Vedtagne tekster - Reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning ***I - Onsdag den 24. oktober 2018\nÆndringer vedtaget af Europa-Parlamentet den 24. oktober 2018 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning (COM(2018)0340 – C8-0218/2018 – 2018/0172(COD))(1)\n(1) Den høje funktionalitet og relativt lave omkostninger ved plast indebærer, at dette materiale bliver stadig mere allestedsnærværende i hverdagen. Plast bruges stadig mere til kortsigtede anvendelsesformål, der hverken er designet til genbrug eller omkostningseffektiv genanvendelse, hvilket har gjort relaterede produktions- og forbrugsmønstre stadig mere ineffektive og lineære. I forbindelse med handlingsplanen32 for den cirkulære økonomi konkluderede Kommissionen derfor i EU-strategien for plast33, at det er nødvendigt at gribe ind over for den voksende generering af plastaffald og udledning af plast i miljøet, navnlig i havmiljøet, hvis vi skal nå frem til en ægte cirkulær livscyklus for plast.\n(1) Den høje funktionalitet og relativt lave omkostninger ved plast indebærer, at dette materiale bliver stadig mere allestedsnærværende i hverdagen. Den globale produktion af plast er steget kraftigt og nåede i 2017 op på 348 mio. ton. Den europæiske andel af denne produktion udgjorde 18,5 % (64,4 mio. ton, en stigning på 3,4 % i forhold til produktionen i det foregående år). Plast bruges stadig mere til kortsigtede anvendelsesformål, der hverken er designet til genbrug eller omkostningseffektiv genanvendelse, hvilket har gjort relaterede produktions- og forbrugsmønstre stadig mere ineffektive og lineære. I forbindelse med handlingsplanen for den cirkulære økonomi32 konkluderede Kommissionen derfor i EU-strategien for plast33, at det er nødvendigt at gribe ind over for den voksende generering af plastaffald og udledning af plast i miljøet, navnlig i havmiljøet, hvis vi skal nå frem til en ægte cirkulær livscyklus for plast og reducere den samlede mængde plast i miljøet. EU-strategien for plast er et første lille skridt i omstillingen til en cirkulær økonomi, der er baseret på reduktion, genanvendelse og genbrug af alle plastprodukter.\n32Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Kredsløbet lukkes – en EU-handlingsplan for den cirkulære økonomi" (COM(2015)0614).\n32 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Kredsløbet lukkes – en EU-handlingsplan for den cirkulære økonomi" (COM(2015)0614).\n33Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi" (COM(2018)0028).\n33 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi" (COM(2018)0028).\n(1a) Plast spiller en nyttig rolle i økonomien og har vigtige anvendelsesmuligheder i mange brancher. Plast anvendes især til emballage (40 %) og i bygge- og anlægssektoren (20 %). Desuden anvendes plast i betydeligt omfang i bilindustrien, til elektrisk og elektronisk udstyr samt i fødevare- og landbrugssektoren. De betydelige negative miljømæssige, sundhedsmæssige og økonomiske virkninger ved visse plastprodukter kræver ikke desto mindre, at der indføres en retlig ramme for effektivt at mindske disse betydelige negative virkninger, herunder gennem en begrænsning af markedsføringen af bestemte engangsprodukter, hvor mere cirkulære alternativer umiddelbart er tilgængelige.\n(2) Cirkulære tilgange, der prioriterer genbrugsprodukter og genbrugssystemer, vil føre til, at mængden af genereret affald reduceres, og en sådan forebyggelse ligger øverst i affaldshierarkiet, der er fastlagt ved artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF.34Sådanne tilgange er også i overensstemmelse med FN's bæredygtighedsmål 1235 om at sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre.\n(2) De foranstaltninger, der er fastlagt i dette direktiv, bør fuldt ud anvende cirkulære tilgange, der prioriterer sikre, ugiftige genbrugsprodukter, som ikke indeholder nogen farlige stoffer, og genbrugssystemer frem for enhver form for engangsprodukter. Alle foranstaltninger bør først og fremmest tage sigte på at reducere mængden af genereret affald og fremme forebyggelse af affald, da dette ligger øverst i affaldshierarkiet, der er fastlagt ved artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF34. Da ethvert engangsprodukt på grund af dets korte livscyklus er tilbøjelig til at have en negativ indvirkning på klimaet eller miljøet, er det nødvendigt at prioritere forebyggelse og genanvendelse af produkter, der kan give store besparelser af CO2 og værdifulde råvarer. Dette direktiv vil bidrage til at opfylde FN's bæredygtighedsmål 1235 om at sikre bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre.\n34Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).\n352030-dagsordenen for bæredygtig udvikling vedtaget af De Forenede Nationers Generalforsamling den 25. september 2015.\n(3) Havaffald er af grænseoverskridende karakter og anerkendes som et globalt problem. Reduktion af mængden af havaffald er et vigtigt tiltag til opnåelse af FN's bæredygtighedsmål 14, som opfordrer til at bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og havets ressourcer for at fremme bæredygtig udvikling.36Unionen må spille sin rolle i forbindelse med at bekæmpe havaffald og sigte mod at sætte standarden for hele verden. I denne forbindelse arbejder Unionen sammen med partnere i mange internationale fora såsom G20, G7 og FN for at fremme en samordnet indsats. Nærværende initiativ indgår i Unionens indsats på dette område.\n(3) Havaffald er af grænseoverskridende karakter og anerkendes som et globalt problem. Stadigt større mængder affald når havene overalt på kloden, påvirker økosystemernes sundhed og dræber dyr. Reduktion af mængden af havaffald er et vigtigt tiltag til opnåelse af FN's bæredygtighedsmål 14, hvis sigte er at bevare og sikre bæredygtig brug af verdens have og havets ressourcer for at fremme bæredygtig udvikling36. Unionen må spille sin rolle i forbindelse med at bekæmpe og forebygge produktionen af affald, håndtere havaffald mere effektivt og sigte mod at sætte standarden for hele verden. I denne forbindelse arbejder Unionen sammen med partnere i mange internationale fora såsom G20, G7 og FN for at fremme en samordnet indsats. Nærværende initiativ indgår i Unionens indsats på dette område.\n362030-dagsordenen for bæredygtig udvikling vedtaget af De Forenede Nationers Generalforsamling den 25. september 2015.\n(5) I Unionen udgør plast 80 til 85 % af havaffald på strande baseret på optællinger af affald, og heraf udgør engangsplast 50 % og fiskerirelaterede genstande 27 %. Engangsplast omfatter et bredt udvalg af almindeligt anvendte, kortlivede forbrugsvarer, der kasseres efter at have været brugt én gang til det tiltænkte formål, de genanvendes sjældent og er tilbøjelige til at ende som henkastet affald. En betydelig del af de markedsførte fiskeredskaber bliver ikke indsamlet til affaldsbehandling. Engangsplastprodukter og fiskeredskaber, der indeholder plast, er derfor et særligt alvorligt problem i forbindelse med havaffald og udgør en alvorlig risiko for marine økosystemer, biodiversitet og potentielt for menneskers sundhed, og de skader aktiviteter såsom turisme, fiskeri og skibsfart.\n(5) I Unionen udgør plast 80 til 85 % af havaffald på strande baseret på optællinger af affald, og heraf udgør engangsplast 50 % og fiskerirelaterede genstande 27 %. Engangsplast omfatter et bredt udvalg af almindeligt anvendte, kortlivede forbrugsvarer, der kasseres efter at have været brugt én gang til det tiltænkte formål, de genanvendes sjældent og er tilbøjelige til at ende som henkastet affald. En betydelig del af de markedsførte fiske- og akvakulturredskaber bliver ikke indsamlet til affaldsbehandling. Engangsplastprodukter og fiske- og akvakulturredskaber, der indeholder plast, såsom ruser, fælder, flåd og bøjer, net, reb, snore og liner, er derfor et særligt alvorligt problem i forbindelse med havaffald og udgør en alvorlig risiko for marine økosystemer, biodiversitet samt for menneskers og dyrs sundhed, og de skader aktiviteter såsom turisme, fiskeri og skibsfart.\n(5a) Rådet vedtog på sit møde den 25. juni 2018 konklusioner om gennemførelse af EU-handlingsplanen for den cirkulære økonomi, hvori det klart støtter tiltagene på EU-plan og globalt plan for at begrænse brugen af mikroplast, der bevidst tilsættes produkter, og oxo-plast i Unionen samt foranstaltningerne i plaststrategien vedrørende nedbringelse af mikroplast i tekstilvarer og bildæk samt udledning af præproduceret plastgranulat. Unionen træffer allerede foranstaltninger, idet der er indledt en REACH-procedure, inden for hvis rammer Kommissionen har anmodet Det Europæiske Kemikalieagentur om at udarbejde et bilag XV-begrænsningsdossier vedrørende brugen af bevidst tilsatte mikroplastpartikler til alle former for produkter, der anvendes af almindelige forbrugere eller i erhvervsmæssigt øjemed.\n(5b) Unionen bør vedtage en samlet tilgang til problemet med mikroplast og tilskynde alle producenter, herunder navnlig tekstil- og dækproducenter, til kraftigt at begrænse anvendelsen af mikroplast i deres formuleringer, idet syntetisk beklædning og dæk tegner sig for 63 % af den mikroplast, der ender direkte i vandmiljøet.\n(6) Den eksisterende EU-lovgivning40 og politiske instrumenter rummer nogle lovgivningsmæssige tiltag med henblik på at bekæmpe havaffald. Plastaffald er navnlig underlagt de overordnede EU-foranstaltninger og -mål for affaldshåndtering såsom genanvendelsesmål for plastemballageaffald41 og det nyligt vedtagne mål i plaststrategien42 om at sikre, at al plastemballage kan genanvendes senest i 2030. Effekten af denne lovgivning på havaffald er imidlertid ikke tilstrækkelig, og der er forskelle i omfanget og ambitionsniveauet blandt nationale foranstaltninger til forebyggelse og reduktion af mængden af havaffald. Desuden kan nogle af disse foranstaltninger, navnlig markedsføringsrestriktioner for engangsplastprodukter, skabe hindringer for samhandelen og forvride konkurrencen i Unionen.\n(6) Korrekt håndtering af affald er fortsat afgørende for forebyggelse af (hav)affald. Den eksisterende EU-lovgivning40 og de eksisterende politiske instrumenter rummer nogle lovgivningsmæssige tiltag med henblik på at bekæmpe havaffald. Plastaffald er navnlig underlagt de overordnede EU-foranstaltninger og -mål for affaldshåndtering såsom genanvendelsesmål for plastemballageaffald41 og det nyligt vedtagne mål i plaststrategien42 om at sikre, at al plastemballage kan genanvendes senest i 2030. Effekten af denne lovgivning på havaffald er imidlertid ikke tilstrækkelig, og der er forskelle i omfanget og ambitionsniveauet blandt nationale foranstaltninger til forebyggelse og reduktion af mængden af havaffald. Desuden kan nogle af disse foranstaltninger, navnlig markedsføringsrestriktioner for engangsplastprodukter, skabe hindringer for samhandelen og forvride konkurrencen i Unionen.\n40Direktiv 2008/98/EF, direktiv 2000/59/EF, direktiv 2000/60/EF, direktiv 2008/56/EF og Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og ophævelse af (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1).\n40 Direktiv 2008/98/EF, direktiv 2000/59/EF, direktiv 2000/60/EF, direktiv 2008/56/EF og Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og ophævelse af (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1).\n41Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).\n41 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).\n42Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi" (COM(2018)0028).\n42 Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, "En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi" (COM(2018)0028).\n(6a) Fremme af forskning og innovation i emballagesektoren er afgørende for at fremme en mere bæredygtig værdikæde. Med henblik på at nå dette mål er det nødvendigt at styrke de relevante finansieringsmekanismer som led i EU-programmeringsredskaberne inden for forskning og udvikling, såsom EU-rammeprogrammerne for forskning og innovation (Horisont 2020), med henblik på den kommende strategiske forsknings- og innovationsdagsorden for plast.\n(7) For at koncentrere indsatsen, hvor den er mest nødvendig, bør dette direktiv kun omfatte de hyppigst fundne engangsplastprodukter, som skønsmæssigt tegner sig for 86 % af den engangsplast, der findes, ifølge optællinger, på strande i Unionen.\n(7) For at koncentrere indsatsen, hvor den er mest nødvendig, bør dette direktiv kun omfatte de hyppigst fundne engangsplastprodukter samt fiskeredskaber. De engangsplastprodukter, der er omfattet af foranstaltninger i henhold til dette direktiv, tegner sig skønsmæssigt for omkring 86 % af den engangsplast, der findes, ifølge optællinger, på strande i Unionen.\n(7a) Dette direktiv berører ikke bestemmelserne i direktiv 94/62/EF vedrørende engangsplastprodukter, der betragtes som emballage som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 94/62/EF.\n(7b) Kommissionens reviderede rapport bør indeholde oplysninger om, hvorvidt anvendelsesområdet kan udvides til engangsprodukter generelt.\n(7c) Forurening af landjorden og kontaminering af jordbunden med større plastgenstande og stykker heraf eller mikroplast kan på lokalt eller regionalt plan være betydelig. Dette kan på lokalt plan have et betydeligt omfang på grund af intensiv brug af plast i landbruget. For at reducere indvirkningen af plastaffald på miljøet og menneskers og dyrs sundhed bør der foretages en grundig undersøgelse af plastforureningen fra landbrugsarealer.\n(8a) Plastprodukter bør fremstilles under hensyntagen til hele deres levetid. Miljøvenligt design af plastprodukter bør altid tage hensyn til produktionsfasen, genanvendeligheden og så vidt muligt også produktets genbrugspotentiale. Producenterne bør, hvor det er hensigtsmæssigt, opfordres til at anvende enkelte eller kompatible polymerer til fremstilling af deres produkter med henblik på at forenkle sorteringen og forbedre genanvendeligheden, navnlig for så vidt angår plastemballage.\n(9a) Ved at bevare værdien af produkter og materialer længst muligt og minimere affaldsproduktionen kan Unionens økonomi blive mere konkurrencedygtig og mere robust, samtidig med at presset på dyrebare ressourcer og miljøet reduceres.\n(10) Engangsplastprodukter skal reguleres med en eller flere foranstaltninger afhængigt af forskellige faktorer, såsom tilgængeligheden af egnede og mere bæredygtige alternativer, muligheden for at ændre forbrugsmønstre og i hvilket omfang de allerede er omfattet af eksisterende EU-lovgivning.\n(10) Engangsplastprodukter skal reguleres med en eller flere foranstaltninger afhængigt af forskellige faktorer, såsom tilgængeligheden af egnede og mere bæredygtige alternativer, idet der tages hensyn til livscyklusprincipperne, muligheden for at ændre forbrugsmønstre og i hvilket omfang de allerede er omfattet af eksisterende EU-lovgivning.\n(11) For visse engangsplastprodukter findes der endnu ikke egnede og mere bæredygtige alternativer, og forbruget af de fleste sådanne engangsplastprodukter forventes at stige. For at vende denne tendens og fremme indsatsen for at nå frem til mere bæredygtige løsninger bør medlemsstaterne pålægges at træffe de nødvendige foranstaltninger for at opnå en betydelig reduktion i forbruget af disse produkter uden at gå på kompromis med fødevarehygiejne eller fødevaresikkerhed, god hygiejnepraksis, god fremstillingspraksis, forbrugeroplysning eller sporbarhedskrav i EU's fødevarelovgivning44.\n(11) For visse engangsplastprodukter findes der endnu ikke egnede og mere bæredygtige alternativer, og forbruget af de fleste sådanne engangsplastprodukter forventes at stige. For at vende denne tendens og fremme indsatsen for at nå frem til sikre og bæredygtige løsninger bør medlemsstaterne pålægges at træffe de nødvendige foranstaltninger for at opnå en ambitiøs og vedvarende reduktion i forbruget af disse produkter, som det sker for plastposer i henhold til direktiv 94/62/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/72043a, uden at gå på kompromis med fødevarehygiejne eller fødevaresikkerhed, god hygiejnepraksis, god fremstillingspraksis, forbrugeroplysning eller sporbarhedskrav i EU's fødevarelovgivning44. Disse foranstaltninger bør gælde for beholdere til fødevarer, der opfylder samtlige følgende kriterier: De pågældende fødevarer er bestemt til umiddelbar fortæring, er bestemt til at blive fortæret uden yderligere tilberedning og er bestemt til at blive indtaget fra beholderen. Medlemsstaterne bør være så ambitiøse som muligt for så vidt angår disse foranstaltninger, der bør stå i forhold til den risiko for at ende som affald, som knytter sig til de forskellige produkter og anvendelser. Medlemsstaterne bør vedtage nationale mål for at opgøre virkningerne af de foranstaltninger, der træffes for at opnå den ambitiøse og vedvarende reduktion. Medlemsstaterne bør fremme anvendelsen af produkter, der egner sig til at blive anvendt flere gange, og som efter at være blevet til affald er egnede til genanvendelse og genbrug, uden at begrænse den frie bevægelighed for varer i det indre marked. Disse foranstaltninger bør tage højde for produkternes livscyklusindvirkning, herunder i havmiljøet, og bør respektere affaldshierarkiet.\n43aEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/720 af 29. april 2015 om ændring af direktiv 94/62/EF med henblik på at mindske forbruget af letvægtsplastbæreposer (EUT L 115 af 6.5.2015, s. 11).\n44Forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen (EUT L 31 af 1.2.2002, s. 1), forordning (EF) nr. 852/2004 om fødevarehygiejne, (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1), forordning (EF) nr. 1935/2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og anden relevant lovgivning vedrørende fødevaresikkerhed, hygiejne og mærkning (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4).\n44 Forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen (EUT L 31 af 1.2.2002, s. 1), forordning (EF) nr. 852/2004 om fødevarehygiejne, (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1), forordning (EF) nr. 1935/2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og anden relevant lovgivning vedrørende fødevaresikkerhed, hygiejne og mærkning (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4).\n(11a) Filtre til tobaksvarer er de næstmest forurenende engangsplastgenstande. Selv om markedsandelen af plantebaserede cellulosefiltre til tobaksvarer synes at være stigende, er det ikke klart, om de tilgængelige alternativer er acceptable. Endvidere kan den enorme indvirkning på miljøet af tobaksvarer med filtre ikke ignoreres, da deres filter kan nedbrydes til mindre plaststykker. Brugte tobaksfiltre indeholder også mange kemikalier, som er giftige for miljøet, og hvoraf mindst 50 er kendt som værende kræftfremkaldende hos mennesker, samt tungmetaller, der kan sive ud fra filteret og skade det omgivende land-, luft- og havmiljø. For at imødegå de miljømæssige virkninger, som forårsages af affald efter forbrug, er der behov for en lang række foranstaltninger for tobaksvarer med filtre, der spænder fra reduktion af engangsfiltre, som indeholder plast, til udvidet producentansvar, med henblik på at sikre ansvarlig bortskaffelse og for at dække omkostningerne ved affaldsoprydning. For at imødegå de betydelige indsamlings- og sorteringsomkostninger, som i øjeblikket afholdes af skatteyderne, bør ordningerne for udvidet producentansvar dække omkostningerne ved affaldsoprydning og omkostningerne ved etablering af passende infrastrukturer til affaldsindsamling. Medlemsstaterne kunne også som led i disse foranstaltninger skabe incitamenter for en kæde til genanvendelse af cigaretskodder for at rense celluloseacetat, det plastmateriale, som udgør 60 % af materialet i cigaretfiltre, og derefter omdanne det til nye plastgenstande.\n(12) For andre engangsplastprodukter findes der egnede og mere bæredygtige og økonomisk overkommelige alternativer. For at begrænse de miljøskadelige virkninger af sådanne produkter bør medlemsstaterne pålægges at forbyde markedsføringen af disse produkter i Unionen. Derved fremmes anvendelsen af de lettilgængelige og mere bæredygtige alternativer samt innovative løsninger til mere bæredygtige forretningsmodeller, genanvendelsesalternativer og substitution af materialer.\n(12) For andre engangsplastprodukter findes der egnede og mere bæredygtige og økonomisk overkommelige alternativer. For at begrænse de miljøskadelige virkninger af sådanne produkter bør medlemsstaterne pålægges at forbyde markedsføringen af disse produkter i Unionen. Derved fremmes anvendelsen af de lettilgængelige og mere bæredygtige alternativer, der opfylder gældende standarder og EU-retten, samt innovative løsninger til mere bæredygtige forretningsmodeller, genanvendelsesalternativer og substitution af materialer i overensstemmelse med affaldshierarkiet som fastsat i artikel 4 i direktiv 2008/98/EF. De markedsføringsrestriktioner, der indføres ved dette direktiv, bør også omfatte produkter, der er fremstillet af oxo-nedbrydelig plast, da denne form for plast ikke er fuldstændigt biologisk nedbrydelig og dermed bidrager til forurening af miljøet med mikroplast, ikke er komposterbar, har en negativ indvirkning på genvindingen af konventionel plast og ikke giver nogen dokumenteret miljømæssig gevinst. I betragtning af den store forekomst af polystyrenaffald i havmiljøet og tilgængeligheden af alternativer bør engangsfødevare- og drikkevarebeholdere af ekspanderet polystyren også begrænses.\n(12a) For så vidt angår plasttallerkener og -bestik er det, selv hvis der findes egnede og mere bæredygtige alternativer, som er umiddelbart tilgængelige, hensigtsmæssigt at indføre en begrænset forlængelse af fristen for gennemførelse af forbuddet mod at markedsføre dem på EU-markedet, såfremt det er behørigt begrundet, og med henblik på at undgå enhver risiko for kontinuiteten i leveringen af visse sociale ydelser, f.eks. catering på uddannelsesinstitutioner og i sundhedsvæsenet.\n(12c) De foranstaltninger, der er fastsat i dette direktiv, og som fremmer brug af alternativer til plast, må under ingen omstændigheder øge de skadelige virkninger på miljøet og klimaet og f.eks. give anledning til yderligere CO2-emissioner eller udnyttelse af værdifulde ressourcer. Om end mange af alternativerne til plast er fremstillet af naturressourcer og forventes at stamme fra bioøkonomien, er det særligt vigtigt at sikre disse materialers bæredygtighed. For så vidt angår affaldshierarkiet, bør der i forbindelse med de foranstaltninger, der er fastsat i dette direktiv, og gennemførelsen heraf altid gives forrang til forebyggelse eller omstilling til genanvendelige produkter frem for alternative engangsprodukter, selv hvis disse er fremstillet af andre materialer end plast.\n(13) Hætter og låg, hvoraf en væsentlig del er fremstillet af plast, fra drikkevarebeholdere er blandt de hyppigst fundne engangsprodukter på EU-strande. Drikkevarebeholdere, der er engangsplastprodukter, bør derfor kun kunne markedsføres, hvis de opfylder specifikke produktdesignkrav, der i betydelig grad reducerer udsivning i miljøet af drikkevarebeholderes hætter og låg. For drikkevarebeholdere, der er engangsplastprodukter og emballage, er dette krav et supplement til de væsentlige krav til sammensætningen af og egenskaberne ved genbrugsemballage og genvindelig, herunder genanvendelig, emballage, som er angivet i bilag II til direktiv 94/62/EF. For at lette overensstemmelsen med produktdesignkravet og sikre et velfungerende indre marked er det nødvendigt at udvikle en harmoniseret standard vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/201245, og overholdelsen af denne standard bør kunne give anledning til en formodning om overensstemmelse med disse krav. Der bør afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle en harmoniseret standard og give producenterne mulighed for at tilpasse deres produktionskæder i forbindelse med gennemførelsen af produktdesignkravet.\n(13) Plasthætter og -låg fra drikkevarebeholdere er blandt de hyppigst fundne engangsprodukter på EU-strande. Drikkevarebeholdere, der er engangsplastprodukter, bør derfor kun kunne markedsføres, hvis de opfylder specifikke produktdesignkrav, der i betydelig grad reducerer udsivning i miljøet af drikkevarebeholderes hætter og låg og øger andelen af disse, som genanvendes. For drikkevarebeholdere, der er engangsplastprodukter og emballage, er dette krav et supplement til de væsentlige krav til sammensætningen af og egenskaberne ved genbrugsemballage og genvindelig, herunder genanvendelig, emballage, som er angivet i bilag II til direktiv 94/62/EF. For at lette overensstemmelsen med produktdesignkravet og sikre et velfungerende indre marked er det nødvendigt at udvikle en harmoniseret standard vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/201245, og overholdelsen af denne standard bør kunne give anledning til en formodning om overensstemmelse med disse krav. Der bør afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle en harmoniseret standard og give producenterne mulighed for at tilpasse deres produktionskæder i forbindelse med gennemførelsen af produktdesignkravet. For at sikre cirkulær anvendelse af plast er det nødvendigt at sikre udbredelsen af genanvendte materialer på markedet. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre et krav om et obligatorisk minimumsindhold af genanvendt plast i visse produkter.\nEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets afgørelse 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12).\n45 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets afgørelse 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12).\n(13a) Kommissionen bør i forbindelse med den undersøgelse, som skal foretages i henhold til direktiv 94/62/EF, artikel 9, stk. 5, tage højde for de forskellige emballagematerialers, herunder kompositmaterialers, egenskaber, på grundlag af livscyklusvurderinger, og navnlig lægge vægt på forebyggelse og design med henblik på cirkularitet.\n(13b) Tilstedeværelsen af farlige kemikalier i hygiejnebind, tamponer og udstyr til påføring af disse bør undgås af hensyn til kvinders sundhed. Ligeledes er tilgængeligheden af mere økonomisk bæredygtige universalløsninger afgørende for at sikre kvinders fulde adgang til det sociale liv.\n(14) Visse engangsplastprodukter ender i miljøet som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse gennem kloakker eller anden uhensigtsmæssig frigivelse i miljøet. Derfor skal engangsplastprodukter, som ofte bortskaffes gennem kloakker, eller som bortskaffes uhensigtsmæssigt, være omfattet mærkningskrav. Mærkningen skal oplyse forbrugerne om hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder og/eller muligheder for bortskaffelse af affald, som bør undgås, og/eller om de negative miljøpåvirkninger af henkastet affald som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse. Kommissionen bør have beføjelse til at etablere et harmoniseret format for mærkning og i den forbindelse om fornødent afprøve, hvordan repræsentative forbrugergrupper opfatter den foreslåede mærkning, for at sikre, at mærkningen er effektiv og letforståelig.\n(14) Visse engangsplastprodukter ender i miljøet som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse gennem kloakker eller anden uhensigtsmæssig frigivelse i miljøet. Bortskaffelse gennem kloakker kan desuden forårsage betydelige økonomiske skader på kloaknettet ved at tilstoppe pumper og blokere rør. Der hersker for så vidt angår disse produkter ofte en betydelig mangel på oplysninger om materialeegenskaber og korrekt bortskaffelse. Derfor skal engangsplastprodukter, som ofte bortskaffes gennem kloakker, eller som bortskaffes uhensigtsmæssigt, være omfattet af mærkningskrav og gøres til genstand for oplysningstiltag. Mærkningen skal oplyse forbrugerne om hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder og/eller muligheder for bortskaffelse af affald, som bør undgås, om de negative miljøpåvirkninger af henkastet affald som følge af uhensigtsmæssig bortskaffelse, om produktets plastindhold samt om mulighederne for at genanvende det. Kommissionen bør have beføjelse til at etablere et harmoniseret format for mærkning og i den forbindelse om fornødent afprøve, hvordan repræsentative forbrugergrupper opfatter den foreslåede mærkning, for at sikre, at mærkningen er effektiv, letforståelig og ikke vildledende, ligesom der bør tages hensyn til allerede eksisterende frivillige aftaler.\n(15) For engangsplastprodukter, for hvilke der ikke findes tilgængelige, egnede og mere bæredygtige alternativer, bør medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, også indføre ordninger for udvidet producentansvar til dækning af omkostningerne ved affaldshåndtering og oprydning af henkastet affald samt omkostningerne ved oplysningstiltag for at forebygge og reducere mængden af sådant henkastet affald.\n(15) For engangsplastprodukter, for hvilke der ikke findes tilgængelige, egnede og mere bæredygtige alternativer, bør medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, også indføre ordninger for udvidet producentansvar for at dække de nødvendige omkostninger ved affaldshåndtering og oprydning af henkastet affald samt omkostningerne ved oplysningstiltag for at forebygge og reducere mængden af sådant henkastet affald og for at tackle uhensigtsmæssig forbrugeradfærd. Disse omkostninger bør ikke være højere, end hvad der er nødvendigt for, at disse tjenester kan leveres på en omkostningseffektiv måde, og bør fastsættes på gennemsigtig vis af de berørte aktører i fællesskab. Omkostningerne til affaldsoprydning bør være forholdsmæssige og bør baseres på klare mål, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 8a, stk. 1, i direktiv 2008/98/EF. Disse mål bør i overensstemmelse med de relevante forpligtelser vedrørende affaldsforebyggelse og havaffald i EU-retten fastlægge rækkevidden og omfanget af de oprydningsaktiviteter, der er omfattet af ordningen for udvidet producentansvar. Sådanne aktiviteter bør f.eks. omfatte affaldsforebyggelse og indsamling af affald på gader, markeder og andre offentlige arealer samt ved offentlige arrangementer, men bør ikke omfatte foranstaltninger, herunder oprydningsforanstaltninger til havs, som de offentlige myndigheder ikke bærer ansvaret for.\n(15a) Økonomiske incitamenter kan påvirke forbrugernes valg og tilskynde til eller modvirke bestemte forbrugervaner, og de kan således anvendes som et effektivt opstrømsredskab til at reducere miljøpåvirkningen fra visse former for plast.\n(16) Det fremgår af havaffaldets store andel af plast, der stammer fra efterladte, tabte og kasserede fiskeredskaber, der indeholder plast, at de eksisterende lovkrav46 ikke giver tilstrækkelige incitamenter til at bringe sådanne fiskeredskaber i land med henblik på indsamling og behandling. Det indirekte gebyrsystem, der er fastsat i EU-lovgivningen om modtagefaciliteter i havne for levering af affald fra skibe, fjerner incitamentet for skibe til at udlede deres affald til søs og sikrer en afleveringsret. Dette system bør dog suppleres med yderligere økonomiske incitamenter for fiskerne til at bringe deres udtjente fiskeredskaber i land for at undgå enhver mulig stigning i det indirekte affaldsgebyr, der skal betales. Da plastkomponenter fra fiskeredskaber har et højt genanvendelsespotentiale, bør medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, indføre et udvidet producentansvar for fiskeredskaber, der indeholder plast, for at fremme særskilt indsamling af udtjente fiskeredskaber, samt finansiere forsvarlig affaldshåndtering af disse fiskeredskaber, navnlig genanvendelse.\n(16) Det fremgår af havaffaldets store andel af plast, der stammer fra efterladte, tabte og kasserede fiskeredskaber, der indeholder plast, at de eksisterende lovkrav46 ikke giver tilstrækkelige incitamenter til at bringe sådanne fiskeredskaber i land med henblik på indsamling og behandling. Hvis tabte fiskeredskaber ikke kan bjerges, skal fiskerfartøjets fører i henhold til forordning (EF) nr. 1224/2009 underrette den kompetente myndighed i sin flagmedlemsstat. For at sikre en harmoniseret overvågning bør data om tabte fiskeredskaber opsamles og registreres af medlemsstaterne og årligt fremsendes til Kommissionen. Det indirekte gebyrsystem, der er fastsat i EU-lovgivningen om modtagefaciliteter i havne for levering af affald fra skibe, fjerner incitamentet for skibe til at udlede deres affald til søs og sikrer en afleveringsret. Dette system bør dog suppleres med yderligere økonomiske incitamenter for fiskerne til at bringe deres udtjente fiskeredskaber i land for at undgå enhver mulig stigning i det indirekte affaldsgebyr, der skal betales. Da plastkomponenter fra fiskeredskaber har et højt genanvendelsespotentiale, bør medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, indføre et udvidet producentansvar for fiskeredskaber, der indeholder plast, for at fremme særskilt indsamling af udtjente fiskeredskaber, samt finansiere forsvarlig affaldshåndtering af disse fiskeredskaber, navnlig genanvendelse. Medlemsstaterne bør iværksætte de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at finansielle bidrag, der betales af producenter af fiskeredskaber, som indeholder plast, i overensstemmelse med deres forpligtelser som følge af producentansvaret, tilpasses, navnlig således at der tages hensyn til holdbarheden af disse fiskeredskaber og muligheden for at reparere, genbruge og genanvende dem.\n46Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, direktiv 2000/59/EF og direktiv 2008/98/EF.\n46 Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, direktiv 2000/59/EF og direktiv 2008/98/EF.\n(16a) Medlemsstaterne bør i forbindelse med et udvidet producentansvar for fiskeredskaber, der indeholder plast, overvåge, vurdere, indsamle og genanvende fiskeredskaber med henblik på at opfylde de kvantitative mål for indsamling og genanvendelse af fiskeredskaber, der indeholder plast, som er fastsat i dette direktiv.\n(17a) Problemet med plastaffald fra landbrugssektoren bør tages op i de strategiske planer under den fælles landbrugspolitik, og Kommissionen bør, hvis det er hensigtsmæssigt, inden 2023 indføre en standard for jordens gode landbrugs- og miljømæssige tilstand med hensyn til plastaffald som et nyt element i en forbedret konditionalitet på mellemlang sigt. Landbrugerne ville i henhold til det nye krydsoverensstemmelseskrav være forpligtede til at anvende en godkendt affaldshåndteringsvirksomhed til at varetage plastindsamling og -genanvendelse samt til at føre dokumentation for, at plastaffaldet er blevet håndteret korrekt.\n(18) For at forhindre henkastet affald og andre uhensigtsmæssige former for bortskaffelse, der resulterer i havaffald, der indeholder plast, skal forbrugerne oplyses korrekt om de mest hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder og/eller muligheder for bortskaffelse af affald, der bør undgås, bedste praksis med hensyn til bortskaffelse af affald og dårlige bortskaffelsesmetoders miljøbelastning samt om plastindholdet i visse engangsplastprodukter og fiskeredskaber. Derfor bør medlemsstaterne pålægges at iværksætte oplysningstiltag, der sikrer, at sådanne oplysninger gives til forbrugerne. Oplysningerne bør ikke indeholde noget salgsfremmende indhold, der tilskynder til at bruge engangsplastprodukter. Medlemsstaterne bør kunne vælge de foranstaltninger, der er mest hensigtsmæssige, baseret på produktets art eller dets anvendelse. Producenter af engangsplastprodukter og fiskeredskaber, der indeholder plast, bør afholde omkostningerne ved oplysningstiltag som led i deres forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar.\n(18) For at forhindre henkastet affald og andre uhensigtsmæssige former for bortskaffelse, der resulterer i havaffald, der indeholder plast, skal forbrugerne oplyses korrekt om de mest hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder og/eller muligheder for bortskaffelse af affald, der bør undgås, bedste praksis med hensyn til bortskaffelse af affald og dårlige bortskaffelsesmetoders miljøbelastning samt om plastindholdet i visse engangsplastprodukter og fiskeredskaber, for at tilskynde til ansvarlig forbrugeradfærd i forbindelse med bortskaffelse af affald. Derfor bør medlemsstaterne pålægges at iværksætte oplysningstiltag, der sikrer, at sådanne oplysninger gives til forbrugerne. Oplysningerne bør omfatte indvirkningen på kloaknettet af uhensigtsmæssig bortskaffelse af affald. Oplysningerne bør ikke indeholde noget salgsfremmende indhold, der tilskynder til at bruge engangsplastprodukter. Medlemsstaterne bør kunne vælge de foranstaltninger, der ud fra produktets art eller dets anvendelse er mest hensigtsmæssige. Bekæmpelsen af henkastet affald er en fælles opgave for de kompetente myndigheder, producenterne og forbrugerne. Producenter af engangsplastprodukter og fiskeredskaber, der indeholder plast, bør afholde omkostningerne ved oplysningstiltag som led i deres forpligtelser vedrørende udvidet producentansvar. Producenterne bør tilskyndes til at bruge deres markedsstyrke til at fremme og sætte skub i et bæredygtigt og cirkulært forbrug og en ditto produktanvendelse.\n(18a) Kommissionen er i henhold til EU-retten forpligtet til at bistå medlemsstaterne med at udvikle strategier og planer til mindskelse af henkastningen af fiskeredskaber til havs, bl.a. gennem tilskud fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF). Indsatsen kan omfatte kampagner og oplysningsprogrammer om virkningerne af sådant affald på marine økosystemer, forskning i gennemførligheden af bionedbrydelige/komposterbare fiskeredskaber, uddannelsesprojekter for fiskere og specifikke offentlige programmer til at fjerne plast og andre objekter fra havbunden.\n(20) Drikkeflasker, der er engangsplastprodukter, er et af de hyppigst forekommende havaffaldsgenstande på strande i Unionen. Dette skyldes ineffektive særskilte indsamlingssystemer og lav forbrugerdeltagelse i disse systemer. Det er nødvendigt at fremme mere effektive særskilte indsamlingssystemer, og der bør derfor etableres et mindstemål for indsamling af drikkevareflasker, der er engangsplastprodukter. Medlemsstaterne bør være i stand til at nå dette minimumsmål ved at fastsætte mål for særskilt indsamling af drikkevareflasker, der er engangsplastprodukter, inden for rammerne af ordningerne for udvidet producentansvar eller ved at indføre pantordninger eller ved enhver anden foranstaltning, som de finder passende. Dette vil have en direkte, positiv indvirkning på indsamlingsprocenten, kvaliteten af det indsamlede materiale og kvaliteten af de genanvendte produkter, hvilket åbner muligheder for genanvendelsesvirksomheder og markedet for genanvendte produkter.\n(20) Drikkevareflasker (med hætter og låg), der er engangsplastprodukter, er en af de hyppigst forekommende havaffaldsgenstande på strande i Unionen. Dette skyldes ineffektive særskilte indsamlingssystemer og lav forbrugerdeltagelse i disse systemer. Det er nødvendigt at fremme mere effektive særskilte indsamlingssystemer og øge brugen af genanvendt materiale i produktionen, og der bør derfor etableres et mindstemål for indsamling af drikkevareflasker, der er engangsplastprodukter. Medlemsstaterne bør være i stand til at nå dette minimumsmål ved at fastsætte mål for særskilt indsamling af drikkevareflasker, der er engangsplastprodukter, inden for rammerne af ordningerne for udvidet producentansvar eller ved at indføre pantordninger eller ved enhver anden foranstaltning, som de finder passende. Dette minimumsmål for indsamling bør ledsages af et specifikt krav om anvendelse af genanvendt materiale til plastflasker for at sikre, at den øgede mængde plast, som indsamles, bliver genbrugt eller genanvendt og dermed atter indgår i den cirkulære økonomi. Disse foranstaltninger vil have en direkte, positiv indvirkning på indsamlings- og genanvendelsesprocenten, kvaliteten af det indsamlede materiale og kvaliteten af de genanvendte produkter, hvilket åbner nye muligheder for genanvendelsesvirksomheder og markedet for genanvendte produkter. Når medlemsstaterne gennemfører foranstaltningerne med henblik på at nå det specifikke minimumsmål for indsamling, bør de sikre, at de eksisterende ordninger for udvidet producentansvar fortsat er velfungerende. Kommissionen bør fastlægge retningslinjer for funktionen af pant- og retursystemer for de medlemsstater, der vælger at oprette sådanne systemer.\n(20a) I direktiv 2008/98/EF defineres "særskilt indsamling" som en indsamling, hvor en affaldsstrøm holdes adskilt alt efter affaldets type og art for at lette en specifik behandling. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/8511a om ændring af direktiv 2008/98/EF slår fast, at særskilt indsamling kan ske ved afhentning ved husstanden, indleverings- og modtagesystemer og andre indsamlingsordninger. Artikel 10, stk. 3, litra a), i direktiv 2008/98/EF giver mulighed for en undtagelse, i henhold til hvilken samlet indsamling af visse typer af affald bør være mulig, forudsat det ikke hæmmer genanvendelse eller anden nyttiggørelse af affald af høj kvalitet i overensstemmelse med affaldshierarkiet, og forudsat kvaliteten af outputtet fra disse operationer er sammenlignelig med den, der opnås via særskilt indsamling. Denne undtagelse bør også være til rådighed ved gennemførelsen af dette direktiv.\n1aEuropa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/851 af 30. maj 2018 om ændring af direktiv 2008/98/EF om affald (EUT L 150 af 14.6.2018, s. 109).\n(22) I henhold til punkt 22 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om bedre lovgivning af 13. april 201648 bør Kommissionen foretage en evaluering af dette direktiv. Denne evaluering bør baseres på høstede erfaringer samt data indsamlet i løbet af gennemførelsen af dette direktiv og data indsamlet i henhold til direktiv 2008/56/EF eller direktiv 2008/98/EF. Evalueringen skal danne grundlag for en vurdering af mulige yderligere foranstaltninger og en vurdering på baggrund af overvågningen af havaffald i Unionen af, om der er behov for at revidere bilaget med listen over engangsplastprodukter. Ved evalueringen bør det også overvejes, om den videnskabelige og tekniske udvikling, der har fundet sted i mellemtiden, herunder udvikling af bionedbrydelige materialer og udvikling af kriterier eller en standard for biologisk nedbrydelighed af plast i havmiljøet som fastsat i den europæiske plaststrategi, tillader indførelse af en standard for bionedbrydning af visse engangsplastprodukter i havmiljøet. Denne standard vil indeholde en standard for at afprøve, om plast som følge af fysisk og biologisk nedbrydning i havmiljøet ville nedbrydes fuldt ud til kuldioxid (CO2), biomasse og vand inden for en tidshorisont, der er kort nok til, at plastet ikke skader havets flora og fauna, og ikke fører til akkumulering af plast i miljøet. Hvis det er tilfældet, kan engangsplastprodukter, der opfylder en sådan standard, undtages fra markedsføringsforbuddet. Samtidig med, at der i den europæiske strategi for plast allerede påtænkes tiltag på dette område, anerkender den også udfordringerne ved at fastsætte en lovgivningsmæssig ramme for plast med bionedbrydelige egenskaber på grund af forskellene i havenes marine forhold.\n(22) I henhold til punkt 22 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om bedre lovgivning af 13. april 201648 bør Kommissionen foretage en evaluering af dette direktiv. Denne evaluering bør baseres på høstede erfaringer samt data indsamlet i løbet af gennemførelsen af dette direktiv og data indsamlet i henhold til direktiv 2008/56/EF eller direktiv 2008/98/EF. Evalueringen skal danne grundlag for en vurdering af mulige yderligere foranstaltninger, herunder fastsættelsen af reduktionsmål for hele EU for 2030 og perioden derefter, og en vurdering på baggrund af overvågningen af havaffald i Unionen af, om der er behov for at revidere bilaget med listen over engangsplastprodukter.\n48. EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.\n(23) Medlemsstaterne bør fastsætte regler om sanktioner for overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv og sikre, at de håndhæves. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.\n(23) Medlemsstaterne bør fastsætte regler om sanktioner for overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv og sikre, at de håndhæves. Sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Forbrugerne bør også alt efter omstændighederne belønnes eller straffes for deres adfærd.\n(25) Da målene i dette direktiv, nemlig at forebygge og reducere miljøpåvirkningen af visse engangsplastprodukter og fiskeredskaber, fremme omstillingen til en cirkulær økonomi, herunder fremme innovative forretningsmodeller, produkter og materialer, der således også bidrager til et velfungerende indre marked, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —\n(25) Da målene i dette direktiv, nemlig at forebygge og reducere indvirkningen på miljøet og menneskers sundhed af visse engangsplastprodukter og fiske- og akvakulturredskaber, som indeholder plast, fremme omstillingen til en cirkulær økonomi, herunder fremme innovative forretningsmodeller, produkter og materialer, der således også bidrager til et velfungerende indre marked, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —\n(25a) Eftersom problemet med plasthavaffald ikke er begrænset til havene, der omgiver Unionen, og eftersom enorme mængder af plasthavaffald kan konstateres i andre dele af verden, bør medlemsstaterne sikre, at eksport af affaldsmaterialer til tredjelande ikke øger mængden af plasthavaffald andre steder.\n(25b) Medlemsstaterne kan også spille en vigtig rolle i at begrænse havaffald ved at dele deres viden og ekspertise inden for bæredygtig håndtering af materialer med tredjelande.\n(25c) Offentlige myndigheder, herunder EU-institutionerne, bør gå foran med et godt eksempel.\nFormålet med dette direktiv er at forebygge og reducere visse plastprodukters miljøpåvirkning, især vandmiljøet og menneskers sundhed samt fremme omstillingen til en cirkulær økonomi med innovative forretningsmodeller, produkter og materialer, dermed også bidrage til et velfungerende indre marked.\nFormålet med dette direktiv er at forebygge og reducere visse plastprodukters miljøpåvirkning, især af dyrelivet i vandet, vandmiljøet og menneskers sundhed, samt at fremme omstillingen til en cirkulær økonomi med innovative og bæredygtige forretningsmodeller, produkter og materialer, og dermed også bidrage til et velfungerende indre marked.\nDette direktiv finder anvendelse på de i bilaget anførte engangsplastprodukter samt på fiskeredskaber, der indeholder plast.\nDette direktiv finder anvendelse på de i bilaget anførte engangsplastprodukter samt på fiske- og akvakulturredskaber, der indeholder plast.\nArtikel 3 – stk. 1 – nr. 1\n1) "plast": et materiale bestående af en polymer som defineret i artikel 3, nr. 5), i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvortil der kan være blevet tilsat additiver eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede\n1) "plast": et materiale bestående af en polymer som defineret i artikel 3, nr. 5), i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvortil der kan være blevet tilsat additiver eller andre stoffer, og som fungerer eller kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede\n2a) "plastbæreposer med en meget lav vægt": letvægtsplastbæreposer som defineret i artikel 3, stk. 1c, i direktiv 94/62/EF, med en vægtykkelse på mindre end 15 mikron\n(3) ”fiskeredskab": enhver genstand eller udstyrsdel, der anvendes til fiskeri og akvakultur, til at efterspore eller fange biologiske havressourcer, eller som flyder på havfladen og indsættes med det formål at tillokke og fange sådanne biologiske havressourcer\n(3) "fiskeredskab": enhver genstand eller udstyrsdel, der anvendes til fiskeri og akvakultur, til at efterspore eller fange biologiske havressourcer eller fastholde dem med henblik på opdræt, eller som flyder på havfladen og indsættes med det formål at tillokke, fange eller fastholde sådanne biologiske havressourcer\n4) "udtjent fiskeredskab": fiskeredskaber, der er omfattet af definitionen af affald i direktiv 2008/98/EF, herunder alle særskilte komponenter, stoffer eller materialer, der var en del af eller fastgjort på sådanne fiskeredskaber, da de blev kasseret\n4) "udtjent fiskeredskab": fiskeredskaber, der er omfattet af definitionen af affald i direktiv 2008/98/EF, herunder alle særskilte komponenter, stoffer eller materialer, der var en del af eller fastgjort på sådanne fiskeredskaber, da de blev kasseret eller gik tabt\nArtikel 3 – stk. 1 – nr. 10\n(10) "producent": enhver fysisk eller juridisk person, der uanset den anvendte salgsteknik, herunder fjernsalg i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 201150 markedsfører engangsplastprodukter og fiskeredskaber, der indeholder plast, undtagen personer, der driver fiskeri som defineret i artikel 4, nr. 28), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1380/201351\n(10) "producent": enhver fysisk eller juridisk person, der uanset den anvendte salgsteknik, herunder fjernsalg i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 201150 professionelt udvikler, fremstiller, forarbejder, behandler, sælger eller importerer og ved at gøre dette markedsfører engangsplastprodukter og fiskeredskaber, der indeholder plast, undtagen personer, der driver fiskeri eller akvakultur som defineret i artikel 4, nr. 25 og nr. 28, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/201351;\n50 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder, om ændring af Rådets direktiv 93/13/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF samt om ophævelse af Rådets direktiv 85/577/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 64).\n51 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).\nArtikel 3 – stk. 1 – nr.11 a (nyt)\n11a) "særskilt indsamling": særskilt indsamling som defineret i artikel 3, stk. 11, i direktiv 2008/98/EF\nArtikel 3 – stk. 1 – nr. 13 a (nyt)\n13a) "bionedbrydeligt plast": et plastprodukt, der kan undergå fysisk, biologisk nedbrydning, således at det i sidste ende nedbrydes til kuldioxid (CO2), biomasse og vand i overensstemmelse med europæiske standarder for emballage, der kan genanvendes via kompostering og anaerob nedbrydning;\nArtikel 3 – stk. 1 – nr.14 a (nyt)\n14a) "Tobaksvarer": tobaksvarer som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv 2014/40/EU\n1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at opnå en betydelig reduktion af forbruget af engangsplastprodukter, der er anført i bilagets Del A på deres område, senest den ... [seks år efter gennemførelsesdatoen for dette direktiv ].\n1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at opnå en ambitiøs og vedvarende reduktion på mindst 25 % i 2025 af forbruget af engangsplastprodukter, der er anført i bilagets Del A på deres område.\nDisse foranstaltninger kan omfatte nationale mål for forbrugsreduktion, foranstaltninger til sikring af, at genanvendelige alternativer til disse produkter stilles til rådighed på salgsstedet for slutforbrugeren, økonomiske instrumenter såsom at sikre, at engangsplastprodukter ikke leveres gratis på salgsstedet til slutforbrugeren. Disse foranstaltninger kan variere afhængigt af miljøbelastningen fra de produkter, der nævnes i første afsnit.\nDisse foranstaltninger kan omfatte foranstaltninger til sikring af, at genanvendelige alternativer til disse produkter stilles til rådighed på salgsstedet for slutforbrugeren, økonomiske instrumenter såsom at sikre, at engangsplastprodukter ikke leveres gratis på salgsstedet til slutforbrugeren. Disse foranstaltninger kan variere afhængigt af miljøbelastningen fra de produkter, der nævnes i første afsnit, gennem hele deres levetid, herunder når de bliver til affald.\nMedlemsstaterne udarbejder nationale planer, der beskriver de foranstaltninger, der vedtages i henhold til dette stykke. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om planerne og ajourfører dem om nødvendigt. Kommissionen kan udstede henstillinger vedrørende disse planer.\nMedlemsstaterne fastsætter nationale kvantitative reduktionsmål for at nå det mål, der er fastsat i dette stykkes første afsnit. Disse mål vedtages senest den [slutdato for gennemførelse af dette direktiv].\nForanstaltninger, der vedtages i henhold til dette stykke, skal være forholdsmæssige og ikke-diskriminerende. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse foranstaltninger i overensstemmelse med direktiv (EU) 2015/15351a, såfremt dette direktiv kræver det.\n2. Kommissionen kan vedtage en gennemførelsesretsakt, der fastsætter metoden til beregning og verifikation af den betydelige reduktion af forbruget af de i stk. 1 omhandlede engangsplastprodukter. Denne gennemførelsesretsakt vedtages i henhold til undersøgelsesproceduren, der er nævnt i artikel 16, stk. 2.\n2. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt, der fastsætter metoden til beregning og verifikation af den ambitiøse og vedholdende reduktion af forbruget af de i stk. 1 omhandlede engangsplastprodukter senest den ... [12 måneder efter ikrafttrædelsesdatoen for dette direktiv]. Denne gennemførelsesretsakt vedtages i henhold til undersøgelsesproceduren, der er nævnt i artikel 16, stk. 2.\n2a. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at opnå en varig reduktion af miljøbelastningen fra affald fra tobaksvarer, navnlig tobaksvarefiltre, der indeholder plast, ved at reducere mængden af affald fra tobaksvarefiltre, der indeholder plast, som følger: 50 % i 2025 og 80 % i 2030 i forhold til det vægtede gennemsnit af plastfiltre til tobaksvarer, der blev markedsført mellem 2014 og 2016.\n1a Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/1535 af 9. september 2015 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (kodifikation) (EUT L 241 af 17.9.2015, s. 1).\n1. Medlemsstaterne sikrer, at engangsplastprodukter opført i Del C i bilaget, som har hætter og låg, hvoraf en væsentlig del er fremstillet af plast, kun må markedsføres, hvis hætter og låg forbliver fastgjort til beholderen under produktets planlagte brugsfase.\n1. Medlemsstaterne sikrer, at engangsplastprodukter opført i Del C i bilaget, som har hætter og låg fremstillet af plast, kun må markedsføres, hvis hætter og låg forbliver fastgjort til beholderen under produktets planlagte brugsfase.\n1a. Medlemsstaterne sikrer, at drikkevareflasker, der er opført i bilagets del C, fra 2025 kun må markedsføres, hvis de er fremstillet af mindst 35 % genbrugsmateriale og er genvindelige.\nSenest 1. januar 2022 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastlægger metoden til beregning af det genanvendte indhold. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 2.\n2. Med henblik på denne artikel anses hætter eller låg af metal med plastplombering ikke for at have en væsentlig del fremstillet af plast.\n2. Med henblik på denne artikel anses hætter eller låg af metal med plastplombering ikke for at være fremstillet af plast. Drikkevandsbeholdere af glas og metal, der har kapsler og låg af plast, er ikke omfattet af denne artikel .\n3. Kommissionen anmoder de europæiske standardiseringsorganisationer om at udvikle harmoniserede standarder vedrørende kravet i stk. 1.\n3. Senest den ... [tre måneder efter dette direktivs ikrafttrædelse] anmoder Kommissionen de europæiske standardiseringsorganisationer om at udvikle harmoniserede standarder vedrørende kravet i stk. 1. Disse standarder tager navnlig højde for behovet for at sikre den nødvendige styrke, pålidelighed og sikkerhed af lukninger på drikkevandsbeholdere, herunder beholdere til kulsyreholdige drikkevarer.\n1. Medlemsstaterne sikrer, at alle markedsførte engangsplastprodukter, der er opført i Del D i bilaget, har en synlig, klart læselig og uudslettelig mærkning, der oplyser forbrugerne om et eller flere af følgende:\n1. Medlemsstaterne sikrer, at enhver salgsemballage til de engangsplastprodukter, der er opført i Del D i bilaget, har en synlig, klart læselig og uudslettelig mærkning både på pakninger, der indeholder flere enheder, og på hver enkeltpakning, når de pakkes individuelt, der oplyser forbrugerne om et eller flere af følgende:\na) hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder for produktet eller bortskaffelsesmetoder, der skal undgås for det pågældende produkt\na) hensigtsmæssige bortskaffelsesmuligheder for produktet og/eller bortskaffelsesmetoder, der skal undgås for det pågældende produkt\nb) miljøbelastninger fra henkastet affald eller anden uhensigtsmæssig bortskaffelse af produkterne eller\nb) miljøbelastninger fra henkastet affald eller anden uhensigtsmæssig bortskaffelse af produkterne\nc) plastindholdet i produktet.\nc) plastindholdet i produktet og\nca) tilstedeværelse af problematiske kemikalier i produktet såsom farlige metaller, ftalater, PFAS, bisphenoler samt hormonforstyrrende stoffer og andre særligt problematiske stoffer (SVHC) i henhold til forordning (EF) nr. 1907/2006.\nMedlemsstaterne sikrer desuden, at enhver salgsemballage til de engangsplastprodukter, der er opført i Del D i bilaget, med undtagelse af tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer, har en synlig, klart læselig og uudslettelig mærkning både på pakninger, der indeholder flere enheder, og på hver enkeltpakning, når de pakkes individuelt, der oplyser forbrugerne om produktets genvindelighed.\n2. Kommissionen vedtager senest den ... [12 måneder inden gennemførelsesdatoen for dette direktiv en gennemførelsesretsakt, der fastsætter specifikationerne for mærkning som omhandlet i stk. 1. Denne gennemførelsesretsakt vedtages i henhold til undersøgelsesproceduren, der er nævnt i artikel 16, stk. 2.\n2. Kommissionen vedtager senest den ... [12 måneder inden gennemførelsesdatoen for dette direktiv en gennemførelsesretsakt, der fastsætter specifikationerne for mærkning som omhandlet i stk. 1 og tager i forbindelse dermed hensyn til de eksisterende sektorielle frivillige aftaler og skal være særlig opmærksom på nødvendigheden af at undgå oplysninger, der vildleder ikke forbrugerne. Denne gennemførelsesretsakt vedtages i henhold til undersøgelsesproceduren, der er nævnt i artikel 16, stk. 2.\nBestemmelser vedrørende hygiejneartikler\nMedlemsstaterne forhindrer brug af farlige kemikalier i sammensætningen af de hygiejnebind, tamponer og tamponhylstre, som fremgår af bilagets Del D.\nMed hensyn til de ordninger, der er oprettet i henhold til stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at producenterne af engangsplastprodukter, der er anført i Del E i bilaget, afholder omkostningerne ved indsamling af affald, der består af disse engangsplastprodukter, og den efterfølgende transport og behandling, herunder omkostningerne til oprydning af henkastet affald og omkostningerne ved de oplysningstiltag, der er omhandlet i artikel 10 vedrørende disse produkter.\nMed hensyn til de ordninger, der er oprettet i henhold til stk. 1, sikrer medlemsstaterne, at producenterne af engangsplastprodukter, der er anført i Del E i bilaget, afholder omkostningerne ved indsamling af havrelateret affald, der består af disse engangsplastprodukter, og den efterfølgende transport og behandling, herunder omkostningerne til oprydning af henkastet affald og omkostningerne ved de oplysningstiltag, der er omhandlet i artikel 10 vedrørende disse produkter. De finansielle bidrag, som producenterne betaler for at opfylde disse forpligtelser, må ikke være højere, end hvad der er nødvendigt for, at disse tjenester kan leveres på en omkostningseffektiv måde, og skal fastsættes på gennemsigtig vis mellem de berørte aktører.\nArtikel 8 – stk. 2 – afsnit 1 a (nyt)\nHvad angår omkostningerne til rensning af affald som omhandlet i første afsnit, sikrer medlemsstaterne, at de finansielle bidrag, som producenterne betaler, fastsættes forholdsmæssigt og tilpasset i overensstemmelse med artikel 8a, stk. 4, i direktiv 2008/98/EF, og tager hensyn til omkostningerne ved rensning af de enkelte produkter eller produktgrupper. Omkostningerne er begrænset til aktiviteter, der udføres regelmæssigt af offentlige myndigheder eller på deres vegne, og som omfatter anlæg til oprensning af affald, der har til formål at opfylde relevante forpligtelser vedrørende affaldsforebyggelse og miljøbeskyttelse efter EU-retsakter.\nArtikel 8 – stk. 2 – afsnit 1 b (nyt)\nKommissionen udvikler i samråd med medlemsstaterne retningslinjer for fordelingen af omkostningerne ved rensning af affald, der dækkes inden for rammerne af ordningerne for udvidet producentansvar.\n2a. Medlemsstaterne sikrer, at ordninger for udvidet producentansvar, der er indført i henhold til denne artikels stk. 1, for tobaksvarefiltre, der indeholder plast, bidrager til opfyldelsen af det miljømål, der er fastsat i artikel 4, stk. 2a, herunder ved at sikre, at producenter af tobaksfiltre, der indeholder plast, dækker omkostningerne ved indsamling af affald fra disse produkter og efterfølgende transport og behandling heraf, herunder omkostninger ved rensning af affald og omkostningerne i forbindelse med de oplysningskampagner, der er omhandlet i artikel 10, vedrørende disse produkter. For at nå dette mål kan medlemsstaterne bl.a. kræve, at ordningerne for udvidet producentansvar etablerer indsamlingssystemer eller finansierer indsamlingsinfrastruktur til brugte filtre eller fremmer dekontaminering og genanvendelse af brugte filtre gennem etablering af en affaldskæde.\n3. Medlemsstaterne sikrer, at der udarbejdes ordninger for udvidet producentansvar for fiskeredskaber, der indeholder plast, der markedsføres i Unionen, i henhold til bestemmelserne om udvidet producentansvar i direktiv 2008/98/EF.\n3. Medlemsstaterne sikrer, at der udarbejdes ordninger for udvidet producentansvar for fiskeredskaber, der indeholder plast, der markedsføres i Unionen, i henhold til bestemmelserne om udvidet producentansvar i direktiv 2008/98/EF. Medlemsstaterne sikrer på dette grundlag, at der årligt nås et minimumsmål for indsamling af fiskeredskaber, der indeholder plast. Fra 2025 skal minimumsmålet for indsamling være 50 % beregnet på grundlag af den samlede vægt af fiskeredskaber, der indeholder plast, i et givent år i den berørte medlemsstat, udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige vægt af fiskeredskaber, der indeholder plast, som er bragt i omsætning i de foregående tre år i denne medlemsstat.\nDe sikrer endvidere, at ordningerne om udvidet producentansvar når et genanvendelsesmål på mindst 15 % for fiskeredskaber, der indeholder plastik, senest i 2025. For at nå dette mål kan medlemsstaterne derudover stille krav om, at ordningerne:\na) tilpasser de finansielle bidrag i overensstemmelse med artikel 8a, stk. 4, i direktiv 2008/98/EF for at fremme markedsføring af fiskeredskaber konstrueret til, at de kan forberedes med henblik på genbrug og genanvendelse\nb) opretter pantordninger for at tilskynde til, at gamle, forsømte eller ubrugelige fiskeredskaber returneres\nc) indbefatter programmer for overvågning, sporing og indberetning\nArtikel 8 – stk. 4 – afsnit 2 a (nyt)\nUden at dette berører de tekniske foranstaltninger, der er fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 850/981a, anmoder Kommissionen de europæiske standardiseringsorganisationer om at udarbejde harmoniserede standarder for cirkulært design af fiskeredskaber for at tilskynde til forberedelse til genbrug og lette genanvendelse, når redskaberne er udtjent.\nRådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer (EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1).\nMedlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til senest i 2025 særskilt at indsamle en mængde affald af engangsplastprodukter opført i Del F i bilaget svarende til 90 % af sådanne engangsplastprodukter, der markedsføres i et givet år efter vægt. For at nå dette mål kan medlemsstaterne blandt andet:\nMedlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til senest i 2025 særskilt at indsamle en mængde affald af engangsplastprodukter opført i Del F i bilaget svarende til 90 % af sådanne engangsplastprodukter, der markedsføres i et givet år efter vægt og sikrer, at de derefter genanvendes. For at nå dette mål kan medlemsstaterne blandt andet:\nArtikel 9 – stk. 1 – afsnit 1a (nyt)\nFørste afsnit gælder med forbehold af artikel 10, stk. 3, i direktiv 2008/98/EF.\nKommissionen udarbejder i samråd med medlemsstaterne retningslinjer vedrørende funktionen af pantordninger.\n1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på at oplyse forbrugerne af de engangsplastprodukter, der er opført i Del G i bilaget, og fiskeredskaber, der indeholder plast, om følgende:\n1. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger med henblik på at oplyse forbrugerne af de engangsplastprodukter, der er opført i Del G i bilaget, og fiskeredskaber, der indeholder plast, om følgende og tilskynde dem til ansvarlig adfærd:\na) de tilgængelige genanvendelsessystemer og affaldshåndteringsmuligheder for de produkter og fiskeredskaber, der indeholder plast, samt bedste praksis for forsvarlig affaldshåndtering, der er udført i henhold til artikel 13 i direktiv 2008/98/EF\na) tilgængeligheden af brugbare alternativer, genanvendelsessystemer og affaldshåndteringsmuligheder for de produkter og fiskeredskaber, der indeholder plast, samt bedste praksis for forsvarlig affaldshåndtering, der er udført i henhold til artikel 13 i direktiv 2008/98/EF\nb) Den belastning på miljøet og især på havmiljøet, som henkastet affald og anden uhensigtsmæssig bortskaffelse af affald af disse produkter og fiskeredskaber, der indeholder plast, medfører.\nba) konsekvenserne af uhensigtsmæssig bortskaffelse af visse produkter for kloaknettet.\nDe foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at omsætte og gennemføre artikel 4 til 9, skal overholde EU's fødevarelovgivning for at sikre, at fødevarehygiejne og fødevaresikkerhed ikke bringes i fare.\nDe foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at omsætte og gennemføre artikel 4 til 9, skal overholde EU's fødevarelovgivning for at sikre, at fødevarehygiejne og fødevaresikkerhed ikke bringes i fare samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/20041a. Medlemsstaterne opfordrer til brug af bæredygtige, mere sikre alternativer til plast, om muligt for materialer, der er i kontakt med fødevarer.\n1a Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1935/2004 af 27. oktober 2004 om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer og om ophævelse af direktiv 80/590/EØF og 89/109/EØF (EUT L 338 af 13.11.2004, s. 4).\nMedlemsstaterne sikrer, at eksport af affaldsmaterialer til tredjelande ikke tilfører ekstra havplastaffald andre steder.\n1. Medlemsstaterne skal sikre, at fysiske eller juridiske personer eller deres sammenslutninger, organisationer eller grupper i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis har adgang til ved en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk ved lov nedsat organ at få prøvet den materielle eller processuelle lovlighed af enhver afgørelse, handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af artikel 5, 6, 7 og 8, når en af følgende betingelser er opfyldt:\n1. Medlemsstaterne skal sikre, at fysiske eller juridiske personer eller deres sammenslutninger, organisationer eller grupper i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis har adgang til ved en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk ved lov nedsat organ at få prøvet den materielle eller processuelle lovlighed af enhver afgørelse, handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af artikel 4, 5, 6, 7, 8, 9 og 10, når en af følgende betingelser er opfyldt:\n1. Med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF52 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF53 skal medlemsstaterne bistået af Det Europæiske Miljøagentur oprette et datasæt indeholdende:\n1. Med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF skal medlemsstaterne bistået af Det Europæiske Miljøagentur oprette et datasæt indeholdende:\na) Dataene om engangsplastprodukter, der er opført i Del A i bilaget, og som hvert år markedsføres EU-markedet, for at dokumentere forbrugsreduktionen i henhold til artikel 4, stk. 1.\naa) dataene vedrørende markedsføring og særskilt indsamling af produkter, der står opført i del F i bilaget, med henblik på at vise fremskridtene i retning af indfrielse af målet i artikel 9\nab) dataene om engangsplastprodukter, der er opført i del G i bilaget, og som hvert år markedsføres på EU-markedet, med henblik på at overvåge forbruget af dem i Unionen\nac) data om fiskeredskaber, der markedsføres, og om fiskeredskaber, der indsamles og behandles\nb) Oplysninger om de foranstaltninger, medlemsstaterne træffer i henhold til artikel 4, stk. 1.\nb) oplysninger om de planer og foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer i henhold til artikel 4, stk. 1\nba) data om havaffald, navnlig det der stammer fra produkter, som er omfattet af dette direktiv, med henblik på at overvåge virkningen af de trufne foranstaltninger.\nDe oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, litra a), ajourføres årligt senest 12 måneder efter udgangen af det referenceår, for hvilket det indsamles. Om muligt skal geodatatjenester som defineret i artikel 3, nr. 4), i direktiv 2007/2/EF anvendes til at fremlægge disse datasæt.\nDe i første afsnit, litra a), omhandlede data indberettes første gang senest den ... [12 måneder efter dette direktivs ikrafttræden]. De oplysninger, der er omhandlet i litra a) til ac), ajourføres årligt senest 12 måneder efter udgangen af det referenceår, for hvilket det indsamles. Om muligt skal geodatatjenester som defineret i artikel 3, nr. 4), i direktiv 2007/2/EF anvendes til at fremlægge disse datasæt.\n2. Medlemsstaterne sikrer, at Kommissionen og Det Europæiske Miljøagentur har adgang til de datasæt, der er oprettet i henhold til stk. 1.\n3. Det Europæiske Miljøagentur offentliggør og ajourfører regelmæssigt en EU-dækkende oversigt på grundlag af de data, medlemsstaterne indsamler. Den EU-dækkende oversigt skal omfatte indikatorer for output, resultater og virkninger af dette direktiv, EU-dækkende oversigtskort og medlemsstaternes oversigtsrapporter.\n4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger formatet for datasættet, oplysninger og data, der er omhandlet i stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 2.\n4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger formatet for datasættet, oplysninger og data, der er omhandlet i stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 2.\n52Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26).\n52 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26).\n53Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1).\n53 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1).\n1. Kommissionen foretager en evaluering af dette direktiv senest den ... [ seks år efter gennemførelsesdatoen for dette direktiv]. Evalueringen skal baseres på de foreliggende oplysninger i henhold til artikel 13. Medlemsstaterne forsyner Kommissionen med yderligere oplysninger, der er nødvendige for evalueringen og udarbejdelsen af den rapport, der er omhandlet i stk. 2.\n1. Kommissionen foretager en evaluering af dette direktiv senest den ... [fem år efter gennemførelsesdatoen for dette direktiv]. Evalueringen skal baseres på de foreliggende oplysninger i henhold til artikel 13. Medlemsstaterne forsyner Kommissionen med yderligere oplysninger, der er nødvendige for evalueringen og udarbejdelsen af den rapport, der er omhandlet i stk. 2.\n2. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om hovedkonklusionerne af den evaluering, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1.\n2. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om hovedkonklusionerne af den evaluering, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1. Rapporten ledsages eventuelt af et lovgivningsforslag. Dette forslag fastsætter i givet fald de bindende kvantitative mål for reduktion af forbruget på EU-plan for de varer, der er opført i del A i bilaget.\n2a. Kommissionen og medlemsstaterne opretter senest den 31. juli 2020 et EU-dækkende program for rensning af plastaffald i havene og fremmer dette initiativ på internationalt plan.\n3. Rapporten skal også angive, om:\na) bilaget, der indeholder en liste over engangsplastprodukter, skal revideres\na) en vurdering af behovet for at revidere bilaget over de engangsplastprodukter, der anvendes;\nb) det er muligt at fastlægge bindende kvantitative EU-mål for forbrugsreduktion af især engangsplastprodukter, der er anført i Del A i bilaget\nb) en undersøgelse af, hvorvidt det er muligt at fastlægge bindende kvantitative EU-mål for forbrugsreduktion af især engangsplastprodukter, der er anført i Del A i bilaget; i denne forbindelse skal rapporten indeholde en vurdering af opstillingen af mål udtrykt i absolutte tal, idet der tages hensyn til forbrugsniveauerne, og de allerede opnåede reduktioner i medlemsstaterne;\nba) en vurdering af ændringerne i de materialer, der anvendes, og innovation i nye leveringssystemer til genanvendelige alternativer til de produkter, der er omfattet af dette direktiv; dette omfatter en overordnet analyse af miljøpåvirkningerne i hele produktets levetid for disse materialer og alternativerne.\nc) der er sket tilstrækkelige videnskabelige og tekniske fremskridt, og der er udviklet kriterier eller en standard for bionedbrydelighed i havmiljøet for engangsplastprodukter, der er omfattet af dette direktiv, og deres substitutionsprodukter til engangsbrug, for at fastslå hvilke produkter der ikke længere skal underlægges markedsføringsrestriktioner, hvor det er relevant.\nArtikel 17 – stk. 1 – afsnit 1 a (nyt)\nUanset første afsnit af dette stykke sætter medlemsstaterne de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at overholde indberetningsforpligtelserne i dette direktivs artikel 13, stk. 1, litra a) senest den ... [12 måneder efter dette direktivs ikrafttræden].\nMedlemsstaterne anvender dog de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme artikel 5 og artikel 7, stk. 1, fra den ... [ 2 år efter dette direktivs ikrafttræden] og artikel 6, stk. 1, fra den ... [ 3 år efter dette direktivs ikrafttræden].\nMedlemsstaterne anvender dog de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme artikel 5 og artikel 7, stk. 1, fra den ... [2 år efter dette direktivs ikrafttræden] og Artikel 6, stk. 1, fra den ... [3 år efter dette direktivs ikrafttræden] med undtagelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde de krav, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, hvad angår beholdere til kulsyreholdige drikkevarer, som medlemsstaterne skal anvende fra den ... [5 år efter dette direktivs ikrafttræden].\n2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen kontrollerer, at disse retsforskrifter ikke skaber uberettigede hindringer for et velfungerende indre marked.\nBilag I – del A\n– Drikkebægre samt hætter og låg hertil\n– Fødevarebeholdere, dvs. beholdere såsom æsker, med eller uden låg, til fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring fra beholderen, enten på salgsstedet eller som take-away uden yderligere tilberedning såsom fødevarebeholdere, der anvendes til fastfood, bortset fra drikkevarebeholdere, tallerkener samt indpakningsposer og folier, der indeholder fødevarer\n– Fødevarebeholdere, dvs. beholdere såsom æsker, med eller uden låg, til fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring fra beholderen, enten på salgsstedet eller som take-away uden yderligere tilberedning såsom fødevarebeholdere, der anvendes til fastfood, bortset fra drikkevarebeholdere, tallerkener samt indpakningsposer og -folier, der indeholder fødevarer\nSalg af fødevarer i en beholder af en portionsstørrelse til én person eller i en beholder, der er forsynet med bestik, er en indikation af, at den pågældende fødevare er bestemt til umiddelbar fortæring fra fødevarebeholderen.\nBegrebet yderligere tilberedning omfatter aktiviteter såsom opvarmning, tilsætning af kogende vand, vask, udskæring og tilskæring.\nEksempler på engangsplastbeholdere til fødevarer, der er omfattet af del A, E og G i dette bilag:\n– Fast food-beholdere såsom madæsker og salatæsker med fødevarer til kold fortæring\n– Fast food-beholdere såsom madæsker og salatæsker med fødevarer til varm fortæring, undtagen hvis fødevaren skal opvarmes af forbrugeren efter indkøb af varen\n– Burgeræsker, sandwichæsker, indpakningsæsker\n– Beholdere af en portionsstørrelse til én person med frisk eller forarbejdet mad, der ikke kræver yderligere tilberedelse, såsom frugt, grøntsager, desserter eller is, som sælges i en enkelt enhed\nEksempler på beholdere, der ikke er engangsplastbeholdere til fødevarer, der er omfattet af del A, E og G i dette bilag:\n– Fødevarebeholdere med tørrede fødevarer eller fødevarer, der sælges kolde, og som kræver yderligere tilberedning\n– Beholdere, der indeholder fødevarer i portionsmængder til mere end én person\n– Beholdere af en portionsstørrelse til én person, der sælges i mere end én enhed\nBilag I - del B - 2. led\n— Bestik (gafler, knive, skeer og spisepinde)\n— Bestik (gafler, knive, skeer og spisepinde) med undtagelse - indtil 2023 - af bestik, der leveres til uddannelsesinstitutioner eller sundhedsplejeinstitutioner med offentlige vareindkøbskontrakter1a som defineret i artikel 2, punkt 8, i direktiv 2014/24/EU, som blev tildelt inden 31. december 2018.\n1a "offentlige vareindkøbskontrakter": offentlige kontrakter, som vedrører køb, leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer. En offentlig vareindkøbskontrakt kan accessorisk omfatte monterings- og installationsarbejde.\nBilag I - del B - 3. led\n— Tallerkener med undtagelse - indtil 2023 - af tallerkener, der leveres til uddannelsesinstitutioner eller sundhedsplejeinstitutioner med offentlige vareindkøbskontrakter1a som defineret i artikel 2, punkt 8, i direktiv 2014/24/EU, der blev tildelt inden 31. december 2018.\n— Pinde bestemt til at blive fastgjort til og understøtte balloner, undtagen balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse samt anvendelser, der ikke distribueres til forbrugere, herunder mekanismerne til sådanne pinde\n— Pinde bestemt til at blive fastgjort til og understøtte balloner, undtagen balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse samt anvendelser, der ikke distribueres til forbrugere, undtagen mekanismerne til sådanne pinde\nBilag I – del B – led 6 a (nyt)\n– Produkter fremstillet af oxo-nedbrydeligt plast\nBilag I – del B – led 6 b (nyt)\n— Fødevare- og drikkevarebeholdere af ekspanderet polystyren, som anvendes til fødevarer, der er beregnet til fortæring direkte fra beholderen, enten på salgsstedet eller som takeaway uden yderligere tilberedning\nBilag I – del C – led 1\n— Drikkevarebeholdere, dvs. beholdere, der anvendes til at indeholde en væske, såsom drikkeflasker, herunder hætter og låg til disse\n— Drikkevarebeholdere, dvs. beholdere, der anvendes til at indeholde en væske, såsom drikkevareflasker, herunder hætter og låg til disse, bortset fra beholdere, der er beregnet til og anvendes til fødevarer til særlige medicinske formål i flydende form, og som er defineret i artikel 2, litra g, i forordning (EU) nr. 609/2013\nBilag – del D – led 3\n— Balloner, undtagen balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse og anvendelser, der ikke distribueres til forbrugere\nBilag I – del D – led 3 a (nyt)\n– Tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer\nBilag I – del D – led 3 b (nyt)\n– Indpakningsposer og -folier, der er fremstillet af fleksibelt materiale indeholdende fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen eller -folien uden yderligere tilberedning\nBilag I – del D – nr. 3 c (nyt)\nBilag I – del E – led 4\nBilag I – del F – led 1\n— Drikkevareflasker, herunder hætter og låg til disse\n(1) Sagen blev henvist til fornyet behandling i det kompetente udvalg med henblik på interinstitutionelle forhandlinger, jf. forretningsordenens artikel 59, stk. 4, fjerde afsnit (A8-0317/2018).


Upersonlige personlige mails – blog.loneandrup.dk\nJeg BRYDER mig ikke om at modtage massemails, der på forhånd har bestemt, hvem jeg er.\nFx nemlig.com’s idiotiske reklamemail med en emnelinje, der overfriskt gjalder: ’På med forklædet Lone!’.\nDet generer mig, fordi de antager:\nat de kender mig\nat vi er på fornavn som gamle venner\nat jeg har brug for deres opmuntring for at bage\nat jeg er så dum, at jeg hopper med på et måske unødvendigt mersalg\nHvis de virkelig kendte mig, ville de vide:\nat jeg HADER at blive talt ned til\nat jeg kender dansk retskrivning og allerede ved det manglende komma mellem ’forklædet’ og ’Lone!’ betragter afsenderen som en uuddannet person, hvis råd og opfordringer jeg aldrig ville følge\nat jeg tilhører en generation, der blev opdraget til – og normalt foretrækker – en smule distance og venlig respekt mellem mennesker, der kun har en forretningsmæssig forbindelse med hinanden\nat jeg i mere end 25 år har bagt alt mit brød og alle mine kager selv og går med forklæde til daglig\nat jeg er et tænkende menneske, der godt kan se forskel på en maskinel massemail og en henvendelse fra en ven, der vil mig noget godt\nJeg har ikke handlet hos nemlig.com, siden denne mail ramte min indbakke. Derefter kom alle sagerne med de pressede og underbetalte chauffører frem i offentligheden. Så måske burde man svare: ’På med overenskomsterne, nemlig.com!’\nMisbrug af e-boks og kommunale midler:\nAalborg Kommune har netop sendt mig en besked i e-boks, som jeg naturligvis straks loggede ind og åbnede, blot for at se mig selv placeret i en kasse med skrøbelige ældre, gamlinge og oldinge, der skal bekymre sig om ’Sund aldring’ – hvordan det så end skulle kunne lade sig gøre; alle erfaringer siger, at det fra cirka min alder og frem kun går én vej rent helbredsmæssigt, og det er ned ad bakke.\nOg det kan en kommunalt arrangeret og betalt ’inspirerende livsstilsmesse sund aldring’ nok ikke lave om på, hvor velment det end kunne forekomme.\nHvorfor tror de, at netop jeg ikke har noget bedre at foretage mig end at lade mig indfange af boder, oplæg ved tv-lægen Peter Qvortrup Geisling ’om Sund aldring med humor og nordjysk islæt’, eftermiddagskaffe, en forfriskning, en god oplevelse og konkurrencer med flotte præmier’?\nSÅ god tid har jeg ikke. – Har jeg betalt for det pjank over kommuneskatten?\nMan gennemskuer jo, at kommunevalget nærmer sig, at borgmesteren, som skal åbne arrangementet, gerne vil vise sig godgørende og for kommunale midler uddele lystige foredrag, gode råd, kaffe og præmier til kommunens ældre vælgere, og at kommunen måske forestiller sig, at man på længere sigt kunne spare nogle sundhedsudgifter, hvis man kunne få alle gamle til at klæde sig varmt på og motionere og spise sundt og gå tidligt i seng, men findes der tal, der kan påvise en sådan effekt? Har man undersøgt det? Og kan en livstilsmesse af denne karakter virkelig sætte et skred hen imod ‘sund aldring’ i gang?\nHvis kommunen har så god tid og så mange penge at drysse ud over os ældre medborgere, så kunne de jo sørge for, at man kunne få fat på en læge, når man havde brug for en. Eller for, at der var god pleje at få og plads på hospitalet til de alvorligt syge. Eller at de mange hjemmeboende, svækkede ældre fik lækker og sund mad hver dag. Eller den nødvendige genoptræning. Eller de kunne sørge for, at hjemmehjælpen virkelig kom og hjalp én hjemme, hvis man ikke kunne klare det selv, i stedet for som nu, at der ofte kommer et utal af forskellige, mere eller mindre ligeglade og stressede personer farende syv minutter om morgenen og måske fem minutter igen om aftenen. Og ens rengøring begrænser sig til 20 minutter hver tredje uge. … Se, det ville give en reelt sundere og tryggere aldring … Nå, er det forskellige offentlige kasser, der betaler for læger, sygehuse, hjemmehjælp, genoptræning m.m.?\nJamen, så var det måske her, der skulle tages fat! – Så kan tv-lægen med sin ’humor og nordjysk islæt’ blive inde i fjernsynet, og så slipper jeg for at blive talt ned til i min egen e-boks af folk, der tydeligvis ikke kan finde på noget mere fornuftigt at lave og bruge vores fælles penge på.\n– Er det i øvrigt helt gennemtænkt i en coronatid at indkalde en stor mængde ældre til indendørs stande, kaffe og foredrag? Aalborg Kommune risikerer jo, i sin iver efter at nå en masse vælgere før kommunalvalget, at påføre netop dem, de ønsker en ‘sund aldring’, en potentielt livstruende sygdom!\nAuthor Lone AndrupPosted on September 16, 2021 September 20, 2021 Categories Alder, Forbrug, Idioti, Politik, SamfundTags Aalborg kommune, aldersdiskrimination, livsstilsmesse om sund aldring, massemails, nemlig.com, salgsmails, tv-lægen, upersonlige mails\nPrevious Previous post: Aber\nNext Next post: Manden som overdommer


Vælg vores totalløsning og få et Klinik-TV som altid er opdateret og fremstå professionelt\nPRISER Vores mål er at levere markedets bedste Klinik-TV løsninger til den absolut skarpeste pris!\nVil du hellere koncentrere dig om dine patienter? Lad Nfoo Concept stå for det hele.\nMed en Nfoo godt-i-gang pakke, kan du overlade opsætning af indhold til os. Du får et Klinik-TV som er 100 procent køreklar fra dag et - alt du skal gøre, er, at e-maile os logo, billeder og tekster. Vores grafikkere varetager herefter opstilling af et pænt og professionelt layout.\nVores godt-i-gang pakke indeholder alt hvad der skal til for at gøre Jer fortrolige med Jeres nye elektroniske opslagstavle.\nMed en godt-i-gang pakke er I 100 procent kørende fra det øjeblik skærmen er hængt op og I tænder for strømmen.\n* Design af personligt tema som indeholder klinikkens logo og farver.\n* 2 timers systemundervisning af 2 standard brugere hos Nfoo Concept.\nOverlad driften af Jeres Klinik-TV til vores dygtige grafikere og koncentrer Jer i stedet om Jeres patienter.\nEn Nfoo opdateringsaftale henvender sig til dem, som ikke har lyst at sætte sig ind i ny software eller som vil hellige sig sine patienter.\nVi kalder det Klinik-TV uden at løfte en finger!


Forløbskoordination i kommunalt regi - PDF Gratis download\nDownload "Forløbskoordination i kommunalt regi"\n1 21. april 2009 Forløbskoordination i kommunalt regi Martin Sandberg Buch cand.scient.adm.\n2 Hvordan kommer man i gang? 1. Hvor er koordinationsproblemerne? 2. Hvad skal koordineres? 3. Hvilken rolle skal koordinatorerne have? 4. Hvordan skal der koordineres? Hvordan evalueres / justeres forløbskoordination?\n3 Fase 1: Hvor er problemerne? 1. Problemformuleringsfase 1. Udforsker og kortlægger 2. Inddrager og forhandler 3. Snævrer ind på problemet 4. Sorterer løsninger fra\n4 Metoder til problemanalyse Metoder til problemanalyse Interviews med samarbejdspartnere og borgere, fælles temadage, hvad gør man andre steder, specialestuderende, worst cases Lad være med at Holde møder, bruge konsulenter til at lave en færdig løsning, og kom væk fra skrivebordet.\n5 Fase 2: Hvad skal koordineres? Handler langt hen ad vejen om at skelne imellem ledelse og koordination: Hvilke problemer kræver ledelse Hvilke kræver nye aftaler og redskaber Hvilke kan koordineres på driftsniveau?\n6 En typologi til at skelne Patientrettet forløb Planlægning i samarbejde mellem koordinator og patient Forløbet igennem en enkelt funktion eller enhed rehabilitering og genoptræning på et sundhedscenter Koordination og ledelse på tværs af en organisation i en kommune eller et hospital Ledelse af et behandlingssystem de indsatser og ressourcer der indgår i et regionalt forløbsprogram Ledelse på nationalt niveau Sundhedsstyrelsen, kliniske retningslinjer, KL osv.\n7 Hvem kan sikre sammenhæng? Tværsektorielt Direktion Områdeledere Hele sektoren Mellem områder Er det overhovedet det rigtige vi gør? Ændre rammerne Driftledere Frontlinjemedarbejdere Mellem driftsenheder Det enkelte forløb Gør vi det godt nok? Justering indenfor rammerne\n8 Risiko for uklare og urealistiske forventninger Eksempler på uklare og urealistiske forventninger er koordinatorer der skal: Løse samarbejdsproblemer Løse problemer vedrørende uklar opgavedeling Løse koordinationsopgaver udenfor koordinatorernes eget domæne Monitorere forløb hvor de ikke har adgang til relevante data Det er vigtigt at skelne imellem ledelse og koordination Det er vigtigt at afstemme forventninger og opgaver med kompetencer\n9 Fase 3: Hvilke roller skal en koordinator spille? Coach? Styrker patienters egenomsorg via uddannelse, sociale kontakter til andre patienter og inddragelse af pårørende. Blæksprutte? Målretter indsatsen mod særligt svage eller udsatte patientgrupper der har brug for ekstra hjælp til at overholde og finde rundt i et behandlingsforløb. Controller? Monitorerer, følger og evt. justerer leveringen af aftalte ydelser. Specialist? Holder sammen på de mest komplicerede stadier af et patientforløb. Guide? Hjælper patienter med at finde rundt i behandlingssystemet ved informere og guide patienterne til de forskellige offentlige og private tilbud der findes på et sygdomsområde. Organisationsudvikler? Er med til at skabe de fælles rammer som sikrer kommunikation og videndeling imellem de sundhedsfaglige enheder der er involveret i et givent forløb.\n10 og hvem skal koordinatoren være? En eksisterende aktør i forløbet? og i så fald hvem? Styrken: Kender allerede borgeren/forløbet (lavere ressourceforbrug) Svagheden: Er part i sagen En særlig udenforstående som kan hæve sig over egen faglighed / egen kultur? Styrker og svagheder er lige omvendt!\n11 Fase 4: Hvordan skal der koordineres? Tre centrale spørgsmål som bør stilles til alle forløbskoordinerende funktioner: Hvordan opspores de rigtige patienter? Hvilke opgaver skal koordinatorerne løse? Hvordan afsluttes forløbet?\n12 4a. Hvordan opspores de rigtige patienter? En ny henvisningspraksis er en organisatorisk forandring på tværs af organisationer = interessenter som skal forpligte sig til at være med. Et nyt tilbud er også = at der skal opspores nogle patienter der ønsker at tage imod tilbuddet og det skal helst være de rigtige. Typiske forhold der skal afklares: Hvem skal kunne henvise? Skal der være åbent for selvhenvendelse? Hvilke kriterier skal lægges til grund for henvisning?\n13 4a. Hvordan får man de andre med? Traditionel tilgang: Beskriver henvisningskriterier melder dem ud via pjecer o.l. Informerer via nyhedsbreve og fællesmøder Også skulle henvisningerne jo gerne begynde at komme Det gør de sjældent! Organisationsforandring kræver aktivt arbejde det kræver at der er nogen som vil forpligte sig til at arbejde for projektet ved at opspore og henvise. Håndtering af vigtige interessenter som ikke er ledelsesmæssigt forpligtet til projektet\n14 4b. Hvilke opgaver skal koordinatorerne løse? Hvad er det for et patientforløb der skal realiseres? Hvem der skal samarbejdes med? Hvilke tilbud der skal indgå i koordinationen? Hvordan skal der monitoreres? Hvordan skal arbejdet dokumenteres? Det kræver opbakning fra ledelse og tålmodighed\n15 4b. Typiske problemer for forløbskoordinatorer Overlap til eksisterende driftsenheder og koordinatorer Forhandling og koordinering med alle de koordinatorer der er i systemet i forvejen konfliktløsning! Håndtering af konflikter om eksisterende opgaver Hvad er koordinationsproblemer, hvad er manglende engagement, hvad er manglende kompetencer og hvad er samarbejdsproblemer? Dvs. meget andet end sundhedsfaglig kompetence.\n16 4c. Hvornår og hvordan afsluttes et forløb? Det afhænger af roller og opgaver, men det er vigtigt at: Have overordnede mål for hvad det er for et forløb der skal realiseres Have specifikke mål for hvornår opgaven er løst Sikre at funktionen arbejder målrettet og at der er gennemstrømning af patienter\n17 Fase 5: Hvordan evalueres forløbskoordination? Forhold der bør tages i betragtning: Forløbskoordination er ikke en velkendt sundhedsfaglig kerneydelse - traditionelt defineret som en periferiydelse. Forløbskoordination handler langt hen ad vejen om at skabe og styrke relationer imellem eksisterende sundhedsfaglige kerneydelser. Udvikling af koordinatorfunktioner indebærer en lang række organisationsændringer der skal planlægges og gennemføres inden man overhovedet kan begynde at evaluere driften. Udvikling tager tid pas på ikke at evaluere på driftens forudsætninger.\n18 Summepause med sidemanden Hvilke tanker, spørgsmål, refleksioner giver oplægget anledning til? Hvordan påvirker det her vores overvejelser og arbejde med forløbskoordination\n19 DEL 2 Øvelser\n20 Introduktion til gruppearbejde Øvelse 1: Hvordan er forløbskoordination anderledes? Pause Øvelse 2: Hvilke udfordringer giver det i praksis? Afsluttende bemærkninger\n21 Hvordan er forløbskoordination anderledes? Øvelse 1: Arbejdsspørgsmål: Hvordan er forløbskoordination anderledes end traditionelle sundhedsfaglige ydelser? Eksempelvis sygepleje, ambulant besøg eller operation Inddrag gerne egne erfaringer gruppearbejde (20 minutter) opsamling og diskussion Er der nogen spørgsmål til øvelsen?\n22 Hvilke udfordringer giver forløbskoordination i praksis? Øvelse 2: Arbejdsspørgsmål: Diskuter jeres egne erfaringer med forløbskoordination Hvad er de væsentligste faldgruber for os? Hvilke muligheder har vi for at igangsætte en fælles problemanalyse? gruppearbejde (20 minutter) opsamling og diskussion Er der nogen spørgsmål til øvelsen?\n23 Afsluttende bemærkninger Anbefalinger til forløbsledelse Kræver en tværsektoriel forankring Definitionen udelukker simpelthen at man går i gang alene! Det er en god ide at bruge Sundhedsaftalerne Der er muligheder for at koordinere og lede udviklingen på regionalt niveau forløbsprogrammerne rummer mange muligheder Det bliver svært hvis hver kommune og hvert hospital skal have sin egen måde at organisere forløbskoordination på\n24 Afsluttende bemærkninger Anbefalinger til lokalt udviklingsarbejde Husk problemanalysen Den kan også bruges til at sortere nye koordinatorfunktioner fra Vær realistisk i afvejningen af koordinatorernes opgaver, kompetencer og ressourcer Det handler om organisationsforandring husk ledelserne