notatbog til hver. Workshoppen blev indledt med en kort introduktion, en ramme for dagen og en præsentation, hvor deltagerne præsenterede sig selv ved hjælp af et billede. De fortalte samtidig, hvilke forventninger de havde til dagen. Bagefter fik alle hver især mulighed for at give deres bud på, hvor innovative de mente, de selv var. Det kom der en god dialog ud af.\nHerefter viste Armelle fra Frankrig billeder og filmeksempler på, hvordan man i kunstens verden igennem tiderne har set samarbejder om innovation – ledsaget af en fortælling på et charmerende fransk/engelsk.\nBilledkunstner Joachim Rothenborg faciliterede den kunstneriske proces og indledte med at fortælle om det legende potentielle rum. Han inviterede deltagerne ind i sit øvelokale. På bordene var der træplader, papirler og vandskåle. Han talte om, hvordan han som kunstner arbejder med materialer – og så lod han deltagerne selv udforske og gå i dialog med materialet. Han lagde vægt på, at det skulle være et sansende møde, at det skulle bruges til at mærke, se, forme og udforske materialets egenskaber. Senere fik deltagerne mulighed for at indarbejde mere materiale. Der blev arbejdet i stilhed, hvilket var en udfordring for et par stykker.\nNogle valgte at udarbejde noget helt konkret – en elefant, en rede, en fletning – mens andre foretrak at arbejde abstrakt.\nHerefter blev deltagerne bedt om at gå rundt og se på de andres værker – om der var nogle værker, der gjorde dem nysgerrige, eller som de følte sig relateret til. På den måde blev deltagerne sat sammen 2 og 2, og de indledte en kort dialog om, hvilke kvaliteter de synes, der var i værkerne, og hvilke synergier de kunne skabe ud af deres to egne værker. Så skulle de i tavshed skabe et fælles værk. Synergien og processen blev efterfølgende drøftet.\nDet var interessant at iagttage, at deltagerne i næsten alle grupper var meget opmærksomme på ikke at ødelægge de andres figurer. En elefant levede fx videre i det fælles værk. I stedet for at skabe noget fælles nyt, valgte stort set alle at sætte det, der allerede var lavet, sammen – at bygge bro og forbinde det eksisterende med nye elementer. Der var en stille, men intens stemning.\nEfter en kort refleksion skulle de igen ud og se på de andres værker – og vælge et værk, der tiltrak dem, måske fordi det var meget anderledes, spændende eller farligt. Kreativiteten var stor, og værkerne var meget forskellige.\nGrupper på 4 skulle nu arbejde sammen om et fælles værk med udgangspunkt i deres 2 værker. Her gav flere af grupperne slip på de hidtidige værker og gik i gang med at skabe noget helt nyt sammen. Andre materialer i rummet, som vandet og kulørte bånd, blev inddraget i værkerne. Stemningen var intens, og alle var meget optaget af processen. Der blev smilet og leget – forslag blev modtaget og videreudviklet, og der blev reflekteret over processen.\nTil sidst blev alle inviteret til at skabe ét fælles værk ud af alle gruppernes værk. Det foregik på gulvet.\nNogle gik straks i gang med at sammenbygge de forskellige bidrag, andre blev stående lidt afventende. Elefanten var stadig med, og da sammenbygningsarbejdet var godt i gang, var der pludselig 4-5 af deltagerne, der tog fat i kanten på den voksdug, værket blev lavet på og løftede dugen op, så værket styrtede sammen. De lagde dugen ned igen, lagde sig på knæ og begyndte at bygge et helt nyt værk sammen. De andre hjalp til – og oplevelsen fik stemningen til at hæve sig til et næsten euforisk niveau.\nEfter et stykke tid rejste de sig op, og den fælles figur stod der – elefantens hoved og øre var stadig med. Der var en kort refleksion, hvor deltagerne gav udtryk for dilemmaet mellem at respektere den enkeltes bidrag og lysten til at bygge noget nyt fælles. Nogen opfattede det som et udtryk for pænhed, at andre ikke ville ændre gennemgribende ved noget, som de ikke havde lavet.\nAlle nåede dog til enighed om, at det var man nødt til, for at noget nyt kunne udvikles. Efter en fælles frokost arbejdede vi med De Bono’s 5 tænkehatte, som et konkret eksempel på hvordan man kan tilrettelægge en kreativ dialog på en struktureret måde.\nDagen blev afsluttet med endnu en vurdering af egen kreativitet og innovationskraft og med et billedmæssigt udtryk for hvad den enkelte tog med hjem fra dagen.\n”Vi fik nogle gode metoder til at arbejde med innovation – det blev synligt på en god måde, at det at arbejde sammen forbedrer outputtet.”\n”At kunstneriske processer er gode til at skabe relationer, skabe viden (og ikke kun videndeling), externalisere (skubber problemstillingen væk fra den enkelte) og bygger tillid.”\n”Nu kender jeg dem, og vi er blevet enige om at arbejde videre sammen.”


Forside › DJferie › Nyhed › Magiske Sardinien\n19. dec 2018 21:59 djferie\n80 kvadratmeter feriebolig til den lille familie i Santa Teresa di Gallura, på Nordsardinien\nKitt Strand nær Santa Teresa di Gallura, Sardinien\nBook og se pris for denne feriebolig\nFind billigste flyrejse\nFerieboligen ligger i et af Italiens mest eftertragtede ferieområder - det nordlige hjørne af Sardinien, som er kendt for det smaragdgrønne vand og øens magiske natur.\nByen Santa Teresa di Gallura er udenfor feriesæsonen primært en fiskerlandsby med cirka 4.000 indbyggere. Byen er omgivet af fire store, hvide sandstrande, palmer og de karakteristiske klippeformationer der også er en del af områdets naturreservat Capo Testa.\nSiden 1987 har det blå badeflag vajet over alle strande i området.\nLejemålet udlejes fra marts til oktober. Booking åbnes primo januar. Sommerugerne indgår i STOREFERIEDAG.\nDer er 80 m2 beliggende på 1. sal i en lille ferieresidens med kun 9 lejligheder.\nDen består af et master-soveværelse med indbyggede skabe, værelse med komfortable køjesenge, badeværelse med jacuzzi-bruseniche, lys stue med udgang til terrasse med spiseplads samt køkken med langbord til måltiderne. Lejligheden er udstyret med vaske- og opvaskemaskine, wifi og air-con.\nParkeringsmuligheder lige foran huset for enden af lukket vej.\nSanta Teresa ligger for enden af den naturskønne Magdalena-øhavs kyststrækning, hvor man fra Palau kan sejle til Magdalena og Caprera på 15 min\nDen berømte Rena Bianca strand ligger 500 meter fra lejligheden.\nUdover strandliv findes der rig mulighed for naturoplevelser på Capo Testa, en naturfredet halvø, der ligger i forlængelse af byen. Byen Santa Teresa byder på mange forskellige spisesteder, caffè'er, diskotek og masser af indkøbsmuligheder.\nTorsdag er markedsdag, og boder med frisk fisk, frugt og grønt finder man dagligt. Der er færgeforbindelse til Bonifacio (30 min), hvis man ønsker baguette i stedet for pizza. I lystbådehavnen kan man komme på øhavs-sejltur med turistfærge eller selv leje både.\nMed lejet bil er der 60 km fra Olbias lufthavn. Fra lufthaven i Alghero er afstanden 150 km. Ønsker man ikke at have egen bil er der 6 daglige forbindelser med busselskabet Turmotravel direkte fra lufthavsterminalen til Santa Teresa by. Lejligheden ligger i gå-afstand fra busholdepladsen.\nSærligt fordette lejmål\nLejen er inkl. sengetøj, håndklæder, viskestykker, el og gas.\nBemærk at der som i de andre Italienske ferieboliger er affaldssortering i Santa Teresa. Udførlig information findes i lejligheden.\nKitt Rena Bianca\nKitt Santa Teresa


Personlig hjælper søges pr. 26.02.18 eller snarest derefter, Anonym arbejdsgiver | Ofir.dk\nPersonlig hjælper søges pr. 26.02.18 eller snarest derefter\nBosat i Aabybro, 45 år, kvinde, interesseret i bl.a. samfundsforhold, sociologi, kost og ernæring samt dyrs velfærd og leveforhold. Jeg er oftest glad og har et lyst sind, men er også realistisk og i besiddelse af både sort humør- og humor efter på 18 år at være blevet blind, dialysepatient, kørestolsbruger udendørs, kol-patient m.m. – med diabetes som grundsygdom. Desuden led og ked af at det blev nødvendigt med hjælp i og til mit liv – men utrolig glad for mine hjælpere og for muligheden for at få hjælp. Jeg er den glade ejer af en stor, dejlig gl. dansk hønsehund. Jeg vil gerne være så selvhjulpen som muligt og forestår f.eks. selv personlig hygiejne.\nFor kort tid siden startede en sød og dygtig hjælper hos mig, men hun er desværre stoppet grundet helbredet. Jeg søger derfor en kvalificeret afløser pr. 26.02.18 eller snarest derefter.\nDu forventes at være:\nFintfølende – også når det gælder at finde grænsen mellem at hjælpe og at overtage, energisk og interesseret i at færdiggøre påbegyndte opgaver, 100 % ikke-ryger og bor i et ikke-ryger hjem, glad for hunde og lange gåture, god til IT på brugerniveau, ferm til madlavning og begå dig i et køkken, god til at tage imod både ros og ris, fleksibel m.h.t. arbejdstider og indstillet på at der ofte skal nås mange ting på kort tid.\nI lige uger:\nMandag 8 -15 og 18 -21\nTirsdag 18 – 21\nOnsdag 18 – 21\nTorsdag 8 – 15 og 18 – 21\nLørdag 18 – 21\nSøndag 9 – 11.30 og 18 – 21\nI ulige uger:\nMandag 8- 15\nTorsdag 8 -15\nDesuden forventes det at du og dine kolleger afløser for hinanden ved sygdom og ferie. Det er en fordel hvis du bor i nærområdet p.g.a de delte vagter.\nLønnen udgør den for tiden fastsatte timeløn på løntrin 11 samt de til timerne fastsatte tillæg.\nAt assistere mig med madlavning, hjælpe mig med hundetur, ledsagelse, indkøb samt alm. husarbejde og forskellige administrative- og praktiske opgaver.\nHar du lyst til at høre nærmere om jobbet og samarbejdet, har du egen bil, indstillet på lang tids ansættelse og måske at komme til en samtale, så send ansøgning, cv og udtalelser til: Hoppemus@gmail.com\nAnsøgningsfrist den 21. februar. Samtaler afholdes løbende.


Fundamental analyse - Hvordan værdisætter du en aktie? \nFundamental analyse tager udgangspunkt i grundlæggende informationer fra årsrapporten. Her kigger man blandt andet på indtjening, forretningsmodel, den finansielle situation og meget andet. I slægt med denne metode, så kan value investering også nævnes. Det er en strategi, der fokuserer på at bruge fundamental analyse til at finde selskaber, der er prissat under deres reelle værdi.\nI denne artikel vil jeg gennemgå nogle af de overordnede elementer i fundamental analyse, og hvordan du kommer i gang med at blive klogere på det.\nGenerelt om fundamental analyse\nDe kvalitative faktorer\nDe kvantitative faktorer\nArgumenter mod fundamental analyse\nMetoden kan ikke kun benyttes til at bestemme et værdipapirs værdi, men du kan også betragte hele industrier og den overordnede økonomi med analyserne. Teknikken handler basalt set om at bestemme en værdi gennem de grundlæggende faktorer i virksomheden eller markedet. Det bruges dog som oftest til investering i aktier.\nOverordnet set så deles analysen op i kvantitative og kvalitative faktorer. De kvantitative faktorer er de faktorer, der kan udtrykkes som et tal eller en værdi. Omvendt er de kvalitative faktorer noget, som ikke kan fastsættes med et tal.\nDe kvantitative faktorer er oftest de nemmeste at få fat i, da nøgletallene i virksomheden er præcise. Det er derfor håndgribelige tal, som du kan analysere direkte på. Det kan være ting som omsætning, indtjening, aktier, gæld og andet.\nDe kvalitative faktorer er derimod ikke lige til at gå til. Det kan være ting som hvor stærk branden er, kvaliteten af ledelsen, fremtidsudsigter og andet.\nOfte taler man om indre værdi, når man snakker om fundamental analyse. Det handler om, at aktierne ikke altid er prissat korrekt i forhold til, hvad aktien rent faktisk er værd. Hvis en aktie handles til 100 kr., men gennem analysen fastlægger du en værdi på 150 kr. Det er interessant som aktionær, da man selvfølgelig gerne vil handle selskaber, der er prissat lavere end den reelle.\nFundamental analyse er baseret på tesen om, at prisen på aktiemarkedet over lang sigt vil afspejle den indre værdi i virksomheden. Usikkerhederne er dog, at du ikke ved, hvor lang tid der går, før markedet viser den reelle værdi. Samtidig så er der også usikkerhed for, om det estimat, som du har fastsat, er korrekt.\nTopledelsen hos Mærsk. Udklip fra Mærsks hjemmeside.\nHerunder gennemgår jeg de overordnede faktorer inden for den kvalitative del af fundamental analyse. Det er de mindre håndgribelige faktorer i selskabet, der kan være svære at vurdere på.\nForretningsmodellen: Her skal man kortlægge forretningsmodellen for virksomheden. Er der overenstemmelse mellem denne, og hvor den reelle omsætning kommer fra? Hvis virksomhedens forretningsmodel er baseret på produktion, men reelt tjener deres penge på leasing, licenser og gebyrer, så er der noget galt.\nKonkurrencefordele: Et selskab er ofte succesfuldt, hvis det formår at have og beholde en konkurrencefordel. Det kan være et meget velkendt brand eller en unik forretningsmodel. Konkurrencefordelen sikrer, at det er svært for konkurrenterne at følge med og vinde markedsandele.\nLedelse: Ledelse er af mange anset som det vigtigste aspekt af en virksomhed. Den er utrolig vigtig i forhold til, om virksomheden kan fastholde deres planer og indfri deres mål. Det kan være svært at undersøge denne del, men det er ofte muligt at undersøge de forskellige personer i ledelsen og deres baggrund. På baggrund af dette kan man danne en indikation af, om ledelsen er kompetent.\nKundegrundlag: Hvordan ser virksomhedens kundefordeling ud? Er det primært få store kunder eller har den en masse små kunder? Er virksomheden afhængig af få store kunder, så kan frafald af en bare en enkelt kunde gøre et stort udslag.\nMarkedsandel: En stor markedsandel kan gøre, at virksomheden har stordriftsfordele, hvorfor deres konkurrenter kan have svært ved at komme ind på markedet. Stordriftsfordele går basalt set ud på, at jo flere enheder, kan sælges, jo mere kan de faste udgifter spredes ud. Samtidig vil udgiften pr. enhed ligeledes falde i takt med, at der kan produceres flere.\nIndustrivækst: Hvordan ser kundegrundlaget ud i fremtiden? Fremtidsudsigterne for industrien fortæller om den vil vækste i fremtiden, og kundegrundlaget dermed vil vokse. Det kan være svært for en virksomhed at vækste, hvis markedet ikke vokser.\nKonkurrence: Hvor mange konkurrenter der på markedet, og hvilken størrelse har de? En stor konkurrence kan være medvirkende til, at det kan være svært for nye spillere at komme ind på markedet. Derved opnår de eksisterende virksomheder en stor fordel. Et eksempel er Amazon og deres leverandører, da de kan presse prisen rigtig meget, fordi Amazon er så stor en platform.\nRegulationer: De politiske reguleringer af virksomheden er også vigtige at have med. Nogle industrier er meget regulerede, mens andre industrier ikke er. Typisk så omfatter reguleringer enten eksta krav eller begrænsinger, som vil have effekt på virksomhedens økonomi. Derfor er det vigtigt at have disse med, når man forholder sig til virksomhedes nøgletal.\nEksempel på årsrapport. Her er det Novo Nordisks årsrapport fra 2019.\nHerunder gennemgår jeg de overordnede faktorer inden for den kvantitative del af fundamental analyse. De består primært af tal fra de finansielle rapport fra årsopgørelsen.\nBalancen: Balancen viser en opgørelse af, hvordan virksomhedens aktier, passiver og egenkapital fordeler sig. Aktiver vil altid være lig med passiver plus egenkapital. Aktiverne afspejler de ressourcer, som virksomheden ejer eller kontrollerer. Det kan være bygninger, inventar og andet. Passiverne afspejler, hvordan virksomheden har finansieret aktiverne. Det kan være gæld, egenkapital og lignende.\nResultatopgørelsen: Resultatopgørelsen viser, hvordan virksomheden har præsteret i den fortløbende periode. Den indeholder information omkring omsætning, indtjening, omkostninger og andet, som virksomheden har haft i perioden.\nPengestrømsopgørelsen: Pengestrømsopgørelsen omfatter en oversigt over virksomhedens ind- og udstrømning af kapital.\nFinansieringsaktivitet er kapital, der modtaget eller betalt fra lån af eller udstedelse af penge.\nDriftsaktivitet er kapital skabt af den daglige drift.\nInvesteringsaktivitet er indtægt fra salget af forretninger, udstyr eller langsigtede aktiver og kapital brugt til investering i aktiver\nLedelsesberetning: Oftest så vil årsrapporten også indeholde en kommentar fra ledelsen, der redegør for de finansielle opgørelser. Den er overordnet, men. har det formål at give en investor et klarere overblik over, hvad virksomheden laver. Her er det nærliggende at kigge på, hvor præcis beretningen er, og om den overhovedet passer sammen med nøgletallene. Den vil oftest fokusere på de postive ting, så det er vigtigt at afklare, om det er et billede af den reelle situation i virksomheden.\nNår vi taler om fundamental analyse, så kan vi ikke undgå at nævne teknisk analyse. Det er den anden primære form for analyse af aktier, der benyttes. Den store kritik fra fortalere af teknisk analyse er, at de mener, at alle nyheder og faktorer om en virksomhed allerede er indregnet i kursen. De baserer deres handel på blandt andet trends og formationer i kursbevægelserne. En teknisk analytiker vil derfor mene, at markedet ser bort fra alle disse faktorer.\nEn anden kritik kommer fra fortalerne for den effektive markedshypotese. Den er dog ligeledes uenig med principperne for teknisk analyse. Principperne fra den effektive markedshypotese er, at markedet altid er prissat korrekt, og derved gør det umuligt at slå markedet.\nJeg er selv i gang med at læse The Intelligent Investor af Benjamin Graham. Indtil videre kan den klart anbefales.\nI artiklen har jeg gennemgået de overordnede aspekter af den fundamentale analyse, men det er selvfølgelig ikke så simpelt. Vil du gerne blive endnu klogere på emnet, så kan jeg anbefale “The Intelligent Investor” af Benjamin Graham (link).\nHan anses af mange for at være grundlæggeren af value investering, der er meget nært beslægtet til fundamental analyse. Du skal dog være forberedt på, at det kan være meget tungt at komme i gang med, da det godt kan være lidt langhåret. Er du generelt interesseret i bøger, så har jeg også en liste med bøger om investering her.\nSkulle du have spørgsmål til artiklen, så skal du være velkommen til at skrive en kommentar herunder.\nDette indlæg er udarbejdet med støtte fra denne side om internet.


Arkitekt Sebastian Aristotelis Frederiksen fra SAGA Space Architects har haft blikket rettet mod stjernerne siden barndommen – men selv om han fagligt interesserer sig for verdensrummet, høster han erfaringer, der også kan bruges her på jorden.\n'De skulle selv sættes til at bo i det, de har tegnet.'\nDen sure bemærkning dukker ikke sjældent op, når diskussionen falder på arkitekter og deres værker. Arkitekt Sebastian Aristotelis Frederiksen og hans kollega og medstifter i tegnestuen SAGA Space Architects Karl-Johan Sørensen levede mildest talt op til ordene i sommeren 2020.\nHer flyttede de til et af jordens mest ugæstfri klimaer i det nordlige Grønland for at tilbringe tre måneder på 4,5 kvadratmeter uden andet menneskeligt selskab end hinanden. Deres midlertidige hjem var habitatet LUNARK. En futuristisk pod, designet til at modstå alle tænkelige udfordringer og med et helt særligt design, inspireret af japansk papirfoldekunst. Ikke for det æstetiske udtryk, men af rent praktiske årsager. Habitatet er skabt til at fylde mindst muligt, når det er slået sammen – og selv om det kom i brug nord for polarcirklen, er det skabt til endnu mere fremmedartede miljøer.\nSAGA Space Architects hovedmission er nemlig ikke at skabe boliger på jorden – men til fremtidens kolonisering af verdensrummet. Det er dog temmelig svært lige at smutte til månen for at afprøve boformen, så i første omgang måtte Grønland agere stand-in.\nI polarnatten var der rig lejlighed til at studere den stjernehimmel, som Sebastian Aristotelis Frederiksen altid har drømt sig op imod – både personligt og fagligt. Lige siden barndommen har verdensrummet trukket i ham, og professionelt har han heller ikke været i tvivl om, at fremtiden lå i at skabe rammer for kolonisering af månen og Mars.\n- Jeg har altid været dybt fascineret af opdagelsesrejsen og det ukendte. Når jeg som lille lagde mig til at sove, drømte jeg om dette rumskib, der var kisteformet og kun lige havde plads til en person. Jeg kunne rejse til de fjerneste ender af universet. Det gav mig en ro med denne susen ud forbi stjernerne, fortæller han.\nNorske Mir lever af at skabe arkitektoniske renderinger: Ville du hænge den op på din væg?\nDrengedrømmen holdt – også, da han søgte ind på Arkitektskolen.\n- Jeg var klar over, at der kun var en lillebitte chance for, at jeg ville komme til at beskæftige mig med rumarkitektur. Der var ikke mange forbilleder at kigge på. Jeg kendte kun til Kristian von Bengtson, og det nærmeste jeg var kommet på ham var at læse hans Wikipedia. Der kunne jeg se, at han gik på International Space University i Strasbourg, og inspireret af ham tog jeg min overbygning der efter mit forløb på Arkitektskolen i København.\nPå Arkitektskolen oplevede han hurtigt at blive sat i bås som dagdrømmer, når han luftede tanken om at beskæftige sig med rummet. Hans medstuderende havde svært ved at forholde sig til de højtflyvende planer.\n- Det forstår jeg godt. Men når man går med sådanne drømme, er det farligt at sige dem højt, hvis man møder modstand. Det er som at så et frø til en plante, der er utrolig skrøbelig i den første tid. Så jeg holdt tankerne om rumarkitektur for mig selv, men forsøgte at dreje svarene på de skriftlige opgaver ind på rumarkitekturen, siger den 27-årige arkitekt, der på en studietur faldt i snak med Karl-Johan Sørensen.\n- Jeg havde lige læst Elon Musks biografi, og jeg kunne ikke lade være med at tale om den. Karl-Johan havde tilfældigvis også læst bogen, og det gik op for os, at vi begge havde gået og drømt om arkitektur i det ydre rum. Det var utroligt, at vi havde ramt samme årgang og samme klasse på den samme arkitektskole. Det gik op for os, at det kunne lykkes for os. Lige så snart, man har en makker at drømme med, kan det blive til virkelighed.\nMakkerparret deltog, når der var arkitektkonkurrencer for det ydre rum, og det lykkes at vinde den største konkurrence om arkitektur til en marsmission, der til dato er holdt.\nVinderprojektet hed Dandelion – opkaldt efter deres udseende, der minder om en mælkebøtteblomst. Det avancerede habitat trækker blandt andet energi ud af statisk elektricitet genereret af støv og arbejder også med andre selvforsynende og bæredygtige principper – nødvendigheder, når man befinder sig i et miljø, hvor man ikke umiddelbart har fået nye forsyninger.\nLektien fra Grønland\nDet bringer os retur til makkerparrets Grønlandsprojekt – og svaret på spørgsmålet om, hvorvidt man som arkitekt kan lære noget af at leve i sine egne kreationer.\nDet kan man, bedyrer Sebastian Aristotelis Frederiksen.\n- Vi er i gang med at tegne habitater til et projekt i Schweiz, og det har gjort det mere synligt, hvad vi har lært af vores ophold. Vi er ti mennesker på tegnestuen, og de har ikke alle været gennem en dagligdag på fire-en-halv kvadratmeter på Grønland.\nDet har jeg, og det har givet en intuitiv fornemmelse for, hvad man har brug for og ikke brug for. Det er helt simple ting – hvad er stresskilderne, hvad giver negative påvirkninger og hvordan kan man skabe rammer, der giver mest muligt privatliv.\nEt habitat skal designes, så man kan bevæge sig rundt uden at være til gene for hinanden, og det er vigtigt at skabe lysforhold, der spejler en døgnrytme, så man overholder biologiens krav, siger arkitekten.\n- Det kræver virkelig smart design. Vi tog afsted som helt almindelige mennesker, vi har ikke engang været værnepligtige, mens astronauter er toptrænede mennesker, der er nøje udvalgte. Alligevel ved vi, at den kognitive performance falder, når, når folk har været på en rumstation, og det er den udvikling, man skal forsøge at imødegå i designet.\nArkitekturprofessor Nicolai Bo Andersen: Verden er ikke uendelig\nFra Mars til Holstebro\nSelv om rummet kalder, betyder det ikke, at jordforbindelsen er røget for SAGA Space Architects og tegnestuens chefarkitekt.\n- Vi er et sted nu, hvor vi kan leve af den arkitektur, vi laver. Men vi står på to ben. Det ene er rumarkitektur, hvor vi lige nu er ved at tegne habitatet, der skal bruges til uddannelse i Schweiz.\nDet andet er udnyttelse af den teknologiske tilgang her på jorden. Vi er en del af en gruppe, der hedder 3DCP Group, der også består af bygherrer og entreprenører. Vi har tegnets Skandinaviens største 3D-printede betonbolig, der er blevet opført i Holstebro.\nVi ser en fremtid i, at man 3D-printer måneboliger, men både teknik og tankegang kan også bruges på jorden. I rummet vil det være nødvendigt med små strukturer, og fremover bliver vi også nødt til at skabe flere bygninger og bo på mindre plads her på jorden.\nDer kan 3D-printede bygninger være en hjælp, siger Sebastian Aristotelis Frederiksen, der i sit virker arbejder med tabula resa – den blanke tavle.\n- Men det er metaforisk. Det handler ikke om at bryde alt ned, men om ikke at tage traditioner for givet og at gentænke projekter. Når vi kigger på rummet, er det let, for der er ikke en stil, vi skal lægge os op af.\nMen tankerne kan bruges i den bygningsmasse, vi har i da. Hvis man helt praktisk skal bygge mellem eksisterende huse eller skal gentænke, hvordan vi kan udnytte plads bedre, kræver det, at vi laver helt nye løsninger.\nMen det behøver ikke at betyde, at vi skal rive alt fra hinanden. Det kan være nye måder at bevæge sig på eller dynamiske rum og møbler, der kan ændre sig, siger han og vedgår, at tankegodset om både 3D-printede bygninger og rumkolonier kan virke fjernt for mange.\n- Men de fleste forstår ikke, hvor tæt vi er på at tage rejsen ud i rummet. Der har kun været 600 mennesker i det ydre rum igennem seks årtier, men i år har der været flere mennesker i rummet end nogensinde før.Så det går i den rigtige retning.\nOg jeg kan lide ideen om kvantespring, for eksempel højdespring ved olympiader. Der var en måde at hoppe over på, og rekorderne blev kun langsomt forbedret.\nSå var der en gut, der fandt på at hoppe med ryggen over først, kunne man få ti eller 20 centimeter mere. Man gik fra meget små skridt år for år, indtil den ny teknik kom.Inden for rumfart oplevede man det, da vi fik raketter, der kunne lande igen.\nNu står vi foran det næste kvantespring, hvor vi får raketter, der er stærke nok til at tage os til månen igen. Det har vi ikke haft i 50 år, og de nye vil kunne tage os tilbage og genbruges. Det ligger i en meget nær fremtid, og når det sker, har man sat en ny standard, alle skal leve op til.\nArkitekt Aleksandr Popov: God arkitektur kan ophæve tyngdekraften\nDer er netop 3D-print et jordnært eksempel.\n- 3D-print kan allerede lave konkurrencedygtige boliger, og når teknologien er modnet, vil det ramme hele verdens befolkning. Om 20 år giver det ikke mening ikke at 3D-printe boliger. Det er mere sikkert, byggepladserne skal være åbne i 24 timer, og hvis man koder rigtigt, er man beskyttet mod fejl. Distancen mellem arkitektens vision og den færdige bygning er meget kortere, for mange af de mellemliggende processer kan reduceres eller springes over.\nDet vil betyde, at man kan bruge flere ressourcer på at lave bedre boliger, der kan skræddersys til både beboere og geografi. Det er en fed fremtid, siger Sebastian Aristotelis Frederiksen, der regner med, at 3D-bygninger vil være udbredte i løbet af relativt få år. Rumeventyrerne vil naturligt nok tage lidt længere tid.\n- Men jeg ser en fremtid, hvor vi om 50 år har SAGA-designede hjem på Månen og Mars, og jeg\nhåber og tror, at vi om 20 år ser de første par habitater på fremmede planeter.\nOplev SAGA Space Architects på Dansk Arkitektur Center\nInden da kan alle interesserede udleve deres rumdrømme med et besøg på Dansk Arkitektur Center i København. Her åbner udstillingen A Space Saga den 12. februar – og her kan man blandt andet besøge LUNARK-habitatet, der var med i Grønland og blive klogere på SAGA Space Architects visioner og ideer


Spar energi med nye vinduer og døre – kontakt SCHEEL på 60 86 02 11\nGIV DIT HUS EN ÆSTETISK OPGRADERING MED NYE VINDUER & DØRE\nDine døre og vinduer er med til at præge boligens æstetiske fremtræden samtidig med, at vinduet er den primære lyskilde inde i boligen og giver udsyn til dine omgivelser.\nHvor vinduet tidligere blot gav udsyn og lys, er vinduets funktioner i dag langt mere avanceret – de bidrager med et optimeret lysindfald, der skaber velvære, bedre indeklima, energioptimering, sikkerhed og bæredygtighed.\nDer er et væld af muligheder, og netop derfor er det vigtigt, at vælge det design og de funktioner der passer til netop dine ønsker omkring: Materiale: Skal dine vinduer og døre være i træ eller træ/alu?\nEnergiruder/isoleringsevne: Skal du have 2- eller 3-lags glas?\nFarve og design: Hvilket design og stil passer til netop din bolig?\nVedligeholdelse: Hvad er dine ønsker omkring vedligehold?\nFunktion: Hvilke funktioner/egenskaber skal vinduet/døren have?\nNye vinduer og døre er samtidig en af de forbedringer, der tilfører huset øget værdi – også med henblik på et eventuelt salg. Derfor er det helt klart en af de forbedringer der kan betale sig tilbage på mere end en måde.\nKontakt os – vi giver gerne råd og vejledning omkring materialevalg, design og funktion.\nUdskiftning af gamle vinduer og døre til vinduer i træ/alu.\nAlle vinduer har udluftnings-ventiler der sikrer en god gennemstrømning af luft i huset.\nTo Velux tagvinduer sørger for optimalt lysindfald på husets nye 1. sal. Vinduerne er monteret med regnsensorer.\nHer er det nye vindue afstemt efter husets oprindelige stil.\nDobbelte Velux tagvinduer monteret i eksisterende tag med ny inddækning.\nDe nye Velux tagvinduer giver lejlighederne et flot lysindfald og sparer på varmeregningen.\nTagvinduerne er pænt tilpasset og afsluttet indvendigt.\nDe gamle vinduer og døre er skiftet ud med moderne, energibesparende vinduer og døre i træ/alu .


Heibergs Have 72 - Villa til Salg - danbolig\nHeibergs Have 72\nEjerudgift 3.569 kr.\nFlot, moderniseret villa med fjordkig i Holbæk\nDenne skønne etplansvilla ligger attraktivt i Holbæk for enden af en lukket vej. Flere moderniseringer har løftet boligen, og her kan blandt andet nævnes den store tilbygning fra 2019, som har gulvvarme, de gennemgående akustikgulve, ny eltavle, genveksanlæg samt blødgøringsanlæg. Hjemmet fordeler sig over et opholdsmiljø, fire værelser, to badeværelser, et gæstetoilet og et bryggers. I det tidløse HTH-køkken med integrerede højskabe samt emhætte fra Siemens og Quooker får I formidable rammer for madlavningen og samtalen ved køkkenøen. Videre ind i den højloftede dagligstue nyder I samværet og det fantastiske lysindfald fra syd og vest. I tildeles et stort soveværelse med kipført loft, en garderobe og et elegant badeværelse med regnbruser og dampkabine. Udenfor kan store og små boltre sig i den nemme, mulighedsrige og lukkede have, mens afslappende stunder venter i læ på den overdækkede terrasse. Fra indkørslen kan I se ud over det rolige vand i fjorden, og udover den skønne udsigt er nærområdet særdeles børnevenligt og spækket med grønne områder og legepladser. I gåafstand fra hjemmet finder I også pasningstilbud, dagligvareindkøb og kysten, mens Bjergmarkskolen og idrætsfaciliteter nås på omtrent et kvarter på cykel.\nTilbygningen smelter fuldstændig uproblematisk sammen den oprindelige del. I det tidløse HTH-køkken med integrerede højskabe samt emhætte fra Siemens og Quooker får I formidable rammer for madlavningen og samtalen ved køkkenøen. Videre ind i den højloftede dagligstue nyder I samværet og det fantastiske lysindfald fra syd og vest.\nVi bliver i tilbygningen, for her tilbringer I nætterne i et anseeligt soveværelse, der, ligesom stuen, kan bryste sig af et kipført loft og endvidere en særdeles rummelig garderobe. Hverdagsluksussen stopper dog ikke her, for på det elegante badeværelse kan I starte morgenerne under regnbruseren fra Grohe eller slutte dagen med et skønt ophold i dampkabinen.\nGod plads og udsigt\nUdenfor kan store og små boltre sig i den nemme, mulighedsrige og lukkede have. I kan også smide benene op i havemøblerne, som I stiller på den overdækkede terrasse, der ligger i læ for vestenvind. Mangler I plads i den solbeskinnede have, kan I lave en udgang i hækken til det store, grønne fællesareal, som grænser op til matriklen.\nI får en lille lykkepille, hver gang I bevæger jer ud til bilen, for fra indkørslen kan I se ud over det rolige vand i fjorden. Udover den skønne udsigt er nærområdet særdeles børnevenligt og spækket med grønne områder og legepladser. I gåafstand fra hjemmet finder I også pasningstilbud, dagligvareindkøb og kysten, mens Bjergmarkskolen og idrætsfaciliteter nås på omtrent et kvarter på cykel.\n4 lignende villaer i nærheden til 3.800.000-5.200.000 kr. på omkring 184 m2


Servicehavn kan give flere hundrede arbejdspladser - sn.dk - Halsnæs\nTyske arbejdere fragtes fra Klintholm havn til havmøllepark. Foto: Vordingborg kommune\nArtiklen: Servicehavn kan give flere hundrede arbejdspladser\nHalsnæs - 28. september 2020 kl. 04:42\nMens Energistyrelsen i øjeblikket har høringsfase omkring forundersøgelser for den kommende Hesselø Havmllepark, fortsætter Hundested Havn og Halsnæs Kommune arbejdet med at markedsføre Hundested som kommende servicehavn for det store projekt med omkring 70 kæmpe vindmøller ved Hesselø.\nSenest har man gæstet den lille Klintholm havn på Møn, der er blevet servicehavn for hele to vindmølleparker.\n- Vi fik fortalt at man regner med tre arbejdspladser pr. mølle direkte og inddirekte dobbelt så mange, og med udsigt til 70 møller ved Hesselø kan man altså gange med tre og doble op. Det er rigtigt mange arbejdspladser, siger havnefoged i Hundested havn Søren Brink.\nHan er efter besøget på Møn endnu mere optimistisk omkring Hundesteds muligheder for at blive del af det store havmølleprojekt,.\n- Klintholm er en meget lille havn, samlet ikke engang så stor som vores fiskerihavn, så vi fik bekræftet at vi sagtens kan håndtere at være servicehavn. Vi kan meget mere end dem, siger Søren Brink.\n15:06 To skoler berørt af coronasmitte\n11:27 Vinterpause på førstepladsen\n11:09 Nyt Billedkunstråd på plads\n11:03 Fandt joint i bil\n09:09 Butikker bekæmper madspild\n2. To skoler berørt af coronasmitte


Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P - HvidevareBanditten\nForside / Vaskemaskiner / Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P\nVarenummer (SKU): 5637002108722687 Kategori: Vaskemaskiner\nEr du på udkig efter Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P? Så er du landet det helt rigtige sted. Med Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P bliver hverdagen bare lidt nemmere, og her får du for alvor en hvidevare, der fungerer – og som er udviklet med fokus på den mindste detalje.\nMiele vaskemaskine WEI875WCS NDS P som er anerkendte for at udvikle kvalitetsdygtige holdbare og effektive hvidevarer, der kommer i flotte designs, og som derfor passer perfekt ind i hjemmet og samtidig lever op til dine behov.\nNår du bestiller Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P får du selvfølgelig lynhurtiglevering, og du slipper for selv at møde op i en butik og bøvle med at få fragtet varen hjem til dig. Når du bestiller Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P online, kan du nemlig vælge bestille med levering hjem til dig\nDet betyder, at du får Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P uden problemer og før, du ved det.\nHos Hvidevarebanditten synes vi ikke, det behøver at være tidskrævende at bestille hvidevarer som fx Miele vaskemaskine WEI875WCS NDS P. Derfor forsøger vi at gøre vores bedste med at [finde, udvælge, kuratere] de bedste og mest populære hvidevarer til dig.


I haven hos Evigglade ♥ : Svampe og Snebær\nSvampe og Snebær\nDe danske skove har mange svampe. Jeg er ikke svampekender, ej heller tør jeg spise svampe fra skoven, med mindre de står der hvor jeg VED at det er kantareller.\nMen de er smukke, og sikke mange forskellige svampe der findes? Her er det en der er ved at overtage et dødt træ, som udover at være flot, også nedbryder den gamle stamme.\nTil sidst et par snebær fanget i en solstråle, nu er det for alvor ved at blive lidt nøgent i haven. Jeg er begyndt at lave kranse, bare for hyggens skyld. Har overvejet nogle blomsterbinder kurser, men tørrede blomster, det er bare ikke rigtig mig... - endnu ;)\nI denne weekend går turen til Gisselfeld Julemarked. Det glæder vi os til.\nMå alle I dejlige havevenner derude have en skøn weekend!\nFine fotos fra skoven og også det af snebærene. Jeg er heller ikke til kranselavning, men måske lærer vi det ;o)\nHanne i haven 11/18/2011\nNej, man ved aldrig hvad man får lyst til at kaste sig over i fremtiden :-) Og man bliver svært inspireret hér i blog-land, så det er jo ikke sikkert at vi kan blive ved med at modstå det :-)\nOgså rigtig god weekend til dig, og god fornøjelse på Gisselfeld.\nGitte H 11/18/2011\nSkønne motiver du har fanget :-)\nSussi / Sussinghurst 11/19/2011\nHvordan var der på Gisselfelt i år, vi plejer at være der, på slaget, når de åbner, men i år gad vi ikke rigtig.


Miracle historier: Er der et mere passende middel til at opretholde sundhed på World Wide Web?\n5/10 7:00 Sandro Perry\nVi stoler på de mange rapporter om erfaring, som for nylig er kendt, mange entusiaster bruger Miracle til at forbedre sundheden. Ikke underligt, at produktet bliver bedre kendt.\nNylige anmeldelser viser, at Miracle virkelig kan hjælpe dig. Hvad er der at opleve? I min anmeldelse lærer du alt.\nMiracle er lavet af naturlige stoffer og er blevet prøvet af mange mænd. Produktet er billigt og har få bivirkninger\nUnder alle omstændigheder er producenten meget alvorlig. Udbuddet kan realiseres uden dekret og kan håndteres på grundlag af en krypteret linje.\nEfter vores analytiske gennemgang af Miracle kom vi til den utvetydige konklusion, at disse mange plusser er gode:\nDu sparer drevet til Arneihaus & en genert samtale om en modgift til at holde sig frisk\nMiracle arbejder Miracle så godt, fordi de aktive ingredienser passer perfekt sammen.\nEn af grundene til, at Miracle et af de bedst sælgende produkter til en effektiv sundhedsforbedring, er, at den udelukkende afhænger af handlingsmekanismer, der er udviklet i selve kroppen.\nDen humane organisme har i sidste ende udstyr til at forbedre sundheden, og det handler om at få disse funktioner til at starte.\nHvis man følger producentens hjemmeside, understreges følgende effekter uhyre:\nPå den måde kan produktet virke primært - men ikke umiddelbart. Du bør være opmærksom på, at forberedelserne er underlagt forskellige uregelmæssigheder, så resultaterne kan forekomme mere blid og stærkere.\nHvis du kigger nærmere på ingredienserne i Miracle, er disse repræsentanter særdeles slående:\nSamlet set skal det siges, at effekten ikke udelukkende består af disse komponenter, også afgørende er mængden.\nBegge disse er i tilfredsstillende segment i tilfælde af produktet - fra dette punkt kan du helt sikkert ikke lave fejl og bestille uden bekymringer.\nMiracle er som nævnt udelukkende baseret på komponenter, som er naturlige, omhyggeligt udvalgte og sunde. Så det er tilgængeligt uden recept.\nOg hvis man ser på erfaringerne fra de tidligere brugere, er det slående, at de ikke har oplevet nogen irriterende bivirkninger.\nDet er sikkert kun sikkert, så længe du følger instruktionerne, fordi Miracle virker usædvanligt stærkt. I modsætning til Valgomed er det derfor mærkbart mere effektivt.\nDu skal også bemærke, at du kun bestiller produktet fra certificerede sælgere - følg vores kundeservice med henblik herpå - for at forhindre forfalskning (fejl). Et sådant falsk produkt, især i tilfælde af at en tilsyneladende gunstig omkostningsfaktor kan lokke dig, har normalt lidt virkning og kan være farlig i ekstreme tilfælde.\nDette er de faktorer, der får dig til at prøve afhjælpe under ingen omstændigheder:\nDette er de faktorer, der giver mulighed for at afstå fra at bruge Miracle : du er stadig teenager. Det er ud af spørgsmålet for dig at bruge penge til at udrydde dine anliggender. De har intet ønske om samleje og derfor ser ringe mening i at opretholde helbred.\nJeg går ud fra, at du ikke ser dig selv i de punkter, der er nævnt her. Du forstår, hvordan du håndterer dit problem og gør noget for årsagen. Det er hensigtsmæssigt at tackle dit problem!\nJeg er overbevist om, at du med Miracle kan klare dine problemer!\nDen bedste måde at effektivt bruge Miracle\nI tilfælde af at der stadig er usikkerhed om, om det rent faktisk gør det, det lover, skal du være helt afslappet: i et øjeblik har du forstået den underliggende del.\nDet er derfor generelt uhensigtsmæssigt at have ideer om reaktionen.\nEn ting du skal internalisere er, at det kan være ekstremt nemt at integrere produktet i din daglige rutine.\nDer er masser af tilfredsstillende historier fra forbrugere, der har forsøgt at holde Miracle sund.\nUden tvivl vil du finde omfattende og relevante løsninger i manualen og bortset fra det, andetsteds i netværket, som vil blive knyttet i dette afsnit.\nVed at bruge Miracle er sundhed ikke længere et problem.\nJeg tror, at der klart er mere end nok positive kunde meninger og masser af beviser her.\nDen klare varighed til det endelige resultat kan helt sikkert være afvigende fra person til person.\nDet kan være, at resultaterne med Miracle op senere i behandlingen.\nDet er lige så muligt, at du bliver blæst væk på samme måde som de fleste andre forbrugere, og at du vil opnå mærkbare fremskridt med at holde dit helbred sundt inden for få dage . Dette er afslørende sammenlignet med ACE\nAt du er en nyfødt mand, er på ingen måde mere skjult. Du må ikke bemærke ændringen, men i stedet vil andre mennesker pludselig give dig komplimenter.\nBidrag fra forbrugerne om Miracle\nAt uden tvivl sige, at virkningen af Miracle faktisk er god, gør det ikke ondt at se på indlæg fra fora og anmeldelser af fremmede. Desværre er der meget få videnskabelige rapporter om dem, fordi de er meget dyre og normalt kun medicin omfatter.\nFor at få en ide om Miracle, inkluderer vi direkte sammenligninger, rapporter og bruger erklæringer. Præcis de spændende resultater vi ser på nu:\nPå grund af disse store fremskridt er forbrugerne af den pågældende vare derfor glade:\nForventning handler om et par anmeldelser og Miracle kan handle forskelligt i hvert enkelt tilfælde. Generelt er resultaterne fascinerende, og jeg tør prognosen, resultatet vil være helt tilfredsstillende for dig.\nFølgelig ville disse tilfredsstillende virkninger sandsynligvis forårsage entusiasme blandt købere:\nIngen bør gå glip af muligheden for at prøve Miracle dig selv, det er uden for spørgsmålet!\nEn potentiel kunde anbefales derfor ikke at bruge for meget tid og derved risikere at Miracle Apotek eller endda stoppe produktionen.\nDenne chance for at købe et effektivt lægemiddel gennem en pålidelig sælger og til en rimelig købspris er et ekstraordinært tilfælde. I øjeblikket kan du stadig bestille det på den originale producents hjemmeside. På denne måde tager du ingen risiko for at erhverve en værdiløs efterligning.\nHvis du tvivler på din evne til fuldt ud at deltage i processen, kan du beholde det. I sidste ende er dette den afgørende succesfaktor: start er let, udholdenhed er kunst. Ikke desto mindre tror jeg, at din omstændighed kan animere dig, så produktet giver dig mulighed for at nå dit mål.\nEt misstep ville være ved at bestille kønshandlerne i netværket. Sammenlignet med Deca Durabolin er det meget mere nyttigt.\nMed disse forhandlere er der fare for at købe plagiering, som ikke ændrer noget med nogen held og har en negativ effekt i det mest bekymrende scenario. Desuden forkæles forbrugerne med smukke tilbud, som viser sig ved nærmere inspektion som løgn og bedrag.\nJeg har omhyggeligt forsket alle alternative udbydere online og kan derfor med en vis sikkerhed påstå: Det nøjagtige produkt er kun tilgængeligt hos producenten.\nLad nu gå i gang med dristige søgninger, der efterhånden vil lande dig med en kopi ved at klikke på en af de redaktionsstyrede links på denne side. Disse links styres cyklisk. Som følge heraf er levering, købspris og betingelser konsekvent de bedste.


Flere af ekspertgruppens anbefalinger giver ikke mening, mener De Konservatives Søren Pape Poulsen. Regeringen vil efter planen onsdag melde ud, hvilke restriktioner der lempes efter 28. februar.\nDe konservatives formand, Søren Pape Poulsen, vil blandt andet have efterskolerne i hele landet genåbnet. | Foto: Jens Dresling\nOffentliggjort: 23.02.21 kl. 09:03\nDet siger Pape Poulsen i en kommentar til en ekspertgruppes indstilling til genåbning.\n"Det undrer mig, at man skal have et loft over butiksstørrelser. Det giver en skævhed. Har man over 5000 kvadratmeter, må man ikke åbne. Men man skulle tro, at dér kunne man lave afstandskrav, så der er god plads til kunderne. For eksempel i et byggemarked," siger Pape Poulsen.\n"Hvis de ligger i Nordjylland og i Vestjylland, må de gerne åbne for elever, der kommer fra hele landet. Men hvis der er en efterskole på Fyn med elever fra Nordjylland og Vestjylland, må de ikke åbne. Det er bare noget rod. Man kan lave en boble på en efterskole, og de skal bare åbnes alle sammen. Alt andet er mærkeligt," siger De Konservatives formand.\nDF savner højere ambitionsniveau\nHan ser gerne, at man åbner hurtigere og mere end det, ekspertgruppen har indstillet til.\n"Når det eksempelvis kommer til skolerne, skal vi have et højere ambitionsniveau," siger Thulesen Dahl, som gerne ser, at flere elever kommer tilbage til fysisk undervisning, end der er lagt op til.\nIfølge beregningerne kan eksempelvis kun nogle af grundskolens afgangselever komme tilbage i skole. Det gælder for eleverne i Nordjylland, Vestjylland og på Bornholm. I øjeblikket er det kun 0. - 4. klassetrin, som modtager fysisk undervisning.\nTirsdag klokken 15.30 mødes Sundhedsminister Magnus Heunicke og justitsminister Nick Hækkerup (S) med partilederne for at drøfte udspillet til genåbning med udgangspunkt i beregningerne fra ekspertgruppen.\nEL frygter stort pres på sundhedsvæsnet\n"Derfor vil jeg være kritisk over for myndighedernes anbefalinger," siger hun.\nTrods udsigt til genåbning: Dansk Erhverv og SMV Danmark vil åbne alle butikker