Mycoplasma - det forårsagende middel til åndedræts- og andre sygdomme hos et barn - Bronkitis 2021\nBakterier, der tilhører Mycoplasma-klassen, er intracellulære parasitter. Mycoplasma hos børn manifesterer sig som en infektiøs sygdom i de øvre luftveje, urogenital kanal, er det forårsagende middel til atypisk lungebetændelse. Mikrober, der er fast placeret inde i organerne i organerne, forbliver utilgængelige for elementerne i kroppens immunforsvar. I vanskelige tilfælde er langvarig antibiotikabehandling nødvendig.\nMycoplasma - mikrobiel infektion\nForskere antyder, at tre typer små bakterier er ansvarlige for en række patologier i åndedrætssystemet, urogenitalkanalen og fordøjelsessystemet. Disse er encellede mikroorganismer Mycoplasma pneumoniae, M. genitalium, M. hominis, som ikke har en stærk cellemembran. Mycoplasmas inficerer oftere epitelceller i de øvre luftveje. For det andet er smitsomme sygdomme i kønsorganet. Aktiv reproduktion af bakterier forstyrrer funktionerne i mange organer.\nMycoplasma pneumoniae forårsager tonsillopharyngitis, bihulebetændelse, trakeobronchitis og mild atypisk lungebetændelse. Barnet har ondt i halsen, han har en obsessiv hoste, lavgradig feber. Symptomer og behandling af mycoplasma hos børn svarer til ARVI; tilfælde af blandede infektioner er kendt. Yderligere multiplikation af patogener i luftvejene fører ofte til udvikling af lungebetændelse.\nUdbrud af akutte luftvejssygdomme hos børn fra 5 til 15 år registreres gennem den kolde årstid. I strukturen af akutte luftvejsinfektioner udgør andelen af mycoplasmose kun ca. 5%, men dette tal stiger med ca. 10 gange hvert 2-4 år under epidemier. Mycoplasma forårsager op til 20% af akut lungebetændelse.\nSymptomer og diagnose af mycoplasmose i de øvre luftveje\nPatogenets inkubationsperiode er fra 3-10 dage til 4 uger. Vanskeligheden ved at genkende den respiratoriske form af mycoplasma er, at det kliniske billede normalt ligner ARVI. Børn reagerer i modsætning til voksne mere skarpt på aktiviteten af sygdommens forårsagende middel. Der er manifestationer af forgiftning, løbende næse, paroxysmal hoste, som kan ende med opkastning.\nDen forhøjede temperatur vedvarer i 5-10 dage op til 37,5 ° C;\nsved, kløe og ondt i halsen;\nNår man undersøger halsen, kan man mærke rødmen af den oropharyngeal slimhinde. Det er ligheden af forløbet af respiratorisk mycoplasmose hos børn med ARVI, der komplicerer sygdomsdiagnosen. Forældre giver barnet antivirusstoffer, sirupper for at forbedre opløsningen. Imidlertid fungerer denne behandling normalt ikke, og hosten fortsætter i flere måneder. På baggrund af aktiviteten af mycoplasma i de øvre luftveje hos nyfødte, for tidligt fødte børn og børn under 8 år udvikler bihulebetændelse, bronkitis, lungebetændelse.\nMycoplasmose i lungerne\nDe kliniske manifestationer af mycoplasma lungebetændelse ligner pulmonal klamydia. Sygdeterapi har også mange funktioner til fælles. Ligheden mellem to forskellige mikrobielle infektioner skyldes deres lille størrelse sammenlignet med andre bakterier, fraværet af en solid cellevæg. Mycoplasmas kan ikke ses under et konventionelt lysmikroskop.\nTegn på lungeformen af mycoplasmose hos børn:\nkulderystelser, feber op til 39 ° C;\ntør hoste viger for våd;\nsputum sparsom, purulent;\nBørnelægen, der lytter til barnets lunger, bemærker hård vejrtrækning og tør hvæsende vejrtrækning. Røntgenstråler viser, at der er spredte foci for betændelse i lungevævet. Lægen foreslår at tage en analyse for mycoplasma hos børn - en blodprøve fra en vene, som vil bekræfte eller benægte den indledende diagnose. For at genkende mycoplasma-infektion anvendes metoderne til enzymimmunoanalyse og polymerasekædereaktion (henholdsvis ELISA og PCR). Akkumuleringen af antistoffer relateret til IgG- og IgM-typerne opstår under kroppens immunrespons på aktiviteten af mycoplasma.\nMycoplasmose i nyrerne og andre organer\nBørn kan blive smittet af voksne ved direkte kontakt - det er at sove i en delt seng ved hjælp af et toiletsæde, håndklæder. Det sker, at børnehavepersonalet bliver kilden til mycoplasma. I den respiratoriske og urogenitale form af mycoplasmose påvirkes epitelceller hovedsageligt. Dystrofiske ændringer i vævet, dets nekrose begynder.\nInfektion i kønsorganet hos unge fører til blærebetændelse, pyelonefritis, vaginitis. Mycoplasmas igangsætter patologiske processer i leveren, i tyndtarmen, i forskellige dele af hjernen og rygmarven. Mycoplasmose hos unge piger manifesterer sig i form af vulvovaginitis og milde læsioner i urogenitalkanalen. Sygdomsforløbet er oftest asymptomatisk, i tilfælde af svære former opstår smerter i underlivet, slimudslip vises.\nMycoplasma i et barns blod kan forårsage udvikling af en generaliseret form, som er kendetegnet ved beskadigelse af åndedrætssystemet og et antal indre organer. Leveren øges i størrelse, gulsot begynder. Mulig udvikling af meningitis, hjerneabscess, meningoencephalitis. Et lyserødt udslæt vises på kroppen, vandige og røde øjne (konjunktivitis).\nBehandling af en bakteriel infektion\nHvis kun en løbende næse er bekymret, er temperaturen subfebril, så antibakterielle lægemidler er ikke påkrævet. Antibiotikabehandling er en specifik terapi til mycoplasmose. De valgte lægemidler er makrolider, fluoroquinoloner, tetracycliner. Andre lægemidler gives afhængigt af symptomer.\nClarithromycin - 15 mg pr. 1 kg kropsvægt. Giv om morgenen og aftenen med et interval mellem doser på 12 timer.\nAzithromycin - 10 mg pr. 1 kg kropsvægt den første dag. I de næste 3-4 dage - 5-10 mg pr. Kg kropsvægt pr. Dag.\nClindamycin hører til antibiotika lincosamides. Clarithromycin, erythromycin og azithromycin hører til makrolidgruppen. Tetracyclin-antibiotika bruges mindre og mindre på grund af spredning af bakterier, der er resistente over for dem. Der er en praksis med at kombinere antimikrobielle lægemidler, der adskiller sig i virkningsmekanismen. For eksempel kan læger ordinere en kombination af erythromycin med tetracyclin. En anden mulighed er at skifte antibiotikum under et langt behandlingsforløb. Valget af afhjælpning er påvirket af barnets allergi over for stoffer, der tilhører visse grupper af antibakterielle lægemidler.\nTabletterede former for antibiotika er sværere at give til babyer, især hvis det er nødvendigt at beregne dosis og opdele en kapsel i flere doser. Læger anbefaler at behandle børn under 8-12 år med suspensioner fremstillet af et antibakterielt stof i form af pulver og vand. Sådanne midler produceres i glasflasker leveret med en doseringspipette, en bekvem målebæger eller ske. Pædiatrisk dosering er normalt sød i smagen.\nSamtidig behandling (ved symptomer)\nEt barn, der er blevet inficeret med mycoplasma, får ikke-steroide antiinflammatoriske lægemidler ved høje temperaturer for at lindre patientens tilstand. Børn ordineres ibuprofen eller paracetamol i form af en suspension til oral administration, rektale suppositorier. Du kan bruge en vasokonstriktor næsespray, tage antihistamindråber eller sirup inde (præparater "Zyrtec" eller lignende "Zodak", "Loratadin", "Fenistil" til de mindste patienter).\nHostedæmpende midler, såsom Sinekod, anbefales kun at blive givet i de første dage. Derefter vil barnet være i stand til at hvile fra angrebene af smertefuld hoste. I fremtiden ordinerer lægen slimløsende lægemidler til at tynde og lette udledning af sputum. Det er berettiget at bruge farmaceutiske præparater og folkemedicin, der styrker immuniteten til behandling af mycoplasma.\nMycoplasmas hos børn efter en akut sygdomsperiode forbliver i kroppen, selv om det er i små mængder. Fuld opsving forekommer ikke, immunitet mod patogenet udvikles ikke. På denne baggrund forekommer periodisk laryngitis, pharyngitis, bronkitis. Respiratorisk og urogenital mycoplasmose bliver ofte kronisk.\nDet anbefales at isolere et barn med mycoplasmose fra andre børn i 5-7 dage med en åndedrætsform af en bakteriel infektion i 14-21 dage - med en lungesort. De samme forebyggende foranstaltninger træffes som for andre akutte sygdomme i de øvre luftveje - ARVI, influenza, ondt i halsen. Der er ingen stoffer, som et barn eller en voksen kan tage for at forhindre mycoplasma-infektion.\nMycoplasmose hos børn: infektionsveje og behandlingsmetoder\nMycoplasmosis er en sygdom, der begynder at udvikle sig på grund af angreb af patogene mikroorganismer. Overført gennem seksuel kontakt påvirkes voksne oftest. Under visse omstændigheder kan et barn udvikle en sygdom.\nMykoplasmose hos børn er en infektiøs sygdom. I denne alder udvikles åndedrætsformen ofte. Patogene mikroorganismer kan overføres til babyen på nogle måder.\nMycoplasmas er en slægt af bakterier, de har ikke deres egen cellevæg, de kan reproducere og vokse kun inde i cellerne i en anden organisme. Således kan vi konkludere, at disse er intracellulære parasitter.\nFor mennesker betragtes fire typer bakterier som farlige på én gang, hvoraf tre fremkalder urogenital infektion hos voksne, og den fjerde forårsager udvikling af infektioner i de øvre luftveje.\nBakterierne kan inficere kønsorganet og luftvejens foring. Børn er præget af udviklingen af åndedrætsformen, selvom infektionen kommer fra moderen.\nMikroorganismer er små i størrelse, de har ikke en cellevæg. Da mange antibiotika hæmmer cellevægssyntese, er mycoplasmas ufølsomme over for virkningen af nogle lægemidler.\nMycoplasmosis er en smitsom sygdom, der overføres fra en syg person til en sund. Bakterier er ekstremt følsomme over for miljøfaktorer. At være i det ydre miljø, dør de næsten øjeblikkeligt.\nHos børn kan infektionen overføres på flere måder:\nInfektion fra en syg mor i perioden med intrauterin udvikling af fosteret eller på tidspunktet for dets passage gennem fødselskanalen. Hvis en kvinde led af mycoplasmose under graviditeten, er det sandsynligt, at barnet også bliver smittet. Således kan andre mikroorganismer også overføres: Candida-svamp, mikroorganismer, vira osv. Urogenitale infektioner kan forårsage udviklingen af den respiratoriske form af mycoplasmose. Graviditet er vanskelig, fosteret kan lide af alvorlige sygdomme, efter fødslen begynder det at blive bagud i udviklingen.\nInfektion med luftbårne dråber. Åndedrætsformen af sygdommen kan spredes fra en person til en anden. Ofte forekommer infektion i den kolde årstid, når alle andre luftvejssygdomme er i det akutte stadium. Mange børn bliver smittet i skole, børnehave og andre sociale begivenheder.\nHusholdnings infektionsvej. Infektionen kan overføres til et barn inden for samme familie. Dette sker, når du bruger de samme personlige genstande..\nI videoen i denne artikel kan du finde ud af en masse nyttige og interessante oplysninger om, hvordan børn bliver smittet..\nDe første tegn på sygdommen vises efter inkubationstiden, som varer fra flere dage til flere uger. Bakterier begynder at udvikle sig på slimhinden i nasale bihuler såvel som i de øvre luftveje, hvorefter de begynder at påvirke alveolerne i lungerne i bronchi. En inflammatorisk proces, der har spredt sig til lungerne, vil forårsage udvikling af lungebetændelse.\nSymptomer på respiratorisk mycoplasmose hos børn kan være som følger:\nsymptomer på forgiftning vises: sløvhed, svaghed, hovedpine;\nen følelse af tilstoppelse i næsen\nslimhinden i de øvre luftveje bliver rød;\nefter bronkiernes nederlag vises en tør hoste.\nMycoplasmas, der spredes til øjenområdet, kan forårsage udvikling af konjunktivitis, lakrimation.\nHvis behandling ikke er tilgængelig eller har været ineffektiv, kan lungerne blive påvirket. Lungebetændelsessymptomer:\nudseendet af hvidlig eller klar sputum efter et stykke tid\nlang og smertefuld hoste\nforringelse af generel sundhed, svaghed, barnet bliver klynket og lunefuldt.\nMycoplasma-symptomer kan efterligne andre respiratoriske sygdomme, nemlig virale infektioner. Behandling i dette tilfælde kan kun ordineres efter en grundig diagnose..\nKun en læge kan foretage en undersøgelse, forældre skal straks være forberedt på, at det er svært. Da symptomerne ligner andre sygdomme, tager det meget tid at udvikle den rigtige undersøgelsesteknik..\nDe vigtigste diagnostiske foranstaltninger inkluderer følgende:\nGenerel blodanalyse. Det er således muligt at identificere tilstedeværelsen af en inflammatorisk proces i kroppen..\nRøntgenundersøgelse. Det er muligt at etablere en ændring i den kystnære og interlobar pleura.\nSerologisk forskningsmetode. Med en sådan undersøgelse kan antistoffer i barnets blod mod mycoplasmas påvises..\nBakteriologisk kultur. En prøve af materialet taget fra barnet placeres i et specielt næringsmedium. Efter et stykke tid begynder mikroorganismer at formere sig, de kan ses under et mikroskop.\nPolymerase kædereaktion. I testprøven kan tilstedeværelsen af mycoplasmagener påvises. Denne forskningsmetode giver dig mulighed for nøjagtigt at identificere patogenet og fastlægge dets type. Det er imidlertid umuligt at vurdere graden af skade på denne måde. Testresultaterne er klar inden for to dage.\nImmunfluorescens. Det valgte materiale farves med en speciel sammensætning, så begynder mycoplasmas at fluorescere.\nFørst efter en grundig undersøgelse kan der drages konklusioner om, hvorvidt der er mycoplasmas i barnets krop. Billedet nedenfor er et eksempel på, hvordan undersøgelsen finder sted..\nSygdommen føles ikke altid med det samme. Først kan symptomerne være slørede eller helt fraværende. I dette tilfælde er der stor sandsynlighed for, at komplikationer begynder at udvikle sig..\npatologisk udvidelse af bronkierne;\npyelonephritis - nyreskade.\nKomplikationer af denne art observeres oftest hos børn med intrauterin mycoplasmose..\nHvis et barn har mycoplasmose, bør behandlingen påbegyndes så hurtigt som muligt, kun dette kan være nøglen til et hurtigt helbred. Sådanne mikroorganismer reagerer dårligt på antibiotika. Derfor er det vigtigt at vælge det lægemiddel, der vil være effektivt i denne særlige situation..\nerythromycin - ordineret i især alvorlige tilfælde;\nsummamed - instruktioner om indlæggelse udstedes af en læge, dosis afhænger af barnets kropsvægt;\nPå grund af indtagelse af antibiotika er der en negativ effekt på tilstanden af tarmmikrofloraen, ikke kun skadelige mikroorganismer dør, men også nyttige. Derfor skal probiotika tages sammen med antibiotika. Anbefales til børn Hilak Forte, Acipol, Bifiform.\nI tilfælde af beskadigelse af luftvejene med respiratorisk mycoplasmose anbefales det at tage slimløsende midler. De sikreste stoffer i dette tilfælde er Dr. Theis, Dr. IOM. Præparaterne smager og aromaen er behagelig, hvorfor børn drikker villigt.\nHvis kropstemperaturen stiger med mycoplasmose, skal antipyretiske lægemidler tages. Børn i en ung alder får oftest Nurofen i form af en sirup.\nInfektionen påvirker immunsystemet, hvorfor læger i nogle tilfælde ordinerer immunmodulerende lægemidler til børn, for eksempel Interferon. Lægemidlet produceres i form af dråber i henhold til instruktionerne skal de indføres i barnets næse.\nVigtig! Kun en læge kan vælge medicin til behandling, han bestemmer også varigheden.\nSammen med behandlingen skal forældrene overvåge barnets ernæring, det skal være korrekt. Alle tunge måltider bør udelukkes fra kosten. Giv let mad, dem der let absorberes af kroppen.\nBehandling af mycoplasmose hos børn kan udføres ved hjælp af alternative metoder. Man skal dog huske på, at sådan behandling ikke bør være den eneste, det vil sige, den kan kun være et supplement til traditionelle metoder..\nTag tre spiseskefulde knopfisk, immortelle, birkeblade, bland og tilsæt fire spiseskefulde plantain. Fra den resulterende masse er separatorer to skeer, hæld to glas kogende vand. Insister ti timer, tag derefter ild og kog. Afkøl og sil, giv barnet 50 ml at drikke tre gange om dagen.\nForbered to dele hummer og en del af johannesurt, hæld to spiseskefulde af blandingen med to glas vand. Simrer urten i et vandbad i ti minutter, afkøles og siles. Giv barnet 50 ml tre gange om dagen på samme måde som i det foregående tilfælde..\nForbered en urtesamling: vinterelsker, højlandet, vintergrøn, komponenterne tages i lige store mængder. Damp 45 gram af den samlede sammensætning med tre glas kogende vand, den samme mængde tid infunderes. Lad barnet drikke den anstrengte tinktur tre gange om dagen, et halvt glas hver gang. Behandlingsforløbet i dette tilfælde kan være langt og tager nogle gange en måned..\nBland en skefuld borax og to spiseskefulde bark i egetræ. Rør, hæld 300 ml kogende vand, kog. Tinkturen er klar efter 45 minutter. Piger bør derfor vaske deres kønsorganer..\nBlåbær er en effektiv og velsmagende medicin. Te brygges fra bladene og bærene, den tilføres i 10 minutter. Lad barnet drikke tinkturen tre gange om dagen..\nDu kan slippe af med respiratorisk mycoplasmose ved indånding. Sæt salvie, kamille, perikon, celandine i kogende vand. I 15 minutter skal barnet indånde flydende damp. Det tilrådes at udføre procedurer inden sengetid.\nMikroorganismer inficerer ofte slimhinderne på svælgets overflade. I dette tilfælde kan kun skylning hjælpe. Det er ikke svært at forberede en tinktur: damp 10 gram propolis med 100 ml vand, lad det stå i flere dage. Opløs 30 dråber af tinkturen i et glas vand, giv barnet en gurgle.\nVed hjælp af sådanne enkle opskrifter kan du hjælpe barnet og slippe af med sygdommen. Vigtig! Procedurerne kan have kontraindikationer, du skal først konsultere en læge.\nDet er umuligt at beskytte et barn fuldstændigt mod en sådan infektion, men du kan tage nogle foranstaltninger, der minimerer risikoen for infektion..\nBeskyt dit barn mod overfyldte områder under udbrud af luftvejssygdomme. Hvis du ikke kan undgå dette, anbefales det at bære masker..\nStyr dit barns immunitet. Kosten skal indeholde en masse bær, grøntsager, frugter. Derudover kan du give din baby vitaminer, men kun efter konsultation med en læge. Det er også nyttigt at gå i frisk luft..\nFor at undgå udvikling af urogenital mycoplasmose skal reglerne for personlig hygiejne følges. Hvis der er en syg person i familien, skal du sørge for, at barnet ikke bruger sine personlige ejendele.\nFor at forhindre infektion af barnet fra en gravid kvinde skal det behandles korrekt i alle 9 måneder. Kvinder bør nægte at have ubeskyttet samleje samt ikke have kontakt med bærere af sygdommen. Læger anbefaler, at gravide testes for mycoplasmose.\nDisse enkle aktiviteter hjælper med at beskytte dit barn mod infektion. Som du ved, er det meget lettere at forhindre udvikling af en sygdom end at bekæmpe den senere..\nSuccesen med behandlingen afhænger af mange faktorer, og først og fremmest vedrører det, hvor hurtigt sygdommen blev opdaget. Det sværeste er, når infektionen opstår i livmoderen fra en syg mor.\nMange nyfødte babyer lider af meningitis, encephalitis og andre sygdomme. Udviklingsmæssigt bagud efter jævnaldrende er mulig, da hjerneceller påvirkes. Mange børn fødes for tidligt og har også patologier i strukturen af indre organer.\nI dette tilfælde er antibiotikabehandling alene ikke nok. Tilgangen til behandlingen skal være omfattende, det er vigtigt at helbrede ikke kun mycoplasmose, men også samtidig sygdomme.\nSygdommen varer ikke mere end to uger, efter ordentlig behandling genopretter barnet fuldt ud. Men det er vigtigt på dette tidspunkt at følge alle anbefalingerne fra den behandlende læge. Efter behandling anbefales det at bestå en kontrolprøve for mycoplasmose hos et barn.\nForebyggelse af mycoplasmose\nVi besluttede at få en baby med min mand, men han fik diagnosen mycoplasmosis. Jeg gennemgik igen også undersøgelse, men intet blev afsløret. Fortæl mig, om det er muligt for mig at tage medicin som en forebyggende foranstaltning, og hvis ja, hvad?\nGod eftermiddag, da testene viste et negativt resultat, vil jeg ikke anbefale, at du gennemgår nogen som helst behandling.\nMycoplasmosis (mycoplasma infektion) hos børn\nMycoplasma-infektion (mycoplasmosis) hos børn er en akut infektiøs sygdom hos mennesker og dyr forårsaget af mycoplasmas - en slags mikroorganismer, der indtager en mellemliggende position i biologiske egenskaber mellem vira og bakterier.\nA49.3 Mycoplasma-infektion, uspecificeret.\nKilden til infektion er en syg person eller en sund bærer af mycoplasma. Hovedtransmissionsruten er luftbåret. Det er muligt at overføre infektion gennem husholdningsartikler, legetøj, men dette er af begrænset værdi på grund af ustabiliteten af mycoplasmas.\nDet største antal sygdomme registreres i den kolde årstid (fra oktober til februar). Imidlertid kan epidemiske udbrud i organiserede grupper også registreres om sommeren. Cirkulationen af Mycoplasma pneumoniae stiger kraftigt i nydannede kollektiver. I de første 3-4 måneder bliver ca. halvdelen af børnene smittet i dem. Den maksimale sygdom opstår i en alder af over 10 år.\nÅrsager til mycoplasmose hos børn\nMycoplasmas tilhører en uafhængig klasse af mikroorganismer - mere end 40 arter af denne familie er kendt. De fleste af dem forårsager sygdom hos dyr og fugle. Hos mennesker findes 6 typer mycoplasmas hovedsageligt: M. pneumoniae, M. hominis, M. orale, M. salivarium, M. fermentans og T-mycoplasma. M. pneumoniae er patogene, M. hominis og T-gruppen af mycoplasmas er betinget patogene. Resten af arten er kendt som kommensaler. Mycoplasmas kan forårsage beskadigelse af åndedrætsorganerne, hjertet, leddene, centralnervesystemet og urogenitale system. Af alle mycoplasmas er M. pneumoniae den mest undersøgt - det forårsagende middel til akutte luftvejsinfektioner, fokal lungebetændelse, bronkitis, bronchiolitis, kryds, polyarthritis, meningitis osv..\nSymptomer på mycoplasmose hos børn\nInkubationsperioden varer 1-3 uger. nogle gange - 4-5 uger. Sygdommen kan forekomme i forskellige kliniske former: fra mild katarr i de øvre luftveje til svær sammenflydende lungebetændelse.\nKatar i de øvre luftveje begynder gradvist med en stigning i kropstemperaturen til subfebrile værdier, løbende næse, appetitløshed, tør, smertefuld hoste. Ældre børn klager over generel svaghed, utilpashed, kulderystelser, smerter, hovedpine, tør og ondt i halsen. I de følgende dage stiger kropstemperaturen ofte og når maksimalt 38-39 ° C den 3-4 eller endda den 5-6 dag fra sygdommens begyndelse. I højden af kliniske manifestationer bemærkes bleghed i ansigtet, undertiden konjunktival hyperæmi, injektion af sklerale kar. Mulig hovedpine, svimmelhed, kulderystelser, søvnforstyrrelser, svedtendens, smerter i øjenkuglerne, undertiden mavesmerter, kvalme, opkastning, en vis forstørrelse af leveren, lymfadenopati.\nHvilke komplikationer kan mycoplasmose føre til hos børn?\nMikroplasmose er en seksuelt overført sygdom. Det ser ud til, at børn ikke kan have det, men selvom ubeskyttet seksuel kontakt er den vigtigste infektionsmetode, er det ikke den eneste. For børn er denne sygdom ikke mindre farlig end for voksne, konsekvenserne og komplikationerne er svære, det er svært at behandle. Er det muligt at redde et barn fra en sygdom, og hvilke forebyggende foranstaltninger der skal træffes for at mindske risikoen?\nMycoplasma er en meget lille bakterie, der parasiterer celler. På grund af den lette transmission er luftfartsselskaber ca. 70-80% af verdens befolkning. Dette er ifølge WHO. Nogle læger mener, at næsten alle er inficeret med mycoplasmose, men indtil et bestemt tidspunkt manifesterer patologien sig ikke på nogen måde - mikroben har brug for passende betingelser for udviklingen. Blandt måderne at overføre infektion til børn skelnes mellem:\nlodret (mor til foster).\nVidenskaben kender omkring 70 sorter af mycoplasma. Ifølge ICD-10 fik de tildelt koden A49. Infektionen er karakteriseret ved evnen til at inficere kønsorganer, mave-tarmkanalen, lungerne (oftest hos børn), centralnervesystemet.\nMåder til infektion af børns mycoplasmose\nDette emne er allerede blevet rejst ovenfor, vi vil overveje det mere detaljeret:\nFødsel. Oftest får børn sygdommen, når de passerer fødselskanalen under fødslen. I dette øjeblik er babyen meget sårbar over for miljøforhold - hans immunitet er svag, placentabeskyttelse fungerer ikke længere.\nGraviditet. Under graviditeten er risikoen for infektion betydeligt lavere. Moderkagen beskytter fosteret mod bakterier, men i nogle tilfælde kan mycoplasma overvinde denne barriere. I en sådan situation øges faren - et abort er muligt..\nMycoplasma spredes af luftbårne dråber og forårsager lungebetændelse. Oftest sker dette om vinteren, når antallet af børn med forkølelse er større. Fyrene hoster og nyser og spreder infektionen omkring dem. Risikoen for intensiv udvikling af infektionen er højere end i andre situationer, da babyens immunitet om vinteren er svækket af sig selv. Hvis han ikke samtidig modtager nok vitaminer, er alvorlige konsekvenser næsten uundgåelige..\nHusholdningsvejen for spredning af mycoplasma tages ikke alvorligt af de fleste læger - sandsynligheden for overførsel af infektionen er for lille. Teoretisk kan du få bakterier, når du bruger sengetøj eller andres legetøj, men mycoplasma er meget følsom over for aggressive forhold, i det fri lever det i et par minutter. Med andre ord er husstandens rute mulig, men kun når et inficeret objekt overføres fra hånd til hånd og med et øjeblikkeligt tryk på dette objekt eller beskidte hænder til kønsorganerne.\nEr der stor sandsynlighed for en sådan sammenfald af omstændigheder? Ikke rigtig, så der skal lægges mere vægt på andre infektionsmetoder.\nTegn på mycoplasmose kan variere afhængigt af infektionsvejen. Da den mest almindelige metode til transmission af infektion er respiratorisk (luftbåren), vil vi starte med den. Følgende symptomer vises ved infektion:\nnæsestop, ledsaget af ondt i halsen\ntemperaturen stiger til 37,5, men ikke højere end 37,9;\nhoste (når det går ind i et avanceret stadium, bliver det vådt);\nmundhulen bliver rød;\nappetitten går tabt, barnet bliver svagt og sløvt, humørskab øges.\nDisse tegn svarer til tegn på forkølelse. Situationen er farlig, da forkert behandling fører til tab af tid og derfor til den videre udvikling af mycoplasma.\nDe fleste af infektionsbærerne er piger, der er seksuelt aktive, og som ofte har ubeskyttede kontakter med ukendte partnere. Du kan finde ud af andre årsager til mycoplasmose, behandlingsmetoder og hvordan du kan undgå det.\nMed medfødt mycoplasmose er symptomerne forskellige. Det kan manifestere sig straks ved fødslen, men oftere efter afslutningen af inkubationsperioden (2-3 uger afhængigt af styrken af immuniteten hos en lille patient):\ntager for lang tid, før navlen heler.\nYderligere sygdomstegn kan kun påvises af en læge. De består af medfødt nyre- og leverskade. Dette kan indikere andre patologier, men hvis der er andre symptomer på mycoplasmose, vil lægen ikke være i tvivl.\nVed en husstandsinfektion kan symptomer falde sammen med åndedrætsformen, men dette sker sjældent. Normalt observeret:\nsmerter ved vandladning (barnet klager måske ikke altid, så du skal overvåge hans reaktion)\ngennemsigtig udledning fra kønsorganer, lugtfri;\nNår det kommer til meget små børn, kan de fleste af symptomerne gå ubemærket hen. Heldigvis er den urogenitale form af sygdommen blandt børn meget sjælden..\nSymptomer på sygdommen manifesterer sig kun, når mycoplasma begynder at formere sig og "udføre" aktiv skadelig aktivitet, når patientens immunitetsniveau falder. I andre tilfælde kan sygdommen kun genkendes ved test. Men selv med levende symptomer vil laboratorietest blive ordineret med næsten hundrede procent sandsynlighed - uden dem er det umuligt at bestemme en bestemt stamme af mycoplasma, hvilket betyder, at den korrekte behandling ikke fungerer:\nPCR (polymerasekædereaktion). Det betragtes som den mest nøjagtige metode til diagnosticering af enhver seksuelt overført sygdom. Under laboratorieforhold opdages patogenets DNA såvel som dets følsomhed over for antibakterielle lægemidler.\nBiosåning. En prøve af patogen mikroflora dyrkes fra patientens biomateriale (blod, spyt, udflåd fra kønsorganerne, sputum). Nøjagtigheden kan sammenlignes med PCR, men en sådan analyse tager længere tid - op til tre uger.\nBiopsi. Praktisk talt ikke brugt, især til børn. Det er for meget stress for kroppen at opdage tumorer. Da mycoplasmose normalt ikke forårsager kræft, er der ingen mening i denne analyse..\nEn generel blodprøve kan teoretisk påvise mycoplasma, kun der er ringe mening fra dette - det vil ikke være muligt at bestemme den nøjagtige stamme, mere detaljerede undersøgelser er stadig påkrævet.\nHusk - det er umuligt at fuldstændigt dræbe mycoplasma. Alle eksisterende lægemidler undertrykker kun aktiviteten af mikroorganismen. Så hvis du bliver tilbudt et universalmiddel mod denne sygdom, vil du være en svindler. De vigtigste lægemidler mod mycoplasmose hos børn:\nSumamed (ifølge instruktionerne er det vanskeligt at beregne doseringen, du skal fokusere på barnets vægt, og dette skal gøres af lægen, prisen på lægemidlet er ca. 500 rubler);\nClindamycin (koster omkring 350 rubler);\nRondomycin (kun ordineret af en læge, det er sjældent ved salg, de gennemsnitlige omkostninger kan ikke bestemmes);\nTetracyclin (koster ikke mere end 100 rubler, oftere endnu billigere);\nErythromycin (for voksne bliver det ofte grundlaget for behandlingen, for børn ordineres det i nødsager, det koster omkring 130 rubler).\nFor børn anbefales en kombination af flere lægemidler ikke. Antibiotika påvirker stærkt mave-tarmkanalen såvel som immunitet. Problemet er, at uden stærk immunbeskyttelse er det umuligt at klare mycoplasma, du skal styrke det.\nTil dette føjes frugt og grøntsager til kosten, barnet bør ofte gå i frisk luft. Du skal også sikre de "korrekte" hygiejniske forhold i huset:\ngrundig vask af linned.\nHvis vi tilføjer til denne liste indtagelsen af vitaminkomplekser (efter konsultation med en læge), får vi en komplet vifte af forebyggende foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe mycoplasmose hos børn.\nUnder behandlingen bør barnet gives immunstimulerende medicin. Den bedste mulighed er Interferon. Værktøjet koster omkring 130 rubler.\nHvis sygdommen ikke behandles, kan komplikationer ikke undgås. Mycoplasma "virker" langsomt men sikkert. Med rettidig behandling reduceres risikoen, kroppen mobiliserer alle sine kræfter til at bekæmpe sygdommen. Mikroben trækker sig tilbage, babyen er glad. Blandt de mest almindelige komplikationer af barndom mycoplasmose er:\ninfertilitet (hos drenge kan impotens tilføjes i fremtiden)\nHvis sygdommen ramte babyen, mens den stadig er i livmoderen, er deformiteter i lemmer og ansigt mulige. Hjerte- og lungefejl er på andenpladsen. Abort er almindeligt.\nAlle disse problemer kan undgås ved at overholde grundlæggende forebyggende foranstaltninger. Undgå afslappet samleje for at beskytte din baby mod infektion. Lær din baby personlig hygiejne - på denne måde kan babyen beskytte sig selv. Og vigtigst af alt - styrk børns immunitet, for det er han, der er det vigtigste våben mod den snigende børns mycoplasma!\nDu kan finde ud af en specialists mening ved at se denne video om årsagerne til udviklingen af mycoplasmose hos børn samt hvilke behandlingsmetoder der er tilgængelige.\nMycoplasma-infektion hos børn\nEn stigning i forekomsten af akutte luftvejssygdomme (ARI) bemærkes årligt i efteråret-vinterperioden. I Rusland registreres fra 27,3 til 41,2 millioner tilfælde af influenza og andre akutte luftvejsinfektioner årligt. De mest almindelige infektioner er børn, især de mellem 3 og 14 år. På trods af at de fleste børn er i stand til at klare infektionen ved hjælp af deres egen krops forsvar, bliver de oftere syge end voksne og har stor sandsynlighed for at udvikle komplikationer.\nDen mest alvorlige manifestation af akutte luftvejsinfektioner er lungebetændelse. I 2016 blev 23,8% flere tilfælde af community-erhvervet lungebetændelse (CAP) registreret i Den Russiske Føderation end i 2015. Den nationale gennemsnitlige incidensrate var 418,3 pr. 100 tusind befolkning mod 337,8 i 2015.\nDen høje forekomst af lungebetændelse er kombineret med den høje dødelighed blandt børn fra denne sygdom over hele verden. Ifølge WHO døde 920 136 børn under 5 år således i 2015 af lungebetændelse, hvilket er 15% af alle dødsfald hos børn i denne alder. Der er mange grunde til sådanne ugunstige statistikker. Blandt dem kan man skelne mellem faktorer, der direkte bestemmer sværhedsgraden af den infektiøse proces og faktorer, der indirekte påvirker sygdomsforløbet. Så patogenens karakteristika, sen diagnose, gentagne irrationelle forløb for antimikrobiel terapi, tilstanden af patientens immunsystem bestemmer i vid udstrækning sygdomsforløbet, mens virkningen af eksterne faktorer (miljømæssig, social) kan bidrage til forekomsten af tilbagevendende infektioner og vedvarende mikroorganismer.\nDer lægges for tiden meget opmærksomhed på undersøgelsen af vigtigheden af forskellige mikroorganismer i luftvejssygdomme. At forstå deres etiologiske og patogenetiske rolle i forekomsten af patologiske symptomer er meget vigtig for rettidig diagnose og rationel terapi af akutte luftvejsinfektioner..\nDet er især vigtigt at forstå atypiske patogeners bidrag til strukturen af akutte luftvejsinfektioner. Denne gruppe inkluderer oftest Mycoplasma pneumoniae, Legionella spp. (primært Legionella pneumophila), Chiamydophila (Chlamydia), Coxieila burnetti (det forårsagende middel til Q-feber), respiratoriske vira (influenza A- og B-vira, respiratorisk syncytialvirus) såvel som mere sjældne mikroorganismer: forårsagende midler til tularemia (Francisella tularensis) (Leptospira spp.), Hantavirus, chlamydia-lignende "patogen I". I moderne medicinsk litteratur er en lakonisk fortolkning af udtrykket "atypiske patogener" mere almindelig, inklusive kun M. pneumoniae, Chiamydophila pneumoniae og Legionella spp..\nM. pneumoniae er af største betydning for akutte luftvejsinfektioner hos børn fra denne gruppe patogener. Denne mikroorganisme kan forårsage betændelse i både øvre og nedre luftvej. I den menneskelige befolkning udgør respiratorisk mycoplasmose 10-16% af alle tilfælde af akutte luftvejsinfektioner. Disse tal i perioden med epidemiske udbrud kan nå 30-40%. Ifølge litteraturen forårsager M. pneumoniae op til 40% af CAP hos børn og ca. 18% af infektioner hos patienter, der har behov for indlæggelse. Det skal bemærkes de aldersrelaterede egenskaber ved forekomsten af dette patogen hos børn. Oftest påvises M. pneumoniae hos børn over 5 år. I en epidemiologisk undersøgelse udført i USA i 2010-2012. For at bestemme den etiologiske faktor for CAP hos 2222 børn blev M. pneumoniae påvist hos 19% af børn over 5 år og hos 3% af børn under 5 år.\nM. pneumoniae er således af stor betydning i dannelsen af akutte luftvejsinfektioner og CAP i barndommen. Etiologisk diagnose, som er afgørende for at vælge en rationel terapi til denne infektion, er imidlertid en vanskelig opgave for praktisk sundhedspleje og er ofte forsinket i lang tid. Dette skyldes særegenhederne i mikroorganismens struktur og vitale aktivitet, der bestemmer en slags klinisk billede, sygdomsforløbet og patientens immunrespons på denne infektion..\nFunktioner af Mycoplasma pneumoniae\nDe første oplysninger om mycoplasmas blev offentliggjort af Nocard og Roux i 1898. De isolerede en smitsom kultur af pleuropneumoni hos kvæg og begyndte at undersøge denne gruppe patogener forenet af de samme biologiske egenskaber og kaldte dem "pleuropneumonia-lignende mikroorganismer". I 1929 foreslog Novae at kalde denne gruppe mikroorganismer "mycoplasma". Siden 1956 er det blevet fastslået, at disse mikroorganismer er filtrerbare uden en cellevæg..\nUndersøgelsen af mycoplasmas som patogener i den menneskelige krop begyndte i 1942. Derefter fra sputum af en patient med atypisk lungebetændelse, M.D. Eaton var den første til at isolere et patogen, der blev klassificeret som en virus og i lang tid blev kaldt ved navnet forskeren - "Agent Eaton". Hovedtrækkene ved dette middel var dets lille størrelse, det passerede frit gennem filtre og kunne ikke vokse i standardbiologiske medier. Det blev oprindeligt betragtet som en virus. Imidlertid blev dets virale natur afvist i forbindelse med den destruktive virkning af antibakterielle lægemidler på den - chlortetracyclin og streptomycin. Først i 1963 blev egenskaberne af denne mikroorganisme endelig bestemt, og den fik navnet Mycoplasma pneumoniae.\nIfølge den moderne nomenklatur hører mikroorganismen M. pneumoniae til slægten Mycoplasma, Mycoplasmataceae-familien, rækkefølgen Mycoplasmatales og Mollicutes-klassen. Blandt Mycoplasmataceae-familien i patogenesen af humane infektioner er rollen som 4 hovedtyper af mycoplasmas generelt anerkendt. Disse inkluderer M. pneumoniae, som er et hyppigt forårsagende middel til luftvejsinfektioner, M. genitalium, M. hominis og U. urealyticum forårsager infektioner i urinvejene. De sidste to patogener kan også forårsage infektioner hos nyfødte..\nIfølge resultaterne af en række undersøgelser er udviklingen og spredningen af mycoplasma-infektion epidemisk. Udbrud forekommer med intervaller på 3 til 7 år og varer i 1 til 3 år med toppe om efteråret og vinteren. Formentlig skyldes denne kendsgerning tilstedeværelsen af mindst 2 hovedundertyper af M. pneumoniae, som ofte isoleres i kliniske forsøg. Samtidig er der i de senere år blevet mere og mere opmærksom på eksterne faktorer (klimaforandringer), der påvirker sæsonmængden af cirkulationen af M. pneumoniae in vivo i forskellige geografiske zoner..\nTalrige undersøgelser har fastslået, at mycoplasmas i deres strukturelle egenskaber er, som det var, mellem vira og bakterier. På den ene side bringer evnen til at vokse i et cellefrit miljø og følsomhed over for nogle antibiotika dem tættere på bakterier. På den anden side ligner de vira i genomstørrelse og modtagelighed for intracellulær parasitisme. Den lille størrelse af denne mikroorganisme gør det muligt at sprede sig bredt af luftbårne dråber. Disse patogeners evne til at krydse luftvejens slimhinder, smelte sammen med værtsceller og overleve intracellulært er velkendt. Selv efter behandling med antibakterielle lægemidler er M. pneumoniae ofte i stand til at syntetisere deres eget DNA og formere sig, hvilket fører til et latent, kronisk forløb af mycoplasma-infektion..\nDen nøjagtige mekanisme for dette patogens intracellulære aktivitet er stadig ukendt, men potentialet for cytoplasmatisk sekvestrering forklarer vanskeligheden ved fuldstændig at eliminere M. pneumoniae. Ifølge litteraturen kan nogle patienter forblive smitsomme i lang tid på trods af, at mange af symptomerne forsvinder.\nEt karakteristisk træk ved M. pneumoniae er fraværet af en cellevæg, da de ikke er i stand til at syntetisere stive peptidoglycaner. Mycoplasma-celler er omgivet af en membran dækket med et kapsellignende lag på ydersiden. Membranen indeholder et artsspecifikt antigen. Fraværet af en stiv cellevæg skyldes M. pneumoniaes naturlige resistens over for antibiotika, der virker på bakteriecellens membran. Disse mikroorganismer er resistente over for alle beta-lactam-antibiotika (penicilliner, cephalosporiner, carbapenemer) og glycopeptider (vancomycin), polymyxin, rifampicin, sulfonamider, trimethoprim og nalidixinsyre.\nManglen på en cellevæg skyldes den lave overlevelsesrate for M. pneumoniae uden for værtsorganismen og en øget følsomhed over for miljøfaktorer. På grund af ustabiliteten i miljøet forekommer infektion kun ved tæt kontakt mellem mennesker. Derfor er fokus for respiratorisk mycoplasmose ofte i familier og organiserede grupper..\nM. pneumoniae er således på grund af dets strukturelle træk en membranparasit. Den mellemliggende position mellem vira og bakterier, evnen til at parasitere på luftvejens membran, muligheden for selvreplikation og langvarig persistens bestemmer patogeniciteten af M. pneumoniae for den menneskelige luftvej og det kliniske infektionsbillede..\nSygdommen begynder, når M. pneumoniae kommer ind i slimhinden i luftvejene. Ofte forekommer det af luftbårne dråber gennem luftvejene. Så tidligt som 24 timer efter infektion begynder M. pneumoniae at klæbe til luftvejens epitel ved hjælp af P1-proteinet (antigen med en molekylvægt på 169 kDa), som også spiller en stor rolle i dannelsen af immunresponset til patogenet. Eksistensen af flere variationer af PI-proteinet fra M. pneumoniae forklarer den korte varighed af postinfektiøs immunitet i denne infektion..\nSom tidligere angivet er M. pneumoniae en membranparasit. Efter tilknytning til receptorer og membran i epitelcellerne i luftvejene diffunderer lipidkomponenterne i mycoplasmamembranen i værtscellemembranen, og værtscellesterolerne kommer ind i mycoplasmamembranen. På tidspunktet for vedhæftning strækkes cellen og er placeret mellem cilierne i epitelcellerne, hvilket gør det muligt for mycoplasmas at svinge med cilierne og ikke transporteres med slimet drevet væk af cilia. Placeringen af mycoplasma i invaginater af cellemembranen og omgivelserne af epitelet med cilia beskytter mycoplasma mod virkningen af værtsantistoffer. Efter at have trængt ind i cellerne i det cilierede epitel multipliceres mycoplasma i deres cytoplasma og danner mikrokolonier. I fagocytiske celler kan mycoplasma fortsætte i lang tid og bringes i forskellige organer..\nHydrogenperoxid og superoxid produceret af M. pneumoniae beskadiger epitelet og fører til betændelse. I det sidste årti har undersøgelser af patogeniciteten af M. pneumoniae gjort det muligt at isolere et specifikt samfund erhvervet respiratorisk distress syndrom toksin (CARDS), unik for mikroorganismer, som forårsager vakuolisering af bronchiale epitelceller og reducerer ciliernes motoriske aktivitet. CARDS-toksin har en direkte cytotoksisk virkning på epitel i slimhinderne i luftvejene og forårsager omfattende zoner med peribronchial og perivaskulær inflammation. Der blev fundet et direkte forhold mellem mængden af CARDS-toksin udskilt af M. pneumoniae og sværhedsgraden af lungevævsskader. Strukturanalyse indikerer, at CARDS-toksinet deler en aminosyresekvenslighed med pertussis exotoxin Bordetella (pertussis toxin). Den cytotoksiske virkning af M. pneumoniae manifesteres klinisk ved tørhed i næsen, ondt i halsen og tør, hackende hoste, som normalt er forbundet med tidlig mycoplasma-infektion..\nI løbet af mange undersøgelser blev det fundet, at det inflammatoriske respons ved mycoplasma-infektion er karakteriseret ved en lav grad af neutrofil infiltration, hvilket sandsynligvis bestemmer sygdommens kroniske snarere end akutte natur som i tilfælde af infektion i lungen med patogener fra andre arter. Kliniske symptomer: ondt i halsen, hvæsende vejrtrækning i lungerne, åndenød udvikles gradvist og er en konsekvens af epitelets langsomme død. Mycoplasma-infektion i de nedre luftveje - lungebetændelse kaldes "walkingpneumonia", som betinget kan oversættes fra engelsk til "ikke travlt".\nAlvorligheden af lungeskader forårsaget af M. pneumoniae afhænger imidlertid ikke kun af patogenens biologiske egenskaber, men også af de individuelle egenskaber ved makroorganismens immunrespons til effekten af det infektiøse middel. Så i de sene stadier af mycoplasma-infektion kan cytolyse af epitelceller i de nedre luftveje være årsagen til udviklingen af hyalinmembraner hos små børn. Det bemærkes, at kronisk interstitiel lungefibrose kan udvikles som et resultat af svær respiratorisk mycoplasmose. Tilfælde af et fulminant forløb af mycoplasma-infektion med udvikling af svær åndedrætssvigt og åndedrætssyndrom hos små børn og ældre er beskrevet, som er forbundet med virkningen af CARDS-toksin produceret af M. pneumoniae.\nM. pneumoniae's rolle i patogenesen af kronisk bronchopulmonal patologi diskuteres i stigende grad. Der lægges særlig vægt på vigtigheden af M. pneumoniae i patogenesen af bronchial astma (BA). Eksperimenter har således vist, at det rekombinante CARDS-toksin fremmer udviklingen af kraftig allergisk inflammation i lungerne, cytokinproduktion og udtalt luftvejshyperreaktivitet. Det er også blevet fastslået, at interaktionen mellem cellerne i det respiratoriske epitel og overfladelipoproteinerne af M. pneumoniae kan inducere syntesen af intracellulær adhæsionsmolekyle (ICAM) receptorer gennem den 7M-lignende receptor af værten (TLR) -2 eller TLR-4.\nDet er således blevet fastslået, at M. pneumoniae i lang tid kan være årsagen til BA-forværring. Desuden har nogle undersøgelser identificeret bakterier med en højere forekomst blandt AD-patienter. Andre undersøgelser indikerer sandsynligheden for M. pneumoniae involvering i udviklingen af AD.\nPå trods af at adskillige undersøgelser har bekræftet forbindelsen af M. pneumoniae med lungebetændelse og astma, forbliver mekanismen for sygdommens udvikling ikke fuldt forstået. Teorier om luftvejsinflammation forbundet med et ikke-rettet immunrespons diskuteres. Det er således blevet fastslået, at i respiratorisk infektion associeret med M. pneumoniae øges frigivelsen af type 2-cytokiner, herunder interleukiner (IL) -4 og -5. Disse cytokiner fremmer til gengæld overproduktion af immunglobulin (Ig) E, som spiller en vigtig rolle i patogenesen af AD hos børn..\nSåledes bestemmer de morfologiske og fysiologiske egenskaber ved M. pneumoniae det kliniske billede af mycoplasma-infektion. Intracellulær lokalisering af patogenet beskytter det mod værtens immunrespons og lader det fortsætte i lang tid i sin krop. Specificiteten af mikroorganismens patogene virkning på cellerne i det cilierede epitel bestemmer det tilsvarende kliniske billede af sygdommen, som ofte ikke har en manifest debut og er kendetegnet ved en langvarig gentagelse af symptomer såsom hoste. På samme tid forværrer M. pneumoniae forløbet af ikke-specifik kronisk bronchopulmonal patologi, hvilket ofte udløser en forværring af sygdommen..\nSværhedsgraden af kliniske manifestationer af mycoplasma-infektion er meget variabel og kan karakteriseres ved både subklinisk og manifest forløb. M. pneumoniae kan påvirke både øvre og nedre luftvej. Inkubationsperioden for mycoplasma-infektion er ca. 2-3 uger.\nNederlaget i de øvre luftveje med mycoplasma-infektion kan manifestere sig i forskellige syndromer. Faryngitis er oftere den førende kliniske variant af infektion. Mindre almindeligt udvikler mycoplasma rhinitis, bihulebetændelse, otitis media, myringitis (betændelse i trommehinden), som kan være bulløs, og laryngitis udvikles. Det skal bemærkes, at symptomerne på beskadigelse af øvre luftveje i mycoplasma-infektion har få specifikke træk og praktisk talt ikke adskiller sig fra symptomer på lignende sygdomme med en anden etiologi..\nI pædiatrisk praksis observeres en gradvis debut af sygdommen oftere. I de første dage vises klager over sløvhed, søvnighed hos barnet ved normal kropstemperatur. Catarrhal fænomener bemærkes: smerter ved indtagelse, næsestop og slimudslip fra næsen. Barnet kan blive forstyrret af smertefulde fornemmelser i musklerne og lænden. Imidlertid er det mest slående kliniske symptom i mycoplasma-infektion en tør, paroxysmal, intens hoste. Ofte klager patienter over brystsmerter under hoste og opkastning i slutningen af angrebet. En sådan manifestation af respiratorisk mycoplasmose som en akut luftvejsinfektion kan vare 2-4 uger og nogle gange længere.\nMed den manifeste form for mycoplasma-infektion i luftvejene begynder infektionen akut med en stigning i kropstemperatur til febertal. I nogle tilfælde bemærkes hovedpine og andre symptomer på forgiftning. Der er ondt i halsen og ondt i halsen, en følelse af næsestop. Mindre almindeligt er der løbende næse, øresmerter og manifestationer af konjunktivitis (oftere - "tør"). Feber stopper som regel inden for 3-5 dage, men subfebril tilstand kan vedvare i yderligere 1-2 uger. Catarrhal-symptomer på sygdommen går i det overvældende flertal af tilfælde tilbage inden for 7-10 dage, men frigivelsen af patogenet med nasopharyngeal sekretion kan bemærkes i lang tid - op til flere uger.\nIfølge nogle undersøgelser findes M. pneumoniae ofte hos børn i skolealderen med vedvarende hoste, især under aktive epidemier eller på samme tid som Bog-detellapertussis. Nogle undersøgelser rapporterer påvisning af M. pneumoniae hos raske mennesker. I undersøgelsen af N.M. Foy-kulturer af M. pneumoniae blev påvist hos patienter selv efter 4 måneder. efter sygdom. Disse patienter kan fungere som et reservoir for det infektiøse middel.\nNederlaget på de nedre dele af luftvejene kan fortsætte som bronkitis eller lungebetændelse. Desuden er den mest almindelige kliniske form for sygdommen bronkitis. Imidlertid stiger forekomsten af mycoplasma-lungebetændelse markant med en epidemisk stigning i sygelighed. Som allerede bemærket har op til 40-60% af al lungebetændelse i skolealderen børn i denne periode mycoplasma-ætiologi..\nDet kliniske billede af mycoplasma-lungebetændelse er kendetegnet ved et "influenzalignende" syndrom med svær og langvarig feber, kulderystelser, svær ondt i halsen og hoste. Broncho-obstruktivt syndrom kan udvikle sig. I dette tilfælde udtrykkes symptomer på forgiftning normalt ikke, hvilket er et af de få specifikke tegn på mycoplasma lungebetændelse. Hosten er tvangsmæssig, uproduktiv, uden behandling kan den vare i flere uger, undertiden måneder. Tilbagefald af hoste er mulig efter bedring. I 20-30% af tilfældene dækker den inflammatoriske proces begge lunger på én gang. Lungebetændelse er ofte mild, selvom der er beskrevet tilfælde af lungehindebetændelse. I lungerne kan man samtidig høre spredte tørre og varierede fugtige rales..\nCa. 10% af børnene med mycoplasma-lungebetændelse har et forbigående makulopapulært udslæt. I det overvældende flertal af tilfældene er sygdommen mild, karakteriseret ved et glat forløb og fravær af åndedrætssvigt eller dens svage sværhedsgrad. Samtidig har børn med immundefekt, seglcelleanæmi, svære kardiopulmonale sygdomme samt patienter med Downs syndrom en risiko for at udvikle komplicerede former for mycoplasma-lungebetændelse..\nRadiografisk i lungerne afsløres foci for inhomogen infiltration, tættere ved roden med ujævne kanter, ofte tunge, "lurvede". Disse ændringer er bilaterale, asymmetriske og observeres oftere i de nedre dele af lungerne. Hos et antal patienter er ændringerne segmentale. Pleural reaktion og pleurisy med et rigeligt ekssudat observeres hos 1 / 4-1 / 3 patienter, reaktionen er ofte begrænset til interlobar pleura.\nI tilfælde af svær lungebetændelse kan der være typiske infiltrative ændringer i lungevævet. Dette er dog sjældent og ifølge litteraturen skyldes det infektion med Streptococcus pneumoniae eller Chlamydophila pneumoniae. Hæmatologiske ændringer i mycoplasma-infektion kan hjælpe med diagnosen mycoplasma ætiologi af lungebetændelse - antallet af leukocytter er normalt normalt, der kan være moderat leukocytose. Det samlede antal leukocytter overstiger imidlertid ikke 15.000 / pi.\nMycoplasma-infektion kan ud over respiratorisk associeres med andre manifestationer. Tilfælde af erythema multiforme eller Stevens-Jones syndrom, CNS-læsioner (psykose, meningitis, meningeal syndromer, meningoencephalitis, transversal myelitis, Guillain-Barré syndrom), læsioner i huden og slimhinder, blod (hæmolytisk anæmi, koagulopati, tromboembolisk sygdom), hjertesygdomme (myokarditis, fokal myokardie-nekrose, perikarditis), funktionelle lidelser i fordøjelsessystemet, leverskade (hepatitis, fokal nekrose), nyre (nefritis), polyarthritis.\nSåledes har det kliniske billede af mycoplasma-infektion i øvre og nedre luftvej ikke strengt specifikke tegn, på grundlag af hvilke det kan diagnosticeres med en høj grad af pålidelighed ved patientens seng. Tilstedeværelsen af svær tørhed af slimhinderne ved sygdommens begyndelse, paroxysmal obsessiv hoste før opkastning, fraværet af forgiftningsfænomener og udtalt hæmatologiske ændringer kan indikere til fordel for mycoplasma-infektion. CAP-røntgenstråler kan også hjælpe med at diagnosticere SARS.\nI betragtning af manglen på klare kliniske, radiologiske og hæmatologiske kriterier til diagnose af mycoplasma-infektion kan verifikation af diagnosen kun udføres på basis af laboratorietests. Metoder til påvisning og identifikation af M. pneumoniae inkluderer kultur, immunologiske metoder (påvisning af antigener og specifikke antistoffer) og fremgangsmåder til nukleinsyreamplifikation (NAA).\nKlassiske mikrobiologiske metoder er til ringe brug til påvisning af M. pneumoniae på grund af deres lave følsomhed (lysmikroskopi), som er forbundet med den meget lille størrelse af patogenet eller undersøgelsens lange varighed - fra 1 til 3-6 uger. (såning og dyrkning på specielt berigede medier), som ikke er egnet til diagnosticering af akutte sygdomsformer.\nDen mest almindelige metode til identifikation af M. pneumoniae er den serologiske metode. Blandt serologiske (immunologiske) diagnostiske metoder anvendes enzymbundet immunosorbentassay (ELISA) oftest på det nuværende stadium. Til diagnose under akut infektion bestemmes IgM eller IgA. IgM-antistoffer vises i den 1. uge. sygdomme og når deres højeste titere inden for 3. uge. IgA-antistoffer produceres også i de tidlige stadier af sygdommen. Derfor indikerer påvisning af IgM-antistoffer mod M. pneumoniae i ELISA en aktuel eller nylig infektion. Tilstedeværelsen af en specifik infektiøs proces bekræftes også af en 4 gange eller mere stigning i koncentrationen af IgG-antistoffer mod M. pneumoniae i undersøgelsen af parrede patientsera opsamlet med et interval på mindst 2-3 uger. I mangel af parrede sera, som er vanskelige at få hos små børn, er et tegn på akut mycoplasma-infektion den diagnostiske titer af specifikke IgM-antistoffer i de værdier, der er specificeret af producenten..\nDet skal dog huskes, at serologiske metoder på trods af deres alsidighed ikke er meget følsomme. Når man fortolker resultaterne af serologiske forskningsmetoder, skal man være opmærksom på, at et tilstrækkeligt højt niveau af IgG-antistoffer mod M. pneumoniae kan vare i lang tid efter en infektion, en stigning i IgG-titeren kan blive forsinket i tide, og IgM hos voksne kan muligvis ikke detekteres. I nogle tilfælde kan positive ELISA-resultater for M. pneumoniae være forbundet med en krydsreaktion på mycoplasmas fra andre arter (falsk-positivt resultat). Falske negative ELISA-resultater kan ikke udelukkes. Derudover kan antistoffer mod M. pneumoniae først forekomme efter 2 uger. efter symptomdebut. Læger bør også overveje status for patientens immunsystem. Især hos nogle immunkompromitterede patienter kan reaktionen på IgM være ikke-specifik eller fraværende..\nDerfor er de vigtigste ved diagnosen M. pneumoniae MNA'er, som inkluderer den klassiske polymerasekædereaktion (PCR), "indlejret" PCR, realtids-PCR, multiplex PCR. "Indlejret" PCR er karakteriseret ved en højere følsomhed sammenlignet med klassisk PCR; Real-time PCR tillader detektering af niveauet for mikrobiel belastning; multiplex PCR giver samtidig bestemmelse af flere mikroorganismer i en testprøve. Det skal bemærkes, at en højere diagnostisk værdi ved påvisning af M. pneumoniae hos patienter med CAP observeres i undersøgelsen af sputum sammenlignet med oropharyngeal, nasopharyngeal smears eller nasopharyngeal aspirat, hvilket forklares med den højere koncentration af patogenet i de nedre luftveje. Derfor bør sputum bruges til kultur og PCR hos patienter med CAP, og kun hvis det er umuligt at få det, skal prøver fra de øvre luftveje.\nVed laboratoriediagnose af respiratorisk mycoplasmose er det således nødvendigt at bruge en kombination af metoder, der har til formål at detektere patogenantigener i de undersøgte materialer ved hjælp af ELISA eller dets genom ved hjælp af PCR, med metoder, der karakteriserer patientens immunrespons på M. pneumoniae, - bestemmelse af specifikke antistoffer af IgM, IgA-klasser og IgG under ELISA.\nBehandling af respiratorisk mycoplasmose er baseret på antimikrobiel terapi. Valget af et antibakterielt lægemiddel skyldes patogenens biologiske egenskaber. Under hensyntagen til de strukturelle træk ved strukturen af M. pneumoniae - fraværet af en cellevæg i behandlingen af mycoplasmose anbefales det at bruge antimikrobielle lægemidler, der blokerer replikationen af patogenet på DNA-syntese-stadiet, for eksempel quinoloner eller proteinsyntese, såsom makrolider og tetracykliner. I pædiatrisk praksis bestemmes valget af et lægemiddel af dets sikkerhedsprofil, derfor er makrolider hovedgruppen af antibakterielle lægemidler i børnelægernes arsenal til behandling af mycoplasma-infektion hos børn under 8 år..\nMakrolider er en gruppe af bakteriostatiske antibiotika, hvis kemiske struktur er repræsenteret af en makrocyklisk lacto-ring. Afhængig af antallet af carbonatomer i lactonringen skelnes der mellem 3 hovedklasser af makrolider: 14-, 15- og 16-leddet makrolidantibiotika, og afhængigt af oprindelsen isoleres naturlige og halvsyntetiske lægemidler. Det blev fundet, at den mikrobiologiske effektivitet af makrolider i forhold til M. pneumoniae er praktisk talt den samme.\nVarigheden af antibiotikabehandling bestemmes af infektionens sværhedsgrad og forløb såvel som tilstedeværelsen af underliggende sygdomme. For CAP forårsaget af typiske bakterier er antibiotikabehandlingens varighed normalt 7-10 dage med atypiske bakterier - 10-14 dage. Ifølge de nuværende anbefalinger kan antibiotikabehandling afsluttes 3-4 dage efter den stabile normalisering af kropstemperaturen.\nI de senere år har der været en tendens til at reducere brugen af antibiotikabehandling, selv i alvorlige tilfælde af CAP. De kliniske retningslinjer "Community-erhvervet lungebetændelse hos børn" (2015) indikerer imidlertid, at eksperter mener, at varigheden af antibiotikabehandling til CAP bør være mindst 5 dage. På samme tid kan brugen af azithromycin reducere varigheden af behandlingsforløbet for mycoplasma-infektion til 5-7 dage under hensyntagen til lægemidlets farmakokinetiske egenskaber..\nI 2014 offentliggjorde WHO den globale antimikrobielle resistensovervågningsrapport, ifølge hvilken problemet med patogenresistens over for antibakterielle lægemidler udgør en stigende trussel mod forebyggelse og behandling af infektiøse sygdomme. Hovedårsagen til mikroorganismernes resistens over for antibakterielle lægemidler er deres overdrevne forbrug, der er forbundet med både uberettiget recept på lægemidler og manglen på rettidig etiologisk diagnose af infektion. Mens samfundsopkøbte infektioner hos børn efter 5 år op til 40% af tilfældene kan være forårsaget af M. pneumoniae, fører fraværet af etiologisk diagnose til en uberettiget ordination af denne gruppe patienter i overensstemmelse med kliniske retningslinjer af beta-lactam-antibiotika. Patienter får ofte flere ineffektive forløb af antimikrobielle lægemidler, hvilket bidrager til dannelsen af bakteriel resistens over for dem..\nImidlertid fører utilstrækkelig brug af antimikrobielle stoffer også til øget antibiotikaresistens. Dette kan skyldes det forkerte valg af behandling, den forkerte dosis, et ufuldstændigt behandlingsforløb. En af grundene til den nuværende tendens i forhold til makrolider er den udbredte anvendelse af generiske lægemidler af lav kvalitet. Flere undersøgelser udført i Den Russiske Føderation har vist tilstedeværelsen af lavere koncentrationer af aktive stoffer i en række pseudogenerika og deres lave biotilgængelighed, hvilket potentielt kan føre til en stigning i resistens.\nSiden 2001 har der været data om resistens over for makrolider af M. pneumoniae, udskilt under luftvejsinfektioner hos børn og voksne i Asien (Japan, Kina). Således blev makrolidresistent M. pneumoniae først registreret i Japan i 2001, og siden da er der konstant rapporteret om en stigning i procentdelen af dets påvisning blandt sådanne patienter. Imidlertid varierer udbredelsen af makrolidresistent lungebetændelse på tværs af lande. I Kina blev 69% af patienterne med respiratorisk mycoplasmose, der var ufølsomme over for makrolidterapi, registreret, mens der i Holland fra 1997 til 2008 ikke blev påvist tilfælde af resistens over for M. pneumoniae macrolides. Der er ingen data om forekomsten af sådanne stammer i Den Russiske Føderation.\nResistens af M. pneumoniae til makrolider skyldes punktmutationer i r-RNA-generne fra 23S-ribosomsubenheden i makrolidresistente stammer af M. pneumoniae, derfor er det i terapeutisk praksis nødvendigt at tage højde for, at mikroorganismens resistens observeres over for alle makrolider, lincosamider og ketolider.\nIfølge litteraturen er resistens fra M. pneumoniae til antibiotika imidlertid ikke et problem - langt de fleste stammer er følsomme over for makrolider. I øjeblikket er der ikke beskrevet nogen kliniske isolater, der har resistens over for tetracycliner og fluoroquinoloner, men det var imidlertid muligt at udvælge sådanne stammer in vitro. På trods af forekomsten af makrolidresistente former for M. pneumoniae i verden er spørgsmålet om at ændre anbefalinger til behandling af respiratorisk mycoplasmose i Rusland, USA og europæiske lande ikke det værd..\nI forbindelse med forekomsten af luftvejssygdomme forårsaget af M. pneumoniae, deltagelse af dette patogen i udviklingen af kroniske bronchopulmonale sygdomme, bliver spørgsmålet om specifikke forebyggelsesforanstaltninger mere akut. Under hensyntagen til det faktum, at M. pneumoniae er det næst hyppigste årsag til CAP under børn over 5 år, er målet i verden at skabe en effektiv vaccine til bekæmpelse af dette patogen.\nI 1960-1970'erne. en række undersøgelser er blevet udført på immunogeniciteten og beskyttelseseffekten af flere vacciner. En metaanalyse af Linchevski et al. viste, at den samlede effektivitet af forebyggelse af lungebetændelse i disse undersøgelser var 41% (54% - for lungebetændelse forårsaget af M. pneumoniae). Forskning om oprettelse af en effektiv vaccine fortsætter på nuværende tidspunkt. Udvikling af en vaccine til mennesker med høj risiko for sygdom, såsom skolebørn, værnepligtige og ældre, vil hjælpe med at reducere forekomsten af lungebetændelse og sekundære komplikationer. Rettidig vaccination kan også reducere udviklingen af makrolidresistente M. pneumoniae-stammer..\nM. pneumoniae er således et ret almindeligt forårsagende middel til akutte luftvejsinfektioner hos børn. Det er den næstvigtigste etiologiske faktor i udviklingen af CAP hos børn efter 5 år. Funktionerne ved dette patogen bestemmer muligheden for langvarig vedholdenhed af mikroorganismen og dens flugt fra kontrollen af værtens immunsystem såvel som fraværet af vedvarende postinfektiøs immunitet, hvilket ofte bidrager til patogenets vedholdenhed og forårsager et langvarigt forløb af sygdommen.\nPå trods af at effektiviteten af behandlingen af akutte luftvejsinfektioner og især mycoplasma-infektion er tæt forbundet med nøjagtigheden af etiologisk diagnose, er dette problem endnu ikke løst. Der er ingen specifikke kliniske og radiologiske tegn på sygdommen, der gør det muligt for en praktiserende læge at afklare den etiologiske diagnose af akutte luftvejsinfektioner med en høj grad af pålidelighed. Samtidig er laboratorieundersøgelser til bestemmelse af patogenet poliklinisk i Rusland ofte utilgængelige og vanskelige. I denne henseende er det mest lovende oprettelsen af lægemidler til den specifikke forebyggelse af en så kompleks infektion som respiratorisk mycoplasmose..\nS.V. Zaitseva, A.K. Zastrozhina, O.A. Murtazaeva\nSumamed og Flemoxin Solutab - hvad er forskellen, og hvad der er bedre\nSygdomme i nasopharynx er almindelige hos børn. Det er ikke værd at forsømme og starte sådanne sygdomme, da dette er farligt ved udviklingen af negative konsekvenser, hvoraf den ene er vasomotorisk rhinitis hos et barn.


Forside Mad Sødemidler feder ikke – men er de helt uskadelige?\nNyt studie tyder på, at sodavand med sødemidler ikke påvirker insulinfølsomheden og risikoen for at udvikle diabetes. Resultaterne underbygger tidligere studier, der har vist, at drikkevarer med sødemidler kan være et effektivt værktøj til at opnå en sundere vægt og krop – men gør det lightsodavand og sødemidler sunde?\nDer er mange grunde til at lade kagen og slikket blive stående på hylderne i supermarkedet. Fedme og type 2-diabetes er bare to af de dårligdomme, der er kædet sammen med et højt indtag af sukker – og derfor tyer mange til indtag af Cola Light, sukkerfri slik og sødetabletter i kaffen i stedet.\nDer er flere muligheder for at få den søde smag uden at spise sukker. Men er det en god idé rent sundhedsmæssigt, selvom et nyt studie gennemført af forskere ved Institut for Idræt og Ernæring på Københavns Universitet i samarbejde med Århus Universitet har bevist, at man ikke tager på i vægt ved det? Svaret er ikke entydigt.\nMytedræber: Vi tager ikke på af lightsodavand\nDer har i mange år været uenighed om, hvorvidt lightsodavand fører til højere eller lavere risiko for vægttab, udvikling af type 2-diabetes og hjertekarsygdomme – men nu viser det nye studie fra Københavns Universitet, at insulinfølsomheden og vægten ikke påvirkes af at drikke sodavand med sødemidler sammenlignet med at drikke vand, mælk eller sodavand med sukker.\n– Sodavand med sukker øgede både fedt og kolesterol i blodet, hvilket vand, mælk og sodavand med sødemiddel ikke gjorde, fortæller ph.d.-studerende fra Institut for Idræt og Ernæring Sara Engel, der var førsteforfatter til den videnskabelige artikel.\nOg det er en god nyhed for light-elskerne, at man ikke tager på i vægt eller udsættes for risiko af type 2-diabetes, når man drikker erstatningsvaren for sukker – men spørgsmålet er, om det nødvendigvis blåstempler sødemidler?\nTarmen kan tage skade\nIfølge Anette Harbech Olesen, sundhedsekspert, madblogger og forfatter til flere bøger om kost og sundhed, er sødemidlerne ikke kun fryd og gammen.\n– Vi tilfører kroppen kemi, og jeg mener ikke, vi ved nok om, hvad det betyder for vores sundhed til, at vi kan sige, de er uskadelige, siger Anette Harbech Olesen.\nHun henviser til, at der er flere små studier, som viser bekymrende resultater, og hun håber, at der i fremtiden vil komme nogle store studier, der kan bringe mere klarhed over effekten af sødemidlerne.\n– Der er nye studier, som viser, at flere af sødemidlerne påvirker sammensætningen af vores tarmflora, og netop i de seneste år, har vi fået meget viden om, hvor vigtig den er for hele kroppens trivsel og immunsystemets funktion. Det er altså kemi, vi tilsætter vores krop. Sakkarin er et af de mest udbredte og også et af dem, som viser negative effekter i rigtig mange undersøgelser, siger Anette Harbech Olesen.\nMen sødemidlerne er ikke noget, der bekymrer toksikolog Alicja Mortensen.\nAlicja Mortensen er ikke bekymret i forhold til de sødestoffer, der tilsættes fødevarerne. Hun tager udgangspunkt i det, der har været fremført grundig, videnskabelig dokumentation for. Her bliver der ikke set på, om sødestofferne har en sundhedsfremmende effekt, men om de har en skadelig effekt – og det kan der til dato ikke føres bevis for.\n– Som toksikolog tager jeg udgangspunkt i de mængder, der er tilladt i fødevarer. For mig giver det ikke mening at tale om, at tilsætningsstoffer er sunde eller usunde. Alle sødestoffer, der er godkendt til brug i fødevarer i Danmark, har været igennem en videnskabelig sundhedsmæssig vurdering, der bygger på internationalt accepterede principper, siger hun til newsdesk.aller.dk.\nHun er derfor helt tryg ved, at det er sikkert at spise de godkendte sødestoffer i de mængder, der er tilladt i Danmark.\nTil gengæld mener hun, at vi skal være opmærksomme på mængden af dagligt indtag. For hvert enkelt sødestof fastlægges der et Acceptabelt Daglig Indtag – den såkaldte- ADI-værdi. Den værdi er et mål for et stofs ufarlighed og angiver, hvor meget af et stof man kan indtage hver dag gennem et helt liv uden sundhedsmæssige risici.\nEt kohorte-studie fra Boston University viste sidste år en tre gange så stor tendens til demens og blodpropper hos amerikanere, der over 10 år drak et light-produkt med kunstige sødemidler om dagen eller mere.\nForrige artikelGlucosamin: Lindrer mere end slidgigt\nNæste artikelFå styr på din tissetrang\nKosttilskud spild af penge eller?


Liebherr-succes landet rundt på demo-tur - JMM Group\nfredag, 04 juni 2021 / Udgivet i JMM Group, Liebherr, Nyheder\n“Ole Iversen med 30 års erfaring som maskinfører (til højre) får en snak med Johs. Møllers Maskiners key account manager Birger Hjelm om den nye Liebherr-gravemaskine, som tager en tur landet rundt.”\nGravemaskinen R 930 G8 er allerede solgt i stort antal – men importøren ser mulighed for langt flere på det danske marked\nSalgstallene kolliderer lidt med den normale logik hos den danske importør af Liebherr-entreprenørmaskiner, Johs. Møllers Maskiner A/S. For ret præcis et år siden sendte firmaet de første eksemplarer af gravemaskinen Liebherr R 930 G8 ud til danske entreprenørfirmaer. Allerede dengang var der godt med maskiner på ordreblokken. Siden er maskinen fortsat som en salgssucces. Ikke desto mindre er Johs. Møllers Maskiner draget på demo- og charmetur landet rundt.\n”R 930 G8 er kommet fint ind på markedet, men vi er naturligvis bevidste om, at der er entreprenører, der har tradition for at køre med andre mærker. Dem vil vi gerne vise, hvad Liebherr kan i virkelighedens verden, hvor indtrykkene ikke blot kommer via en maskinsælger og salgsmateriale i fine farver. Derfor har vi udrustet en gravemaskine med maskinstyring fra Leica, tiltrotator fra engcon og danske skovle fra JST”, fortæller key account manager Birger Hjelm hos Johs. Møllers Maskiner A /S.\n”Men det handler ikke kun om at vise frem. Vi vil også gerne have input med tilbage fra de erfarne maskinførere, som nu får lejlighed til at grave med R 930’eren for første gang. Vi er altid glade for feedback om, hvordan materiellet opleves, og hvis nogen af maskinførerne har konstruktive ideer, sender vi dem videre til Liebherr-fabrikken”, siger Birger Hjelm.\n“Liebherr R 930 G8 tager en tørn for Entreprenørfirmaet Østergaard ved en stor udstykning i den østlige del af Vejle.”\nDen nye demo-Liebherr fra Johs. Møllers Maskiner har allerede været flere steder i landet for at gøre opmærksom på sig selv og maskinmærket i det hele taget. Det har været en positiv oplevelse for Birger Hjelm og hans kolleger både i Johs. Møllers Maskiners afdeling i Horsens og i Rønnede på Sjælland.\n”Maskinførerne melder tilbage om rigtig gode oplevelser med en maskine, som adskiller sig fra andre mærker, ikke mindst hvad angår kræfter, betjening og førervenlighed”, forklarer Birger Hjelm\n30 tons graveren har netop været omkring Vejle, hvor Entreprenørfirmaet Østergaard har gang i jordarbejde ved en ny, stor udstykning i Bredballe-området. Her har maskinfører Ole Iversen haft mulighed for at tumle Liebherr-maskinen. Ole Iversen har 30 år på bagen som maskinfører. Først i rendegraver, derefter gummiged, men hovedparten som gravemaskinefører. Selv om han har prøvet forskellige maskiner i tidens løb, kan han stadig imponeres.\n“30 tons-gravemaskinen Liebherr R 930 G8 på demo- og charmetur landet rundt. Den er monteret med Leica-maskinstyring, engcon-tiltrotator og JST-skovle.”\n”Maskinen har rigtig mange kræfter og en fantastisk god brydeevne. Også på trods af, at den er monteret med tiltrotator. Stabiliteten er god, men jeg er nok mest imponeret over brydeevnen”, konstatere Ole Iversen.\n”Man skal som regel lige lære en ny maskine at kende, før det kører optimalt. Sådan har det også været med 930’eren. Men jeg kunne da hurtigt konstatere, at Liebherrs nye hydrauliksystem med elektrisk for-styring er præcist og godt afstemt. Udsynet fra kabinen er godt, og det samme er Leicas GPS-skærm”, konstaterer Ole Iversen.\nLiebherr R 930 G8 vejer 31.550 kg og er udrustet med en 245 hk Stage V-motor fra egen motorfabrik. Hydraulikken yder 2 x 265 l/min med max. 380 bar. Maskinen har LC-undervogn med 900 mm skoplader.\n”Hydrauliksystemet har elektrisk for-styring, og maskinføreren har mulighed for individuel indstilling. Der er et stort udvalg af standardudstyr fra fabrik. Blandt andet centralsmøring, fabriksmonteret oliefyr. LED-pakker og andet”, fortæller key account manager Birger Hjelm.\n“”Masser af kræfter og fantastisk brydeevne” lyder meldingen fra maskinfører Ole Iversen til Johs. Møllers Maskiners Birger Hjelm.”\nLeica i samspil med engcon\n”Leica har udstyret demo-maskinen med en Leica-værdipakke med nyeste 2D- og 3D-GPS maskinstyring, som sikrer en god løsning i samspil med engcon-tiltrotatoren med EPS-sensor. I værdipakken er inkluderet fem års ConX med to-vejs data, fem års service- og support-aftale med årligt tjek i perioden og tillige fem års garanti og fem års Smartnet”, fortæller Søren Birn fra Leica.\nEngcon er på banen med tiltrotatoren EC233 med DC2-styring og monteret med MIG2-joysticks med to ruller og syv knapper i hver hånd. Samspillet mellem Liebherrs proportionale hydraulik og engcons DC2-styring muliggør meget præcis og trinløs betjening. Ligeledes har maskinføreren mulighed for at justere visse funktioner via sin smartphone. Der er også mulighed for fjernsupport, hvor Johs. Møllers Maskiner eller engcon Denmark kan ændre og flytte funktioner, eller fejlsøge, uanset hvor maskinen befinder sig.\nEC233 har indbygget hydraulisk Q-Safe S80 sikkerhedsfæste og monteret med integreret Grip30-gribeklo. Centralsmøring med ét smørested er standard, og det samme gælder godkendt løftekrog”, fortæller salgschef Henrik Bolting hos engcon Denmark A/S.\n“Gravemaskinen tager en tørn som flyttemand. Og det bliver i familien. Johs. Møllers Maskiner, som forhandler Liebherr, er en del af JMM Group sammen med Stemas, som har forhandling af Wacker Neuson. Og det er en Wacker Neuson DPU6555 pladevibrator, der anvendes på opgaven ved Vejle.”\nSkovlene til Liebherr R 930 G8 er pæredanske. De kommer fra Maskinfabrikken JST A/S i Lem ved Ringkøbing, som har udstyret maskinen med skovle fra fabrikkens Nordisk Linje. De er i lettere, men stærkere højstyrkestål, og det giver mulighed for større skovlvolumen og dermed større effektivitet. Det er i øvrigt muligt at tilpasse skovlvolumen og bredde efter behov med et stort udvalg af sideprofiler.\nJST lover samtidig længere levetid for skovlene.\n“JST i Lem ved Ringkøbing har leveret skovlene til den nye Liebherr-gravemaskine.”


Carl Nielsen Museet på vej mod 2015 – Odense Bys Museer\nIda-Marie Vorre Museumsinspektør, Carl Nielsen\nCarl Nielsen Museet på vej mod 2015\n1. januar, 2010\nDenne artikel blev bragt første gang i 2010 i Odense Bys Museers årbog Fynske Minder.\nDet har i efterhånden nogle år stået klart, at udstillingen i Carl Nielsen Museet, der primært stammer fra museets åbning i 1988, trænger til en gennemgribende renovering. I årene frem til 2015, hvor verden vil fejre komponistens 150-årsdag, er denne arbejdsopgave mere presserende og aktuel end nogensinde før.\nCarl Nielsen er Danmarks gennem tiderne største komponist. Alene dette fordrer, at vi på nutidig vis genrejser hovedmuseet for komponisten med en udstillingsform, som er tidssvarende og inspirerende, og som derved kan repræsentere kunstneren og hans værk på værdig vis.\nCarl Nielsen ved tangenterne.\nMed dette mål for øje nedsatte Odense Bys Museer allerede i 2006 en projektgruppe med den opgave at skitsere et visionært billede af et fremtidigt Carl Nielsen Museet. Der arbejdes løbende med ideerne, men på de følgende sider præsenteres den nuværende tanke med et nyt Carl Nielsen Museet.\nDen overordnede idé\nGrundstrukturen i museets opbygning vil blive ganske anderledes end den struktur, der pt. gør sig gældende. For det er påtrængende ikke alene at fokusere på Carl Nielsen men også på hans hustru Anne Marie Carl-Nielsen, der – ved siden af Thorvaldsen og Bissen – er den største billedhugger, Danmark har haft. Udstillingen vil derfor operere med to historier: hhv. den om Carl Nielsen og den om Anne Marie Carl-Nielsen. Disse fortællinger vil kronologisk forløbe parallelt med hinanden i udstillingen og først smelte sammen på det tidspunkt, hvor de to kunstnere mødte hinanden, blev gift og førte et fælles liv. På samme måde vil udstillingen dele sig i to historier igen på det tidspunkt, hvor ægteparret blev separeret, og først samles, da Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsen i starten af 1920’erne forsonedes og levede sammen igen, til døden skilte dem ad. Ved at arrangere udstillingen på denne måde kan man i formen understrege et væsentligt element i dens indhold.\nLigesom den kronologiske gennemførelse af den biografiske historie i sin struktur arbejder med dobbeltheden – Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens liv – vil museumsudstillingen yderligere operere med en tematisk dobbelthed: livet og værket. Mens den biografiske gennemgang finder sted i museets stueplan, vil fokus i udstillingen på museets første sal blive lagt på Carl Nielsens og Anne Marie Carl-Nielsens kunstneriske produktion.\nAnne Marie Carl Nielsen arbejder på en af sine buster af Carl Nielsen, ca. 1931. © Odense Bys Museer/Carl Nielsen Museet.\nDen biografiske udstillings indhold\nDer er mange sammenfald i historierne om Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsen, som bevirker, at udstillingen på trods af sin dobbelte opbygning kan sikres et ganske homogent og elegant forløb: De var begge børn af landet, deres første stærke oplevelse var knyttet til hændernes kunnen, de mistede begge i barndommen søskende, de var begge fra barnsben af tændt af en stærk skabertrang, og deres ønske om at udleve deres kunstnerdrømme måtte ske på trods og førte dem på smertelig vis væk fra familien. Det begyndende ungdomsliv og den første kunstneriske virksomhed førte de begge uden for hjemmet. Den afsluttende uddannelse modtog de i hovedstaden, hvor deres begyndende karriere også havde sit udspring – og det var på dannelsesrejse, at de traf hinanden i Paris – fjernt fra deres respektive værksteder. Disse utrolige sammenfald gør det muligt udstillingsmæssigt at operere med fællestemaer i det tidsspand, hvor de to kunstnere fremstilles hver for sig, og hvor de endnu ikke havde mødt hinanden. Gennem den separate og dog sammenfaldende skildring af Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens barndomsliv gives der ligeledes mulighed for at signalere den særlige betydning, som landet/naturen gav dem, og som for dem begge figurerede som et tabt paradis.\nSom eksempel på, hvordan den nye udstilling tænkes opbygget, vises her en skitse til afsnittet om Carl Nielsens fynske barndom. Rummets stemning skal på samme tid illustrere barndommens poesi og musikalske leg samt tiden og de barske vilkår, som Carl Nielsen voksede op under. For børn og andre, som ønsker at deltage aktivt i udstillingen, er der indlagt forskellige interaktive elementer. I dette afsnit ses en stålskulptur af runde rør, der kan aktiveres og spilles på som et instrument – ganske som Carl Nielsen selv spillede på brændestablen, da han var en lille dreng. Desuden kan man forsøge at spille på "fodklaveret" på gulvet. Ved at bevæge sig efter de lysende cirkler kan man aktivere en melodi. Denne og følgende tegninger i artiklen er udført af Haastrup Arkitekter ved Lars Haastrup og Hanne-Rikke Madsen 2006.\nSom et stærkt udtryk for mødet, ægteskabet, familielivet og det sociale liv fremstår de to rekonstruerede stuer, som de tog sig ud i det fælles hjem: kunstnerboligen på Frederiksholms Kanal i København, hvor parret havde adresse fra 1915. Ydervæggene til disse stuer vil blive trukket ud, således at museumsgæsten får fornemmelsen af at træde ind i rummene og være helt tæt på parret og deres personlige ejendele. I forbindelse med stuerne vil der blive informeret om den kunst, der ses på væggene, parrets bogsamling mm. i supplement med trykskærme, hvor gæster med særlig interesse for netop dette skal kunne hente yderligere information. Kunsten i stuerne er i rigt mål lavet af parrets venner, og man kan derfor bruge den som udgangspunkt for fortællingen om det sodale miljø omkring parret; et miljø som tidligere er beskrevet som "en ny guldalder i dansk åndsliv" under hentydning til, at kredsen talte fremtrædende personligheder inden for såvel musik, kunst, litteratur som videnskab. I denne afdeling af museumsforløbet beskrives også hverdagen i det Nielsenske hjem, parrets tre børn – Irmelin, Søs (Anne Marie) og Hans Børge – samt tjenestepigen\nMaren, der var hos familien i mere end 40 år. Efter dette forløb skildres rejselivet og separationen. Parret levede i en årrække adskilt på grund af arbejde eller ægteskabelige kriser. I disse perioder tog de ofte til henholdsvis Damgaard ved Fredericia eller Fuglsang på Lolland, hvor de i selskab med gode venner kunne samle fornyet energi. Under parrets længste krise og separation (1915-22) købte Carl Nielsen sommerhus i Skagen i håb om at lokke Anne Marie Carl-Nielsen til. Familien var tidligere kommet i Skagen i sommerferierne, hvor de blandt andre omgikkes et andet kunstnerægtepar, Anna og Michael Ancher. Disse refugier var vigtige for de to kunstneres respektive virke og får derfor med rette en plads i udstillingen.\nAfslutningen på den biografiske udstilling finder sted i en aflukket niche i museets østligste fløj. Her går vejen ikke længere, og i nichen beskrives de to kunstneres sidste år, død og eftermæle. Anne Marie Carl-Nielsens fascinerende dødsmaske af Carl Nielsen vil her være udstillet i dæmpet belysning.\nSådan ser rekonstruktionen af Carl Nielsens musikstue ud i den nuværende udstilling. © Odense Bys Museer/Carl Nielsen Museet. På Haastrup Arkitekternes tegning ses, hvordan den kunne tage sig ud i den nye udstilling. Den store forskel er formidlingen af stuens indhold og det, at man med de nye tiltag vil kunne få fornemmelsen af at træde helt ind i stuen og blive en del af rummet, hvor man nu kun har mulighed for at bese stuen udefra gennem tykke glas.\nUdstillingen af Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens værk\nUdstillingen på første sal tager udgangspunkt i de to kunstneres værker, og der vil blive tale om en tematisk gennemgang heraf. For Anne Marie Carl-Nielsens vedkommende vil hendes produktion blive præsenteret dels i form af de færdige værker, dels vil vi lægge vægt på at vise hendes kunstneriske skabelsesproces.\nBilledhuggerens atelier tænkes placeret i den ende af udstillingen, som vender ud mod Odense Koncerthus. Med de store åbne glaspartier og den rette belysning vil hendes skulpturelle værker her være et intet mindre end imponerende skue for såvel museets som Koncerthusets besøgende.\nMed udgangspunkt i en rekonstruktion af billedhuggerens atelier gives den besøgende ved hjælp af skitser, støbeforme mm. et indblik i, hvordan Anne Marie Carl-Nielsen arbejdede som kunstner. Uanset hvilken opgave, hun kastede sig over, begyndte hun altid med at modellere en miniature. Den modellerede skitse kunne i sidste ende udvikle sig til alt fra mindre figurer til store monumenter som fx Rytterstatuen af Christian IX, der er opstillet på Christiansborg Slots Ridebane. For at fremme forståelsen for billedhuggerens arbejdsproces vises en film i forbindelse med atelieret. På filmen kan den besøgende følge en skulpturs tilblivelse fra skitse i voks til dén færdige støbning i bronze. Atelieret vil glide over i et kunstudstillingsområde, hvor de færdige værker præsenteres som et udtryk for de forskellige kunstneriske strømninger og genrer, Anne Marie Carl-Nielsen arbejdede inden for. Det vil her blive illustreret, hvordan hun var naturalist fra start til slut, men samtidig havde afstikkere til både impressionisme, symbolisme og vitalisme.\nBilledhuggerens store konkurrencemonumenter og bestillingsværker vil blive præsenteret meget indgående. Det er muligt at lave en imponerende udstilling omkring Anne Marie Carl-Nielsen og hendes kunstneriske virke, da Carl Nielsen Museet råder over den største og mest varierede enkeltsamling af hendes værker.\nI løbet af sin karriere skrev Carl Nielsen musik til to operaer og et større antal skuespil. I det nye Carl Nielsen Museet vil den besøgende kunne få nærmere indblik i henholdsvis de to operaer, Saul og David og Maskarade, samt skuespillet Aladdin. Netop disse værker er rene udstyrsstykker med farvestrålende kostumer og kulisser, og de tænkes præsenteret i professionel belysning og med højkvalitetsgengivelse af musikken som et spektakulært indslag i den nye udstilling. For at give museumsgæsten en mulighed for nærlytning af kvalitetsgengivelser af al den musik, Carl Nielsen komponerede, etableres et lytterum. Foruden informationer om de enkelte indspilninger vil der her blive mulighed for at søge nærmere indsigt i musikken og dens tilblivelse ved hjælp af bøger og computerskærme. Derudover er det tanken, at man i et andet separat rum selv skal kunne prøve kræfter med musikken i form af et karaokeanlæg, hvor den enkelte museumsgæst kan synge med på de eviggyldige små mesterværker som Solen er så rød, mor, Underlige aftenlufte eller Jens Vejmand.\nCarl Nielsen nåede i alt at komponere seks symfonier. Disse er i deres musikalske udtryk væsensforskellige, men fælles for dem alle er, at de viser storheden i hans værk. I den nye udstilling lægges særlig vægt på den 3. symfoni, Espansiva. Den illustrerer på glimrende vis det grandiose ved denne del af Carl Nielsens produktion, samtidig med at den er egnet til at give museumsgæsten en oplevelse af, hvordan det er at befinde sig midt i et symfoniorkester. Når publikum bevæger sig i rummet, kan de ved hjælp af avanceret indspilningsteknik opleve at være en del af stryger-, messingblæser- eller slagtøjsgruppen. Fra dirigentpodiet kan man høre det samlede lydbillede, som det kendes fra koncertsalen. I montrer langs væggene vil der blive udstillet nodemanuskripter, koncertprogrammer og andet, der relaterer sig til de seks symfonier. Denne del af Carl Nielsens værk regnes for den elitære del af hans produktion, og den står i kontrast til den folkelige del, som oftest forbindes med hans danske sange, som får en særskilt præsentation andetsteds i udstillingen.\nCarl Nielsens musik er i den grad blevet forbundet med danskhed. Om end dette ikke kan videnskabeligt verificeres, fortæller det i høj grad historien om, hvordan komponisten har formået at nå ind til hvert et hjertekammer i den danske folkesjæl. Dertil kommer en væsentlig placering i international sammenhæng. Museets ærinde på første sal er netop at give den besøgende et indtryk af den kunstneriske mangfoldighed, som har fængslet mange.\nI den nye udstilling kan den besøgende få indblik i de mange forskellige lyduniverser, der opstår, når et stort orkester udfolder symfonisk musik.\nGennem hele udstillingen vil ny teknologi blive taget i brug med henblik på at gøre formidlingen af udstillingens indhold så spændende og bredspektret som muligt. I den biografiske afdeling vil der spredt hen over forløbet være målrettede lydkilder, således at museumsgæsten på et bestemt, stramt afgrænset område vil kunne modtage et lydbillede – eksempelvis vil man kunne høre Carl Nielsens første polka netop dér, hvor historien om drengen Carl Nielsen og de fynske spillemænd bliver fortalt. Foruden disse afgrænsede lydkilder vil der være informationsstandere opstillet på de steder, hvor museumsgæsten hindres adgang til museumsgenstandene: På berøringsskærme kan man komme på tæt hold af de genstande, der er udstillet i rekonstruktionen af kunstnerhjemmet, undersøge det interessante bibliotek, indhente informationer om vennekredsen og rejselivet etc. Der vil også være mulighed for at komme helt tæt på historien, idet der lykkeligvis eksisterer små lydsekvenser af Carl Nielsen, der spiller på et flygel. Endelig vil der også være lejlighed til at se optagelser af kendte musikere og dirigenter, der prøver kræfter med Nielsens musik, fx en optagelse af Leonard Bernstein, der i 1965 dirigerede Det kongelige Kapel i en opførelse af 3. symfoni, Espansiva, som fik afgørende betydning for den videre udbredelse af Carl Nielsens musik særligt i USA.\nDet er hensigten med det nye Carl Nielsen Museet at bane vejen for et stærkt og indgående samarbejde med såvel de nuværende som de kommende omkringliggende musik- og kulturinstitutioner. Kvarteret omkring museet afgrænses af Overgade, Hans Mules Gade og Thomas B. Thriges Gade, og det udgør et meget attraktivt område i Odense, hvor der både er mange beboere, en stor handel og et væsentligt kulturudbud i form af tre museer (Carl Nielsen Museet, Bymuseet Møntergården og H.C. Andersens Hus) samt Koncerthuset, der huser Odense Symfoniorkester. Ud over dette tilføres området folkeliv på markedsdage og i kraft af Hotel SAS Radisson, hvor diverse kongresser afholdes, og hvor mange ind- og udenlandske gæster har deres midlertidige ophold.\nDenne treenighed af beboelse, handelsliv og kultur i det gamle kvarter, der ydermere fremhæver sig i kraft af dets smukke arkitektur, udgør et uhyre stærkt potentiale og aktiv for Odense By – og at byen er sig dette bevidst, vidner lokalplanerne for området om, idet der i de kommende år påtænkes en bebyggelse af arealet langs Thomas B. Thriges Gade og Hans Mules Gade med bygninger, der skal huse Det Fynske Musikkonservatorium samt et musik- og teaterhus. På denne måde bebygges den mindre smigrende parkeringsplads i kvarteret, området lukkes ud mod de stærkt befærdede veje, det får særegenhed, liv og puls og vil fremstå som byens kulturhjerte – Carl Nielsen Centret. Museet vil få en central placering i dette område og ved at indgå i et symbiotisk forhold til de ovennævnte kulturinstitutioner, Odense Symfoniorkester især, er det ønsket at realisere visionen om, at koncerthus og museum som én enhed kan fungere som et åbent arkitektonisk, videns- og oplevelsesformidlende landskab i samme sags tjeneste.\nCarl Nielsen Festival\nFlere elementer i samarbejdet mellem Odense Symfoniorkester og Carl Nielsen Museet er allerede en veletableret realitet. Igennem en længere periode har orkestret fire gange årligt afviklet gratis søndagsmatineer i museet, hvor der spilles kammermusik på højt plan. I starten af 2007 åbnede vi for et fælles billetsalg samt tilpassede museets åbningstider, således at der bl.a. er åbent, når orkestret giver koncert i Koncerthuset.\nAndre konkrete samarbejdsprojekter er i deres spæde begyndelse. Det gælder fx Carl Nielsen Festivalen, hvoraf den første af slagsen løb af stablen i perioden 30. maj til 9. juni 2009. Planen er, at festivalen skal være en årligt tilbagevendende begivenhed bygget op omkring de eksisterende internationale Carl Nielsen-konkurrencer, der har været afholdt igennem en længere årrække. Der findes en violin-, klarinet-, fløjte- og orgelkonkurrence, som hvert år tiltrækker unge talentfulde musikere under 30 år fra hele verden. Blandt finaleværkerne er Nielsens koncerter for de fire nævnte instrumenter. Da alle deltagere på den baggrund indstuderer disse værker, er konkurrencerne i høj grad med til at udbrede kendskabet til Carl Nielsens musik blandt de kommende stjerner. Hvor konkurrencerne således primært henvender sig til det traditionelle koncertpublikum, er det tanken med festivalen, at den skal have et bredere og mere folkeligt præg. Dette tænkes bl.a. realiseret ved at invitere ikke-klassiske musikere til at give koncerter, der på den ene eller anden måde kan relateres til Carl Nielsen. Hovedarrangør af såvel konkurrencer som festival er Odense Symfoniorkester, men museet er en aktiv medspiller i såvel planlægning af enkelte koncerter som udbyder af supplerende arrangementer, foredrag og omvisninger i udstillingerne samt særudstillinger. Fra forfatterens side er det et stort ønske, at der med tiden vil være stor opbakning fra såvel det lokale som det nationale og internationale publikum til en flot festival i Carl Nielsens navn.\nHidtil har den typiske besøgende på Carl Nielsen Museet været af den ældre generation. Igennem flere år er der taget en del initiativer til at udvide denne målgruppe. Et af de helt store fokusområder i den sammenhæng er børn og unge, særligt i forhold til at gøre museet attraktivt for institutioner og skoler. Blandt de konkrete tiltag, der allerede er iværksat for denne gruppe, er en serie af undervisningsmaterialer, hvoraf to er udgivet, og nye er undervejs. Der afvikles jævnligt kurser og introduktionsaftener for pædagoger, lærere og undervisere for at gøre opmærksom på museets tilbud og komme i dialog med den modtagende part. Ligeledes arbejdes der på at kunne tilbyde en pakkeløsning i samarbejde med Odense Symfoniorkester: Når dette inviterer til skolekoncerter i Koncerthuset, skal det være muligt også at få en omvisning i museet. Endelig er der netop indgået en samarbejdsaftale med Carl Nielsen Skolen i Nr. Lyndelse. Denne skole bærer komponistens navn, og det er derfor oplagt, at eleverne i løbet af deres skoletid opnår et særligt kendskab til komponisten. På den baggrund er der i samarbejde mellem skolen og museet udviklet forskellige undervisningsforløb og aktiviteter til alle klassetrin, som skal sikre dette, og skolen har dermed fået status af en slags fadderskole til museet.\nUd over disse undervisningsrelaterede tiltag arrangeres diverse fritidsaktiviteter for børn ifølge med voksne. Der arbejdes på at lave arrangementer, der giver børn og voksne en fælles oplevelse, hvor de alle tager ny læring med sig hjem. Overskrifterne for de allerede afviklede arrangementer har bl.a. været En dag fuld af sang, hvor der var fokus på Carl Nielsens sange, Maskarade i børnehøjde, hvor operaen som genre og Carl Nielsens bidrag dertil var omdrejningspunktet, Billedhugger for en dag, hvor der blev kreeret spændende voksfigurer inspireret af Anne Marie Carl-Nielsen og hendes typiske motivkredse, cykeltur I Carl Nielsens fodspor på egnen omkring barndomshjemmet mm. Flere aktiviteter til børnefamilier er allerede i udviklingsfasen, bl.a. er det tanken at starte et forløb for småbørnsforældre: Baby Carl Nielsen er den foreløbige arbejdstitel på dette initiativ. Formålet hermed er at kombinere et kendskab til Carl Nielsen, hans sange og produktion i øvrigt med musiks videnskabeligt dokumenterede gavnlige effekt på børns udvikling.\nHer ses forsiden til to undervisningsmaterialer, som allerede er udgivet i regi af Odense Bys Museer. Det første er udviklet i samarbejde mellem lektor i musik ved læreruddannelsen i Odense under University College Lillebælt og museumsinspektør Ida-Marie Vorre. Materialet henvender sig primært til 3.-5. klasse, men kan sagtens bruges af både yngre og ældre elever. Det andet materiale er udviklet i samarbejde mellem museumsinspektørerne Gertrud Hvidberg-Hansen og Ida-Marie Vorre fra hhv. Fyns Kunstmuseum og Carl Nielsen Museet. Det knyttede sig til særudstillingerne Livslyst og Livsstykker, der var aktuelle på de nævnte institutioner i perioden fra 12. september 2008 til 11. januar 2009. Dette materiale blev primært udviklet til pædagoger/undervisere, der arbejder med førskolebørn, 0.-3. klasse samt evt. 4.-6. klasse.\nHistorien om Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens liv og værk er historien om den stærke trang til at skabe. Det er historien om lysten til at lave musik ved at slå på brændeknuderne i brændestablen og om lysten til at skabe figurer ud af køkkenhavens lerede jord. Af denne grund har det stået klart fra projektets start, at det var en nødvendighed i museumsforløbet også at give gæsterne mulighed for at være aktive og prøve kræfter med kunstnerisk udfoldelse. Derfor er der knyttet aktivitetsrum til udstillingen. I stueplan etableres et større rum, hvor gæsterne og eksempelvis skoleklasser under ordnede forhold kan prøve kræfter med et instrument eller et materiale. Dette aktivitetsrum vil tjene såvel museets som Odense Symfoniorkesters behov for aktivitetslokale og eksperimentarium, ikke alene i regi af museets og symfoniorkestrets børne- og ungekontor men også for dén almindelige museumsgæst.\nDet nye Carl Nielsen Museet\nDet nye Carl Nielsen Museet vil altså sætte fokus på ægteparret Carl Nielsen. Denne ligestilling af komponisten og billedhuggeren giver anledning til at overveje, om navnet Carl Nielsen Museet stadig er dækkende for museets indhold, eller om tiden er inde til at omdøbe museet. Dette ligger endnu ikke fast. Hvad vi dog kan sige er, at der med de nye udstillinger er lagt op til noget stort: Ved at bruge den fascinerende historie om to kunstneres liv – såvel sammen som hver for sig – og lade deres kreative værker i lyd og form give indsigt i kunst- og kulturhistorien på overgangen fra romantik til modernisme mener vi at kunne skabe et museum helt i særklasse! Velkommen!\nFotos fra arrangementet Billedhugger for en dag i 2008, der blev arrangeret i samarbejde mellem Bevaringsfunktionen ved Odense Bys Museer og Carl Nielsen Museet. Der bliver lyttet intensivt til fortællingerne om Anne Marie Carl-Nielsen og de materialer, hun brugte. Ikke mindst studeredes hendes værker nøje, inden børn og voksne selv foldede deres kreative evner ud og skabte fantasifulde voksfigurer, som efterfølgende blev udstillet på museet. Fotos: Rikke Marie Reimann/jannie Amsgaard Ebsen. © Odense Bys Museer/Carl Nielsen Museet.\nNoter Tema I\nAnders Myrtue: ‘En landsby fra H.C. Andersens tid’. I: Fynske Minder 2005, s. 39-61.\n60 år i tal – Danmark siden 2. verdenskrig. Udgivet af Danmarks Statistik, 2008, s. 9.\nMaihaugen 100 år – evig ung. Red.: Arnfinn Engen. 2004, s. 141ff.\nJohn Williams-Davies: "’Now Our History is Your History": The Challenge of Relevance for Open-Air Museums’. I: Folk Life: Journal of Ethnological Studies, vol. 47, 2009, s. 115-123.\nLise Gerda Knudsen & Anders Myrtue: ‘Moderne tider? 1800-tallets landbosamfund på museum’. I: Fynske Minder 2007, s. 25-44. Udstillingen kan desuden besøges på museum.odense.dk.\nFølgende artikel bygger i høj grad på ideerne fremsat i et skitseprojekt for et nyt Carl Nielsen Museet udviklet i samarbejde mellem en arbejdsgruppe under Odense Bys Museer og Haastrup Arkitekter og udgivet i november 2006.\nLasson, Frans: Sophus Claussen og hans kreds. En digters liv i breve, bind II, s. 191, Gyldendal, 1984.\nDisse optagelser er udgivet på cd/cd-rom med tilhørende kommentarhæfte af Statsbiblioteket i 2003 under titlen Carl Nielsen spiller Carl Nielsen: Tre fonografvalser fortæller.\n- Carl Nielsen - Carl Nielsen Museet/barndomshjem - Fynske Minder\nTaget af Havet\nGravpladsen ved Gyngstrup